Avis juridique important

|

52003PC0560

Ehdotus: neuvoston päätös uusia synteettisiä ja muita huumausaineita koskevasta tietojenvaihdosta, riskienarvioinnista ja valvonnasta  /* KOM/2003/0560 lopull. - CNS 2003/0215 */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS uusia synteettisiä ja muita huumausaineita koskevasta tietojenvaihdosta, riskienarvioinnista ja valvonnasta(komission esittämä)PERUSTELUT1. JohdantoTällä neuvoston päätöksellä pyritään saattamaan yhteinen toiminta 97/396/YOS, 16 päivältä kesäkuuta 1997, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella uusia synteettisiä huumausaineita koskevasta tiedonvaihdosta, riskien arvioinnista ja valvonnasta, ajan tasalle, panemaan se täytäntöön ja laajentamaan sen soveltamisalaa.  [1][1]  EYVL L 167, 25.6.1997, s. 1-3.Vuoden 1997 jälkeen on tarkasteltu viittä synteettistä huumausainetta [2] uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytyn yhteisen toiminnan säännösten perusteella. Kaksi näistä huumausaineista (4-MTA ja PMMA) on saatettu valvontatoimenpiteiden piiriin Euroopan unionissa. Neuvosto on myös antanut gammahydroksivoihappoa (GHB) ja ketamiinia koskevat päätelmät, joissa suositellaan, että Euroopan poliisivirasto (Europol) ja Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA) seuraavat tarkoin kummankin aineen väärinkäyttöä vuoden ajan.[2]  MBDB, 4-MTA, gammahydroksivoihappo (GHB), ketamiini ja PMMA.Huumausaineiden torjuntaa koskevassa Euroopan unionin toimintasuunnitelmassa (2000-2004) pyydetään komissiota toteuttamaan uusista synteettisistä huumausaineista hyväksyttyä yhteistä toimintaa (kesäkuu 1997) koskevan arvioinnin, jossa otetaan huomioon EMCDDA:n ennakkovaroitusjärjestelmää koskeva arviointi.  [3] Tämän arviointitehtävän suorittamiseen valittiin ulkopuolinen konsultti. Eri sidosryhmien haastattelujen ja aikaisempien tutkimusten analyysin perusteella laadittiin raportti, joka on ollut saatavissa marraskuusta 2002 [4]. Haastattelussa käytettyyn laajaan kyselylomakkeeseen saadut vastaukset lähetettiin asianosaisille (jäsenvaltioille, Europolille, Euroopan komissiolle, Euroopan lääkearviointivirastolle ja EMCDDA:lle).[3]  KOM (1999) 239 lopullinen, 2.2.5 kohta.[4]  "Assessment of the Joint Action on New Synthetic Drugs 16th June 1997", Evaluation Partnership Limited, 26.10.2002.2. Arvioinnin tulosUlkopuolisen konsultin arviosta kävi ilmi, että uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytyllä yhteisellä toiminnalla on merkittävä asema huumeiden torjunnassa. Arvioinnissa kuitenkin todetaan, että yhteisen toiminnan tavoitteita ja soveltamisalaa on suunnattava uudelleen. Lisäksi arvioinnissa tehtiin selväksi, että myös sovellettavia menettelyjä on selkeytettävä ja käytännön toiminnan seurattavuutta on parannettava.Tällä neuvoston päätöksellä muutetaan merkittävästi uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytyllä yhteisellä toiminnalla perustettua menettelyä muttei kuitenkaan liikaa, sillä yhteisen toiminnan perusrakenteisiin ei puututa. Päätös kattaa kolme uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytyssä yhteisessä toiminnassa perustettua peräkkäistä toisistaan riippumatonta vaihetta:* ennakkovaroitusjärjestelmä kaikkien Europolille ja EMCDDA:lle ilmoitettuja aineita koskevan tietojenvaihdon nopeuttamiseksi,* tiedekomitean suorittama riskien arviointi ilmoitettuun aineeseen liittyvien sosiaalisten, terveydellisten ja muiden riskien arvioimiseksi,* EU-menettely ilmoitettujen aineiden saattamiseksi valvonnan piiriin jäsenvaltioissa.3. Muutokset yhteiseen toimintaanYhteistä toimintaa muutetaan ulkoisen arvioinnin tuloksena. Epäselviksi todettujen määritelmien ja menettelyjen uudelleen muotoilemisen lisäksi tämän neuvoston päätöksen tärkeimpiä uudistuksia on sen soveltamisalan laajentaminen koskemaan kaikkia uusia synteettisiä ja muita huumausaineita, myös sellaisia huumausaineita, jotka voitaisiin määritellä lääkkeiksi.Laajennetun soveltamisalan ansiosta voidaan ilmoittaa useammista aineista kuin aikaisemman uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytyn yhteisen toiminnan perusteella, mutta laajennettu soveltamisala ei tarkoita riskien arvioinnin ja valvontatoimenpiteiden (toinen ja kolmas vaihe) lisäämistä. Riskien arvioinnin ja valvonnan vaiheet rajoitetaan muutamiin neuvoston päätöksen soveltamisalaan kuuluviin aineisiin. Erityisesti on huomattava, että Yhdistyneiden Kansakuntien arvioinnin piiriin kuuluvat lääkkeet ja aineet jäävät näiden vaiheiden ulkopuolelle. Näin ollen ennakkovaroitusjärjestelmä on erotettava selkeämmin riskien arviointimenettelystä ja valvontamenettelystä. Näiden ehdotusten myötä säädöksestä tulee jäsenvaltioille merkittävämpi käytännössä.Muut muutokset johtuvat nykyisen yhteisen toiminnan toimintavan perusteellisemmasta uudelleensuuntaamisesta. Yhteinen toiminta suunniteltiin alunperin nopeaksi vastausmekanismiksi, jonka tarkoituksena oli luoda menettely tietojen vaihtamiseksi nopeasti uusista synteettisistä huumausaineista ja näiden oikeudellisen aseman yhdenmukaistamiseksi jäsenvaltioissa siltä varalta, että Euroopan unioniin ilmaantuu yhtäkkiä tällaisia aineita. Käytännössä on otettu suoritettavaksi toinenkin tärkeä tehtävä. Nykyisin synteettisen aineen pitkäaikaista seurantaa, joka tapahtuu jäsenvaltioiden ja Europolin/EMCDDA:n jatkuvana tietojenvaihtona ja joka saattaa johtaa aineen valvontaan tähtäävään menettelyyn, voidaan pitää yhtä tärkeänä tehtävänä kuin nopeaa vastausmekanismia. Molempien tavoitteiden sulauttaminen yhteen välineeseen ei kuitenkaan ole itsestään selvää ja saattaa johtaa sekaannukseen sekä laillistamista ja legitiimiyttä koskeviin kysymyksiin, silloin kun yhtä päämäärää varten kerättyjä tietoja käytettäisiin tukemaan toista tavoitetta. Tästä syystä tässä neuvoston päätöksessä tehdään valinta näiden kahden käytön välillä. Tämä neuvoston päätös on laadittu nopean vastausmekanismin näkökulmasta, eli päätöksessä on palattu yhteisen toiminnan johdanto-osassa määriteltyyn alkuperäiseen tarkoitukseen. Jatkuva tietojen vaihto uusista huumausaineista jäsenvaltioiden kesken on kuitenkin arvokasta eikä sitä saa vaikeuttaa tarpeettomilla muodollisuuksilla. Neuvoston päätöksessä pyritään saattamaan molemmat käytännöt sopusointuun erottamalla toisistaan ilmoitetut aineet, jotka edellyttävät nopeita toimenpiteitä EU:n tasolla, ja aineet, jotka eivät edellytä nopeita toimenpiteitä. Tämä ero tehdään käytännössä kahdella erityissäännöksellä:- Päätökseen sisällytetään määräaika, johon mennessä Europolin ja EMCDDA:n yhteinen kertomus on toimitettava jäsenvaltioille, Euroopan lääkearviointivirastolle ja komissiolle. Jos Europolin ja EMCDDA:n yhteistä kertomusta ei ole jätetty tähän määräaikaan mennessä, ei voida aloittaa riskien arvioinnin eikä valvonnan vaiheita.- Europolille ja EMCDDA:lle myönnetään tietty harkintavalta siitä, milloin laatia yhteinen kertomus. Vaikka periaatteessa tämän neuvoston päätöksen mukaisen uudesta synteettisestä tai muusta huumausaineesta ilmoittamisen jälkeen olisi laadittava yhteinen kertomus, on todennäköistä, että kaikki ilmoitukset eivät ansaitse sellaista seurantaa. Aina ei voida ennakolta aavistaa, milloin voidaan poiketa periaatteesta, jonka mukaan ilmoituksen jälkeen on laadittava yhteinen kertomus, joten tarvitaan joustavuutta. Tästä syystä tässä päätöksessä ei esitetä täsmällisiä perusteita. Ennen kaikkea Europolin ja EMCDDA:n on käytettävä perusteltua harkintaa, mutta niitä kehotetaan myös laatimaan poliittiset suuntaviivat, joita voidaan käyttää riskien arviointia edellyttävien ilmoitusten valinnassa. Europolin ja EMCDDA:n olisi perusteltava valintansa neuvoston päätöksen soveltamista koskevassa vuosikertomuksessa. Europolin ja EMCDDA:n on laadittava joka vuosi vuosikertomus, jossa ne antavat riittävästi palautetta niille jäsenvaltioille, jotka ovat ilmoittaneet aineista ennakkovaroitusjärjestelmään. Lisäksi vuosikertomuksessa on kerrottava yleisesti säädöksen toimivuudesta.Ennakkovaroitusjärjestelmää voidaan näin ollen käyttää tietojenvaihtoon uusista synteettisistä ja muista huumausaineista sekä lääkkeistä ja näiden aineiden seurantaan. Toisaalta tämän neuvoston päätöksen mukaan riskien arviointi sallitaan ainoastaan erityisten edellytysten täytyttyä.Toinen perusteellinen muutos on toissijaisuusperiaatteen korostaminen valvontatoimenpiteiden käytössä. Neuvoston päätös koskee asioita, joita jäsenvaltiot eivät pysty hoitamaan tehokkaasti yksin. Koska asia koskee yleistä etua, päätöksellä otetaan käyttöön riskien arvioinnin aloittamista ilmoitetusta aineesta koskevat enemmistöpäätökset. Riskien arviointi suoritetaan ainoastaan silloin, kun enemmistö Euroopan unionin jäsenvaltioista on ilmoittanut puoltavansa riskien arviointia ilmoitetusta uudesta synteettisestä tai muusta huumausaineesta.Viimeinen muutos koskee EMCDDA:n tiedekomiteaa, joka laajennettuna jäsenvaltioiden asiantuntijoilla ja komission, Euroopan lääkearviointiviraston ja Europolin edustajilla on vastuussa riskien arvioinnin suorittamisesta. Nykyisin kaikki jäsenvaltiot voivat nimetä asiantuntijan riskien arviointiin oman EMCDDA:n tiedekomiteassa olevan edustajansa lisäksi. Neuvoston päätöksessä poiketaan tästä käytännöstä. Euroopan unionin laajentumisen jälkeen laajentunut tiedekomitea saattaisi paisua hallitsemattoman suureksi. Tämän neuvoston päätöksen mukaan laajentunut tiedekomitea muodostetaankin EMCDDA:n tiedekomitean jäsenistä ja komission, Euroopan lääkearviointiviraston ja Europolin edustajista. Tähän laajentuneeseen tiedekomiteaan tulee lisäksi enintään viisi asiantuntijaa eri tieteen aloilta, joilta ei ole (riittävästi) edustusta tiedekomiteassa mutta joiden panos on tärkeä, jotta arvioitavan aineen riskien sekä sen terveydellisten ja sosiaalisten riskien arviointi on tasapuolinen ja riittävä. Viittaus asiantuntijoihin eri tieteen aloilta, joilta ei ole edustusta tai ei ole riittävästi edustusta tiedekomiteassa, johtuu siitä, että tasapuolinen kaikenlaiset riskit huomioon ottava riskien arviointi edellyttää kaikkien asiaan liittyvien alojen asiantuntijoita.4. Oikeudellisen välineen valintaSiitä lähtien, kun Amsterdamin sopimus ja siitä johtuvat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen muutokset tulivat voimaan, yhteinen toiminta ei ole enää käytössä oikeudellisena välineenä, joten on tarpeen valita uusi väline. Yhteisen toiminnan mukauttaminen ei ole johtanut juurikaan aikaisemmasta eriävään lähestymistapaan, sillä tässä neuvoston päätöksessä pyydetään edelleen jäsenvaltioita toteuttamaan valvontatoimenpiteet, jotka koskevat ilmoitus- ja riskienarviointivaiheet läpikäyneitä aineita. Näitä valvontatoimenpiteitä ei määritelty yksityiskohtaisesti uusista synteettisistä huumausaineista vuonna 1997 hyväksytyssä yhteisessä toiminnassa eikä niitä määritellä yksityiskohtaisesti tässäkään neuvoston päätöksessä. Koska niiden määrittely on jätetty jäsenvaltioiden lainsäätäjien harkintavaltaan, jäsenvaltioita ei vaadita muuttamaan lainsäädäntöään vaan hyödyntämään voimassa olevan lainsäädäntönsä säännöksiä tehokkaasti. Näin ollen neuvoston päätös on sopivin oikeudellinen väline yhteisen toiminnan seuraajaksi.5. Artiklakohtainen analyysiTässä neuvoston päätöksessä on 13 artiklaa. Artikloissa kuvataan menettely ilmoittamisesta valvontatoimenpiteisiin, ilmoitetaan tämän päätöksen soveltamisala ja esitetään määritelmät.Neuvoston päätöksen tavoite esitetään 1 artiklassa. Siinä korostetaan, että tarkoituksena ei ole luoda päällekkäistä järjestelmää Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/83/EY perustetulle lääketurvatoimintajärjestelmälle, jonka perusteella ilmoitetaan lääkkeiden oletetuista epäsuotuisista vaikutuksista. Aina ei ole itsestään selvää, milloin tapaus, jossa on ollut osallisena uusi synteettinen tai muu huumausaine, täyttää lääketurvatoimintajärjestelmän ilmoittamisperusteet, joten tämän neuvoston päätöksen 11 artiklassa kehotetaan jäsenvaltioita säilyttämään tiivis yhteys tällä neuvoston päätöksellä perustettavan menettelyn ja lääketurvatoimintajärjestelmän välillä.Neuvoston päätöksen 2 artiklassa ilmoitetaan päätöksen soveltamisala. Siinä todetaan, että päätös kattaa kaikki aineet, joita ei ole listattu vuonna 1961 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksessa eikä vuonna 1971 tehdyssä psykotrooppisia aineita koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa.Näin ollen aineet, jotka on listattu joko vuonna 1961 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksessa tai vuonna 1971 tehdyssä psykotrooppisia aineita koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa, eivät kuulu tämän neuvoston päätöksen soveltamisalaan.Neuvoston päätöksen 3 artiklassa selitetään päätöksessä käytetyt määritelmät.Päätöksen 4 artiklassa säädetään ilmoitusmenettelystä, jota jäsenvaltion on noudatettava löydettyään uuden synteettisen tai muun huumausaineen alueeltaan. Siinä myös kerrotaan, millaisia seurantatoimia EMCDDA ja Europol harjoittavat yhdessä jäsenvaltion ilmoituksen jälkeen. EMCDDA:ta ja Europolia pyydetään keräämään saatavilla olevat tiedot ilmoitetusta aineesta. Artikla sisältää luettelon tiedoista, jotka on kerättävä. Samalla 4 artiklassa myönnetään Europolille ja EMCDDA:lle tietty harkintavalta siitä, milloin toteuttaa toimenpiteitä ja milloin tietojenkeruu on suotavaa.Päätöksen 5 artiklassa EMCDDA:ta ja Europolia pyydetään laatimaan yhteinen kertomus 4 artiklan määräysten mukaan kerätyistä tiedoista.Päätöksen 6 artiklassa kuvataan ilmoitettuun aineeseen liittyvien riskien arviointia koskeva menettely. Toissijaisuusperiaatteen perusteiden mukaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden enemmistön on hyväksyttävä, että EMCDDA:n laajentunut tiedekomitea suorittaa riskien arvioinnin. Jäsenvaltioille annetaan 30 työpäivää aikaa tehdä tämä päätös. Näin ne ehtivät kuulla asiantuntijoitaan ja arvioida kansallisen tilanteensa ilmoitetun aineen osalta. Lisäksi 6 artiklassa luetellaan, mitä asioita riskien arviointiraportin on sisällettävä.Päätöksen 7 artiklassa luetellaan olosuhteet, joissa ilmoitetusta aineesta ei tarvitse tehdä 6 artiklassa mainittujen riskien arviointia. Lisäksi 7 artiklassa todetaan, että tämän artiklan mukaan lääkkeiksi luokiteltavien aineiden riskejä ei arvioida päätöksen nojalla. Euroopan lääkearviointivirasto ja neuvosto voivat harkita tällaisten lääkkeiden väärinkäytön vähentämiseen tähtääviä toimenpiteitä. Euroopan lääkearviointivirasto voi antaa lääkkeisiin liittyvien riskien tieteelliseen arviointiin perustuvia neuvoja kyseisten lääkkeiden luokittelusta ja neuvoston kansanterveyttä käsittelevä ryhmä voi päättää ainetta koskevista asianmukaisista kansanterveyttä suojaavista toimenpiteistä.Päätöksen 8 artiklassa esitetään menettely uutta synteettistä tai muuta huumausainetta koskevien valvontatoimenpiteiden soveltamiseksi.Päätöksen 9 artiklassa vahvistetaan jäsenvaltioiden vastuu 8 artiklassa esitettyyn valvontaan asetetuista aineista.Päätöksen 10 artiklassa vaaditaan EMCDDA:ta ja Europolia laatimaan kertomus neuvoston päätöksen soveltamisesta. Päätavoitteena on lisätä päätöksen ymmärrettävyyttä.Päätöksen 11 artiklassa viitataan lääketurvatoimintajärjestelmään, joka on EU:n laajuinen markkinoille saattamista koskevan luvan saaneiden lääkkeiden valvontajärjestelmä. Jäsenvaltiot, terveysalan ammattilaiset ja lääketeollisuus arvioivat jatkuvasti markkinoille saatettujen lääkkeiden turvallisuutta ilmoittamalla lääketurvatoimintajärjestelmään oletetuista epäsuotuisista vaikutuksista lääkkeille sekä omien havaintojensa että muiden ilmoitusten perusteella. Kansanterveyden kannalta tärkeintä on, ettei hukata aikaa ilmoittamalla lääketurvatoiminnan piiriin kuuluvat tiedot ainoastaan ennakkovaroitusjärjestelmään. Tämän vuoksi jäsenvaltioita ja Euroopan lääkearviointivirastoa pyydetään liittämään ennakkovaroitusjärjestelmä tiiviisti lääketurvatoimintajärjestelmään.Tämän päätöksen 12 artiklassa kumotaan uusista synteettisistä huumausaineista 16. kesäkuuta 1997 hyväksytty yhteinen toiminta.Neuvoston päätöksen 13 artikla sisältää sen julkaisemista ja voimaantuloa koskevat määräykset.6. Taloudelliset seurauksetTästä neuvoston päätöksestä ei aiheudu taloudellisia seurauksia.2003/0215 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS uusia synteettisiä ja muita huumausaineita koskevasta tietojenvaihdosta, riskienarvioinnista ja valvonnastaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan ja 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [5],[5]  EYVL C [...], [...], s.[...]ottaa huomioon Euroopan parlamentin ehdotuksen [6],[6]  EYVL C [...], [...], s.[...]sekä katsoo seuraavaa:(1) Synteettisten ja muiden huumausaineiden kehittelyyn liittyvät vaarat edellyttävät jäsenvaltioilta nopeaa toimintaa.(2) Jos uudet synteettiset ja muut huumausaineet eivät kuulu rikosoikeuden piiriin kaikissa jäsenvaltioissa, jäsenvaltioiden oikeus- ja lainvalvontaviranomaisten yhteistyössä saattaa ilmetä ongelmia, koska kyseessä ei ehkä olekaan rikos joko apua pyytävän tai apua antavan valtion lainsäädännön nojalla.(3) Huumausaineiden torjuntaa koskevassa Euroopan unionin toimintasuunnitelmassa (2000-2004) pyydetään komissiota toteuttamaan uusista synteettisistä huumausaineista kesäkuussa 1997 hyväksyttyä yhteistä toimintaa [7] koskeva arviointi, jossa otetaan huomioon EMCDDA:n ennakkovaroitusjärjestelmästä tehty ulkoinen arviointi. Arviointi on osoittanut, että uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytty yhteinen toiminta on täyttänyt sille asetetut odotukset. Arvioinnista käy kuitenkin selvästi ilmi, että yhteistä toimintaa on lujitettava ja suunnattava uudelleen. Erityisesti olisi määriteltävä uudelleen sen päätavoite, selkeytettävä menettelyt ja määritelmät, parannettava sen seurattavuutta ja määriteltävä uudelleen sen soveltamisala. Komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille huumausaineita koskevan EU:n toimintasuunnitelman (2000-2004) väliarvioinnista [8] todetaan, että lainsäädäntöön on tehtävä muutoksia uusien synteettisten huumausaineiden torjunnan tehostamiseksi. Näin ollen olisi mukautettava uusista synteettisistä huumausaineista 16 kesäkuuta 1997 hyväksytyssä yhteisessä toiminnassa perustettua menettelyä.[7]  EYVL L 167, 25.6.1997, s. 1-3.[8]  KOM (2000) 599 lopullinen, sivu 18.(4) Uudet synteettiset ja muut huumausaineet voivat olla terveydelle yhtä vaarallisia.(5) Uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytyllä yhteisellä toiminnalla perustetun ennakkovaroitusjärjestelmän puitteissa tapahtuva tietojenvaihto on osoittautunut arvokkaaksi jäsenvaltioille, joten sitä voidaan käyttää myös tietojen levittämiseen laittomien huumausaineiden käyttöön liittyvistä ennalta arvaamattomista vaaroista kansanterveydelle.(6) Tämä neuvoston päätös ei saa johtaa ihmisten tai eläinten terveydenhoidon laadun heikkenemiseen millään tavalla. Tästä syystä päätöksen perusteella toteutettavat valvontatoimenpiteet eivät kata aineita, joiden lääkinnälliset ominaisuudet on todistettu. Jos aineita, joiden lääkinnälliset ominaisuudet on todistettu, väärinkäytetään, olisi toteutettava asianmukaisia sääntelyä ja kansanterveyttä koskevia toimenpiteitä.(7) Tällä päätöksellä perustetun menettelyn jokaiselle vaiheelle on asetettava määräajat, jotta voidaan taata menettelyn nopeus ja korostaa sen luonnetta nopeana vastausmekanismina.(8) Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tiedekomitealla on keskeinen asema uusiin synteettisiin tai muihin huumausaineisiin liittyvien riskien arvioinnissa, joten se laajennetaan tässä päätöksessä kattamaan komission, Europolin ja Euroopan lääkearviointiviraston asiantuntijat sekä asiantuntijat eri tieteen aloilta, joilta ei ole edustusta tai ei ole riittävästi edustusta Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tiedekomiteassa.(9) Uusiin synteettisiin tai muihin huumausaineisiin liittyvät riskit arvioivan laajentuneen tiedekomitean olisi säilyttävä tiiviinä teknisenä asiantuntijaelimenä, joka pystyy arvioimaan tehokkaasti kaikki uuteen synteettiseen tai muuhun huumausaineeseen liittyvät riskit. Tämän vuoksi laajentuneen tiedekomitean olisi pysyttävä hallittavan kokoisena.(10) Suunnitellun toiminnan tavoitteita, joita ovat tietojenvaihto, tiedekomitean suorittama riskien arviointi ja EU:n tasoinen menettely ilmoitettujen aineiden saattamisesta valvonnan piiriin, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan voidaan suunnitellun toiminnan vaikutukset huomioon ottaen saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Samassa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti päätös ei ylitä sitä, mikä on tarpeen mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi.(11) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti tähän päätökseen perustuvat toimenpiteet voidaan toteuttaa määräenemmistöllä, sillä kyseiset toimenpiteet ovat tarpeen tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi.(12) Tässä päätöksessä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaTarkoitusTällä päätöksellä perustetaan järjestelmä, jossa vaihdetaan nopeasti tietoja laittomasti käytetyistä tai väärinkäytetyistä uusista synteettisistä ja muista huumausaineista. Se ei kata tietoja oletetuista epäsuotuisista vaikutuksista, joista on ilmoitettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY [9] IX osastossa perustetun lääketurvatoimintajärjestelmän mukaisesti.[9]  EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67, viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/98/EY, EYVL L 33, 8.2.2003, s. 30-40.Tässä päätöksessä määrätään myös tällaisiin uusiin synteettisiin ja muihin huumausaineisiin liittyvien riskien arvioinnista, jotta jäsenvaltioissa sovellettavia huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden valvontatoimenpiteitä voitaisiin soveltaa myös uusiin synteettisiin ja muihin huumausaineisiin.2 artiklaSoveltamisalaTätä päätöstä sovelletaan aineisiin, joita ei ole lueteltua) vuonna 1961 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksessamutta jotka aiheuttavat vastaavan uhan kansanterveydelle kuin I, II tai IV listassa luetellut aineet eikäb) vuonna 1971 tehdyssä psykotrooppisia aineita koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessamutta jotka aiheuttavat vastaavan uhan kansanterveydelle kuin I, II, III tai IV listassa luetellut aineet.Tämä päätös koskee lopputuotteita eikä siis niitä lähtöaineita, joita varten neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3677/90 [10] ja neuvoston direktiivillä 92/109/ETY [11] on perustettu yhteisön järjestelmä.[10]  EYVL L 357, 20.12.1990, s. 1, viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 116/2001, EYVL L 153, 8.6.2001, s. 4, ja komission asetuksella (EY) N:o 1232/2002, EYVL L 180, 10.7.2002, s. 5.[11]  EYVL L 370, 19.12.1992, s. 76.3 artiklaMääritelmätTässä päätöksessä tarkoitetaana) 'uudella muulla huumausaineella' ainetta, jota ei ole listattu vuonna 1961 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksessa mutta joka aiheuttaa vastaavan uhan kansanterveydelle kuin mainitun yleissopimuksen I, II tai IV listassa luetellut aineet;b) 'uudella synteettisellä huumausaineella' ainetta, jota ei ole listattu vuonna 1971 tehdyssä psykotrooppisia aineita koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa mutta joka aiheuttaa vastaavan uhan kansanterveydelle kuin mainitun yleissopimuksen I, II, III tai IV listassa luetellut aineet;c) 'markkinoille saattamista koskevalla luvalla' lupaa saattaa jäsenvaltion markkinoille ihmisille tarkoitettu lääke Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY III osaston mukaisesti tai eläimille tarkoitettu lääke Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY III osaston mukaisesti;d) 'Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmällä' Maailman terveysjärjestöä (jäljempänä 'WHO'), huumausainetoimikuntaa ja/tai Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa (jäljempänä 'Ecosoc'), jotka vastaavat niille vuonna 1961 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksen 3 artiklassa tai vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen 2 artiklassa asetetuista tehtävistä;e) 'valmisteella' joko uutta synteettistä tai muuta huumausainetta sisältävää sekoitusta.4 artiklaTietojenvaihto1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen kansallinen yksikkö, joka on osa Euroopan poliisivirastoa (jäljempänä 'Europol'), ja sen edustajat Reitox-verkossa toimittavat tietoja uusien synteettisten ja muiden huumausaineiden sekä uusia synteettisiä tai muita huumausaineita sisältävien valmisteiden valmistuksesta, laittomasta kaupasta ja käytöstä, myös lääketieteellisestä käytöstä, Europolille ja Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukselle (jäljempänä 'EMCDDA') ottaen huomioon näiden kahden elimen valtuutukset. Europol ja EMCDDA kokoavat saamansa tiedot ja toimittavat ne välittömästi toisilleen sekä Europolin kansallisille yksiköille, jäsenvaltioiden Reitox-verkon edustajille, komissiolle ja Euroopan lääkearviointivirastolle.2. Europol ja EMCDDA täydentävät jäsenvaltiolta saatuja tietoja uudesta synteettisestä tai muusta huumausaineesta tai uutta synteettistä tai muuta huumausainetta sisältävästä valmisteesta niin, että käytettävissä olevat tiedot sisältävät seuraavat seikat:a) kemiallisten ja fysikaalisten ominaisuuksien kuvaus, joka käsittää uudesta synteettisestä tai muusta huumausaineesta käytettävän nimen,b) uuden synteettisen tai muun huumausaineen esiintymisen yleisyys, olosuhteet ja/tai määrät sekä valmistusmenetelmät,c) järjestäytyneen rikollisuuden osuus uuden synteettisen tai muun huumausaineen valmistuksessa tai laittomassa kaupassa,d) alustava arvio uuteen synteettiseen tai muuhun huumausaineeseen liittyvistä riskeistä, myös terveydellisistä ja sosiaalisista riskeistä,e) tieto siitä, kuuluuko uusi synteettinen tai muu huumausaine YK:n järjestelmän arvioinnin piiriin tai onko se kuulunut siihen,f) tieto siitä, milloin uudesta synteettisestä tai muusta huumausaineesta on ilmoitettu EMDCCA:lle tai Europolille,g) tieto siitä, onko uusi synteettinen tai muu huumausaine jo saatettu kansallisten valvontatoimenpiteiden piiriin jäsenvaltiossa,h) sekä siinä määrin kuin on mahdollista:i) tiedot kemiallisista lähtöaineista,ii) todettu tai odotettavissa oleva käyttötapa ja -ala uutena synteettisenä tai muuna huumausaineena,iii) tiedot kyseisen uuden synteettisen tai muun huumausaineen muusta käytöstä ja tällaisen käytön laajuudesta sekä sen käyttöön liittyvistä riskeistä, myös terveydellisistä ja sosiaalisista riskeistä.3. Euroopan lääkearviointivirasto toimittaa Europolille ja EMCDDA:lle lisätietoja seuraavista tapahtumista Euroopan unionissa tai jossakin jäsenvaltiossa:a) uusi synteettinen tai muu huumausaine on saanut markkinoille saattamista koskevan luvan,b) uutta synteettistä tai muuta huumausainetta koskeva menettely markkinoille saattamista koskevan luvan saamiseksi on käynnissä,c) myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa on peruutettu.Jäsenvaltioiden on toimitettava myöntämiinsä markkinoille saattamista koskeviin lupiin liittyvät lisätiedot Euroopan lääkearviointivirastolle tämän pyynnöstä.4. Jäsenvaltioita pyydetään toimittamaan edellä 2 ja 3 kohdassa mainitut tiedot viivyttelemättä.5. Jos Europol ja EMCDDA ovat sitä mieltä, että jäsenvaltion toimittamat tiedot uudesta synteettisestä tai muusta huumausaineesta eivät anna aihetta 1 kohdassa mainittujen tietojen keräämiseen, ne ilmoittavat siitä välittömästi jäsenvaltiolle eikä 6 artiklassa mainittua riskien arviointimenettelyä sovelleta. Europol ja EMCDDA perustelevat tekemänsä päätökset 10 artiklassa tarkoitetussa vuosikertomuksessa.5 artiklaYhteinen kertomus1. Europol ja EMCDDA kokoavat kerätyt tiedot ja esittävät ne yhteisessä kertomuksessa (jäljempänä 'yhteinen kertomus'), joka toimitetaan suoraan jäsenvaltioille, Euroopan lääkearviointivirastolle ja komissiolle.2. Yhteinen kertomus on toimitettava 30 työpäivän kuluessa siitä päivästä, jona Europol tai EMCDDA saivat jäsenvaltiolta 4 artiklan 1 kohdan nojalla toimitetut tiedot.6 artiklaRiskienarviointi1. Uuden synteettisen tai muun huumausaineen käytön, valmistuksen ja laittoman kaupan aiheuttamat riskit, myös terveydelliset ja sosiaaliset riskit, järjestäytyneen rikollisuuden osuus ja kyseisten aineiden kieltämisestä johtuvat mahdolliset seuraukset on arvioitava 2-5 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti, jos enemmistö jäsenvaltioista on ilmoittanut neuvostolle kirjallisesti puoltavansa riskienarvioinnin tekemistä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä neuvostolle mahdollisimman pian, viimeistään 30 työpäivän kuluessa, yhteisen kertomuksen vastaanottamisesta.2. Heti kun enemmistö jäsenvaltioista on ilmoittanut neuvostolle kirjallisesti puoltavansa 1 kohdassa tarkoitettua uuden synteettisen tai muun huumausaineen riskien arviointia, neuvosto ilmoittaa tästä EMCDDA:lle ja Europolille.3. Arvioinnin suorittamista varten EMCDDA kutsuu kokoon tiedekomitean johdolla pidettävän erityiskokouksen. Lisäksi tätä kokousta varten tiedekomiteaa laajennetaan enintään viidellä asiantuntijalla eri tieteen aloilta, joilta ei ole edustusta tai ei ole riittävästi edustusta tiedekomiteassa mutta joiden panos on tärkeä, jotta mahdollisten riskien, myös terveydellisten ja sosiaalisten riskien, arviointi on tasapuolinen ja riittävä. Lisäksi komissiota, Europolia ja Euroopan lääkearviointivirastoa pyydetään kutakin lähettämään enintään kaksi asiantuntijaa tähän kokoukseen.4. Riskien arviointi suoritetaan niiden tietojen perusteella, jotka jäsenvaltiot, EMCDDA, Europol ja Euroopan lääkearviointivirasto ovat toimittaneet 3 kohdassa mainitulle komitealle (jäljempänä 'komitea'). Riskien arvioinnissa otetaan huomioon kaikki seikat, joiden perusteella aine on asetettava kansainväliseen valvontaan vuonna 1961 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksen tai vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen mukaan.5. Kun riskien arviointi on saatu päätökseen, siitä laaditaan raportti (jäljempänä 'riskien arviointiraportti'). Riskien arvioinnissa analysoidaan kaikki saatavissa olevat tieteelliset tiedot, ja se käsittää myös komitean jäsenten mahdollisesti eriävät mielipiteet. Komitean puheenjohtaja toimittaa riskien arviointiraportin komissiolle 90 työpäivän kuluessa päivästä, jona neuvosto on ilmoittanut EMCDDA:lle ja Europolille jäsenvaltioiden kannasta 2 kohdan mukaisesti.Riskien arviointiraportti käsittää seuraavat tiedot:a) uuden synteettisen tai muun huumausaineen fysikaalisten ja kemiallisten ominaisuuksien kuvaus ja vaikutukset sekä sen lääkinnälliset ominaisuudet,b) uuteen synteettiseen tai muuhun huumausaineeseen liittyvät terveydelliset riskit,c) uuteen synteettiseen tai muuhun huumausaineeseen liittyvät sosiaaliset riskit,d) järjestäytyneen rikollisuuden osuus ja tiedot uuden synteettisen tai muun huumausaineen takavarikoista ja valmistuksesta,e) tiedot uuden synteettisen tai muun huumausaineen arvioinnista Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmässä,f) tarvittaessa kuvaus niistä valvontatoimenpiteistä, joita uuteen synteettiseen tai muuhun huumausaineeseen sovelletaan jäsenvaltioissa,g) valvonnan vaihtoehdot ja aineen kieltämisestä johtuvat mahdolliset seuraukset.7 artiklaOlosuhteet, joissa riskien arviointia ei suoriteta:1. Riskien arviointia ei suoriteta, jos kyseistä uutta synteettistä tai muuta huumausainetta arvioidaan parhaillaan Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmässä.2. Jos uusi synteettinen tai muu huumausaine on arvioitu Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmässä mutta sitä ei ole päätetty listata vuonna 1961 tehtyyn huumausaineyleissopimukseen eikä vuonna 1971 tehtyyn psykotrooppisia aineita koskevaan yleissopimukseen, riskien arviointi suoritetaan ainoastaan, jos saadaan uutta merkittävää tietoa tämän päätöksen mukaan.3. Uuden synteettisen tai muun huumausaineen riskien arviointia ei suoriteta, jos kyseinen aine kuuluu johonkin seuraavista luokista:a) Uusi synteettinen tai muu huumausaine on 'luvan saanut lääke' eli joko ihmisille tarkoitettu lääke, jolle on myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai Euroopan unionissa direktiivin 2001/83/EY [12] III osaston mukaisesti, tai eläimille tarkoitettu lääke, jolle on myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai Euroopan unionissa direktiivin 2001/82/EY [13] III osaston mukaisesti.[12]  EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67.[13]  EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1.b) Uusi huumausaine tai uusi synteettinen huumausaine on 'tutkittavana oleva lääke'eli joko ihmisille tarkoitettu lääke, jonka osalta tutkitaan parhaillaan, voidaanko sille myöntää markkinoille saattamista koskeva lupa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai Euroopan unionissa direktiivin 2001/83/EY III osaston mukaisesti, tai eläimille tarkoitettu lääke, jonka osalta tutkitaan parhaillaan, voidaanko sille myöntää markkinoille saattamista koskeva lupa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai Euroopan unionissa direktiivin 2001/82/EY III osaston mukaisesti.c) Uusi synteettinen tai muu huumausaine on 'lääke, jota koskeva lupa on peruutettu,' eli ihmisille tarkoitettu lääke, jolle myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa on peruutettu yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai Euroopan unionissa, tai eläimille tarkoitettu lääke, jolle myönnetty markkinoille saattamista koskeva lupa on peruutettu yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tai Euroopan unionissa.d) Uusi synteettinen tai muu huumausaine on 'poikkeuksen saanut lääke' eli joko ihmisille tarkoitettu lääke, joka ei tarvitse markkinoille saattamista koskevaa lupaa direktiivin 2001/83/EY 7 artiklan nojalla, tai eläimille tarkoitettu lääke, joka ei tarvitse markkinoille saattamista koskevaa lupaa direktiivin 2001/83/EY 8 artiklan nojalla.Jos uusi synteettinen tai muu huumausaine kuuluu johonkin tässä kohdassa luetelluista luokista, se osoitetaan Euroopan lääkearviointivirastoon kyseiseen uuteen synteettiseen tai muuhun huumausaineeseen liittyvien riskien tieteellistä arviointia varten ja neuvostoon, jossa keskustellaan kansanterveyteen liittyvistä toimenpiteistä.8 artiklaMenettely uusien synteettisten ja muiden huumausaineiden saattamiseksi valvonnan piiriin1. Komissio esittää neuvostolle 30 työpäivän kuluessa riskien arviointiraportin saamisesta aloitteen uuden synteettisen tai muun huumausaineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden piiriin.Jos komissio on sitä mieltä, ettei ole tarpeen esittää aloitetta uuden synteettisen tai muun huumausaineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden piiriin, se esittää näkemyksensä neuvostolle 30 työpäivän kuluessa riskien arviointiraportin saamisesta.2. Silloin kun komissio esittää neuvostolle aloitteen, neuvosto päättää määräenemmistöllä kyseisen aloitteen perusteella ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan 2 kohdan c alakohtaa noudattaen, saatetaanko kyseinen uusi synteettinen tai muu huumausaine valvontatoimenpiteiden piiriin.3. Tässä artiklassa säädetty menettely voi kestää enintään 90 työpäivää laskettuna päivästä, jona neuvosto vastaanotti komission aloitteen, päivään, jona neuvosto hyväksyi komission aloitteen 2 kohdan mukaisesti.9 artiklaJäsenvaltioiden toteuttamat valvontatoimet1. Jos neuvosto päättää saattaa uuden synteettisen tai muun huumausaineen valvontatoimenpiteiden piiriin, jäsenvaltioiden on toteutettava vuoden kuluessa oman lainsäädäntönsä edellyttämät toimenpiteeta) uuden synteettisen huumausaineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden ja rangaistusten piiriin vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen mukaisia velvoitteitaan noudattavan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti,b) uuden muun huumausaineen saattamiseksi valvontatoimenpiteiden ja rangaistusten piiriin vuonna 1961 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaineyleissopimuksen mukaisia velvoitteitaan noudattavan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava toteutetuista toimenpiteistä sekä neuvostolle että komissiolle.3. Tämän päätöksen määräykset eivät estä jäsenvaltiota säilyttämästä tai ottamasta käyttöön tarkoituksenmukaisiksi katsomiansa kansallisia valvontatoimenpiteitä alueellaan heti, kun se on löytänyt uuden synteettisen tai muun huumausaineen.10 artiklaVuosikertomusEMCDDA ja Europol antavat vuosittain kertomuksen neuvostolle tämän päätöksen soveltamisesta. Vuosikertomuksessa otetaan huomioon kaikki näkökohdat tällä päätöksellä perustetun järjestelmän tehokkuuden ja saavutusten arvioimiseksi.11 artiklaLääketurvatoimintajärjestelmäJäsenvaltiot ja Euroopan lääkearviointivirasto varmistavat asianmukaisen tietojenvaihdon tällä päätöksellä perustetun menettelyn ja direktiivin 2001/82/EY [14] VII osastossa ja direktiivin 2001/83/EY [15] IX osastossa määritellyn ja perustetun lääketurvatoimintajärjestelmän välillä.[14]  EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1-66, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä.[15]  EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67-128, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä.12 artiklaKumoaminenKumotaan uusista synteettisistä huumausaineista 16 päivänä kesäkuuta 1997 hyväksytty yhteinen toiminta.13 artiklaJulkaiseminen ja voimaantuloTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Päätös tulee voimaan sitä seuraavana päivänä, jona se julkaistaan.Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

52003PC0837(02)

Ehdotus: neuvoston päätös itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskevan Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona  /* KOM/2003/0837 lopull. - CNS 2003/0323 */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskevan Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona(komission esittämät)PERUSTELUT1. Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisessä kuljetusalan sopimuksessa [1] määrätään, että Itävallan läpi tapahtuvaan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kauttakulkuliikenteeseen sovelletaan 1. tammikuuta 1999 lähtien ekopistejärjestelmää.[1]  EYVL L 348, 18.12.1997, s. 170.Kyseisen pöytäkirjan 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn liittymisasiakirjan pöytäkirjan n:o 9 11 artiklassa määrättyä järjestelmää vastaavaa ekopistejärjestelmää sovelletaan 31. joulukuuta 2003 saakka.2. Laekenissa 14. ja 15. joulukuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi yhteisössä sovellettavan ekopistejärjestelmän voimassaolon jatkamista. Komissio antoi 20. joulukuuta 2001 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan ekopistejärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 [2]. Euroopan parlamentti ja neuvosto pääsivät tästä ehdotuksesta sopimukseen sovittelumenettelyssä 25. marraskuuta 2003. Sopimuksen pohjalta annetaan asetus, joka tulee voimaan 1. tammikuuta 2004.[2]  KOM(2001) 807 lopullinen, 20.12.2001.3. Vuonna 2002 Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian [3] välillä kirjeenvaihtona tehdyssä sopimuksessa vahvistetaan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnettävien ekopisteitten määrä vuosina 1999-2003 sen periaatteen mukaisesti, ettei yhteisön raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin saa soveltaa vähemmän suotuisaa kohtelua.[3]   EUVL L 75, 21.3.2003, s. 344. Yhteisön olisi siis aloitettava entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa neuvottelut virallisen sopimuksen tekemiseksi.5. Koska sopimuksen soveltaminen on aloitettava jo 1. tammikuuta 2004, komissio pyytää neuvostoa esittämään samalla kertaa kantansa sekä neuvotteluja koskevasta suosituksesta että ehdotuksista sopimuksen allekirjoittamista, väliaikaista soveltamista ja tekemistä koskeviksi neuvoston päätöksiksi. Näin ollen komissio antaa neuvostolle asiaa koskevan suosituksen ja ehdotukset neuvoston päätöksiksi.2003/0323 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskevan Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtonaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen [4],[4]  EUVL C [...], [...], s. [...].ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [5],[5]  EUVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisessä kuljetusalan sopimuksessa [6] määrätään ekopistejärjestelmästä, joka on samanlainen kuin Itävallan kautta kulkeviin yhteisön raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettava järjestelmä.[6]  EYVL L 348, 18.12.1997, s. 170.(2) Euroopan parlamentti ja neuvosto sopivat 25 päivänä marraskuuta 2003 uudesta väliaikaisesta pistejärjestelmästä, jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen Itävallan kautta kulkeviin yhteisön raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin.(3) Komissio on neuvotellut Euroopan yhteisön puolesta yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavasta väliaikaisesta pistejärjestelmästä.(4) Tämä sopimus on allekirjoitettu yhteisön puolesta ... päivänä ...kuuta ...(5) Sopimus olisi hyväksyttävä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskeva Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välinen kirjeenvaihtona tehty sopimus.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaEuroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välinen kirjeenvaihtona tehtävä  SOPIMUSItävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavasta väliaikaisesta pistejärjestelmästäA. Euroopan yhteisön kirjeArvoisa vastaanottajaMinulla on kunnia ilmoittaa, että Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen kuljetusalan sopimuksen [7] 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan puitteissa toteutettujen entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ja Euroopan yhteisön valtuuskuntien välisten neuvottelujen tuloksena on sovittu seuraavaa:[7]   EYVL L 348, 18.12.1997, s. 170."1. Väliaikaista pistejärjestelmään sovelletaan entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa rekisteröityihin kuorma-autoihin, joiden sallittu enimmäispaino on yli 7,5 tonnia ja joiden on suoritettava 6, 7 tai 8  pistettä Itävallan kauttakulusta tyhjänä tai lastattuna.Yli kahdeksan pistettä suorittavat ajoneuvot eivät saa kulkea Itävallan kautta.Sellaisiin ajoneuvoihin, jotka suorittaisivat viisi pistettä tai vähemmän, ei sovelleta pistejärjestelmää.2. Itävallan kautta kulkeville entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnetään 68 780 ekopistettä vuodelle 2004,  65 160 ekopistettä vuodelle 2005 ja 61 540 ekopistettä vuodelle 2006.3. Pisteiden hallintoa ja valvontaa koskevat säännöt ja menettelyt ovat samat kuin ne, joita on sovellettu aiemmassa ekopistejärjestelmässä ja jotka on vahvistettu Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisessä kirjeenvaihtona tehdyssä sopimuksessa Itävallan läpi tapahtuvaan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kauttakulkuliikenteeseen 1 päivästä tammikuuta 1999 sovellettavasta ekopistejärjestelmästä. [8][8]   EUVL L 75, 21.3.2003, s. 34.Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisellä kuljetusalan sopimuksella [9] perustettu liikenteen sekakomitea vahvistaa tarvittaessa väliaikaiseen pistejärjestelmään, pisteiden jakamiseen ja tämän kirjeenvaihdon määräysten soveltamista koskeviin teknisiin näkökohtiin liittyviä lisätoimenpiteitä.[9]   EYVL L 348, 18.12.1997, s.169.4. Tämä sopimus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun molemmat osapuolet ovat ilmoittaneet, että sopimuksen tekemistä koskevat sisäiset menettelyt on saatettu päätökseen.Sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2004."Sopimuksen soveltaminen päättyy kestävän liikennepolitiikan edistämiseksi Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan siirtymäkauden kauttakulkujärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o xxxx/2003 voimassaolon päättyessä.Pyydän teitä vahvistamaan, että maanne hallitus hyväksyy tämän kirjeen sisällön.KunnioittavastiYhteisön puolestaB. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kirjeArvoisa vastaanottajaViittaan ... päivänä ...kuuta ... päivättyyn kirjeeseenne, jossa ilmoitatte seuraavaa:"Minulla on kunnia ilmoittaa, että entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ja Euroopan yhteisön valtuuskuntien välisten Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen kuljetusalan sopimuksen [10] 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan puitteissa toteutettujen neuvottelujen tuloksena on sovittu seuraavaa:[10]   EYVL L 348, 18.12.1997, s. 170.'1. Väliaikaista pistejärjestelmää sovelletaan entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa rekisteröityihin kuorma-autoihin, joiden sallittu enimmäispaino on yli 7,5 tonnia ja joiden on suoritettava 6, 7 tai 8 pistettä Itävallan kauttakulusta tyhjänä tai lastattuina.Yli kahdeksan pistettä suorittavat ajoneuvot eivät saa kulkea Itävallan kautta.Sellaisiin ajoneuvoihin, jotka suorittaisivat viisi pistettä tai vähemmän, ei sovelleta pistejärjestelmää.2. Itävallan kautta kulkeville entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnetään 68 780 ekopistettä vuodelle 2004,  65 160 ekopistettä vuodelle 2005 ja 61 540 ekopistettä vuodelle 2006.3. Pisteiden hallintoa ja valvontaa koskevat säännöt ja menettelyt ovat samat kuin ne, joita on sovellettu aiemmassa ekopistejärjestelmässä ja jotka on vahvistettu Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisessä kirjeenvaihtona tehdyssä sopimuksessa Itävallan läpi tapahtuvaan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kauttakulkuliikenteeseen 1 päivästä tammikuuta 1999 sovellettavasta ekopistejärjestelmästä. [11][11]   EUVL L 75, 21.3.2003, s. 34.Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisellä kuljetusalan sopimuksella perustettu liikenteen sekakomitea vahvistaa tarvittaessa väliaikaiseen pistejärjestelmään, pisteiden jakamiseen ja tämän kirjeenvaihdon määräysten soveltamista koskeviin teknisiin näkökohtiin liittyviä lisätoimenpiteitä.4. Tämä sopimus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun molemmat osapuolet ovat ilmoittaneet, että sopimuksen tekemistä koskevat sisäiset menettelyt on saatettu päätökseen.Sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2004.'Sopimuksen soveltaminen päättyy kestävän liikennepolitiikan edistämiseksi Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan siirtymäkauden kauttakulkujärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o xxx/2003 voimassaolon päättyessä.Pyydän teitä vahvistamaan, että maanne hallitus hyväksyy tämän kirjeen sisällön."Minulla on kunnia vahvistaa, että maani hallitus hyväksyy tämän kirjeen sisällön.KunnioittavastiEntisen Jugoslavian tasavallan Makedonian puolesta


title: Ehdotus: neuvoston päätös geneettisesti muunnetun maissin (Zea mays L.), jolla yhdistetyn muuntamisen avulla on Bt-endotoksiinigeenin sille antamat insektisidiset ominaisuudet ja lisääntynyt sietokyky glufosinaattiammonium-nimiselle rikkakasvien torjunta-aineelle, myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa

text:
       EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                        Bryssel, 02.06.1998
                                        KOM(1998)3391opull.
                                   Ehdotus:
                            NEUVOSTON PÄÄTÖS
               geneettisesti muunnetun maissin (Zea mays £.),
jolla yhdistetyn muuntamisen avulla on Bt-endotoksiinigeenin sille antamat
             insektisidiset ominaisuudet ja lisääntynyt sietokyky
      glufosinaattiammonium-nimiselle rikkakasvien torjunta-aineelle,
               myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa
                             (Komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                       XI/282/97-versio 4
                                     PERUSTELUT
1. Komissio teki 23. tammikuuta 1997 päätöksen Ciba-Geigyn ilmoittaman
   geneettisesti muunnetun maissin markkinoille saattamisesta direktiivin 90/220/ETY
   21 artiklan mukaisesti. Päätös tehtiin sen jälkeen, kun torjunta-aineita käsittelevä
   tiedekomitea, eläinten ravitsemusta käsittelevä tiedekomitea ja elintarvikealan
   tiedekomitea olivat antaneet lausuntonsa.
2. Ranskan toimivaltaiset viranomaiset antoivat tarvittavan luvan 5. helmikuuta 1997
   direktiivin 90/220/ETY 13 artiklan mukaisesti.
3. Itävalta ilmoitti 17. helmikuuta 1997 komissiolle kieltäneensä Bt-maissin myynnin
   alueellaan 14. helmikuuta 1997 päivätyllä asetuksella.
4. Itävallan viranomaisten perustelut, jotka koskivat antibioottigeenin siirtymisen
   ihmisen terveydelle ja ympäristölle mahdollisesti aiheutuvia haittavaikutuksia sekä
   mahdollista hyönteisten Bt-toksiiniresistenssiä, toimitettiin 28. helmikuuta 1997
   kolmelle asiaa aikaisemmin käsitelleelle tiedekomitealle, joille esitettiin seuraavat
   kysymykset:
      a)      Voidaanko Itävallan toimittamia tietoja pitää uutena tieteellisenä tietona,
              jota komiteat eivät ottaneet huomioon laatiessaan lausuntoaan?
      b)      Olisiko komiteoiden katsottava toimitettujen tietojen perusteella, että tuote
              aiheuttaa vaaraa ihmisen terveydelle ja ympäristölle?
5. Mainitut kolme tiedekomiteaa antoivat lausuntonsa toimitetuista tiedoista
   seuraavasti: elintarvikealan tiedekomitea 21. maaliskuuta 1997, torjunta-aineita
   käsittelevä tiedekomitea 10. huhtikuuta 1997 ja eläinten ravitsemusta käsittelevä
   tiedekomitea 12. toukokuuta 1997. Lausuntojen mukaan Itävallan toimittamat tiedot
   eivät sisällä uusia todisteita, jotka antaisivat aihetta tarkistaa tiedekomiteoiden
   lausuntoja.
 ---pagebreak--- 6.   Tämän seurauksena komissio vaati 10. syyskuuta 1997 tekemässään
     päätösluonnoksessa Itävaltaa kumoamaan kansallisen säädöksen, jolla Bt-maissin
     myynti kielletään Itävallan alueella. Päätösluonnos annettiin sääntelykomitean
     käsiteltäväksi direktiivin 90/220/ETY 21 artiklan mukaisesti.
7.   Sääntelykomitea, jota oli pyydetty antamaan lausuntonsa kirjallisella menettelyllä,
     ei ollut 13. huhtikuuta 1998 mennessä antanut lausuntoaan komission
     päätösluonnoksesta. Direktiivin 90/220/ETY 21 artiklan mukaisesti komissio tekee
     viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee
     asian määräenemmistöllä.
8.   Mainitussa 21 artiklassa säädetään myös, että jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa
     kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio
     tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
9.   Markkinoille saattamista koskevan päätöksen yhteydessä komissio päätti 18.
     joulukuuta 1996 käynnistää ohjelman hyönteisten Bt-maissiresistenssin
     seuraamiseksi. Toimivaltaiset viranomaiset perustivat direktiivin 90/220/ETY
     nojalla hyönteisten Bt-resistenssiä käsittelevän asiantuntijaryhmän, joka on laatinut
     luonnoksen seurantasuunnitelmaksi. Seurantasuunnitelmaa on tarkoitus noudattaa,
     kun Bt-kasvien viljely alkaa Euroopan yhteisössä. Asianomaiset tiedekomiteat
      osallistuvan täysimääräisesti seurantasuunnitelman valmisteluun.
 10. Samanaikaisesti perustettiin direktiivin 90/220/ETY nojalla toimivaltaisten
      viranomaisten muodostama ryhmä, jonka tehtävänä on arvioida yleisesti ihmisen
      terveyteen ja ympäristöön mahdollisesti kohdistuvia haittavaikutuksia, jotka
     johtuvat antibioottiresistenssigeenien siirtymisestä kasveista mikro-organismeihin.
      Asianomaiset tiedekomiteat osallistuvat täysimääräisesti tähän työhön.
 ---pagebreak---                                                                XI/282/97-versio 3
                                   Ehdotus:
                            NEUVOSTON PÄÄTÖS
               geneettisesti muunnetun maissin (Zea mays L.),
jolla yhdistetyn muuntamisen avulla on Bt-endotoksiinigeenin sille antamat
             insektisidiset ominaisuudet ja lisääntynyt sietokyky
      glufosinaattiammonium-nimiselle rikkakasvien torjunta-aineelle,
               myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa
                             (Komission esittämä)
                                  3 fto^>
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                  FI/11/97/02820300. WOO (EN)
                                                                                por
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
 ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä
ympäristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY1,
 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/35/EY2, ja erityisesti
 sen 16 artiklan 2 kohdan,
 ottaa huomioon komission ehdotuksen,
 sekä katsoo, että
geneettisesti muunnetun maissin (Zea mays L.), jolla yhdistetyn muuntamisen avulla on
Bt-endotoksiinigeenin sille antamat insektisidiset ominaisuudet ja lisääntynyt sietokyky
glufosinaattiammonium-nimiselle          rikkakasvien  torjunta-aineelle,     saattamisesta
markkinoille neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 23 päivänä tammikuuta 1997
tehdyllä komission päätöksellä 97/98/EY3 on päätetty, että lupa voidaan antaa edellä
mainitun tuotteen markkinoille saattamiseksi,
Ranskan viranomaiset ovat 5 päivänä helmikuuta 1997 antaneet tällaisen luvan,
direktiivin 90/220/ETY        13 artiklan 5 kohdan mukaisesti tuotetta saa käyttää koko
yhteisön alueella,
Itävalta on kieltänyt väliaikaisesti kyseisen geneettisesti muunnetun maissin myynnin
säädöksellä, joka tuli voimaan 14 päivänä helmikuuta 1997,
Itävalta on 17 päivänä helmikuuta 1997 ilmoittanut komissiolle ja muille jäsenvaltioille
kyseisestä toimesta ja esittänyt päätökselleen perustelut direktiivin 90/220/ETY 16
artiklan 1 kohdan mukaisesti,
komission on tehtävä asiassa päätös mainitun direktiivin 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti,
komissio on pyytänyt lausunnot Itävallan esittämistä tiedoista komission päätöksellä
76/791/ETY4 perustetulta eläinten ravitsemusta käsittelevältä tiedekomitealta, komission
1
     EYVLN:o L I 17, 8.5.1990, s. 15.
2
     EYVL N:o L 169,27.6.1997, s. 72.
3
     EYVLN:oL31, 1.2.1997, s. 69.
4
     EYVL N:oL 279, 9.10.1976, s. 35.
                                                 4-
 ---pagebreak---                                                                   FI/11/97/02820300.W00 (EN)
                                                                                por
päätöksellä 95/273/ETY5 perustetulta elintarvikealan tiedekomitealta sekä komission
päätöksellä 78/436/ETY6 perustetulta torjunta-aineita käsittelevältä tiedekomitealta,
tiedekomiteat eivät katso Itävallan esittämien tietojen sisältävän sellaista uutta ja
olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin
arvioitaessa ja joka edellyttäisi komiteoiden kyseisestä tuotteesta antamien alkuperäisten
lausuntojen tarkistamista,
Itävallan viranomaiset ovat toimittaneet 9 päivänä toukokuuta 1997 lisätietoja siitä, miten
todennäköisesti hyönteisille kehittyy Bt-toksiiniresistenssi,
torjunta-aineita käsittelevä komitea on jo ottanut täysin huomioon hyönteisten Bt-
maissiresistenssin kehittymisestä aiheutuvat ympäristövaikutukset,
nykyisen tietämyksen perusteella ei ole syytä epäillä tuotteen olevan vaaraksi ihmisten
terveydelle tai ympäristölle,
Itävallan toteuttamat toimenpiteet on sen vuoksi kumottava, ja
direktiivin 90/220/ETY 21 artiklalla perustettu komitea, jota on kuultu kirjallisella
menettelyllä 16 päivänä maaliskuuta 1998, ei ole antanut lausuntoaan komission
päätösehdotuksessa säädetyistä toimenpiteistä,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 5
     EYVLN:oL 167, 18.7.1995, s. 22.
 6
     EYVLN:oL 124, 12.5.1978, s. 16.
                                                  5-
 ---pagebreak---                                                              FI/11/97/02820300.W00 (EN)
                                                                                por
                                      1 artikla
Itävallan on 20 päivän kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta kumottava
antamansa kansalliset säännökset, joilla kielletään komission päätöksen 97/98/EY
mukaisen ja Ranskan viranomaisten 5 päivänä helmikuuta 1997 hyväksymän
geneettisesti muunnetun maissin markkinoille saattaminen.
                                      2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Itävallalle.
Tehty Brysselissä
                                                          Neuvoston puolesta
 ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(98) 339 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                             15 03    14
                                        Luettelonumero : CB-CO-98-347-FI-C
                                                          ISBN 92-78-36558-0
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                              }


				|

		52013PC0068

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Latvialle ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta, 168 artiklasta ja 168 a artiklasta poikkeava erityistoimenpide /* COM/2013/068 final - 2013/0043 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Neuvosto voi yhteisestä
arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin
2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan 1 kohdan mukaisesti
antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön
mainitusta direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon
yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten tai veron kiertämisen
estämiseksi.
Latvian tasavalta, jäljempänä ’Latvia’, pyysi
komission 17. kesäkuuta 2011 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä lupaa soveltaa
vähennysoikeuden yleisistä periaatteista poikkeavaa toimenpidettä. Latvia
muutti pyyntöään huomattavasti komission 27. elokuuta 2012 saapuneeksi kirjaamalla
kirjeellä. Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti
Latvian pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 26. marraskuuta 2012 päivätyllä
kirjeellä. Komissio ilmoitti Latvialle 30. marraskuuta 2012 päivätyllä
kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointiin tarvitsemansa tiedot.
Yleinen tausta
Alv-direktiivin 168 ja 168 a artiklassa
säädetään, että verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka
kannetaan verovelvollisen verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista.
Direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että yrityksen
liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen yksityiskäyttöön on vastikkeellinen
palvelu, jos tavara on oikeuttanut arvonlisäveron vähennykseen. Tämä
järjestelmä antaa mahdollisuuden saada takaisin yksityiskäytön osalta alun
perin vähennetyn arvonlisäveron.
Henkilöautojen tapauksessa tätä järjestelmää
on vaikea soveltaa erityisesti siksi, että yksityis- ja yrityskäyttöä on vaikea
erottaa toisistaan. Jos ajoneuvon käytöstä pidetään kirjaa, kirjattujen
tietojen ylläpito ja tarkastaminen rasittavat hallinnollisesti sekä yritystä
että viranomaisia. Tämä pätee siinäkin tapauksessa, että Latvia käyttäisi
hyväkseen alv-direktiviin 168 a artiklan 2 kohdassa säädettyä
mahdollisuutta rajoittaa työsuhdeautoihin liittyvä kustannusten vähennysoikeus
osuuteen, joka liittyy verovelvollisen tosiasialliseen yrityskäyttöön.
Sen vuoksi Latvia on pyytänyt, että sille
annettaisiin lupa rajoittaa vähennysoikeus tiettyyn prosenttimäärään
alkuperäisestä vähennyksestä ja olla verottamatta yritystä ajoneuvon
yksityiskäytöstä. Tämä yksinkertaistaisi järjestelmää kaikkien osapuolten
kannalta ja estäisi samalla virheelliseen kirjanpitoon perustuvat veropetokset
tai veron kiertämisen.
Latvian toimittamien tietojen perusteella
vaikuttaa siltä, että yrityskäyttöön tarkoitettujen henkilöautojen käytöstä
keskimäärin 20 prosenttia on yksityiskäyttöä. Sen vuoksi prosenttimääräiseksi
rajoitukseksi olisi vahvistettava 20 prosenttia.
Uutta järjestelmää on tarkoitus soveltaa
kaikkiin henkilöautoihin, joissa on enintään kahdeksan istuinta ja joiden massa
ei ylitä tiettyä rajaa, jos ajoneuvo ei ole pelkästään yrityskäytössä.
Vähennysoikeuteen sovellettavan rajoituksen ulkopuolelle jätetään kuitenkin
tiettyyn erityistoimintaan käytettävät henkilöautot, joihin sovelletaan
tavanomaisia sääntöjä. Tällaisia ajoneuvoja ovat jälleenmyyntiä, vuokrausta tai
liisausta varten ostetut autot; matkustajien (kuten taksit) tai tavaroiden
kuljetukseen käytettävät autot; ajo-opetuksessa käytettävät autot; vartiointitehtävissä
tai hätätilanteissa käytettävät autot sekä autokaupassa esittelyajoneuvoina
käytettävät autot.
Komissio antoi 29. lokakuuta 2004 ehdotuksen
neuvoston direktiiviksi, johon sisältyy sellaisten kululuokkien
yhdenmukaistaminen, joista jäsenvaltiot voivat tehdä vähennysoikeutta koskevia
poikkeuksia (ns. arvonlisäveron yksinkertaistamisehdotus (KOM(2004) 728
lopullinen)). Koska henkilöautoihin liittyvät kulut sisältyvät tähän
ehdotukseen, poikkeuksen voimassaoloajan mahdollinen pidennys ei saisi ulottua
ehdotetun direktiivin hyväksymis- ja voimaantuloaikaa kauemmaksi. Poikkeuksen
voimassaoloaikaa tulisi joka tapauksessa rajoittaa 31. päivään joulukuuta 2015,
jos ehdotettu direktiivi ei ole tullut voimaan kyseiseen päivämäärään mennessä,
jotta voidaan arvioida, kuvastaako 20 prosentin rajoitus yhä oikealla tavalla
yritys- ja yksityiskäytön välistä kokonaissuhdetta. Voimassaolon jatkamista
koskevaan pyyntöön olisi liitettävä kertomus, joka sisältää arvioinnin
sovelletusta prosenttimäärästä ja joka on toimitettava komissiolle kyseisen
pyynnön kanssa 31. maaliskuuta 2015 mennessä.
Voimassa olevat aiemmat säännökset
Muille jäsenvaltioille on myönnetty vastaavia
vähennysoikeutta koskevia poikkeuksia.
Direktiivin 2006/112/EY 176 artiklan mukaan
neuvosto päättää, mitkä kustannukset eivät oikeuta arvonlisäveron
vähentämiseen. Ennen kuin neuvosto on päättänyt asiasta, jäsenvaltiot saavat
mainitun artiklan mukaan jatkaa 1. tammikuuta 1979 voimassa olleiden
poikkeusten soveltamista. Sen vuoksi voimaan on jäänyt useita säännöksiä,
joilla rajoitetaan henkilöautoihin liittyvää vähennysoikeutta.
2.           KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN
TULOKSET
Asianomaisten osapuolten kuuleminen
Ei ollut tarpeen.
Asiantuntijatiedon käyttö
Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut
tarpeen.
Vaikutusten arviointi
Päätösehdotuksella pyritään ensisijaisesti
yksinkertaistamaan arvonlisäveron kantamisesta osittain muussa käytössä kuin
yrityskäytössä olevien henkilöautojen osalta, minkä vuoksi ehdotuksella voi
olla myönteisiä vaikutuksia. Samaan aikaan ehdotuksella voidaan ehkäistä
virheelliseen kirjanpitoon perustuvia veropetoksia.
Koska poikkeuksen soveltamisala on suppea ja
sen voimassaoloaika rajallinen, vaikutukset ovat kuitenkin vähäisiä.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus
Luvan antaminen Latvialle rajoittaa
arvonlisäveron vähennysoikeus 80 prosenttiin sellaisista yrityskäyttöön
tarkoitetuista henkilöautoista aiheutuvista kustannuksista, jotka eivät ole
yksinomaan yrityskäytössä. Verovähennysoikeutta rajoitettaessa verovelvollinen
on vapautettu suorittamasta arvonlisäveroa ajoneuvon yksityiskäytöstä.
Oikeusperusta
Alv-direktiivin 395 artikla.
Toissijaisuusperiaate
Jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön
alv-direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä, on saatava siihen mainitun
direktiivin 395 artiklan mukainen neuvoston lupa, joka annetaan neuvoston
päätöksenä. Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen mukainen.
Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen
seuraavista syistä:
Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta
pyynnöstä annettavaa lupaa, eikä siihen liity velvollisuuksia.
Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu,
erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen.
Sääntelytavan valinta
Alv-direktiivin 395 artiklan mukaan yhteisistä
arvonlisäverosäännöistä voidaan poiketa vain, jos neuvosto antaa siihen luvan
yksimielisellä päätöksellä, jonka se tekee komission ehdotuksesta. Neuvoston
päätös on parhaiten soveltuva sääntelytapa myös sen vuoksi, että se voidaan osoittaa
yksittäisille jäsenvaltioille.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei ole vaikutusta unionin
talousarvioon.
5.           LISÄTIEDOT
Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai
raukeamislauseke
Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen.
2013/0043 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
luvan antamisesta Latvialle ottaa käyttöön
yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin
2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta, 168 artiklasta ja 168 a
artiklasta poikkeava erityistoimenpide
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä
arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston
direktiivin 2006/112/EY[1] ja
erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Latvia pyysi komission 17
päivänä kesäkuuta 2011 ja 27 päivänä elokuuta 2012 saapuneeksi kirjaamilla
kirjeillä lupaa poiketa niistä direktiivin 2006/112/EY säännöksistä, jotka
koskevat oikeutta vähentää henkilöautojen osalta tuotantopanoksiin sisältyvä
vero.
(2)       Komissio antoi Latvian
pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 26 päivänä marraskuuta 2012 päivätyllä
kirjeellä. Komissio ilmoitti Latvialle 30 päivänä marraskuuta 2012 päivätyllä
kirjeellä saaneensa kaikki hakemuksen arviointiin tarvitsemansa tiedot.
(3)       Direktiivin 2006/112/EY 168
ja 168 a artiklassa vahvistetaan verovelvollisen oikeus vähentää
verovelvollisen verollisia liiketoimiaan varten vastaanottamien tavaroiden
luovutuksista ja palvelujen suorituksista maksettu arvonlisävero. Mainitun
direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohta sisältää vaatimuksen, jonka mukaan
liikeomaisuuden muusta kuin yrityskäytöstä on suoritettava arvonlisäveroa.
(4)       Muuta käyttöä kuin
yrityskäyttöä on usein erittäin vaikea määrittää tarkasti, ja silloinkin, kun
se on mahdollista, määritysmenetelmää on usein hankala käyttää. Pyydetyssä
luvassa arvonlisäveroksi, joka voidaan vähentää myös muussa kuin pelkästään
yrityskäytössä oleviin henkilöautoihin liittyvistä kustannuksista, olisi
vahvistettava joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta kiinteä prosenttimäärä.
Latvian toimittamien tietojen perusteella 80 prosentin osuus on perusteltu. Jos
henkilöautoihin on sovellettu tällä päätöksellä sallittua rajoitusta, niihin ei
kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi saisi soveltaa samaan aikaan
vaatimusta, jonka mukaan henkilöauton muusta kuin yrityskäytöstä on
suoritettava arvonlisäveroa. Tämä yksinkertaistamistoimenpide poistaa tarpeen
pitää kirjaa yritysautojen yksityiskäytöstä ja estää samaan aikaan
veropetokset, jotka perustuvat virheelliseen kirjanpitoon.
(5)       Lupaan liittyvää
vähennysoikeutta koskevaa rajoitusta olisi sovellettava arvonlisäveroon, joka
on maksettu tiettyjen henkilöautojen ostamisen, liisauksen, yhteisöhankinnan ja
tuonnin yhteydessä ja näihin liittyvistä kustannuksia, mukaan lukien
polttoaineen ostaminen.
(6)       Lupaa olisi sovellettava
ainoastaan sellaisiin henkilöautoihin, joiden suurin sallittu massa on enintään
3 500 kilogrammaa ja joissa on enintään kahdeksan istuinta kuljettajan
istuimen lisäksi. Sellaisten henkilöautojen muu kuin yrityskäyttö, joiden massa
on yli 3 500 kilogrammaa tai joissa on enemmän kuin kahdeksan istuinta
kuljettajan istuimen lisäksi, on katsottava erittäin vähäiseksi niiden luonteen
tai sen yritystoiminnan tyypin vuoksi, jossa niitä käytetään. Olisi laadittava
yksityiskohtainen luettelo sentyyppisistä henkilöautoista, jotka jätetään luvan
ulkopuolelle niiden erityiskäytön perusteella.
(7)       Komissio antoi 29 päivänä
lokakuuta 2004 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY
muuttamisesta arvonlisäverovelvoitteiden yksinkertaistamiseksi[2]. Direktiivi 77/388/ETY on tällä välin
korvattu direktiivillä 2006/112/EY. Tällä ehdotuksella yhdenmukaistetaan
kululuokat, joihin vähennysoikeutta koskevia poikkeuksia voidaan soveltaa.
Kyseisen ehdotuksen mukaan rajoitettua vähennysoikeutta voidaan soveltaa
moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin. Sen vuoksi on aiheellista rajoittaa
tämän päätöksen soveltamisaikaa siihen saakka, että kyseinen direktiivi tulee
voimaan. On kuitenkin tarpeen säätää luvalle erityinen päättymispäivä, jos
mainittu direktiivi ei ole tullut voimaan kyseiseen päivämäärään mennessä,
koska mainittua lupaa sekä yritys- ja yksityiskäytön välisen kokonaissuhteen
prosenttiosuutta on arvioitava.
(8)       Jos Latvia suunnittelee luvan
jatkamista vielä vuoden 2015 jälkeen, sen olisi toimitettava komissiolle
kertomus, johon sisältyy sovelletun prosenttimäärän arviointi, sekä luvan
jatkamista koskeva pyyntö viimeistään 30 päivänä maaliskuuta 2015.
(9)       Poikkeuksella on vain
vähäinen vaikutus lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan veron
kokonaismäärään, eikä se vaikuta arvonlisäverosta saataviin unionin omiin
varoihin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY
168 ja 168 a artiklassa säädetään, Latvialle annetaan lupa rajoittaa
arvonlisäveron vähennysoikeus 80 prosenttiin, kun arvonlisävero kannetaan
sellaisiin henkilöautoihin liittyvistä kustannuksista, jotka eivät ole
yksinomaan yrityskäytössä.
2 artikla
Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY
26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, Latvia ei rinnasta
vastikkeellisiin palveluihin sellaisten henkilöautojen yksityiskäyttöä, jotka
kuuluvat verovelvollisen yrityksen liikeomaisuuteen, jos kyseisiin autoihin
sovelletaan tämän päätöksen 1 artiklan mukaista rajoitusta.
3 artikla
Edellä 1 artiklassa tarkoitettuihin
kustannuksiin sisältyvät tällaisten autojen ostaminen, liisaus, yhteisöhankinta
ja tuonti sekä huoltoon, korjaukseen ja polttoaineeseen liittyvät kustannukset.
4 artikla
Edellä olevaa 1 ja 2 artiklaa sovelletaan
henkilöautoihin, joiden suurin sallittu massa on enintään 3 500
kilogrammaa ja joissa on kuljettajan istuimen lisäksi enintään kahdeksan
istuinta.
5 artikla
Edellä olevaa 1 ja 2 artiklaa ei sovelleta
seuraaviin henkilöautoluokkiin:
a) jälleenmyyntiä, vuokrausta tai liisausta
varten ostetut autot;
b) vastikkeellisessa matkustajaliikenteessä
käytettävät autot, mukaan lukien taksipalvelut;
c) tavaroiden kuljetukseen käytettävät autot;
d) ajo-opetuksessa käytettävät autot;
e) vartiointitehtävissä käytettävät autot;
f) pelastusajoneuvoina käytettävät autot;
g) autokaupassa esittelyajoneuvoina
käytettävät autot.
6 artikla
Mahdollinen tässä päätöksessä tarkoitetun
luvan voimassaolon jatkamista koskeva pyyntö on toimitettava komissiolle
viimeistään 30 päivänä maaliskuuta 2015.
Luvan voimassaolon jatkamista koskevaan
pyyntöön on liitettävä kertomus, joka sisältää arvioinnin 1 artiklassa
vahvistetusta prosenttimäärästä.
7 artikla
Tämän päätöksen voimassaolo päättyy päivänä,
jona tulevat voimaan unionin säännöt, joissa määritetään, mistä
moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin liittyvistä kustannuksista
arvonlisäveroa ei voida vähentää täysimääräisenä, tai 31 päivänä joulukuuta
2015 sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi.
8 artikla
Tämä päätös on osoitettu Latvian tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.
[2]               KOM(2004) 728 lopullinen.