               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 9.6.2017
            COM(2017) 297 final
            2017/0127(CNS)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY kumoamisesta annetun neuvoston päätöksen N:o 189/2014/EU muuttamisesta

               PERUSTELUT

               Ranskan syrjäisimmillä alueilla tuotettuun perinteiseen rommiin sovelletaan Ranskan emämaan markkinoilla vuodesta 1923 lähtien erityistä valmisteverojärjestelmää. Tämä ilmentää pitkän aikavälin verotuksellista valtiontukistrategiaa, joka perustuu siihen, että lukuun ottamatta poikkeuksellisia voimakkaan kasvun vuosia rommin maailmanmarkkinat kasvavat melko säännöllisesti (+/- 3,2 %), ja siihen, että määriä, joihin tätä erityistä valmisteverojärjestelmää sovelletaan, mukautetaan kyseiseen kasvuvauhtiin, jotta voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä Ranskan syrjäisimpien alueiden sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan kilpailukyky. Tätä erityistä valmisteverojärjestelmää on jatkettu Euroopan unionin suostumuksella sisämarkkinoiden perustamisen ja valmisteverojen yhdenmukaistamisen jälkeen.  Nykyisin voimassa oleva järjestelmä, jolla sallittiin kyseisen järjestelyn jatkuminen, otettiin käyttöön luvan antamisesta Ranskalle jatkaa alennetun valmisteverokannan soveltamista sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun ”perinteiseen” rommiin 18. helmikuuta 2002 tehdyllä päätöksellä N:o 2002/166/EY
                  1
                vuonna 2001 toteutetun sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn tarkistuksen ja vuonna 2003 tapahtuneen alkoholijuomien tullisuojan purkamisen huomioon ottamiseksi. Päätöksessä N:o 2002/166/EY todettiin myös, että jo toteutetut yhteisön ja kansalliset toimenpiteet sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan kilpailukyvyn parantamiseksi Ranskan syrjäisimmillä alueilla eivät edelleenkään yksinään mahdollistaneet sellaisen kilpailutason saavuttamista, jolla Ranska voisi mukauttaa sen merentakaisissa departementeissa tuotetun perinteisen rommin verotusta.

               Päätöksessä N:o 2002/166/EY sovellettava alennettu valmisteverokanta rajoitetaan 90 000 hehtolitran suuruiseen vuosittaiseen kiintiöön puhdasta alkoholia; luku vastaa viimeisinä vuosina ennen päätöksen hyväksymistä kirjattuja perinteisiä kauppavirtoja, eikä siinä ei ole otettu huomioon kaupan kasvua. Päätöksen N:o 2002/166/EY laatijat olivat vakuuttuneita siitä, että oikeusvarmuuden ilmapiirin luomiseksi sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan taloudellisille toimijoille ja ottaen huomioon välineiden ja rakennusten poistoajat, 90 000 hehtolitran vuosittainen kiintiö, jota sovelletaan seitsemän vuoden ajan 1. tammikuuta 2003 alkaen 31. päivään joulukuuta 2009, olisi riittävä.

               Todellisuudessa neuvosto on jo muuttanut päätöstä N:o 2002/166/EY 9. lokakuuta 2007 tehdyllä päätöksellä N:o 2007/659/EY
                  2
               ; mainitussa päätöksessä otettiin taannehtivasti käyttöön 108 000 hehtolitran suuruinen vuosittainen kiintiö puhdasta alkoholia, jota sovelletaan 1. tammikuuta 2007 alkaen 31. päivään joulukuuta 2012. Päätöksessä 2007/659/EY todetaan myös (johdanto-osan 9 kappale), että ainoastaan Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinat, joilla merentakaisista departementeista peräisin olevaan rommiin sovelletaan erityistä verotusjärjestelyä, jolla voidaan osittain korvata korkeammat omakustannushinnat, ovat mahdollistaneet merentakaisten departementtien rommintuotannon jatkumisen.

               Päätöstä N:o 2007/659/EY muutettiin 19. joulukuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä N:o 896/2011/EU
                  3
               , jolla 108 000 hehtolitran kiintiön soveltamisaikaa lyhennettiin kahdella vuodella 31. päivään joulukuuta 2010 ja jossa otettiin käyttöön ajanjaksolle 1. päivästä tammikuuta 2011 alkaen 31. päivään joulukuuta 2013 120 000 hehtolitran suuruinen vuotuinen kiintiö puhdasta alkoholia.

               Neuvosto katsoi 19. joulukuuta 2011 antamassaan päätöksessä N:o 896/2011/EU (johdanto-osan 5 kappale), että kiintiö, joka voi hyötyä alennetusta valmisteverokannasta, mahdollistaisi 3,2 prosentin – ja eräinä voimakkaan kasvun vuosina jopa 4,3 prosentin – vuotuisen kasvun. On itsestään selvää, ettei kyseinen päätös merkitse neuvostoa ja komissiota myös vastaisuudessa sitovaa oikeudellista velvoitetta. Kuitenkin voidaan vain todeta, että tällainen kasvuvauhti on jo yli 25 vuoden ajan osoittautunut vakaimpana säilyneeksi ja todellista taloudellista tilannetta parhaiten vastaavaksi tekijäksi, mikä käy ilmi seuraavasta:

               ”... koska on syytä tukea merentakaisista departementeista peräisin olevan ”perinteisen” rommin kilpailukykyä Ranskan emämaan markkinoilla merentakaisten departementtien sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan toiminnan säilyttämiseksi, olisi tarkistettava ne merentakaisista departementeista peräisin olevan ”perinteisen” rommin määrät, jotka voivat hyötyä alennetusta valmisteverokannasta kyseisillä markkinoilla kulutukseen saattamisen yhteydessä. Päätöksellä N:o 2007/659/EY vahvistettua 108 000 hehtolitran vuosittaista kiintiötä puhdasta alkoholia olisi siksi nostettava 120 000 hehtolitraan vuodeksi 2011 jatkuvuuden varmistamiseksi, kyseiselle vuodelle ennustettu määrien kasvu huomioon ottaen. Tämä korotus kattaisi 4,3 prosentin vuotuisen kasvun, eli hieman suuremman kuin vuosina 2007–2010 todettu 3,2 prosentin kasvu.”

               Päätöksellä N:o 189/2014/EU
                  4
                kumotaan ja korvataan päätös N:o 869/2011/EU, ja siinä vahvistetaan vuotuisen kiintiön enimmäismääräksi 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia ajanjaksolla 1. päivästä tammikuuta 2010 alkaen 31. päivään joulukuuta 2020. Päätöksessä N:o 189/2014/EU vahvistettu kiintiö ei kaikilta osin vastaa päätöksessä N:o 896/2011/EU ennakoitua kasvuvauhtia. Lisäksi kiintiön vahvistaminen kymmeneksi vuodeksi vuotuiselle tasolle 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia on lisännyt eroa neuvoston vuonna 2011 ennakoiman kasvuvauhdin ja käytettävissä olevien kiintiöiden välillä.

                        Vuosi

                        Ennakoitu kasvuvauhti

                        Tarve vuoden lopussa ennakoidun kasvuvauhdin mukaan (hl puhdasta alkoholia)

                        Käytettävissä oleva kiintiö (hl puhdasta alkoholia)

                        Päätös EY/EU

                        2002

                        0 %

                        90 000

                        2002/166

                        2003

                        3,2 %

                        92 880

                        90 000

                        2002/166

                        2004

                        3,2 %

                        95 852

                        90 000

                        2002/166

                        2005

                        3,2 %

                        98 919

                        90 000

                        2002/166

                        2006

                        3,2 %

                        102 084

                        90 000

                        2002/166

                        2007

                        3,2 %

                        105 351

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2008

                        3,2 %

                        108 722

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2009

                        3,2 %

                        112 201

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2010

                        3,2 %

                        117 025

                        108 000

                        108 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2011

                        4,3 %

                        122 057

                        108 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2012

                        4,3 %

                        127 306

                        108 000

                        120 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        189/2014

                        2013

                        4,3 %

                        131 379

                        120 000

                        120 000

                        2011/896

                        189/2014

                        2014

                        3,2 %

                        135 583

                        120 000

                        189/2014

                        2015

                        3,2 %

                        139 922

                        120 000

                        189/2014

                        2016

                        3,2 %

                        144 400

                        120 000

                        189/2014

                        2017

                        3,2 %

                        149 020

                        120 000

                        189/2014

                        2018

                        3,2 %

                        153 789

                        120 000

                        189/2014

                        2019

                        3,2 %

                        158 710

                        120 000

                        189/2014

                        2020

                        3,2 %

                        163 789

                        120 000

                        189/2014

               Tästä seuraa, ettei perinteisen rommin tuottajilla ollut riittävää pääsyä Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoille. Ennakoitu kasvuvauhti olisi mahdollistanut 144 400 hehtolitran kiintiön puhdasta alkoholia, mutta kiintiö oli rajoitettu 120 000 hehtolitraan pudasta alkoholia. Tästä syystä kiintiön taannehtiva korottaminen vuoden 2016 osalta 144 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia on kompensoiva toimenpide, jolla pyritään mukauttamaan kiintiö neuvoston ennakoimaan kasvuvauhtiin.

               Korottaminen on mitä ilmeisimmin tehtävä pikaisesti. Vuoden 2016 kiintiö, ts. 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia, käytettiin loppuun jo ennen kyseisen vuoden loppua, ja ellei kiintiötä koroteta taannehtivasti 1. päivästä tammikuuta 2016 alkaen, tuottajille aiheutuu huomattavia, todennäköisesti peruuttamattomia haittoja. Rommin tuottajien ja Ranskan suurten kauppaketjujen väliset suhteet perustuvat vuosittaisiin sopimuksiin, joissa määrätään toimitettuja määriä, ostohintaa sekä mahdollisia palautuksia ja tarjoushintoja koskevista sitoumuksista. Kiintiön täyttyminen johtaa verotuksen kiristymiseen jälkikäteen kiintiön ylittävien määrien osalta, vaikka tuottajien on mahdotonta arvioida vuoden alussa sopimuksia tehtäessä kiintiöiden ylittymisen todennäköisyyttä tai mahdollista laajuutta. Koska ostohinta vahvistetaan vuoden alussa alennetun verokannan perusteella, kiintiön ylittymisestä ennen vuoden loppua johtuva verotuksen kiristyminen on riski, joka rommin tuottajien on otettava huomioon. Tämä riski toteutui vuonna 2016. Ellei kiintiötä koroteta taannehtivasti, rommin tuottajille aiheutuu kiintiön ylittävistä määristä merkittäviä tappioita.

               Kiintiön korottamatta jättäminen heikentäisi myös Ranskan syrjäisimpien alueiden rommintuottajien mahdollisuuksia laatia liiketoimintastrategioitaan vuodelle 2017. Selkeän käsityksen puuttuminen vuoden 2017 kiintiön voimassaolon lakkaamisajankohdasta johtaisi siihen, etteivät tuottajat voisi tarjota tuottamaansa rommia vuoden viimeisten kuukausien tarjouskampanjoiden yhteydessä.

               Taloudellinen tilanne lisää korottamisen kiireellisyyttä, sillä Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetun perinteisen rommin tuonti Euroopan unioniin on vähentynyt. Vuosina 2005–2011 näiltä alueilta peräisin olevan perinteisen rommin tuonti Euroopan unioniin kasvoi 155 559 hehtolitrasta puhdasta alkoholia vuonna 2005 yhteensä 205 482 hehtolitraan puhdasta alkoholia vuonna 2011. Vuodesta 2012 lähtien kyseisen tuonnin määrä on vähentynyt voimakkaasti; tuonnin määrä oli 189 928 hehtolitraa puhdasta alkoholia vuonna 2012, minkä jälkeen se kasvoi hieman vuonna 2013 (190 382 hehtolitraan puhdasta alkoholia), väheni vuonna 2014 (179 755 hehtolitraan puhdasta alkoholia) ja kasvoi jälleen hieman vuonna 2015 (180 482 hehtolitraan puhdasta alkoholia).

               Tämä huomattava väheneminen selittyy suurelta osin Réunionista peräisin olevan perinteisen rommin Euroopan unioniin suuntautuvan tuonnin romahtamisella, sillä Réunion on näiden syrjäisimpien alueiden suurin rommintuottaja. Vuosina 2005–2011 Réunionista peräisin olevan perinteisen rommin tuonti Euroopan unioniin kasvoi 60 092 hehtolitrasta puhdasta alkoholia vuonna 2005 yhteensä 87 314 hehtolitraan puhdasta alkoholia vuonna 2011. Vuodesta 2012 lähtien tuonti on vähentynyt voimakkaasti; vuonna 2012 se väheni 69 491 hehtolitraan puhdasta alkoholia, kasvoi hieman 2013 (74 702 hehtolitraan puhdasta alkoholia) ja väheni jälleen 63 240 hehtolitraan puhdasta alkoholia vuonna 2014 ja 58 890 hehtolitraan puhdasta alkoholia vuonna 2015.

               Näiden syrjäisimpien alueiden perinteisen rommin Manner-Eurooppaan suuntutuvien toimitusten laskusuuntaus johtuu suurelta osin siitä, että ne ovat menettäneet kevyen rommin markkinaosuuksia Saksassa kolmansien maiden tuottajien hyväksi. Vuonna 2008 edellä mainituilta syrjäisimmiltä alueilta peräisin olevan kevyen rommin myynti Saksassa oli 46 065 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Vuonna 2014 se oli 22 885 hehtolitraa ja vuonna 2015 enää vain 17 091 hehtolitraa.

               Tässä vaiheessa ei voida sulkea pois komission ja neuvoston ennakoimaa kasvuvauhtia vastaavien kiintiöiden ja tosiasiallisesti myönnettyjen kiintiöiden välisen eron vaikutusta myynnin tämänsuuntaiseen kehittymiseen. Asiaa on tarkoitus tarkastella lähemmin päätöksen N:o 189/2014/EU tulevan tarkistamisen yhteydessä.

               On myös syytä panna merkille, että kolmansista maista, kuten AKT-maista (Afrikka, Karibia ja Tyynenmeren alue) peräisin olevien rommien kulutus Ranskassa on kehittynyt huomattavasti suotuisammin kuin Guadeloupesta, Ranskan Guyanasta, Martiniquesta ja Réunionista peräisin olevien rommien kulutus. Kolmansista maista peräisin olevan rommin kokonaiskulutus Ranskassa oli vuonna 2013 20 733 hehtolitraa puhdasta alkoholia, vuonna 2014 22 679 hehtolitraa puhdasta alkoholia ja vuonna 2015 26 147 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Edellä mainituilla syrjäisimmillä alueilla tuotetun perinteisen rommin kulutukseen Ranskassa vastaavalla ajanjaksolla luovutetut määrät kasvoivat hitaammin; 115 438 hehtolitraa puhdasta alkoholia vuonna 2013, 119 066 hehtolitraa puhdasta alkoholia vuonna 2014 ja 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia vuonna 2015.

               Komission yksiköiden johdolla tehdyn, heinäkuussa 2016 valmistuneen riippumattoman taloudellisen analyysin perusteella voitiin päätellä, että Guadeloupesta, Ranskan Guyanasta, Martiniquesta ja Réunionista peräisin olevan perinteisen rommin tuonti Ranskaan vastasi vain pientä osaa alkoholin kokonaiskulutuksesta Ranskassa (1–2 %), minkä vuoksi rommiin sovellettu alennettu verokanta ei vaikuttaisi vääristävän kilpailua Ranskan rommimarkkinoilla. Näissä olosuhteissa tällaisen tuonnin vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan on vieläkin epätodennäköisempi.

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Ranskan viranomaiset pyysivät 22. syyskuuta 2016 komissiota esittämään 20. helmikuuta 2014 annetun neuvoston päätöksen N:o 189/2014 teknistä muuttamista koskevan luonnoksen vuotuisen kiintiön nostamiseksi 120 000 hehtolitrasta puhdasta alkoholia 144 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia. Pyynnön liitteenä toimitettiin raportti, jolla pyydettyä mukauttamista perusteltiin.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Tämä aloite vastaa Lissabonin sopimuksen 349 artiklassa täsmennetyssä poliittisessa ohjeistuksessa määriteltyjä painopisteitä. Mainitussa artiklassa tunnustetaan, että syrjäisimpien alueiden, joihin Guadeloupe, Ranskan Guayana, Martinique ja Réunion kuuluvat, rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota vaikeuttaa niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista, ovat pysyviä tekijöitä ja niillä on yhteisvaikutuksia, jotka haittaavat suuresti kyseisten alueiden kehitystä. Sen vuoksi 349 artiklassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on erityisesti määritellä ne edellytykset, joilla perussopimuksia sovelletaan kyseisiin alueisiin, mukaan lukien yhteiset politiikat. Kiintiön nostamisen tavoitteena on työpaikkojen, taloudellisen kasvun ja investointien luominen ja turvaaminen sokeriruoko- ja rommialalla. Se syventää sisämarkkinoita ja parantaa edellä mainittujen syrjäisimpien alueiden taloudellisten toimijoiden pääsymahdollisuuksia niille korvaamalla maantieteellisestä ja taloudellisesta sijainnista johtuvia haittoja.

                  Kiintiön mukauttamisen lisäksi komission olisi kiintiöiden tulevan kohtelun ja perustelemisen osalta tukeuduttava analyyseihin, jotka Ranska toimittaa viimeistään 31. heinäkuuta 2017 osana 20. helmikuuta 2014 annetussa päätöksessä N:o 189/2014/EU suunniteltua väliarviointia.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (Lissabonin sopimus) 349 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto hyväksyy kyseiset toimenpiteet syrjäisimpien alueiden erityispiirteet ja rajoitukset huomioon ottaen ja heikentämättä unionin oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. Päätös N:o 189/2014/EU ja parametrit, joihin se perustuu, on todettu johdonmukaisiksi unionin muiden politiikkojen kanssa. Kiintiön korottaminen on taannehtiva ja rajoitettu mukautustoimenpide, jolla kiintiö nostetaan neuvoston jo ennakoiman kasvuvauhdin mukaiselle tasolle. Muut päätöksen N:o 189/2014/EU parametrit eivät muutu. Näissä olosuhteissa 120 000 hehtolitran puhdasta alkoholia suuruisen vuotuisen kiintiön nostaminen 144 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia ei voi vaikuttaa päätöksen N:o 189/2014 johdonmukaisuuteen unionin muiden politiikkojen kanssa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Lissabonin sopimuksen / Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 349 artikla

                •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ainoastaan neuvostolla on SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla valtuudet toteuttaa syrjäisimpien alueiden hyväksi erityistoimenpiteitä, joilla mukautetaan perussopimusten, mukaan lukien yhteisten politiikkojen, soveltamista kyseisiin alueisiin niiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen vaikuttavien pysyvien haittojen vuoksi.

                  Näin ollen ehdotus neuvoston päätökseksi on toissijaisuusperiaatteen mukainen.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti unionin toiminnan sisältö ja muoto eivät saa ylittää sitä, mikä on tarpeen perussopimusten tavoitteiden saavuttamiseksi. Vuotuinen 144 000 hehtolitran puhdasta alkoholia suuruinen kiintiö vastaa ennakoitua kasvuvauhtia ja sitä määrää, joka saadaan soveltamalla kyseistä kasvuvauhtia vuoden 2016 loppuun asti. Päätöksen N:o 189/2014/EU oikeudellisen kehyksen mukaisesti ainoa keino toteuttaa kiintiön nostaminen 1. päivästä tammikuuta 2016 alkaen sen saattamiseksi 3,2 prosentin kasvuvauhtia vastaavalle tasolle on voimassa olevan päätöksen muuttaminen taannehtivasti. Näin ollen toiminnan sisältö ja muoto eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen SEUT-sopimuksen 349 artiklan tavoitteiden saavuttamiseksi.

               •Toimintatavan valinta

                  Ks. edellä oleva kohta ”Suhteellisuusperiaate”.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  1. SEUT-sopimuksen 349 artiklan ensimmäisestä kohdasta, siten kuin Euroopan unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut yhdistetyissä asioissa C-132/14 – C-136/14, ilmenee, että siinä tarkoitetut erityistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota vaikeuttavat eräät pysyvät tekijät, joiden yhteisvaikutukset haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä. Edellä mainitut tekijät esitetään myös SEUT-sopimuksen 349 artiklan ensimmäisessä kohdassa tekijöinä, jotka vaikeuttavat syrjäisimpien alueiden rakenteellista, sosiaalista ja taloudellista tilannetta ja jotka neuvoston on SEUT-sopimuksen 349 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti otettava huomioon hyväksyessään erityistoimenpiteitä (UNIONIN TUOMIOISTUIMEN (suuri jaosto) 15. joulukuuta 2015 yhdistetyissä asioissa C-132/14 – C-136/14 antaman tuomion 67 ja 68 kohta). Tuomioistuimen edellä kuvatun näkemyksen mukaisesti ja jäljempänä esitetyistä syistä komissio katsoo, että ainoa asianmukainen toimenpide on korottaa pikaisesti ja taannehtivasti kiintiö, johon alennettua valmisteverokantaa voidaan soveltaa, 120 000 hehtolitrasta puhdasta alkoholia 144 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia:

                  - perinteisen rommin tuottajilla ei ole riittävää pääsyä Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoille. Ennakoitu kasvuvauhti vastasi vuoden 2016 lopussa 144 400 hehtolitran kiintiötä puhdasta alkoholia. Tästä syystä kiintiön taannehtiva korottaminen vuoden 2016 osalta 144 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia on ainoastaan kompensoiva toimenpide, jolla pyritään mukauttamaan kiintiö komission ja neuvoston jo ennakoimaan kasvuvauhtiin;

                  - komissio ja neuvosto ovat jo täsmentäneet ja määritelleet ja taloudelliset puitteet;

                  - kiintiön pikainen taannehtiva korottaminen on välttämätön toimenpide, jotta voidaan estää tuottajille välittömästi aiheutuvat ja todennäköisesti peruuttamattomat haitat;

                  - Eurostatin toimittamat tiedot osoittavat, että näillä syrjäisimmillä alueilla tuotetun perinteisen rommin tuonti Euroopan unioniin on selvästi vähentynyt;

                  - samat tiedot osoittavat, että kyseisen perinteisen rommin tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksiaan muissa unionin jäsenvaltioissa kolmansien maiden tuottajien hyväksi;

                  - muista kolmansista maista tuodun, Manner-Ranskassa kulutukseen saatetun rommin tilanne on kehittynyt paljon suotuisammin;

                  - muut päätöksen N:o 189/2014/EU parametrit eivät muutu.

                  2. Kyseessä on mukautustoimenpide, jonka taloudelliset vaikutukset ovat niin vähäiset, etteivät ne tässä vaiheessa riitä perustelemaan kustannuksia, joita aiheutuisi vaikutustenarvioinnista. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa kiintiön korottaminen taannehtivasti 1. päivästä tammikuuta 2016 alkaen on ainoa vaihtoehto sen varmistamiseksi, että näillä syrjäisimmillä alueilla tuotettu ”perinteinen” rommi säilyttää kilpailukykynsä.

                  Lisäksi komission yksiköiden johdolla tehdyn, heinäkuussa 2016 valmistuneen riippumattoman taloudellisen analyysin
                     5
                   (jolla haluttiin arvioida direktiivin 92/83/ETY tarkoituksenmukaisuutta asetetun tavoitteen kannalta) perusteella voitiin päätellä, että Guadeloupesta, Ranskan Guyanasta, Martiniquesta ja Réunionista peräisin olevan perinteisen rommin tuonti Ranskaan vastaa vain pientä osaa alkoholin kokonaiskulutuksesta Ranskassa, minkä vuoksi alennettu verokanta ei vaikuttaisi vääristävän kilpailua Ranskan rommimarkkinoilla. Näissä olosuhteissa tällaisen tuonnin vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan on vieläkin epätodennäköisempi.

                  Kyseiset päätelmät on julkaistu ja kaikkia sidosryhmiä on kuultu. Vaikka tässä selvityksessä ei keskityttykään erityisesti Guadeloupesta, Ranskan Guyanasta, Martiniquesta ja Réunionista peräisin olevan perinteisen rommin, johon voidaan soveltaa alennettua verokantaa Manner-Ranskassa, kiintiön nostamiseen, komissio toteaa, ettei yhdessäkään kuulemisen yhteydessä saaduissa ja tutkituissa yli 750 vastauksessa esitetty sellaisia väitteitä tai muita tietoja, jotka olisivat edellyttäneet lisäselvityksiä
                     6
                  .

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Ks. edellä oleva kohta.

                  Kiintiön välittömän mukauttamisen lisäksi komission olisi tukeuduttava analyyseihin, jotka Ranska toimittaa viimeistään 31. heinäkuuta 2017 osana 20. helmikuuta 2014 annetun päätöksen N:o 189/2014/EU mukaisesti suunniteltua väliarviointia. Tämän uudelleentarkastelun yhteydessä kuullaan jälleen kaikkia sidosryhmiä.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Ks. edellä oleva kohta ”Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset”

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  ei sovelleta.

               •Perusoikeudet

                  ei sovelleta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ehdotuksella ei ole vaikutuksia talousarvioon.

               2017/0127 (CNS)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY kumoamisesta annetun neuvoston päätöksen N:o 189/2014/EU muuttamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon
                  7
               ,

               ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon
                  8
               ,

               ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon
                  9
               ,

               noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvoston päätöksen N:o 189/2014/EU
                  10
                1 artiklan nojalla Ranskalle annettiin lupa soveltaa edelleen Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin Ranskan emämaan alueella valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin neuvoston direktiivin 92/84/ETY
                  11
                3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons alcooliques” -maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin Ranskan kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu täysi maksukanta.

               (2)Edellä mainitun päätöksen 3 artiklan mukaisesti kyseiseen ”perinteiseen” rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.

               (3)Ranskan viranomaiset pyysivät 22 päivänä syyskuuta 2016 komissiota esittämään teknistä muuttamista koskevan luonnoksen vuotuisen kiintiön nostamiseksi 120 000 hehtolitrasta puhdasta alkoholia 144 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia. Pyynnön liitteenä toimitettiin raportti, jossa esitettiin tiedot pyydetyn mukauttamisen perustelemiseksi. Perinteisen rommin tuottajilla ollut riittävää pääsyä Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoille vuonna 2016. Ennakoitu kasvuvauhti edellytti 144 400 hehtolitran kiintiötä puhdasta alkoholia, ja kyseinen määrä saavutettiin jo vuoden 2016 lopussa. Näin ollen 120 000 hehtolitran puhdasta alkoholia suuruinen kiintiö olisi nostettava 144 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia. Neuvoston päätöksellä N:o 189/2014/EU hyväksyttyjä toimenpiteitä analysoidaan ja tarkastellaan uudelleen perusteellisemmin koko järjestelmän arvioinnin yhteydessä. Siinä otetaan huomioon kertomus, joka Ranskan on annettava päätöksen N:o 189/2014/EU 4 artiklan mukaisesti.

               (4)Vuoden 2016 kiintiö, joka oli 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia, käytettiin loppuun jo ennen kyseisen vuoden loppua, ja ellei kiintiötä koroteta taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 2016 alkaen, tuottajille aiheutuu huomattavia, todennäköisesti peruuttamattomia haittoja. Rommin tuottajien ja Ranskan suurten kauppaketjujen väliset suhteet perustuvat vuosittaisiin sopimuksiin, joissa määrätään toimitettuja määriä, ostohintaa sekä mahdollisia palautuksia ja tarjoushintoja koskevista sitoumuksista. Kiintiön täyttyminen on johtanut ennakoimattomaan verotuksen kiristymiseen jälkikäteen kiintiön ylittävien määrien osalta, vaikka tuottajien oli mahdotonta arvioida vuoden alussa sopimuksia tehtäessä kiintiöiden ylittymisen todennäköisyyttä tai mahdollista laajuutta. Ellei kiintiötä koroteta taannehtivasti, rommin tuottajille aiheutuu kiintiön ylittävistä määristä merkittäviä tappioita. Näin ollen on tarpeen sallia kiintiön korottaminen taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 2016 alkaen.

               (5)Muut päätöksen N:o 189/2014/EU parametrit eivät muutu, ja komission yksiköiden johdolla tehty, heinäkuussa 2016 valmistunut riippumaton taloudellinen analyysi vahvisti, että Guadeloupesta, Ranskan Guyanasta, Martiniquesta ja Réunionista peräisin olevan perinteisen rommin tuonti Ranskaan vastaa vain pientä osaa alkoholin kokonaiskulutuksesta Ranskassa. Tästä syystä alennettu verokanta ei vaikuttaisi vääristävän kilpailua Ranskan rommimarkkinoilla sisämarkkinoista puhumattakaan.

               (6)Tällä päätöksellä ei rajoiteta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mahdollista soveltamista.

               (7)Sen vuoksi päätöstä 189/2014/EU olisi muutettava,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1. Korvataan päätöksen N:o 189/2014/EY 3 artiklan 1 kohta seuraavasti:

               ”1.  Edellä 1 artiklassa tarkoitettuja 2 artiklassa tarkoitettuun rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia, 31 päivään joulukuuta 2015 asti. Niitä sovelletaan 144 000 hehtolitran vuotuisessa kiintiössä 1 päivän tammikuuta 2016 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana.”.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston päätös 2002/166/EY, tehty 18 päivänä helmikuuta 2002, luvan antamisesta Ranskalle jatkaa alennetun valmisteverokannan soveltamista sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun ”perinteiseen” rommiin, EYVL L [55], [26.2.2002], s. [33].

                     (2)
                  Neuvoston päätös (2007/659/EY), tehty 9 päivänä lokakuuta 2007, luvan antamisesta Ranskalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun ”perinteiseen” rommiin ja päätöksen 2002/166/EY kumoamisesta, EUVL L [270], [13.10.2007], s. [12].

                     (3)
                  Neuvoston päätös N:o 896/2011/EU, annettu 19 päivänä joulukuuta 2011, päätöksen 2007/659/EY muuttamisesta sen soveltamisajan ja alennetun valmisteverokannan piiriin kuuluvan vuosittaisen kiintiön osalta, EUVL L [345], [29.12.2011], s. [18].

                     (4)
                  Neuvoston päätös N:o 189/2014/EU, annettu 20 päivänä helmikuuta 2014, luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY kumoamisesta, EUVL L [59], [28.2.2014], s. [1].

                     (5)
                  Ks. Raportti, s. 28, ja sen liite, 7, s. 17–20.

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/3e197d56-02d3-4efd-b056-5b7d53b8e196/Evaluation%20of%20Council%20Directive%2092-83-EEC%20on%20the%20harmonisation%20of%20the%20structures%20of%20excise%20duties%20on%20alcohol%20and%20alcoholic%20beverages.pdf

                     (6)

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/c1011602-0d01-4d97-9ce1-56a23fa57929/Appendix%209a%20-%20Open%20public%20consultation%20summary%20report.pdf

                     (7)
                  EUVL C , , s. .

                     (8)
                  Neuvoston päätös N:o 189/2014/EU, annettu 20 päivänä helmikuuta 2014, luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY kumoamisesta (EUVL L 59, 28.2.2014, s. 1).

                     (9)
                  Neuvoston direktiivi 92/84/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29).


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0802

Ehdotus neuvoston päätös luvan antamisesta Virolle, Slovenialle, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdasta poikkeava erityistoimenpide  /* KOM/2006/0802 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 14.12.2006KOM(2006) 802 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Virolle, Slovenialle, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdasta poikkeava erityistoimenpide(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkantomenettelyn yksinkertaistamiseksi. Komission pääsihteeristön 26. tammikuuta 2006 vastaanottamalla kirjeellä Yhdistynyt kuningaskunta pyysi lupaa jatkaa direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohtaa koskevan poikkeuksen soveltamista. Poikkeuksen nojalla Yhdistynyt kuningaskunta voi lykätä arvonlisäveron vähennysoikeutta siihen saakka, kun arvonlisävero on maksettu toimittajalle. Komission pääsihteeristö vastaanotti kirjeen Virolta 31. elokuuta 2006, Slovenialta 27. kesäkuuta 2006 ja Ruotsilta 6. huhtikuuta 2006, joissa nämä valtiot pyysivät poikkeusta direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdan säännöksistä lykätäkseen arvonlisäveron vähennysoikeutta siihen saakka, kun arvonlisävero on maksettu toimittajalle. Direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio ilmoitti muille jäsenvaltioille Viron esittämästä pyynnöstä 6. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, Slovenian esittämästä pyynnöstä 6. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, Ruotsin esittämästä pyynnöstä 4. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä ja Yhdistyneen kuningaskunnan esittämästä pyynnöstä 6. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Ruotsille 6. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä sekä Virolle, Slovenialle ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle 9. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki pyynnön arvioimiseksi tarvitsemansa tiedot. |120 | Yleinen tausta Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vaihtoehtoisesti käytössä yksinkertaistettu kassaperusteinen kirjanpitojärjestelmä, jota sovelletaan verovelvollisiin, joiden liikevaihto on enintään 660 000 puntaa (noin 964 000 euroa). Tässä järjestelmässä ehdot täyttävät verovelvolliset saavat direktiivin 77/388/ETY 10 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla lykätä veron suorittamista siihen saakka, kun kauppahinta otetaan vastaan. Poiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdassa säädetään, yksinkertaistetun järjestelmän valinneet verovelvolliset eivät voi vähentää tuotantopanoksista suoritettavaa veroa ennen kuin se on maksettu toimittajalle. Yhdistynyt kuningaskunta sai luvan poiketa direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdan säännöksistä neuvoston päätöksen 87/400/ETY nojalla. Kyseisen päätöksen mukaan kassaperusteista kirjanpitojärjestelmää voivat käyttää ainoastaan verovelvolliset, joiden vuotuinen liikevaihto oli alle 340 000 ecua. Samalla kun poikkeuksen voimassaoloa jatkettiin neuvoston päätöksillä 90/497/ETY, 93/111/ETY, 97/375/EY, 2000/435/EY ja 2003/909/EY, myös liikevaihdon rajaa korotettiin vaiheittain nykyiseen 660 000 puntaan. Uusimmassa poikkeuspyynnössään Yhdistynyt kuningaskunta pyytää, että kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä sovellettavaa liikevaihdon rajaa korotettaisiin 1 350 000 puntaan (noin 2 000 000 euroon) Tämä olisi kaksi kertaa korkeampi kuin nykyinen raja. Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan kassaperusteinen kirjapitojärjestelmä on yksi osa yksinkertaistamistoimien paketista, jolla pyritään tukemaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Noin miljoona yritystä voisi soveltaa kassaperusteista kirjanpitojärjestelmää ja noin 750 000 yritystä voisi hyötyä järjestelmän tarjoamista eduista. Näistä yrityksistä 159 000 käyttää järjestelmää tällä hetkellä. Liikevaihdon rajan korottamisen myötä 57 000 uutta yritystä voisi käyttää järjestelmää. Nykyinen poikkeus on voimassa 31. joulukuuta 2006 asti. Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt poikkeuksen soveltamisen jatkamista 31. joulukuuta 2009 asti. Komission mielestä Yhdistyneen kuningaskunnan pyytämä liikevaihdon rajan korottaminen ja poikkeuksen voimassaolon jatkaminen voidaan hyväksyä. Vaihtoehtoista kassaperusteista kirjanpitojärjestelmää on käytetty Yhdistyneessä kuningaskunnassa 1. lokakuuta 1987 alkaen. Pyydetty liikevaihdon rajan korottaminen ei aiheuta muutoksia järjestelmään. Myös Viro, Slovenia ja Ruotsi ovat pyytäneet poikkeusta direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdan säännöksistä ottaakseen vaihtoehtoisesti käyttöön yksinkertaistetun kassaperusteisen kirjanpitojärjestelmän. Yhdistyneen kuningaskunnan tapaan tässä järjestelmässä ehdot täyttävät verovelvolliset saisivat direktiivin 77/388/ETY 10 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla lykätä veron suorittamista siihen saakka, kun kauppahinta on otettu vastaan. Poiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdassa säädetään, yksinkertaistetun järjestelmän valinneet verovelvolliset eivät voisi vähentää tuotantopanoksista suoritettavaa veroa ennen kuin se on maksettu toimittajalle. Jäsenvaltiot vahvistavat itse järjestelmän yksityiskohdat, kuten käyttöä ja lopettamista koskevat säännöt sekä erityiset kirjanpitovaatimukset. Sloveniassa raja olisi 50 000 000 tolaria (noin 208 000 euroa). Järjestelmää voisi käyttää 62 000 yritystä, joista noin tuhannen odotetaan tekevän näin. Ruotsissa kynnys olisi 3 000 000 kruunua (noin 300 000 euroa). Järjestelmää voisi käyttää noin 630 000 yritystä, joista 60 prosenttia eli 400 000 yritystä todennäköisesti valitsee tämän vaihtoehdon. Sekä Slovenian että Ruotsin esittämä pyyntö vastaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnettyä poikkeusta ja siihen haettua jatkoa. Komissio tukee näitä poikkeuspyyntöjä, joilla pyritään yksinkertaistamaan pieniin yrityksiin sovellettavia menettelyitä. Viron vaihtoehtoisesti sovellettavassa yksinkertaistetussa kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä ei liikevaihtoa ole rajoitettu. Sitä voivat kuitenkin käyttää ainoastaan verovelvolliset, jotka Viron lainsäädännön mukaan ovat yksityisiä elinkeinonharjoittajia. Noin 5 700 niistä on rekisteröitynyt arvonlisäverovelvollisiksi. Tällaiset elinkeinonharjoittavat saavat ilmoittaa tulonsa välittömässä verotuksessa kassaperusteisia kirjanpitosääntöjä noudattaen. Sen vuoksi olisi tällaisten yritysten kirjanpidon kannalta yksinkertaisempaa, jos ne voisivat ilmoittaa myös arvonlisäveron kassaperusteisia kirjanpitosääntöjä noudattaen. Koska järjestelmää voisi käyttää vain pieni määrä yrityksiä ja se yksinkertaistaisi nykyisiä käytänteitä, komissio tukee esitettyä pyyntöä. |130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Neuvoston päätös 97/375/EY, tehty 9 päivänä kesäkuuta 1997, luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 17 artiklan 1 kohdan poikkeavaa valinnaista toimenpidettä. Mainittua päätöstä on muutettu 29 päivänä kesäkuuta 2000 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2000/435/EY ja 22 päivänä joulukuuta 2003 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2003/909/EY ja sen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2006. |141 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |219 | Ei aiheellinen. |Asiantuntijatiedon käyttö |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Päätösehdotus koskee veronkannon yksinkertaistamista pienten ja keskisuurten yritysten arvonlisäveron osalta ja se saattaa parantaa tällaisten yritysten kassatilannetta. Vaikutukset ovat joka tapauksessa vähäiset poikkeuksen soveltamisalan kapeuden vuoksi. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa jatkaa ja Virolle, Slovenialle ja Ruotsille annetaan lupa soveltaa poikkeusta kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdan säännöksistä ja soveltaa vaihtoehtoisesti kassaperusteista kirjanpitojärjestelmää, jossa verovelvollisen on lykättävä arvonlisäverovähennystä siihen saakka, kun tavarat tai palvelut on tosiasiallisesti maksettu toimittajalle. |310 | Oikeusperusta Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohta. |329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia. |332 | Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. |Sääntelytavan valinta |341 | Ehdotettu sääntelytapa: muu. |342 | Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa luvan ottaa käyttöön yhteisistä arvonlisäverosäännöistä poikkeavia toimenpiteitä. Neuvoston päätös on ainoa soveltuva sääntelytapa, koska se voidaan osoittaa yksittäiselle jäsenvaltiolle. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. |LISÄTIEDOT |520 | Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa, että aiempaa lainsäädäntöä kumotaan. |Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. |1.  EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Virolle, Slovenialle, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdasta poikkeava erityistoimenpideEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY[1] ja erityisesti sen 27 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvoston päätöksellä 97/375/EY[3] annetaan direktiivin 77/388/ETY 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen Yhdistyneelle kuningaskunnalle lupa ottaa käyttöön mainitun direktiivin 17 artiklan 1 kohdan säännöksistä poikkeava erityistoimenpide ja soveltaa vaihtoehtoista järjestelmää, jossa vero määräytyy kassaperusteisesti (kassaperusteinen kirjanpitojärjestelmä). Poiketen siitä, mitä mainitun direktiivin 17 artiklan 1 kohdassa säädetään, tällaisessa kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä Yhdistynyt kuningaskunta voi lykätä verovelvollisten oikeutta vähentää tuotantopanoksista kertyvä arvonlisävero siihen saakka, kun tuotantopanoksista kertyvä arvonlisävero on maksettu toimittajalle. Lykkäystä sovelletaan sellaisiin verovelvollisiin, jotka maksavat myynnistä suoritettavan arvonlisäveron toimituksistaan ottaessaan kauppahinnan vastaan asiakkailtaan mainitun direktiivin 10 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan toisen luetelmakohdan nojalla.(2) Komission pääsihteeristön 26 päivänä tammikuuta 2006 vastaanottamalla kirjeellä Yhdistynyt kuningaskunta pyysi lupaa jatkaa kolmella vuodella kyseessä olevaa direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohtaa koskevan poikkeuksen soveltamista. Yhdistynyt kuningaskunta pyysi myös, että liikevaihdon rajaa korotettaisiin kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä nykyisestä 660 000 punnasta 1 350 000 puntaan.(3) Komission pääsihteeristön 31 päivänä elokuuta 2006 vastaanottamalla kirjeellä Viro on pyytänyt poikkeusta direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdan säännösten soveltamisesta, jotta verovelvollinen voisi vähentää arvonlisäveron silloin, kun maksu suoritetaan toimittajalle. Vähennyksen lykkääminen on sallittua ainoastaan kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä, jossa verovelvolliset maksavat myynnistä suoritettavan arvonlisäveron toimituksistaan ottaessaan kauppahinnan vastaan asiakkailtaan mainitun direktiivin 10 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan toisen luetelmakohdan nojalla. Viro on pyytänyt, että kassaperusteinen kirjanpitojärjestelmä koskisi ainoastaan sellaisia verovelvollisia, jotka ovat Viron lainsäädännön mukaisia yksityisiä elinkeinonharjoittajia.(4) Komission pääsihteeristön 27 päivänä kesäkuuta 2006 vastaanottamalla kirjeellä Slovenia on pyytänyt poikkeusta direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdan säännösten soveltamisesta, jotta verovelvollinen voisi vähentää arvonlisäveron silloin, kun maksu suoritetaan toimittajalle. Vähennyksen lykkääminen on sallittua ainoastaan kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä, jossa verovelvolliset maksavat myynnistä suoritettavan arvonlisäveron toimituksistaan ottaessaan kauppahinnan vastaan asiakkailtaan mainitun direktiivin 10 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan toisen luetelmakohdan nojalla. Slovenia on pyytänyt, että sen yksinkertaistetussa kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä sovellettavaksi liikevaihdon rajaksi vahvistettaisiin 50 000 000 tolaria.(5) Komission pääsihteeristön 6 päivänä huhtikuuta 2006 vastaanottamalla kirjeellä Ruotsi on pyytänyt poikkeusta direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 1 kohdan säännösten soveltamisesta, jotta verovelvollinen voisi vähentää arvonlisäveron silloin, kun maksu suoritetaan toimittajalle. Vähennyksen lykkääminen on sallittua ainoastaan kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä, jossa verovelvolliset maksavat myynnistä suoritettavan arvonlisäveron toimituksistaan ottaessaan kauppahinnan vastaan asiakkailtaan mainitun direktiivin 10 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan toisen luetelmakohdan nojalla. Ruotsi on pyytänyt, että sen yksinkertaistetussa kassaperusteisessa kirjanpitojärjestelmässä sovellettavaksi liikevaihdon rajaksi vahvistettaisiin 3 000 000 kruunua.(6) Direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio ilmoitti muille jäsenvaltioille Viron esittämästä pyynnöstä 6. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, Slovenian esittämästä pyynnöstä 6. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, Ruotsin esittämästä pyynnöstä 4. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä ja Yhdistyneen kuningaskunnan esittämästä pyynnöstä 6. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Ruotsille 6. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä sekä Virolle, Slovenialle ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle 9. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki pyynnön arvioimiseksi tarvitsemansa tiedot.(7) Kassaperusteinen kirjanpitojärjestelmä on pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskeva yksinkertaistamistoimenpide. Liikevaihdon rajan korottaminen tässä yksinkertaistetussa järjestelmässä mahdollistaisi sen, että useammat yritykset valitsevat järjestelmän käytön Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Liikevaihdon rajan korottamisen myötä 57 000 uutta yritystä voisi käyttää järjestelmää. Viron pyytämän poikkeuksen myötä 5 700 yritystä voi käyttää kassaperusteista kirjanpitojärjestelmää. Sloveniassa 62 000 yritystä voi valita kassaperusteisen kirjanpitojärjestelmän käytön. Ruotsissa tällaisten yritysten lukumäärä on 630 000.(8) Viron, Slovenian, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan esittämät pyynnöt voidaan hyväksyä, kun otetaan huomioon sellaisten yritysten prosentuaalinen määrä, jotka voivat käyttää tällaista yksinkertaistettua järjestelmää, sekä poikkeuksen rajoitettu soveltamisaika.(9) Mainittu poikkeus ei vaikuta jäsenvaltioiden loppukulutusvaiheessa keräämien verotulojen kokonaismäärään eikä sillä sen vuoksi ole kielteistä vaikutusta arvonlisäveroista kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPoiketen siitä, mitä kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 17 artiklan 1 kohdassa säädetään, Virolle, Slovenialle, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa lykätä toisessa alakohdassa tarkoitettujen verovelvollisten oikeutta vähentää tuotantopanoksista kertyvä arvonlisävero siihen saakka, kun mainittu vero on maksettu toimittajille.Tällaisten verovelvollisten on käytettävä järjestelmää, jossa ne maksavat myynnistä suoritettavan arvonlisäveron toimituksistaan ottaessaan kauppahinnan vastaan asiakkailtaan. Tällaisten verovelvollisten vuotuinen liikevaihto saa olla Sloveniassa enintään 50 000 000 tolaria, Ruotsissa enintään 3 000 000 kruunua ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa enintään 1 350 000 puntaa, ja Virossa tällaisten verovelvollisten on oltava rekisteröity yksityisiksi elinkeinonharjoittajiksi.2 artiklaKumotaan päätös 97/375/EY.3 artiklaTämän päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2009.4 artiklaTämä päätös on osoitettu Viron tasavallalle, Slovenian tasavallalle, Ruotsin kuningaskunnalle sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/69/EY (EUVL L 221, 12.8.2006, s. 9).[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EYVL L 158, 17.6.1997, s. 43, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2003/909/EY (EUVL L 342, 30.12.2003, s. 49).