Avis juridique important

|

52004PC0384

Ehdotus: neuvoston päätös unionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alan hallinnollisen yhteistyön toimintaohjelmasta (Argo-ohjelma) tehdyn päätöksen 2002/463/EY muuttamisesta  /* KOM/2004/0384 lopull. - CNS 2004/0122 */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS unionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alan hallinnollisen yhteistyön toimintaohjelmasta (Argo-ohjelma) tehdyn päätöksen 2002/463/EY muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. JOHDANTOUnionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alan hallinnollisen yhteistyön edistämistä koskevaa Argo-ohjelmaa tarvitaan täydentämään perustamissopimuksen 62 ja 63 artiklan mukaisesti käynnistettyjä säädösaloitteita. Pelkkien lainsäädäntötoimien riittämättömyys ja tarve jäsenvaltioiden viranomaisten tehokkaaseen operatiiviseen yhteistyöhön vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi on tuotu esille useaan otteeseen, myös Euroopan unionin perustuslakiluonnoksen yhteydessä.Kesäkuun 13. päivänä 2002, jolloin neuvosto hyväksyi Argo-ohjelman, se vahvisti myös suunnitelman Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen valvonnasta [1], jossa korostettiin jälleen alalla tarvittavan koordinointi- ja yhteistyövälineen tärkeyttä. Toimintasuunnitelmassa sekä komission toukokuussa 2002 antamassa tiedonannossa [2] viitataan kustannusten jakamiseen jäsenvaltioiden kesken osana ulkorajojen yhdennettyä valvontaa. Sevillassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota tarkastelemaan ulkorajojen valvonnasta koituvien kustannusten jakamiseen liittyviä kysymyksiä. Komissio käsitteli aihetta laajemmin joulukuussa 2002 ja kesäkuussa 2003 antamissaan tiedonannoissa [3]. Jälkimmäisessä tiedonannossa komissio totesi, että tehtävän edellyttämät investoinnit ja siitä koituvat toimintakustannukset ovat huomattavat erityisesti henkilötarkastusten osalta. Asiaa koskevien yksityiskohtaisten ja vertailukelpoisten tietojen kerääminen ja analysointi osoittautuivat kuitenkin hyvin vaikeiksi. Komissio tuli siihen johtopäätökseen, että toimiva ja riittävä ratkaisu kustannusten jakamiseksi olisi mahdollinen vasta vuoden 2006 jälkeisissä rahoitusnäkymissä, mutta lyhyellä aikavälillä komissio voisi mahdollisesti turvautua Argo-ohjelman tarkistamiseen.[1]  Neuvoston asiakirja 10019/02.[2]  Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen yhdennettyä valvontaa.[3]  Komission tiedonanto - Siirtolaisuuskysymykset osaksi Euroopan unionin politiikkaa suhteissa unionin ulkopuolisiin maihin (3.12.2002, KOM(2002) 703) ja komission tiedonanto laitonta maahanmuuttoa koskevan yhteisen politiikan kehittämisestä, ihmisten salakuljetuksesta ja ihmiskaupasta, ulkorajoista ja laittomien maahanmuuttajien palauttamisesta (KOM(2003) 323).2. TAVOITEArgo-ohjelmaa koskevaan päätökseen ehdotetun muutoksen tavoitteena on mahdollistaa rahoitustuen antaminen ulkorajoja koskeviin kansallisiin hankkeisiin, jotka kohdistuvat rajojen strategisissa kohdissa havaittuihin rakenteellisiin heikkouksiin. Nämä on tarkoitus määritellä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa objektiivisten kriteerien perusteella (riskien arviointi). Muutetuissa säännöksissä määritellään selvästi tavoitteet, joihin hankkeilla tai toimilla on pyrittävä. Nämä toimet eivät edellytä muiden jäsenvaltioiden, ehdokasmaiden tai kolmansien maiden aktiivista toimintaa. Niillä on kuitenkin merkittävä tehtävä riskien arvioinnin kriteerien määrittelyssä, josta vastaavat kaikki jäsenvaltiot yhdessä ja joka on olennainen osa ulkorajojen yhdennettyä valvontaa. Lisäksi jäsenvaltiot voivat osallistua vuotuisen työohjelman valmisteluun ja uudentyyppisten hankkeiden valintaan komitean välityksellä. Muut jäsenvaltiot voivat myös osallistua toimien valmisteluun ja/tai täytäntöönpanoon tarkkailijoina.3. ARGO-OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANOKomissio julkisti äskettäin ensimmäisen vuosikertomuksen Argo-ohjelman täytäntöönpanosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille (2002-2003) [4]. Kertomuksessa komissio huomauttaa, että Argo-ohjelman täytäntöönpano ei ollut vuonna 2003 selvästikään tavoitteiden mukaista, mikä johtui lähinnä kansallisten viranomaisten vaikeuksista organisoida ja saada käyttöön varoja yhdessä muista EU:n maista olevien kumppaneiden kanssa niille toimille, joita Argo-ohjelmasta edistetään. Kansalliset viranomaiset eivät näytä olevan samaa mieltä kaikista Argo-päätöksessä määritellyistä tukikelpoisuusvaatimuksista, erityisesti säännöksistä, jotka koskevat muiden jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden viranomaisten osallistumista. Ohjelman täytäntöönpanosta aiemmin saadut kokemukset puoltavat vahvasti ehdotettua muutosta, joka koskee pelkästään ulkorajoja. Argo-ohjelman täytäntöönpanon keskeinen väline on työohjelma, jossa määritellään kullekin vuodelle painopistealueet ja tavoitteet sekä hahmotellaan toimet, jotka komissio toteuttaa. Komissio aikoo myös hyödyntää vuotuista työohjelmaa määrittääkseen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa keskeiset objektiiviset kriteerit, joiden perustella arvioidaan uusien toimien tukikelpoisuutta.[4]  Ks. asiakirja SEC(2004) 211.4. RAHOITUSKomissio selvitti kesäkuussa 2003 antamassaan tiedonannossa, miten muun muassa ulkorajojen valvontaan voitaisiin saada vuonna 2004 lisävaroja Argo-ohjelmasta. Eurooppa-neuvosto hyväksyi tämän ehdotuksen, ja budjettivallan käyttäjä päätti korottaa huomattavasti ohjelman kokonaisrahoitusta tälle vuodelle. Näyttää siltä, että neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat yhtä mieltä siitä, että ulkorajojen alalla tarvitaan pikaista toimintaa. Määrärahojen lisäys sekä Argo-ohjelman tavoitteiden vaillinainen toteutuminen vuonna 2003 vaikuttivat siihen, että komissio päätti ottaa ohjelman nykyiset säännökset uudelleen harkittaviksi ja ehdottaa tätä muutosta. Sen tähden ehdotus ei edellytä rahoitusvaikutusten tutkimista, sillä muutetut säännökset eivät ole uuden laajennetun talousarvion syy vaan pikemminkin sen seuraus.5. TOISSIJAISUUS JA SUHTEELLISUUSKomissio haluaa korostaa, että vastuu ulkorajojen valvonnasta on edelleen jäsenvaltioilla, kuten neuvosto on useaan otteeseen vahvistanut. Yhteisön politiikan tavoitteena tällä alalla on luoda yhtenäinen lähestymistapa ulkorajojen valvontaan. Tarkoituksena on, että valvonta ja tarkastukset EU:n kaikilla ulkorajoilla olisivat samanlaisia ja yhtä tehokkaita. Tämä on tärkeää paitsi jäsenvaltioiden sisäisen turvallisuuden kannalta alueella, jossa ei ole sisärajoja, myös jotta voidaan valvoa ja edistää ihmisten liikkumista EU:n ja muun maailman välillä. Komissio ottaa tässä yhteydessä kuitenkin huomioon toissijaisuusperiaatteen, joten kaikki taloudellinen tuki EU:n jäsenvaltioiden ulkorajojen valvontaan tuo lisäarvoa koko yhteisölle. Komissio aikoo myös huolehtia siitä, etteivät Argo-ohjelmasta tuettavat ulkorajoja koskevat toimet mene päällekkäin niiden toimien kanssa, joita suunnitteilla oleva Euroopan operatiivisen ulkorajayhteistyön hallintavirasto. Kyseinen virasto ei todennäköisesti voi rahoittaa jäsenvaltioiden yhteisiä toimia ja pilottihankkeita omasta budjetistaan vielä vuonna 2005. Sen sijaan Argo-ohjelman viimeisen vuoden (2006) osalta komissio saattaa poistaa ulkorajoja koskevan osuuden vuotuisesta työohjelmasta.2004/0122 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS unionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alan hallinnollisen yhteistyön toimintaohjelmasta (Argo-ohjelma) tehdyn päätöksen 2002/463/EY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 66 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [5],[5]  EYVL C [...], [...], s. [...].ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [6],[6]  EYVL C [...], [...], s. [...].ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [7],[7]  EYVL C [...], [...], s. [...].ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon [8],[8]  EYVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Päätöksen 2002/463/EY [9] keskeinen tavoite on edistää hallinnollista yhteistyötä unionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla.[9]  EYVL L 161, 19.6.2002. s. 11.(2) Euroopan parlamentille ja neuvostolle 3 päivänä kesäkuuta 2003 antamassaan tiedonannossa laitonta maahanmuuttoa koskevan yhteisen politiikan kehittämisestä, ihmisten salakuljetuksesta ja ihmiskaupasta, ulkorajoista ja laittomien maahanmuuttajien palauttamisesta [10] komissio esittää mahdollisuuden tarkistaa Argo-ohjelmaa rahoitustuen antamiseksi ulkorajoja koskeviin kansallisiin hankkeisiin, jotka kohdistuvat rajojen strategisissa kohdissa havaittuihin rakenteellisiin heikkouksiin, jotka määritellään yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa objektiivisten kriteerien perusteella.[10]  KOM(2003) 323 lopullinen.(3) Thessalonikissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota tarkastelemaan mahdollisuutta ottaa käytötön varoja rahoitusnäkymien otsakkeesta 3, jotta kaudella 2004-2006 voitaisiin täyttää alan kiireellisimmät rakenteelliset tarpeet ja osoittaa laajempaa yhteisvastuullisuutta, johon kuuluisi muun muassa yhteisön tuki ulkorajojen valvontaan [11].[11]  Thessalonikissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, 23 kohta.(4) Budjettivallan käyttäjä [12] on lisännyt huomattavasti Argo-ohjelmalle vuodeksi 2004 osoitettuja määrärahoja ulkorajojen valvonnan tehostamiseksi.[12]  Euroopan unionin yleinen talousarvio varainhoitovuodeksi 2004 (EYVL L 53, 23.2.2004).(5) Argo-ohjelman yleisten tavoitteiden edistämiseksi on tarkoituksenmukaista lisätä ulkorajojen alalla ehdotettavien toimien määrää sekä kehitellä uudentyyppisiä toimia.(6) Jäsenvaltioiden olisi kyettävä ehdottamaan toimia, jotka eivät välttämättä edellytä yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden kanssa mutta jotka edistävät ohjelman yleisiä tavoitteita ja tukevat päätöksessä 2002/463/EY esitettyä toimintaa ulkorajojen alalla.(7) Päätöksen 2002/463/EY säännökset, jotka koskevat Argo-komitean kuulemista, on saatettava yhdenmukaisiksi Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan uuden varainhoitoasetuksen [13] kanssa.[13]  Asetus N:o 1605/2002 (EYVL L 248, 16.9.2002).(8) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen antamiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.(9) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut 29 päivänä tammikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä haluavansa osallistua päätöksen 2002/463/EY antamiseen ja soveltamiseen.(10) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan pöytäkirjan 1 artiklan mukaisesti Irlanti ei osallistu tämän päätöksen antamiseen. Tämän päätöksen säännöksiä ei näin ollen sovelleta Irlantiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.(11) Sen vuoksi päätöstä 2002/463/EY olisi muutettava vastaavasti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMuutetaan päätöstä 2002/463/EY seuraavasti:1. Lisätään 10 artiklaan 1a kohta seuraavasti:"1a Päätöksen 8 artiklassa tarkoitetuille toimille, joita ehdottaa jonkin jäsenvaltion kansallinen viranomainen, joka toteuttaa jotakin 4 artiklassa tarkoitettuun politiikan alaan liittyvää toimintaa, voidaan myöntää rahoitusta Argo-ohjelmasta edellyttäen, että(a) toimet tähtäävät 3 artiklassa tarkoitettujen yleisten tavoitteiden saavuttamiseen;(b) toimet edistävät yhdennettyä rajavalvontaa ja kohdistuvat rajojen strategisissa kohdissa havaittuihin rakenteellisiin heikkouksiin, jotka on määritelty objektiivisten kriteerien perusteella."2. Muutetaan 11 artikla seuraavasti: (a)(a) Korvataan 3, 4 ja 6 alakohdassa oleva viittaus "10 artiklan 1 kohdassa" viittauksella "10 artiklan 1 ja 1a kohdassa".(b) Korvataan 5 kohta seuraavasti:"(5) Päätöksistä myöntää yhteisön tukea 10 artiklan 1 ja 1a kohdassa tarkoitetuille toimille on tehtävä tukisopimus komission ja toimia ehdottavien kansallisten viranomaisten välillä. Komissio valvoo tuenmyöntämispäätösten ja sopimusten täytäntöönpanoa, ja tilintarkastustuomioistuin toimittaa niitä koskevat tarkastukset."3. Muutetaan 12 artikla seuraavasti:(a) Korvataan 3 kohdan a alakohta seuraavasti:"(a) valmistelee vuosittaisen työohjelman, joka koostuu erityisistä tavoitteista, aihekohtaisista painopistealueista, 10 artiklan 1a kohdan b alakohdassa tarkoitetuista objektiivisista kriteereistä, sellaisten 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen toimien kuvauksesta, jotka komissio aikoo toteuttaa, ja tarpeen mukaan muiden toimien luettelosta."(b) Korvataan 4 kohta seuraavasti:"4. Vuosittainen työohjelma, joka sisältää komission ehdottamat toimet ja 9 artiklan mukaiset erityistoimet, hyväksytään 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.  Päätöksen 10 artiklan 1a kohdassa tarkoitettujen toimien osalta luettelo valituista toimista hyväksytään 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti."2 artiklaTätä päätöstä aletaan soveltaa päivästä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille perustamissopimuksen mukaisesti.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaSÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYSPolitiikan ala(t): Oikeus- ja sisäasiatToiminnan ala(t): Yhteinen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaToimenpiteen nimi: Luonnos: ehdotus: neuvoston päätös unionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alan hallinnollisen yhteistyön toimintaohjelmasta (Argo-ohjelma) tehdyn päätöksen 2002/463/EY muuttamisesta1. BUDJETTIKOHTA/-KOHDAT18 03 07: ARGO18 01 04 06: ARGO - Hallintomenot2. NUMEROTIEDOT2.1. Toimenpiteen kokonaismäärärahat (B osa): 46,179 milj. euroa maksusitoumusmäärärahoina2.2. Toimenpiteen soveltamisaika:2002-20062.3. Monivuotinen kokonaismenoarvio:(a) Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu (rahoitustuki) (vrt. kohta 6.1.1)miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>(b) Tekninen ja hallinnollinen apu ja tukimenot (vrt. kohta 6.1.2)>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>(c) Henkilöstö- ja muiden hallintomenojen kokonaisvaikutus rahoitukseen (ks. kohdat 7.2 ja 7.3)>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>2.4. Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssaX Ehdotus on tehdyn ohjelmasuunnitelman mukainen.Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen ohjelmasuunnitelman muuttamista,ja tämä voi edellyttää toimielinten sopimuksen määräysten soveltamista.2.5. Vaikutukset tuloihinX Ehdotus ei vaikuta tuloihin (kyseessä ovat toimenpiteen toteuttamiseen liittyvät tekniset näkökohdat).TAIVaikutukset tuloihin ovat seuraavat:(miljoonaa euroa, yhden desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>3. BUDJETTITIEDOT>TAULUKON PAIKKA>4. OIKEUSPERUSTAEuroopan yhteisön perustamissopimuksen 66 artikla.Neuvoston päätös 2002/463/EY unionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alan hallinnollisen yhteistyön toimintaohjelmasta (Argo-ohjelma).5. KUVAUS JA PERUSTELUT5.1. Yhteisön toiminnan tarve5.1.1. TavoitteetArgo-ohjelma perustettiin 13. kesäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/463/EY (EYVL L 161, 19.6.2002, s. 1). Ohjelman tavoitteena oli antaa rahoitustukea sellaisille jäsenvaltioiden ehdottamille toimille unionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla, joilla voitaisiin edistää kansallisten viranomaisten yhteistyötä. Tarkoituksena oli tehostaa menettelyjä kyseisillä aloilla, määrittää vaikeudet, joita uuden yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa esiintyi, ja varmistaa lainsäädännön soveltamisen avoimuus.Argo-ohjelman perustamisesta 13. kesäkuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/463/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti ohjelman rahoitusohje vuosiksi 2002-2006 oli 25 miljoonaa euroa. Erityisesti ulkorajojen alalla tapahtuneen kehityksen johdosta budjettivallan käyttäjä kuitenkin lisäsi huomattavasti Argo-ohjelman määrärahoja vuodeksi 2003 (+ 4,675 milj. euroa) ja 2004 (+ 19,5 milj. euroa). Tämä merkittävä määrärahojen lisäys kuvastaa sitä, että komissio, neuvosto ja Euroopan parlamentti pitävät nimenomaan ulkorajoja koskevaan yhteistyöhön liittyvien toimien kehittämistä hyvin tärkeänä ja ovat panneet merkille Argo-ohjelman täytäntöönpanossa kahden ensimmäisen vuoden aikana ilmenneet vaikeudet, joita on kuvattu Argo-ohjelman täytäntöönpanosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetussa ensimmäisessä vuosikertomuksessa (SEC(2004) 211, 17.2.2004). Tämän vuoksi komissio ehdottaa neuvoston päätökseen 2002/463/EY muutosta, joka mahdollistaa rahoitustuen antamisen sellaisille ulkorajoja koskeville kansallisille hankkeille, jotka kohdistuvat rajojen strategisissa kohdissa havaittuihin rakenteellisiin heikkouksiin.5.1.2. Ennakkoarviointiin liittyvät toimenpiteetSevillassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota tarkastelemaan ulkorajojen valvonnasta aiheutuvien kustannusten jakamiseen liittyviä kysymyksiä. Komissio käsitteli aihetta laajemmin joulukuussa 2002 ja kesäkuussa 2003 antamissaan tiedonannoissa [14] Jälkimmäisessä tiedonannossa komissio totesi, että tehtävän edellyttämät investoinnit ja siitä koituvat toimintakustannukset ovat huomattavat erityisesti henkilötarkastusten osalta. Asiaa koskevien yksityiskohtaisten ja vertailukelpoisten tietojen kerääminen ja analysointi osoittautuivat kuitenkin hyvin vaikeiksi. Komissio tuli siihen johtopäätökseen, että toimiva ja riittävä ratkaisu kustannusten jakamiseksi olisi mahdollinen vasta vuoden 2006 jälkeisissä rahoitusnäkymissä, mutta lyhyellä aikavälillä komissio voisi mahdollisesti turvautua Argo-ohjelman tarkistamiseen, niin että tukea voitaisiin antaa unionin ulkorajoja koskeviin kansallisiin hankkeisiin, jotka kohdistuvat rajojen strategisissa kohdissa havaittuihin rakenteellisiin heikkouksiin. Nämä on tarkoitus määritellä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa objektiivisten kriteerien perusteella (riskien arviointi).[14]  Komission tiedonanto - Siirtolaisuuskysymykset osaksi Euroopan unionin politiikkaa suhteissa unionin ulkopuolisiin maihin (3.12.2002, KOM(2002) 703) ja komission tiedonanto laitonta maahanmuuttoa koskevan yhteisen politiikan kehittämisestä, ihmisten salakuljetuksesta ja ihmiskaupasta, ulkorajoista ja laittomien maahanmuuttajien palauttamisesta (KOM(2003) 323).Argo-ohjelman täytäntöönpanoa vuosina 2002 ja 2003 koskevassa kertomuksessa kannatetaan lisäksi ohjelmasta rahoitettavien hankkeiden tukikelpoisuusvaatimusten muuttamista. Argo-ohjelman yhteisrahoitusvaatimuksiin liittyviä jäsenvaltioiden rahoitussuunnitteluvaikeuksia pahentaa se, että yhteisten toimien osalta rahoitusta on koordinoitava myös muiden jäsenvaltioiden kanssa. Ulkorajojen alalla suoritettavat toimet edellyttävät huomattavia investointeja (henkilöstön palkkaaminen ja koulutus, laitteiston hankinta ja uusiminen), joita on vaikea suunnitella usean jäsenvaltion kesken. On kuitenkin huomattava, että jopa yhden ainoan jäsenvaltion investoinnit voivat parantaa unionin ulkorajojen valvontaa niin, että siitä on hyötyä kaikille jäsenvaltioille. Ennen kuin Argo-ohjelmasta voidaan myöntää rahoitusta, on voitava todeta jäsenvaltioiden enemmistön hyväksymien objektiivisten kriteerien perusteella, että toimesta koituu lisäarvoa EU:n tasolla.5.1.3. Jälkiarvioinnin perusteella toteutetut toimenpiteetEi sovelleta.5.2. Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännötEhdotetun muutoksen tavoitteena on tarkistaa tukikelpoisuusvaatimuksia, joita sovelletaan jäsenvaltioiden esittämiin hankkeisiin (10 artikla). Näin ollen jäsenvaltioiden unionin ulkorajojen alalla esittämiä hankkeita voidaan pitää tukikelpoisina, jos ne kohdistuvat rajojen strategisissa kohdissa havaittuihin rakenteellisiin heikkouksiin, jotka on määritelty objektiivisten kriteerien perusteella (riskien arviointi). Kriteerit esitetään vuotuisessa työohjelmassa, jonka komissio laatii yhdessä Argo-komitean kanssa (hallintomenettely). Lisäksi Argo-komitean on annettava lausunto (neuvoa-antava menettely) näiden uusien vaatimusten nojalla valituista hankkeista, jotta voidaan vahvistaa tuettavista hankkeista EU:n tasolla saatava lisäarvo.5.3. Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännötTämä ehdotus neuvoston päätöksen muuttamiseksi ei vaikuta yksityiskohtaisiin sääntöihin, joita sovelletaan avustusten myöntämiseen kansallisten viranomaisten esittämille hankkeille.6. RAHOITUSVAIKUTUKSET6.1. Kokonaisrahoitusvaikutus, B osa (koko ohjelmakaudeksi)6.1.1. RahoitustukiSitoumukset (miljoonaa euroa, kolmen desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>*Vuosia 2002 ja 2003 koskevat luvut ovat toteutuneita.6.1.2. Tekninen ja hallinnollinen apu, tukimenot ja tietotekniikkakustannukset (maksusitoumusmäärärahat)>TAULUKON PAIKKA>6.2. Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B osa (koko ohjelmakaudeksi)Sitoumukset (miljoonaa euroa, kolmen desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>Laskutapa on tarvittaessa selitettävä.7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN7.1. Vaikutus henkilöstöön>TAULUKON PAIKKA>7.2. Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus>TAULUKON PAIKKA>Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja.7.3. Muut toimesta johtuvat hallintomenot>TAULUKON PAIKKA>Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja.1 Mainittava komitean laji sekä ryhmä, johon se kuuluu.7.4. MäärärahatHenkilöstö- ja hallintoresurssien tarve katetaan hallinnoivalle pääosastolle vuotuisessa määrärahajaottelussa myönnetystä osuudesta.I. Yhteensä vuodessa (7.2 + 7.3) 357 600 euroaII. Toimen kesto 5 vuottaIII. Toimen kokonaiskustannukset (I x II) 1 788 000 euroa8. SEURANTA JA ARVIOINTI8.1. SeurantajärjestelmäEi muutoksia.8.2. Arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt ja arviointijaksotEi muutoksia.9. PETOSTEN TORJUNTATOIMETEi muutoksia.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.4.2016
            COM(2016) 191 final
            2016/0101(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Tuvalun välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 539/2001
                  1
                luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi jäsenvaltioiden ulkorajoja ylittäessään, ja kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Kaikki jäsenvaltiot Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta soveltavat asetusta (EY) N:o 539/2001.

               Asetusta (EY) N:o 539/2001 muutettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 509/2014
                  2
               ; sillä siirrettiin 19 maata liitteeseen II, jossa luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisia viisumipakko ei koske. Kyseiset 19 maata ovat Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Kutakin edellä mainittua maata koskevaan viittaukseen liitteessä II liittyy alaviite, jossa todetaan, että ”viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä”.

               Asetus (EU) N:o 509/2014 hyväksyttiin 20. toukokuuta 2014, ja se tuli voimaan 9. kesäkuuta 2014. Komissio esitti neuvostolle heinäkuussa 2014 suosituksen, jotta tämä antaisi komissiolle luvan aloittaa neuvottelut viisumivapaussopimuksista seuraavien 17 maan kanssa: Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.
                  3
                Neuvosto antoi komissiolle neuvotteluohjeet 9. lokakuuta 2014.

               Kyseisistä viisumivapaussopimuksista ensimmäiset allekirjoitettiin 6. toukokuuta 2015 (Yhdistyneet arabiemiirikunnat), 26. toukokuuta 2015 (Itä-Timor) ja 28. toukokuuta 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Samoa, Trinidad ja Tobago sekä Vanuatu), ja niitä sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa. Neuvosto on hyväksynyt viisumivapaussopimusten toisen ryhmän allekirjoittamisen Tongan (allekirjoitettu 20. marraskuuta 2015), Kolumbian (allekirjoitettu 2. joulukuuta 2015), Kiribatin (allekirjoittamispäivää ei ole vahvistettu) ja Palaun (allekirjoitettu 7. joulukuuta 2015) kanssa. Näitä neljää sopimusta sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa.

               Neuvottelut Tuvalun kanssa aloitettiin 19. marraskuuta 2014. Kyseisessä tapaamisessa käytiin läpi koko tekstiluonnos, ja sitä seuranneen näkemysten vaihdon aikana päästiin yksimielisyyteen kaikista näkökohdista. Pääneuvottelijat parafoivat sopimuksen Brysselissä 8. lokakuuta 2015. Jäsenvaltioille tiedotettiin asiasta 26. lokakuuta 2015 pidetyssä neuvoston viisumityöryhmän kokouksessa.

               2.OIKEUSPERUSTA

               Unionin kannalta sopimuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               Oheinen ehdotus on oikeudellinen väline sopimuksen allekirjoittamista varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.

               Koska Tuvalu voi saattaa sisäisen ratifiointimenettelynsä päätökseen nopeasti ja koska siitä, kun komissio ensimmäisen kerran ehdotti Tuvalun kansalaisten vapauttamista viisumipakosta (marraskuussa 2012), on kulunut pitkä aika, allekirjoittamista koskevassa päätösehdotuksessa vahvistetaan, että sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Koska Euroopan parlamentin on annettava hyväksyntänsä ennen kuin sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen, komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta.

               3.NEUVOTTELUJEN TULOKSET

               Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeisiin sisältyvät tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä viisumivapaussopimuksen luonnoksen.

               Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

               Tarkoitus

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Tuvalun kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi sopimukseen on sisällytetty määräys, jonka mukaan Tuvalu voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden osalta ja unioni voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon johdanto-osassa.

               Soveltamisala

               Viisumivapaus kattaa kaikki henkilöryhmät (henkilöt, joilla on tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi/virkamatkapassi tai erityispassi), jotka matkustavat eri tarkoituksissa, lukuun ottamatta henkilöitä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan. Viimeksi mainitun ryhmän osalta kullakin jäsenvaltiolla ja myös Tuvalulla on sovellettavan unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti vapaus vaatia toisen osapuolen kansalaisilta viisumi. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten olisi määriteltävä niiden henkilöiden ryhmä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Oleskelun kesto

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Tuvalun kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten kyseinen 90 päivän ajanjakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana olisi määriteltävä.

               Sopimuksessa otetaan huomioon niiden jäsenvaltioiden tilanne, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Viisumivapaus antaa Tuvalun kansalaisille oikeuden oleskella 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin kyseisen jäsenvaltion (tällä hetkellä Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania) alueella, niin kauan kuin kyseiset maat eivät kuulu sisärajattomaan Schengen-alueeseen, riippumatta ajasta, joka koskee oleskelua koko Schengen-alueella.

               Alueellinen soveltaminen

               Sopimuksessa on määräyksiä alueista, joihin sopimusta sovelletaan: Ranskan ja Alankomaiden tapauksessa viisumivapaus antaisi Tuvalun kansalaisille oikeuden oleskella vain kyseisten jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevilla alueilla.

               Julistukset

               Edellä mainittujen yhteisten julistusten lisäksi sopimukseen on liitetty kaksi muuta yhteistä julistusta, jotka koskevat

               –Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen;

               –kattavaa tiedottamista viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja muista seikoista, kuten maahantuloedellytyksistä.

               4.PÄÄTELMÄ

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto

               –päättää, että sopimus allekirjoitetaan unionin puolesta, ja valtuuttaa neuvoston puheenjohtajan nimeämään henkilön tai henkilöt, jo(i)lla on valtuudet allekirjoittaa sopimus unionin puolesta;

               –hyväksyy sopimuksen väliaikaisen soveltamisen odotettaessa sen voimaantuloa.

               2016/0101 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Tuvalun välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Viittaus Tuvalun tasavaltaan siirrettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 509/2014
                  4
                neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001
                  5
                liitteestä I liitteeseen II.

               (2)Tuvalua koskevaan viittaukseen liittyy alaviite, jossa todetaan, että viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä.

               (3)Neuvosto hyväksyi 9 päivänä lokakuuta 2014 päätöksen komission valtuuttamisesta aloittamaan neuvottelut Tuvalun kanssa Euroopan unionin ja Tuvalun välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tekemisestä.

               (4)Sopimusta koskevat neuvottelut aloitettiin 19 päivänä marraskuuta 2014 ja ne saatiin menestyksellisesti päätökseen, kun sopimus parafoitiin 8 päivänä lokakuuta 2015.

               (5)Sopimus olisi allekirjoitettava ja sopimukseen liitetyt julistukset olisi hyväksyttävä unionin puolesta. Sopimusta olisi sovellettava väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä, kunnes sen tekemistä varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen.

               (6)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY
                  6
                mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (7)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  7
                mukaisesti. Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan lupa allekirjoittaa Euroopan unionin ja Tuvalun välinen lyhytaikaista oleskelua koskeva viisumivapaussopimus, jäljempänä ’sopimus’, unionin puolesta sillä varauksella, että mainitun sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta tähän päätökseen liitetyt julistukset.

               3 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.

               4 artikla

               Sopimusta sovelletaan sen tekemistä varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamiseen asti väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä.

               5 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 509/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta, EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 509/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta, EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (5)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  Neuvoston päätös 2000/365/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.

                     (7)
                  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.4.2016
            COM(2016) 191 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin ja Tuvalun välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               LIITE

               asiakirjaan

               Ehdotus neuvoston päätökseksi

               Euroopan unionin ja Tuvalun välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               Euroopan unionin ja Tuvalun välinen
                  SOPIMUS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’ tai ’EU’, ja

               TUVALU,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               TARKOITUKSENAAN kehittää edelleen sopimuspuolten välisiä ystävällisiä suhteita ja helpottaa matkustamista varmistamalla kansalaisilleen viisumivapaa maahantulo ja lyhytaikainen oleskelu

               OTTAVAT HUOMIOON luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 509/2014
                  1
               , jolla muun muassa siirretään 19 kolmatta maata, mukaan lukien Tuvalu, niiden kolmansien maiden luetteloon, joiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta heidän oleskellessaan lyhyen ajan jäsenvaltioissa,

               OTTAVAT HUOMIOON, että asetuksen (EU) N:o 509/2014 1 artiklassa säädetään, että näiden 19 maan osalta viisumivapautta sovelletaan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä,

               HALUAVAT VARMISTAA, että kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaista kohtelua koskevaa periaatetta noudatetaan,

               OTTAVAT HUOMIOON, että henkilöt, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan lyhytaikaisen oleskelunsa aikana, eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, minkä vuoksi kyseisen ryhmän osalta viisumipakkoon tai siitä myönnettävään vapautukseen ja työnsaantiin sovelletaan edelleen asiaa koskevaa unionin oikeutta ja jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä sekä Tuvalun kansallista lainsäädäntöä,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyt pöytäkirjat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta sekä osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 ARTIKLA

               Tarkoitus

               Tässä sopimuksessa määrätään unionin ja Tuvalun kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2 ARTIKLA

               Määritelmät

               Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

               a)
                     ’jäsenvaltiolla’ mitä tahansa unionin jäsenvaltiota Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia lukuun ottamatta;

               b)
                     ’unionin kansalaisella’ henkilöä, jolla on jonkin a alakohdassa määritellyn jäsenvaltion kansalaisuus;

               c)
                     ’Tuvalun kansalaisella’ henkilöä, jolla on Tuvalun kansalaisuus;

               d)
                     ’Schengen-alueella’ aluetta, jolla ei ole sisärajoja ja joka käsittää a alakohdassa tarkoitettujen, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueet.

               3 ARTIKLA

               Soveltamisala

               1.
                     Unionin kansalaiset, joilla on jonkin jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla Tuvalun alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 1 kohdassa määritetyn ajan.

               Tuvalun kansalaiset, joilla on Tuvalun myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla jäsenvaltioiden alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 2 kohdassa määritetyn ajan.

               2.
                     Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta henkilöihin, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta kukin jäsenvaltio voi erikseen päättää viisumipakon määräämisestä Tuvalun kansalaisille tai sen peruuttamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001
                  2
                4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta Tuvalu voi päättää kunkin jäsenvaltion kansalaisille erikseen määrättävästä viisumipakosta tai viisumivapaudesta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

               3.
                     Tämän sopimuksen mukaista viisumivapautta sovelletaan rajoittamatta maahantulon ja lyhytaikaisen oleskelun edellytyksiä koskevan sopimuspuolten lainsäädännön soveltamista. Jäsenvaltiot ja Tuvalu varaavat oikeuden evätä maahantulon alueelleen ja lyhytaikaisen oleskelun, jos yksi tai useampi näistä edellytyksistä ei täyty.

               4.
                     Viisumivapautta sovelletaan riippumatta siitä, mitä kuljetusmuotoa on käytetty sopimuspuolten rajojen ylittämiseen.

               5.
                     Seikkoihin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, sovelletaan unionin oikeutta, jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä tai Tuvalun kansallista lainsäädäntöä.

               4 ARTIKLA

               Oleskelun kesto

               1.
                     Unionin kansalaiset voivat oleskella Tuvalun alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2.
                     Tuvalun kansalaiset voivat oleskella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Tämä aika lasketaan ottamatta huomioon mahdollista oleskelua sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.

               Tuvalun kansalaiset voivat oleskella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, riippumatta Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella oleskelun lasketusta kestosta.

               3.
                     Tämä sopimus ei vaikuta Tuvalun ja jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pidentää 90 päivän oleskeluaikaa kansallisen lainsäädäntönsä ja unionin oikeuden mukaisesti.

               5 ARTIKLA

               Alueellinen soveltaminen

               1.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Ranskan tasavallan osalta ainoastaan Ranskan tasavallan Euroopassa olevaan alueeseen.

               2.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Alankomaiden kuningaskunnan osalta ainoastaan Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa olevaan alueeseen.

               6 ARTIKLA

               Sopimuksen hallinnointia käsittelevä sekakomitea

               1.
                     Sopimuspuolet perustavat asiantuntijoiden sekakomitean, jäljempänä ’komitea’, joka koostuu unionin ja Tuvalun edustajista. Unionia siinä edustaa Euroopan komissio.

               2.
                     Komitean tehtävänä on muun muassa

               a)
                     valvoa tämän sopimuksen täytäntöönpanoa;

               b)
                     ehdottaa muutoksia tai lisäyksiä tähän sopimukseen;

               c)
                     ratkaista riitoja, jotka johtuvat tämän sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta.

               3.
                     Komitea kokoontuu tarvittaessa jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä.

               4.
                     Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               7 ARTIKLA

               Tämän sopimuksen suhde jäsenvaltioiden ja Tuvalun voimassa oleviin kahdenvälisiin viisumivapaussopimuksiin

               Tätä sopimusta sovelletaan ensisijaisena muihin sellaisiin kahdenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty yksittäisten jäsenvaltioiden ja Tuvalun välillä, siltä osin kuin ne koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita.

               8 ARTIKLA

               Loppumääräykset

               1.
                     Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia sisäisiä menettelyjään noudattaen, ja sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolista jälkimmäinen on ilmoittanut toiselle saattaneensa päätökseen edellä tarkoitetut menettelyt.

               Tätä sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä lukien.

               2.
                     Tämä sopimus on voimassa toistaiseksi, ellei sitä irtisanota 5 kohdan mukaisesti.

               3.
                     Tätä sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten kirjallisella sopimuksella. Muutokset tulevat voimaan sen jälkeen, kun sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien sisäisten menettelyjensä päätökseen saattamisesta.

               4.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen erityisesti yleiseen järjestykseen tai kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseen, laittomaan maahanmuuttoon tai toisen sopimuspuolen palauttamaan viisumipakkoon liittyvistä syistä. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle sopimuspuolelle viimeistään kaksi kuukautta ennen sen suunniteltua voimaantuloa. Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.

               5.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla siitä kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen voimassaolo päättyy 90 päivän kuluttua tästä lukien.

               6.
                     Tuvalu voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioiden osalta.

               7.
                     Unioni voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Tehty kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.

               ISLANTIA, NORJAA, SVEITSIÄ JA LIECHTENSTEINIA KOSKEVA YHTEINEN JULISTUS

               Sopimuspuolet ottavat huomioon Euroopan unionin sekä Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin läheiset suhteet, jotka johtuvat erityisesti näiden maiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen 18 päivänä toukokuuta 1999 ja 26 päivänä lokakuuta 2004 tehdyistä sopimuksista.

               Tämän vuoksi on suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Tuvalun viranomaiset tekevät viipymättä kahdenväliset lyhytaikaista oleskelua koskevat viisumivapaussopimukset tämän sopimuksen kanssa samanlaisin ehdoin.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 3 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETTU NIIDEN HENKILÖIDEN RYHMÄ, JOIDEN MATKAN TARKOITUKSENA ON TYÖSKENTELY KORVAUSTA VASTAAN

               Koska sopimuspuolet haluavat varmistaa yhteisen määritelmän soveltamisen, ne sopivat, että tässä sopimuksessa niiden henkilöiden ryhmällä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan, tarkoitetaan henkilöitä, jotka tulevat toisen sopimuspuolen alueelle harjoittaakseen ansiotoimintaa tai toimintaa korvausta vastaan työntekijänä tai palveluntarjoajana.

               Tähän ryhmään ei pitäisi lukea seuraavia:

               –
                     liikemiehet, ts. henkilöt, jotka matkustavat liikeneuvotteluja varten (ilman, että he työskentelisivät toisen sopimuspuolen alueella)

               –
                     urheilijat tai taiteilijat, jotka harjoittavat toimintaa tilapäisesti

               –
                     toimittajat, jotka heidän asuinmaansa tiedotusvälineet ovat lähettäneet, ja

               –
                     yritysten sisäiset harjoittelijat.

               Tämän julistuksen täytäntöönpanoa valvoo sekakomitea tämän sopimuksen 6 artiklan mukaisen vastuunsa nojalla. Sekakomitea voi ehdottaa tarpeellisiksi katsomiaan muutoksia sopimuspuolten kokemusten perusteella.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 4 ARTIKLASSA TARKOITETTU 90 PÄIVÄN JAKSO MINKÄ TAHANSA 180 PÄIVÄN JAKSON AIKANA

               Sopimuspuolet ovat yhtä mieltä siitä, että tämän sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään 90 päivän jaksolla minkä tahansa 180 päivän jakson aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Käsite ”minkä tahansa 180 päivän jakson aikana” tarkoittaa sitä, että olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän ehto minkä tahansa 180 päivän jaksolla edelleen. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

               YHTEINEN JULISTUS KANSALAISILLE SUUNNATTAVASTA VIISUMIVAPAUSSOPIMUSTA KOSKEVASTA TIEDOTUKSESTA

               Sopimuspuolet toteavat, että avoimuus on tärkeää Euroopan unionin ja Tuvalun kansalaisille, ja sopivat varmistavansa, että viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja siihen liittyvistä asioista, kuten maahantuloedellytyksistä, tiedotetaan kattavasti.

               _________________

                     (1)
                  EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (2)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0164

Ehdotus neuvoston päätös muunnostapahtumasta Topas 19/2 johdetun muuntogeenisen kevätrapsin (Brassica napus L. ssp. oleifera) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Kreikassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti  /* KOM/2005/0164 lopull. */

	Bryssel 26.4.2005KOM(2005) 164 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuunnostapahtumasta Topas 19/2 johdetun muuntogeenisen kevätrapsin ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Kreikassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(komission esittämä)PERUSTELUTMuunnostapahtumasta Topas 19/2 johdetun muuntogeenisen kevätrapsin( Brassica napus L. ssp. oleifera ) markkinoille saattamiseen on annettu lupa neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/291/EY.Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset antoivat 9 päivänä kesäkuuta 1998 luvan tuotteen markkinoille saattamiseen.Direktiivin 90/220/ETY korvanneen direktiivin 2001/18/EY 35 artiklan 1 kohdan mukaan niihin geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiivin 2001/18/EY säännöksiä.Direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti Kreikan viranomaiset ilmoittivat 3 päivänä marraskuuta 1998 komissiolle päätöksestään kieltää väliaikaisesti kyseessä olevan muuntogeenisen kevätrapsin käyttö ja myynti sekä syyt tähän.Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi, että Kreikan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.Kreikka toimitti 5 päivänä maaliskuuta 2004 komissiolle lisätietoja muunnostapahtumasta Topas 19/2 johdettua muuntogeenistä kevätrapsia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että Kreikan esittämät tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka mitätöisi muunnostapahtumasta Topas 19/2 johdetun muuntogeenisen kevätrapsin ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Kreikassa.Tällaisissa olosuhteissa direktiivin 2001/18/EY 23 artiklassa edellytetään, että komissio tekee päätöksen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä soveltaen päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ja ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.Koska sekä kasveja käsittelevä tiedekomitea että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoivat, että tuote ei ole vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle, komissio on valmistellut päätösluonnoksen, jossa kehotetaan Kreikkaa kumoamaan muunnostapahtumasta Topas 19/2 johdettua muuntogeenistä kevätrapsia koskevat toimenpiteensä.Päätösluonnos toimitettiin päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti direktiivin 2001/18/EY 30 artiklalla perustetulle komitealle lausuntoa varten.Komitea ei antanut lausuntoa 29 päivänä marraskuuta 2004 toteutetun kuulemisen jälkeen, jolloin komission on päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävä viipymättä neuvostolle ehdotus tarvittavista toimenpiteistä ja annettava siitä tieto Euroopan parlamentille.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetään, että neuvosto voi tällaisen kannan asianmukaisesti huomioon ottaen tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jos neuvosto on näiden kolmen kuukauden aikana ilmaissut määräenemmistöllä vastustavansa ehdotusta, komissio tarkastelee sitä uudelleen. Jos neuvosto ei ole tämän määräajan päättyessä antanut ehdotettua täytäntöönpanosäädöstä eikä ilmoittanut vastustavasta kannastaan, komissio antaa ehdotetun täytäntöönpanosäädöksen.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuunnostapahtumasta Topas 19/2 johdetun muuntogeenisen kevätrapsin ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Kreikassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(Ainoastaan kreikankielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[1] ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],sekä katsoo seuraavaa:(1) Geneettisesti muunnetun kevätrapsin ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) markkinoille saattamisesta neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/291/EY[3] on päätetty, että tuotteen markkinoille saattamiseen annetaan lupa.(2) Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaiset viranomaiset antoivat 9 päivänä kesäkuuta 1998 luvan tuotteen markkinoille saattamiseen.(3) Direktiivin 90/220/ETY[4] korvanneen direktiivin 2001/18/EY 35 artiklan 1 kohdan mukaan geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiivin 2001/18/EY säännöksiä.(4) Kreikka ilmoitti 3 päivänä marraskuuta 1998 komissiolle päätöksestään väliaikaisesti kieltää kyseessä olevan muuntogeenisen kevätrapsin käyttö ja myynti sekä syyt tähän direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(5) Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi, että Kreikan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.(6) Kreikka toimitti 5 päivänä maaliskuuta 2004 komissiolle lisätietoja muunnostapahtumasta Topas 19/2 johdettua muuntogeenistä kevätrapsia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.(7) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että Kreikan esittämät tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka mitätöisi muunnostapahtumasta Topas 19/2 johdetun muuntogeenisen kevätrapsin ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Kreikassa.(8) Nykyisen tietämyksen perusteella ei ole syytä epäillä tuotteen olevan vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle.(9) Kreikan olisi tästä johtuen kumottava kyseiset toimenpiteet.(10) Direktiivin 2001/18/EY 30 artiklalla perustettu komitea, jota kuultiin komission päätösluonnoksessa esitetyistä toimenpiteistä 29 päivänä marraskuuta 2004, ei ole antanut niistä lausuntoa mainitun direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKreikan toteuttamat toimenpiteet muuntogeenisen kevätrapsin, jonka markkinoille saattamiseen on annettu lupa päätöksellä 98/291/EY, käytön ja myynnin kieltämiseksi eivät ole oikeutettuja direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan säännösten perusteella.2 artiklaKreikan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän päätöksen noudattamiseksi 20 päivän kuluessa päätöksen tiedoksi antamisesta.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.Tehty Brysselissä.Neuvoston puolestaPuheenjohtaja

[1] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

[2] EYVL C […], […], s. […].

[3] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 26.

[4] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.