               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 3.9.2015
            COM(2015) 417 final
            2015/0186(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin kannan esittämisestä tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseen ja yhteistä passitusta käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseen kutsua Serbian tasavalta liittymään tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevaan yleissopimukseen ja yhteistä passitusmenettelyä koskevaan yleissopimukseen

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskeva yleissopimus ja yhteistä passitusmenettelyä koskeva yleissopimus tehtiin 20. toukokuuta 1987 Euroopan yhteisön ja EFTA-maiden välillä.

               Tiedonannossa, jonka Euroopan komissio antoi vuonna 2001 Euroopan parlamentille ja neuvostolle strategiasta ehdokasmaiden valmistamiseksi liittymään yhteisestä passitusmenettelystä ja tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta vuonna 1987 tehtyihin EY:n ja EFTA:n yleissopimuksiin, sekä tiedonannossa, jonka Euroopan komissio antoi vuonna 2010 Euroopan parlamentille ja neuvostolle strategiasta tiettyjen naapurimaiden valmistamiseksi liittymään molempiin yleissopimuksiin, ja 14. huhtikuuta 2011 annetuissa neuvoston päätelmissä, joissa vahvistettiin kyseisten tiedonantojen mukainen menettelytapa, kaavaillaan useiden maiden tukemista niiden pyrkimyksissä liittyä mainittuihin yleissopimuksiin.

               Tämän päätöksen tarkoituksena on esittää EU:n yhteinen kanta tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätösluonnokseen N:o .../2015 ja yhteistä passitusta käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätösluonnokseen N:o .../2015, jotka koskevat Serbian tasavallan kutsumista liittymään kyseisiin yleissopimuksiin.

               Johdonmukaisuus suhteessa tällä politiikan alalla voimassa oleviin politiikkaa koskeviin säännöksiin

               Ehdotuksen alalla ei ole aiemmin annettu säännöksiä.

               Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan

               Ehdotus noudattaa EU:n kilpailukyvyn ja talouskasvun edistämiseen tähtäävää strategiaa.

               2.OIKEUSPERUSTA SEKÄ TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               Oikeusperusta

               Mainituilla yleissopimuksilla otetaan käyttöön toimenpiteitä, joilla helpotetaan tavaroiden liikkumista Euroopan unionin sekä Islannin tasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Norjan kuningaskunnan, Sveitsin valaliiton ja Turkin tasavallan välillä.

               Serbian tasavalta ilmaisi halunsa liittyä yleissopimuksiin täytettyään ne oikeudelliset, rakenteelliset ja tietotekniikkaan liittyvät vaatimukset, jotka ovat ennakkoedellytyksinä liittymiselle.

               Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevan yleissopimuksen 11 artiklan 3 kohdan ja yhteistä passitusmenettelyä koskevan yleissopimuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti EU–EFTA-sekakomiteat kutsuvat päätöksellä ensiksi mainitun yleissopimuksen 1 artiklan 2 kohdassa ja jälkimmäisen yleissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun kolmannen maan liittymään yleissopimuksiin ensiksi mainitun yleissopimuksen 11 a artiklassa ja jälkimmäisen yleissopimuksen 15 a artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.

               EU–EFTA-sekakomiteat esittävät tällaiset kutsut, kun maa osoittaa pystyvänsä noudattamaan yleissopimusten määräysten soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.

               Kutsuja koskevien edellytysten katsottiin täyttyneen yhteistä passitusmenettelyä ja tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-työryhmän toimeksiannosta tehdyllä arviointikäynnillä, jonka aikana tarkasteltiin pääasiassa Serbian tasavallan kansallisen tullilainsäädännön mukauttamista ja uuden tietokoneavusteisen passitusjärjestelmän (NCTS) menettelyn ja täytäntöönpanon hallinnoimiseksi tarvittavien rakenteiden luomista yhteisen passitusmenettelyn noudattamisen mahdollistamiseksi.

               Oikeasuhteisuus

               Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä:

               Ehdotettu toimintamuoto on ainoa mahdollinen.

               Ehdotettu toimintamuoto ei aiheuta kustannuksia.

               Sääntelytavan valinta

               Ehdotettu sääntelytapa: Päätös.

               Muuta sopivaa välinettä ei ole.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMÄKUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               Sidosryhmien kuuleminen

               Jäsenvaltioita kuultiin tullikoodeksikomitean tullioikeudellista asemaa ja passitusta käsittelevässä jaostossa ja yleissopimusten sopimuspuolia yhteistä passitusmenettelyä ja tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevissä EU–EFTA-työryhmissä. Kuulemisten aiheena oli tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätösluonnoksen N:o .../2015 ja yhteistä passitusta käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätösluonnoksen N:o .../2015 hyväksyminen Serbian tasavallan kutsumiseksi liittymään yleissopimuksiin.

               Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon:

               Myönteinen lausunto.

               Asiantuntijatiedon käyttö

               Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu.

               Vaikutusten arviointi

               Liittyminen yleissopimuksiin on osa strategiaa, joka edeltää Serbian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin. Se merkitsee Serbian tasavallan lainsäädännön yhdenmukaistamista unionin säännöstön kanssa passitusmenettelyn osalta. Yhteisen passituksen käyttöönotto Serbian tasavallassa TIR-menettelyn sijaan helpottaa passitusta entisestään, vähentää kustannuksia ja edistää mahdollisesti kaupan kasvua.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon.

               2015/0186 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin kannan esittämisestä tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseen ja yhteistä passitusta käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseen kutsua Serbian tasavalta liittymään tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevaan yleissopimukseen ja yhteistä passitusmenettelyä koskevaan yleissopimukseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan talousyhteisön, Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan, Islannin tasavallan, Norjan kuningaskunnan, Ruotsin kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välisen tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta tehdyn yleissopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta tehty yleissopimus’, 11 artiklan 3 kohdassa valtuutetaan mainitulla yleissopimuksella perustettu EU–EFTA-sekakomitea antamaan päätös 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille kolmansille maille esitettävistä kutsuista liittyä mainittuun yleissopimukseen 11 a artiklan mukaisesti.

               (2)Euroopan talousyhteisön, Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan, Islannin tasavallan, Norjan kuningaskunnan, Ruotsin kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välisen yhteisestä passitusmenettelystä tehdyn yleissopimuksen
                  2
               , jäljempänä ’yhteisestä passitusmenettelystä tehty yleissopimus’, 15 artiklan 3 kohdassa valtuutetaan mainitulla yleissopimuksella perustettu EU–EFTA-sekakomitea antamaan päätös 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuille kolmansille maille esitettävistä kutsuista liittyä mainittuun yleissopimukseen 15 a artiklan mukaisesti.

               (3)On aiheellista määrittää kanta, jonka unioni esittää kyseisissä sekakomiteoissa päätökseen kutsua Serbian tasavalta liittymään mainittuihin yleissopimuksiin.

               (4)Kyseisissä sekakomiteoissa esitettävän unionin kannan olisi sen vuoksi perustuttava tähän päätökseen liitettyihin päätösluonnoksiin,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevässä EU–EFTA-sekakomiteassa esitettävä unionin kanta Serbian tasavallan kutsumiseen liittymään tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta tehtyyn yleissopimukseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn kyseisen sekakomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Yhteistä passitusta käsittelevässä EU–EFTA-sekakomiteassa esitettävä unionin kanta Serbian tasavallan kutsumiseen liittymään yhteisestä passitusmenettelystä tehtyyn yleissopimukseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn kyseisen sekakomitean päätösluonnokseen.

               3 artikla

               Kun Serbian tasavalta on täyttänyt liittymistä koskevat tekniset edellytykset, unionin edustaja 1 ja 2 artiklassa tarkoitetuissa sekakomiteoissa esittää ehdotukset päätöksiksi, joilla Serbian tasavalta kutsutaan liittymään yleissopimuksiin, ja äänestää näistä päätöksistä tämän päätöksen 1 ja 2 artiklan mukaisesti.

               4 artikla

               Kun tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätös ja yhteistä passitusta käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätös on hyväksytty, ne julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               5 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 134, 22.5.1987, s. 2.

                     (2)
                  EYVL L 226, 13.8.1987, s. 2.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 3.9.2015
            COM(2015) 417 final
            LIITTEET
            asiakirjaan
            ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin kannan esittämisestä tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseen ja yhteistä passitusta käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseen kutsua Serbian tasavalta liittymään tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevaan yleissopimukseen ja yhteistä passitusmenettelyä koskevaan yleissopimukseen

               LIITTEET

               asiakirjaan

               ehdotus neuvoston päätökseksi

               Euroopan unionin kannan esittämisestä tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseen ja yhteistä passitusta käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseen kutsua Serbian tasavalta liittymään tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevaan yleissopimukseen ja yhteistä passitusmenettelyä koskevaan yleissopimukseen

               LIITE 1

               Ehdotus tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseksi N:o .../2015 kutsua Serbian tasavalta liittymään 20 päivänä toukokuuta 1987 tehtyyn tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevaan yleissopimukseen

               EU–EFTA-SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’yleissopimus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               1)
                     Serbian tasavallan sekä Euroopan unionin, Islannin tasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Norjan kuningaskunnan, Sveitsin valaliiton ja Turkin tasavallan väliseen tavarakauppaan vaikuttavien muodollisuuksien yksinkertaistaminen helpottaisi Serbian tasavallan kanssa käytävää tavarakauppaa.

               2)
                     Tavarakaupan helpottamiseksi Serbian tasavalta on aiheellista kutsua liittymään yleissopimukseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Yleissopimuksen 11 a artiklan mukaisesti Serbian tasavalta kutsutaan liittymään yleissopimukseen 1 päivästä joulukuuta 2015.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty …ssa/ssä … päivänä …kuuta 2015.

               EU–EFTA-sekakomitean puolesta

                     Puheenjohtaja

               LIITE 2

               Ehdotus yhteistä passitusta käsittelevän EU–EFTA-sekakomitean päätökseksi N:o .../2015 kutsua Serbian tasavalta liittymään 20 päivänä toukokuuta 1987 tehtyyn yhteistä passitusmenettelyä koskevaan yleissopimukseen

               EU–EFTA-SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen
                  2
               , jäljempänä ’yleissopimus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 3 kohdan e alakohdan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               1)
                     Serbian tasavallan sekä Euroopan unionin, Islannin tasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Norjan kuningaskunnan, Sveitsin valaliiton ja Turkin tasavallan välillä kuljetettaviin tavaroihin sovellettava yhteinen passitusmenettely helpottaisi Serbian tasavallan kanssa käytävän kaupan edistämistä.

               2)
                     Tällaisen menettelyn aikaansaamiseksi Serbian tasavalta on aiheellista kutsua liittymään yleissopimukseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Yleissopimuksen 15 a artiklan mukaisesti Serbian tasavalta kutsutaan liittymään yleissopimukseen 1 päivästä joulukuuta 2015.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty …ssa/ssä … päivänä …kuuta 2015.

               EU–EFTA-sekakomitean puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 134, 22.5.1987, s. 2.

                     (2)
                  EYVL L 226, 13.8.1987, s. 2.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 28.7.2017
            COM(2017) 394 final
            2017/0169(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen tekemisestä

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Kesäkuun 26 päivänä 2013 annetulla asetuksella (EU) N:o 610/2013
                  1
               , jäljempänä ’Schengenin rajasäännöstön muutos’, muutettiin Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehtyä yleissopimusta
                  2
                (Schengenin yleissopimus), asetusta (EY) N:o 562/2006
                  3
                (Schengenin rajasäännöstö) ja asetusta (EY) N:o 810/2009
                  4
                (viisumisäännöstö). Lisäksi siinä muun muassa määriteltiin uudelleen kolmansien maiden kansalaisiin Schengen-alueella sovellettavan lyhytaikaisen oleskelun käsite. Asetuksen mukaan 18. lokakuuta 2013 alkaen sellaisten kolmansien maiden kansalaisten, jotka aikovat matkustaa Schengen-alueelle lyhytaikaista oleskelua varten, riippumatta siitä, vaaditaanko heiltä viisumia vai ei, sallitun oleskelun enimmäiskestoksi määritellään ”90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”. Uusi määritelmä on tarkempi kuin aiempi, 18. lokakuuta 2013 asti voimassa ollut määritelmä (”kolme kuukautta minkä hyvänsä kuuden kuukauden jakson aikana ensimmäisestä maahantulosta”), koska nyt kesto määritetään kuukausien sijaan päivinä. Lisäksi määritelmästä on poistettu ilmaus ”ensimmäisestä maahantulosta”, joka aiheutti monia epävarmuustekijöitä ja kysymyksiä.

               Schengenin rajasäännöstön muutoksella on tehty kaikki tarvittavat muutokset EU:n viisumi- ja rajasäännöstöön eli Schengenin yleissopimukseen, Schengenin rajasäännöstöön, viisumisäännöstöön ja asetukseen (EY) N:o 539/2001
                  5
               . Lyhytaikaisen oleskelun käsite sisältyy kuitenkin myös Euroopan unionin tekemiin kansainvälisiin sopimuksiin. Antigua ja Barbudan
                  6
               , Bahaman
                  7
               , Barbadosin
                  8
               , Brasilian
                  9
               , Mauritiuksen
                  10
               , Saint Kitts ja Nevisin
                  11
                sekä Seychellien
                  12
                kanssa tehdyissä viisumivapaussopimuksissa viitataan edelleen vanhaan määritelmään (”kolmen kuukauden ajan ensimmäistä maan alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana”
                  13
               ) määriteltäessä viisumivapaan oleskelun kestoa.

               Komissio hyväksyi 16. heinäkuuta 2014 suosituksen neuvoston päätökseksi luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Euroopan unionin ja edellä mainittujen maiden välillä tehtyjen lyhytaikaista oleskelua koskevien viisumivapaussopimusten muuttamiseksi
                  14
               . Neuvosto hyväksyi päätöksen 9. lokakuuta 2014
                  15
               . Tarkoituksena oli ottaa näiden seitsemän maan kanssa tehdyissä sopimuksissa käyttöön uusi lyhytaikaisen oleskelun määritelmä, josta säädetään Schengenin rajasäännöstön muutoksessa. Lisäksi lyhytaikaisen oleskelun määritteleminen viisumivapaussopimuksissa päivinä eikä kuukausina on helpompi tarkistaa ja laskea sähköisesti ja/tai tietotekniikan avulla, joten se sopii paremmin käytettäväksi keskitetyissä rajavalvontajärjestelmissä, kuten ehdotetussa rajanylitystietojärjestelmässä (EES)
                  16
               .

               Neuvoston luvan saatuaan komissio aloitti neuvottelut kyseisten seitsemän maan (Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Brasilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ja Seychellit) kanssa tehtyjen viisumivapaussopimusten muuttamisesta.

               Neuvottelut Bahaman liittovaltion kanssa saatiin menestyksekkäästi päätökseen, kun muutossopimus parafoitiin 30. elokuuta 2016. Osapuolet ovat sopineet lyhytaikaisen oleskelun uuden määritelmän ottamisesta käyttöön EU:n ja Bahaman välisen viisumivapaussopimuksen kaikissa osissa. Lisäksi sopimus sisältää muutoksia muutamiin teknisiin yksityiskohtiin (ks. jäljempänä), mutta näillä muutoksilla ei ole merkitystä matkustajan kannalta.

                  Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon sopimuksen johdanto-osassa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Molempien sopimuspuolten on hyväksyttävä sopimus omia menettelyjään noudattaen. Unionin osalta tämä edellyttää neuvoston päätöksiä sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä.

               Tämä ehdotus esitetään neuvostolle, jotta se antaisi valtuutuksen Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välillä tehdyn lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamisesta tehtävän sopimuksen tekemiseen.

               Kun käyttöön otetaan lyhytaikaisen oleskelun uusi, Schengenin rajasäännöstön muutoksen mukainen määritelmä, jonka perusteella lyhytaikaisen oleskelun käsitteen tulkinta on selkeää, sopimuksella varmistetaan oikeudellinen johdonmukaisuus sekä jäsenvaltioiden välinen yhdenmukaisuus.

               Ehdotuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               Niiden neljän valtion osalta, jotka osallistuvat Schengenin säännöstön ja yhteisen viisumipolitiikan täytäntöönpanoon, unionilla ei ole toimivaltaa muuttaa viisumivapaussopimuksia, jotka sitovat kyseisiä valtioita. Jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa Schengen-alueella sallitun oleskelun kestoa koskeviin säännöksiin ja niiden yhdenmukainen täytäntöönpano, sopimukseen sisällytetään yhteinen julistus, jossa todetaan, että toisaalta Bahaman ja toisaalta Islannin, Liechtensteinin, Norjan ja Sveitsin on suotavaa muuttaa voimassa olevia kahdenvälisiä viisumivapaussopimuksiaan vastaavasti.

               Oheinen ehdotus on oikeudellinen väline sopimuksen tekemistä varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä sen jälkeen, kun neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion nimeämä henkilö on allekirjoittanut sopimuksen unionin puolesta ja Euroopan parlamentti on antanut SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti hyväksyntänsä.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Jos yksi kansainvälisen sopimuksen sopimuspuolista on Euroopan unioni, jäsenvaltiot eivät voi itse panna mitään tällaisen sopimuksen muutosta täytäntöön. Viisumivapaussopimuksen Bahaman kanssa on tehnyt Euroopan unioni. Siksi tarvitaan unionin tason toimia.

               Lisäksi jos jäsenvaltiot tekisivät viisumivapaussopimuksia, se vaikuttaisi unionin säännöstöön viisumien alalla (SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohta).

               •Suhteellisuusperiaate

               Tässä ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen asetetun tavoitteen saavuttamiseksi eli Bahaman ja unionin välisen voimassa olevan viisumivapaussopimuksen muuttamiseksi.

               3.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotus ei aiheuta lisäkustannuksia EU:n talousarvioon.

               4. JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Neuvosto antoi 9. lokakuuta 2014 neuvotteluohjeet, joissa valtuutettiin komissio aloittamaan neuvottelut Bahaman liittovaltion kanssa osapuolten välisen viisumivapaussopimuksen muuttamiseksi. Jäsenvaltioille tiedotettiin neuvottelujen etenemisestä viisumityöryhmän kokouksissa.

               5.LISÄTIEDOT

               •Neuvottelujen tulos

                  Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeissa asettamat tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä sopimusluonnoksen.

                  Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

                  a. Oleskelun kesto

                  Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana (toisin kuin aiemmin enintään kolmen kuukauden ajaksi ensimmäistä maan alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana). Uutta määritelmää sovelletaan Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen kaikissa osissa.

                  b. Loppumääräys – sopimuksen soveltamisen keskeyttäminen (8 artiklan 4 kohta)

               Sopimuksessa muutetaan 8 artiklan 4 kohdan viimeistä virkettä lisäämällä siihen ilmaus ”ja jatkettava sopimuksen soveltamista”. Sen vuoksi 8 artiklan 4 kohdan viimeinen virke kuuluu jatkossa seuraavasti: ”Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.” Kun tekstiin lisätään sanat ”ja jatkettava sopimuksen soveltamista”, muutetussa sopimuksessa selvennetään, että viisumivapauden keskeyttäminen lopetetaan tosiasiallisesti, jos keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa. Tältä osin muutoksella saatetaan Bahaman kanssa tehdyn viisumivapaussopimuksen sanamuoto yhdenmukaiseksi unionin vuosina 2015 ja 2016 allekirjoittamien kaikkien muiden viisumivapaussopimusten kanssa. Viisumityöryhmää kuultiin tästä muutoksesta 14. kesäkuuta 2016, eikä yksikään jäsenvaltio esittänyt vastalauseita.

                  c. Sanan yhteisö korvaaminen sanalla unioni

                  Lissabonin sopimuksen tultua voimaan 1. joulukuuta 2009 ainoastaan Euroopan unioni on oikeushenkilö. Nimitys ”Euroopan yhteisö” sisältyy kuitenkin edelleen kansainvälisiin sopimuksiin, jotka ovat tulleet voimaan ennen Lissabonin sopimusta, kuten Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välinen lyhytaikaista oleskelua koskeva viisumivapaussopimus. Näin ollen muutossopimuksella korvataan ilmaisu yhteisö ilmaisulla unioni koko viisumivapaussopimuksessa.

                  d. Yhteiset julistukset

                  Sopimukseen on liitetty kaksi yhteistä julistusta, jotka koskevat

                  – sitä, miten 90 päivän ajanjakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana olisi määriteltävä; ja

                  – Islantia, Norjaa, Sveitsiä ja Liechtensteinia.

                  e. Voimaantulo

                  Sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuudennen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen ratifiointimenettelyjen päätökseen saattamisesta. Jotta voidaan taata oikeusvarmuus ja jotta matkustajat ymmärtävät määräykset ja noudattavat niitä, tarvitaan riittävän pitkä siirtymäaika. Kuuden kuukauden määräaika sopimuksen ratifioinnin päätökseen saattamisen jälkeen mahdollistaa sen, että matkustajat voivat saattaa loppuun lyhytaikaiset oleskelut, jotka lasketaan vielä kokonaan vanhan määritelmän mukaisesti, ennen kuin uusi lyhytaikaisen oleskelun määritelmä ja sen takautuvasti tarkasteltava 180 päivän viitejakso tulee voimaan.

                  Muutossopimus ei vaikuta mihinkään muihin Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen voimassa olevan lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen määräyksiin, ei myöskään sopimuksen alueelliseen soveltamisalaan.

               6.PÄÄTELMÄT

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan hyväksyy Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen.

               2017/0169 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen tekemisestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan v alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän
                  17
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto teki 30 päivänä marraskuuta 2009 tehdyllä päätöksellä Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen. Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Bahaman kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle ”enintään kolmeksi kuukaudeksi kuuden kuukauden aikana”.

               (2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 610/2013
                  18
                tehtiin horisontaalisia muutoksia unionin viisumi- ja rajasäännöstöön ja määriteltiin lyhytaikainen oleskelu siten, että se on enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               (3)Tämä uusi määritelmä olisi sisällytettävä unionin ja Bahaman liittovaltion väliseen lyhytaikaista oleskelua koskevaan viisumivapaussopimukseen, jotta lyhytaikaista oleskelua koskeva unionin järjestelmä voidaan saattaa täysin yhdenmukaiseksi.

               (4)Komissio on neuvotellut unionin puolesta Bahaman liittovaltion kanssa sopimuksen Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamisesta, jäljempänä ’sopimus’.

               (5)Sopimus on allekirjoitettu neuvoston päätöksen (EU) 2017/[…] mukaisesti.

               (6)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY
                  19
                mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (7)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  20
                mukaisesti. Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

               (8)Sopimus olisi sen vuoksi hyväksyttävä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen muuttamista koskeva Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion välinen sopimus, jäljempänä ’sopimus’, unionin puolesta.

               Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja tekee unionin puolesta sopimuksen 2 artiklassa määrätyn ilmoituksen
                  21
               .

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (2)
                  EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19.

                     (3)
                  EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)
                  EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (5)
                  EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 3.

                     (7)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 24.

                     (8)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 10.

                     (9)
                  Brasilian kanssa EU on tehnyt kaksi sopimusta. Toinen koskee tavallisen passin haltijoita (EUVL L 255, 21.9.2012, s. 4) ja toinen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoita (EUVL L 66, 12.3.2011, s. 2).

                     (10)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 17.

                     (11)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 38.

                     (12)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 31.

                     (13)
                  Ks. sopimusten artiklat ”Tarkoitus” ja ”Oleskelun kesto”.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Neuvoston 9 päivänä lokakuuta 2014 antama päätös, joka koskee luvan antamista komissiolle aloittaa neuvottelut Euroopan unionin/yhteisön sekä Antigua ja Barbudan, Bahaman liittovaltion, Barbadosin, Brasilian liittotasavallan, Mauritiuksen tasavallan, Saint Kittsin ja Nevisin federaation ja Seychellien tasavallan kanssa tehtyjen lyhytaikaista oleskelua koskevien viisumivapaussopimusten muuttamiseksi.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Hyväksynnän antamispäivä: [...]

                     (18)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 610/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006, Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, neuvoston asetusten (EY) N:o 1683/95 ja (EY) N:o 539/2001 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 767/2008 ja (EY) N:o 810/2009 muuttamisesta (EUVL L 182, 29.6.2013, s. 1).

                     (19)
                  Neuvoston päätös 2000/365/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (20)
                  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (21)
                  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 28.7.2017
            COM(2017) 394 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen tekemisestä

               LIITE

               asiakirjaan

               Ehdotus neuvoston päätökseksi

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen tekemisestä

               Euroopan unionin ja Bahaman liittovaltion välinen

               SOPIMUS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen muuttamisesta

               EUROOPAN UNIONI

               sekä

               BAHAMAN LIITTOVALTIO, jäljempänä ’Bahama’,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen sopimuksen lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta, jäljempänä ’sopimus’, joka tuli voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2010,

               VAHVISTAVAT ihmisten välisten yhteyksien helpottamisen tärkeyden,

               PANEVAT MERKILLE, että sopimuspuolten kansalaiset ovat tyytyväisiä sopimuksen toimintaan,

               OTTAVAT HUOMIOON, että sopimukseen sisältyvä lyhytaikaisen oleskelun määritelmä (”kolmen kuukauden ajan ensimmäistä maan alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana”) ei ole riittävän täsmällinen ja että erityisesti ilmaus ”ensimmäistä maan alueelle tulon päivää” voi aiheuttaa epäselvyyksiä ja kysymyksiä,

               PITÄVÄT MIELESSÄ, että 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetulla asetuksella (EU) N:o 610/2013 tehtiin horisontaalisia muutoksia EU:n sisäiseen viisumi- ja rajasäännöstöön ja määriteltiin lyhytaikainen oleskelu seuraavasti: ”90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”,

               OTTAVAT HUOMIOON, että rajanylitystietojärjestelmä, jota Euroopan unioni on perustamassa, edellyttää, että käytössä on yhtenäinen ja selkeä lyhytaikaisen oleskelun määritelmä, jota sovelletaan kaikkiin kolmansien maiden kansalaisiin,

               HALUAVAT varmistaa, että matkailijat pääsevät kulkemaan sujuvasti sopimuspuolten rajanylityspaikkojen kautta,

               VAHVISTAVAT, että sopimus kattaa kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden paitsi Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin kansalaiset,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyt pöytäkirjat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta sekä osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 artikla

               Muutetaan sopimus tämän artiklan määräysten mukaisesti:

               (1)Korvataan sopimuksen nimessä ja 3 artiklan 5 kohdassa sana ”yhteisön” sanalla ”unionin”, 6 artiklan 1 kohdassa sana ”yhteisön” sanalla ”unionin” ja sana ”yhteisöä” sanalla ”unionia” ja 8 artiklan 7 kohdassa sana ”yhteisö” sanalla ”unioni”.

               (2)Korvataan 1 artiklassa ilmaus ”kolmeksi kuukaudeksi kuuden kuukauden aikana” ilmauksella ”90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”.

               (3)Korvataan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti:

               ”Euroopan unionin kansalaiset voivat oleskella Bahaman alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.”

               (4)Korvataan 4 artiklan 2 kohta seuraavasti:

               ”Bahaman kansalaiset voivat oleskella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Tämä aika lasketaan ottamatta huomioon mahdollista oleskelua sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.

               Bahaman kansalaiset voivat oleskella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, riippumatta Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella oleskelun lasketusta kestosta.”

               (5)Korvataan 4 artiklan 3 kohdassa ilmaisu ”kolmen kuukauden” ilmaisulla ”90 päivän” ja sana ”yhteisön” sanalla ”unionin”.

               (6)Korvataan 8 artiklan 4 kohdan viimeinen virke seuraavasti:

               ”Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.”

               2 artikla

               Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia menettelyjään noudattaen, ja tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuudennen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen saattaneensa päätökseen edellä tarkoitetut menettelyt.

               Tehty […]ssa […] päivänä […]kuuta vuonna kaksituhattaseitsemäntoista kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

               Euroopan unionin puolesta

               Bahaman liittovaltion puolesta

               YHTEINEN JULISTUS ISLANNISTA, NORJASTA, SVEITSISTÄ JA LIECHTENSTEINISTA

               On suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Bahaman viranomaiset muuttavat viipymättä voimassa olevia kahdenvälisiä lyhytaikaista oleskelua koskevia viisumivapaussopimuksia tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.

               Yhteinen julistus siitä, miten olisi määriteltävä 90 päivän jakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana

               Sopimuspuolet sopivat, että sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään 90 päivän jaksolla minkä tahansa 180 päivän jakson aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Käsite ”minkä tahansa 180 päivän jakson aikana” tarkoittaa sitä, että olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän ehto minkä tahansa 180 päivän jaksolla edelleen. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

               ________


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyn neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta

text:
                     EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                                        Bryssel, 28.10.1996
                                                        KOM(96) 529 lopull.
                                            Ehdotus
                              NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
 sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden
ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä
 eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyn
                       neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta
                                     (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                             PERUSTELUT
 Eläintuotteiden tai eläinperäisten tuotteiden kolmansista maista yhteisöön suuntautuvaan
tuontiin sovelletaan yhteisön säännöksiä, joissa edellytetään luetteloiden laatimista sellaisista
 hyväksytyistä laitoksista, joista lähtöisin olevien tiettyjen tuotteiden tuonti sallitaan. On säädetty
yhteisön tarkastuksista sen toteamiseksi, vastaavatko kolmansien maiden toimivaltaisten
viranomaisten antamat vakuudet yhteisön säännöksiä. Ennen näiden tarkastusten suorittamista
neuvosto teki perinteisen kaupankäynnin mahdollisten katkosten estämiseksi päätöksen
95/408/EY, jossa komissiolle annetaan lupa soveltaa yksinkertaistettua hyväksymisjärjestelmää
sellaisiin kolmansien maiden laitoksiin, joiden osalta toimivaltaiset viranomaiset ovat taanneet
kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevien yhteisön säännösten noudattamisen. Nämä
väliaikaiset luettelot hyväksytyistä laitoksista ovat voimassa siihen asti, kun laaditaan lopulliset
luettelot yhteisön tarkastajien paikalla suorittaman arvioinnin perusteella. Päätöstä 95/408/EY
sovelletaan kuitenkin ainoastaan 31 päivään joulukuuta 1996, jollei neuvosto komission
ehdotuksesta päätä soveltamisajan pidennyksestä. Useista tarkastusvaltuuskuntien
järjestämiseen ja Marrakechin sopimuksista johtuviin menettelytapoja koskeviin uusiin
rasitteisiin liittyvistä syistä on ilmeisesti tarpeen pidentää yksinkertaistetun
hyväksymisjärjestelmän siirtymäaikaa. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on jatkaa päätöksen
95/408/EY soveltamista 31 päivään joulukuuta 1998.
                                                  Z
 ---pagebreak---                                                 Ehdotus
                                        NEUVOSTON PÄÄTÖS
                                          tehty
    sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden
   ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä
     eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyn
                          neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista
 siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa
 tuoda tiettyjä eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita 22 päivänä kesäkuuta 1995
 tehdyn neuvoston päätöksen 95/408/EY(1) ja erityisesti sen 9 artiklan,
 ottaa huomioon komission ehdotuksen,
 sekä katsoo, että
 päätöksessä 95/408/EY määrätty siirtymäkausi päättyy 31 päivänä joulukuuta 1996;
 käytännöllisistä syistä johtuen sellaisten kolmansien maiden laitosten luetteloiden laatiminen,
joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä tuotteita kyseisiin tuotteisiin sovellettavia
terveyssääntöjä koskevien direktiivien säännösten mukaisesti, on jossakin määrin viivästynyt,
ja
perinteisen      kaupankäynnin     mahdollisten    katkosten välttämiseksi on syytä pidentää
siirtymäaikaa, jona yksinkertaistettua hyväksymisjärjestelmää voidaan soveltaa tiettyjä
eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita vievien kolmansien maiden laitoksiin,
(1) EYVL N:o L 243, 11.10.1995, s. 17               ^
 ---pagebreak--- ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                          1 artikla
Korvataan 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyn neuvoston päätöksen 95/408/EY 9 artiklassa
päivämäärä "31 päivään joulukuuta 1996" päivämäärällä "31 päivään joulukuuta 1998".
                                          2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä                                   Neuvoston puolesta
                                            V
 ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(96) 529 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                               03 11 02
                                        Luettelonumero : CB-CO-96-534-FI-C
                                                          ISBN 92-78-10592-9
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                                 5


				|

		52014PC0208

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan unionin puolesta Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä meriturvallisuuskomitean 93. istunnossa esitettävästä kannasta SOLAS-yleissopimuksen II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1 ja 2/29 sääntöön, III lukuun, hengenpelastuslaitteita koskevaan säännöstöön ja vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtyjen muutosten hyväksymiseen /* COM/2014/0208 final - 2014/0119 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           JOHDANTO
Tämä komission ehdotus koskee IMO:n
meriturvallisuuskomitean 93. istunnossa esitettävää unionin kantaa seitsemään
muutokseen, joita kuvaillaan erikseen seuraavissa alakohdissa:
1.1.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-2/3 ja II-2/9.7 sääntöön: uusien alusten
ilmanvaihtokanavien palonkestävyys
Näillä SOLAS-yleissopimuksen II-2 lukua koskevilla
muutoksilla otetaan käyttöön alusten ilmanvaihtojärjestelmiä koskevia uusia
vaatimuksia. Niillä pyritään myös selkeyttämään vaatimuksia, jotka koskevat
palo- ja savupeltien ja kauko-ohjattujen palopeltien asentamista. Lisäksi
yleissopimukseen lisätään uudet palopellin ja savupellin määritelmät.
Nämä muutokset esitetään asiakirjan MSC
92/26/Add.1 liitteessä 13. MSC 92:n raportin (MSC 92/26) kohdassa 8.6 todetaan,
että nämä muutokset hyväksytään MSC 93:ssa.
1.2.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-2/13.4 sääntöön: koneistotilojen lisäpoistumistiet
uusissa matkustaja- ja lastialuksissa
SOLAS-yleissopimuksen II-2 lukuun sisältyy
vaatimuksia, jotka koskevat poistumisteitä tulipalon sattuessa. Näillä
SOLAS-vaatimusten muutoksilla pyritään varmistamaan, että koneistotiloissa
olevat tikkaat ja avoaskelmaiset portaikot, jotka ovat osa poistumistietä ja
joita ei ole sijoitettu suojattuun kuiluun, on valmistettu teräksestä. Lisäksi
otetaan käyttöön koneistotiloihin kuuluvien työpajojen poistumisteitä koskevia
vaatimuksia.
Nämä muutokset esitetään asiakirjan MSC
92/26/Add.1 liitteessä 13. MSC 92:n raportin (MSC 92/26) kohdassa 8.17
todetaan, että nämä muutokset hyväksytään MSC 93:ssa.
1.3.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-2/18 sääntöön: helikoptereiden laskeutumisalueet
uusissa ro-ro-matkustaja-aluksissa
SOLAS-yleissopimuksen II-2 lukuun sisältyy
helikopteritiloja koskevia vaatimuksia. Näillä SOLAS-yleissopimuksen
muutoksilla on tarkoitus ottaa käyttöön 22. kesäkuuta 2012 päivätyssä
IMO:n kiertokirjeessä MSC.1/Circ.1431 esitetyt suuntaviivat ”Guidelines for the
approval of helicopter facility foam fire-fighting appliances”.
Vaahdonkehitinjärjestelmän on oltava kyseisten suuntaviivojen mukainen.
Nämä muutokset esitetään asiakirjan MSC
92/26/Add.1 liitteessä 13. MSC 92:n raportin (MSC 92/26) kohdassa 8.30
todetaan, että nämä muutokset hyväksytään MSC 93:ssa.
1.4.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen III lukuun ja siihen liittyviin vaatimuksiin:
pelastusveneiden ja valmiusveneiden säännöllinen huolto kaikilla aluksilla
SOLAS-yleissopimuksen III lukuun sisältyy
hengenpelastuslaitteita koskevia vaatimuksia. Näillä SOLAS-yleissopimuksen
muutoksilla on tarkoitus tehdä pelastusveneiden ja valmiusveneiden säännöllistä
huoltoa koskevista vaatimuksista pakollisia.
Nämä muutokset esitetään asiakirjan MSC
92/26/Add.2 liitteessä 31. MSC 92:n raportin (MSC 92/26) kohdassa 13.16
todetaan, että nämä muutokset hyväksytään MSC 93:ssa.
1.5.        Muutokset
hengenpelastuslaitteita koskevaan säännöstöön (LSA-säännöstöön):
pelastusliivien vertailutestilaitteet (RTD) – tähän liittyvät asiakirjat
”Revised Recommendations on testing of life-saving appliances” ja ”Guidelines
for validating the construction of a completed adult reference test device”
Hengenpelastuslaitteita koskevaan IMO:n
säännöstään (LSA-säännöstöön) sisältyy hengenpelastuslaitteita koskevia
vaatimuksia. Näillä LSA-säännöstön muutoksilla otetaan käyttöön pelastusliivien
vertailutestilaitteita koskevia uusia vaatimuksia.
Nämä muutokset esitetään asiakirjan MSC
92/26/Add.2 liitteessä 34. MSC 92:n raportin (MSC 92/26) kohdassa 13.27.1
todetaan, että nämä muutokset hyväksytään MSC 93:ssa.
1.6.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-1/29 sääntöön: ohjauslaitteiden kokeita koskevat
vaatimukset
SOLAS-yleissopimuksen II-1 lukuun sisältyy
ohjauslaitteita koskevia vaatimuksia, ja siinä esitetään keinot, joilla
vaatimustenmukaisuus voidaan osoittaa. Näillä SOLAS-yleissopimuksen muutoksilla
otetaan käyttöön vaihtoehtoinen keino vaatimustenmukaisuuden osoittamiseen, jos
sitä on käytännössä vaikea toteuttaa merellä aluksen suurimmalla syväyksellä
tehtävillä kokeilla.
Nämä muutokset esitetään asiakirjan MSC
92/26/Add.2 liitteessä 35. MSC 92:n raportin (MSC 92/26) kohdassa 13.29
todetaan, että nämä muutokset hyväksytään MSC 93:ssa.
1.7.        Muutokset vuoden 2011
laajennettuun katsastusohjelmaan (ESP) lähinnä sen saattamiseksi vastaamaan
luokituslaitosten / hyväksyttyjen laitosten käytäntöjä
Kunnonarviointijärjestelmässä (CAS-järjestelmässä)
vahvistetaan puitteet vanhempien alusten tehostetulle tarkastukselle.
Irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavassa laajennetussa
katsastusohjelmassa (ESP) täsmennetään, miten tällainen tehostettu tarkastus tehdään.
Koska CAS-järjestelmässä käytetään ESP-ohjelmaa järjestelmän tavoitteen
saavuttamiseen, siinä viitataan ESP-ohjelmaan tähän tarvittavana työvälineenä.
Näillä ESP-säännöstön muutoksilla ESP-ohjelma pyritään saattamaan nykyisiä
käytäntöjä vastaavaksi.
Nämä muutokset esitetään asiakirjan MSC
92/26/Add.2 liitteessä 36. MSC 92:n raportin (MSC 92/26) kohdassa 13.33
todetaan, että nämä muutokset hyväksytään MSC 93:ssa.
2.           IMO:N MUUTOSTEN HYVÄKSYMINEN
2.1.        SOLAS-yleissopimuksen II-2/1,
2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1 ja 2/29 sääntöön, III lukuun,
hengenpelastuslaitteita koskevaan säännöstöön ja vuoden 2011 laajennettua
katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtyjen muutosten hyväksyminen
Kyseiset muutokset tehtiin
meriturvallisuuskomitean 92. istunnossa 12.–21. kesäkuuta 2013, ja ne on
tarkoitus toimittaa hyväksyttäviksi kyseisen komitean 93. istunnossa
14.–23. toukokuuta 2014.
2.2.        Hyväksyminen ja voimaantulo
Kun kyseinen komitea on hyväksynyt edellä mainitut
muutokset, ne toimitetaan kyseessä oleville sopimuspuolille, jotta nämä voivat
ilmaista suostumuksensa tulla mainittujen muutosten sitomiksi.
3.           ASIAANKUULUVA EU:N
LAINSÄÄDÄNTÖ JA EU:N TOIMIVALTA
3.1.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-2/3 ja II-2/9.7 sääntöön: uusien alusten
ilmanvaihtokanavien palonkestävyys
Unioni on jo pannut palosuojelua, palon
havaitsemista ja palonsammutusta koskevat vaatimukset täytäntöön
matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun direktiivin
2009/45/EY[1]
liitteessä I olevan II-2 luvun säännöksillä. Mainitun luvun A osan 12 säännössä
asetetaan ilmanvaihtokanavia koskevia erityisvaatimuksia. Vaatimukset
perustuvat samoihin SOLAS-yleissopimuksen määräyksiin, joita nyt on tarkoitus
muuttaa. Lisäksi edellä mainitussa liitteessä olevan II-2 luvun B osan 9 säännössä
esitetään kattavat ja yksityiskohtaiset vaatimukset rakennusmateriaaleista,
joita on käytettävä matkustaja-alusten eri osissa sijaitsevissa
ilmanvaihtokanavissa aluksen luokasta riippuen. SOLAS-yleissopimuksen II-2
luvun C osan 9 säännön muutoksilla korvataan kokonaisuudessaan
ilmanvaihtojärjestelmiä koskeva 7 kohta, joka kattaa sekä määritelmät että
kanavien läpivientien testauksen, mukaan lukien sellaisia matkustaja-aluksia
koskevat erityisjärjestelyt, joiden matkustajamäärä on yli 36.
Tämän johdosta direktiivissä 2009/45/EY säädettyjä
ilmanvaihtokanavia koskevia vaatimuksia olisi tarkistettava, jos edellä
mainitut muutokset hyväksyttäisiin. Tämä koskee esimerkiksi direktiivin
liitteessä I olevan II-2 luvun A osan 12 säännössä annettuja säännöksiä kanavien
läpiviennistä ja B osan 9 säännössä annettuja säännöksiä sellaisten alusten
ilmanvaihtojärjestelmistä, joiden matkustajamäärä on yli 36.
Hyväksyttävät SOLAS-yleissopimuksen muutokset
voivat siis vaikuttaa direktiivissä 2009/45/EY säädettyihin ilmanvaihtokanavia
koskeviin vaatimuksiin.
3.2.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-2/13.4 sääntöön: koneistotilojen lisäpoistumistiet
uusissa matkustaja- ja lastialuksissa
Unioni on jo pannut täytäntöön matkustaja-alusten
koneistotilojen poistumisteitä koskevat vaatimukset direktiivin 2009/45/EY
liitteessä I olevan II-2 luvun säännöksillä. Tämä koskee erityisesti mainitun
luvun B osan (Paloturvallisuustoimenpiteet) 6 säännön säännöksiä, jotka
perustuvat samoihin SOLAS-yleissopimuksen määräyksiin, joita nyt on tarkoitus
muuttaa.
Tämän johdosta direktiivissä 2009/45/EY säädettyjä
poistumisteitä koskevia vaatimuksia olisi tarkistettava, jos edellä mainitut
muutokset hyväksyttäisiin, ottaen huomioon erityissäännökset, joita sovelletaan
laipiokanteen ja valvomoiden poistumisteihin.
Hyväksyttävät SOLAS-yleissopimuksen muutokset
voivat siis vaikuttaa direktiivissä 2009/45/EY säädettyihin uusien
matkustaja-alusten koneistotilojen poistumisteitä koskeviin vaatimuksiin.
3.3.        Muutokset  SOLAS-yleissopimuksen II-2/18 sääntöön: helikoptereiden
laskeutumisalueet uusissa ro-ro-matkustaja-aluksissa
Unioni on jo pannut täytäntöön helikoptereiden
laskeutumisalueiden varaamista koskevat vaatimukset direktiivin 2009/45/EY
liitteessä I olevan II-2 luvun säännöksillä. Erityisesti mainitun luvun B osan
18 säännössä säädetään, että ”helikopterikansilla varustettujen alusten on
täytettävä SOLAS-yleissopimuksen II‑2 luvun G osan 18 säännön
vaatimukset, sellaisina kuin ne ovat tarkistettuina 1 päivänä tammikuuta
2003”. Näitä vaatimuksia on nyt tarkoitus muuttaa.
Tämä johdosta direktiivissä 2009/45/EY säädettyjä
vaatimuksia, jotka koskevat uusissa ro-ro-matkustaja-aluksissa olevia
helikoptereiden laskeutumisalueita, olisi tarkistettava, jos edellä mainitut
muutokset hyväksyttäisiin.
Hyväksyttävät SOLAS-yleissopimuksen muutokset
voivat siis vaikuttaa direktiivissä 2009/45/EY säädettyihin helikoptereiden
laskeutumisalueita koskeviin vaatimuksiin, koska ne rajoittavat näiden
sääntöjen tarkistamista.
3.4.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen III lukuun ja siihen liittyviin vaatimuksiin:
pelastusveneiden ja valmiusveneiden säännöllinen huolto kaikilla aluksilla
Unioni on jo pannut hengenpelastuslaitteiden
toimintavalmiutta, huoltoa ja tarkastuksia koskevat vaatimukset täytäntöön
matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun direktiivin
2009/45/EY liitteessä I olevan III luvun 12 säännön säännöksillä. Mainitun
luvun 12.2 säännön mukaan ”hengenpelastuslaitteiden huolto ja tarkastukset
suoritetaan SOLAS-yleissopimuksen III/20 säännön vaatimusten mukaisesti”.
Direktiivissä edellytetään siis asiaa koskevien SOLAS-yleissopimuksen
määräysten noudattamista. Kyseisiä määräyksiä on nyt tarkoitus muuttaa, ja
niiden muuttamisella on suoria vaikutuksia EU:n lainsäädäntöön.
Näin ollen SOLAS-yleissopimuksen asiaa koskeviin
määräyksiin ehdotetut muutokset vaikuttavat direktiivissä 2009/45/EY
asetettuihin  hengenpelastuslaitteiden toimintavalmiutta, huoltoa ja
tarkastuksia koskeviin vaatimuksiin.
3.5.        Muutokset
hengenpelastuslaitteita koskevaan säännöstöön (LSA-säännöstöön):
pelastusliivien vertailutestilaitteet (RTD) – tähän liittyvät asiakirjat
”Revised Recommendations on testing of life-saving
appliances” ja ”Guidelines for validating the construction of a completed adult
reference test device”
Unioni on jo pannut henkilökohtaisia
hengenpelastuslaitteita koskevat vaatimukset täytäntöön matkustaja-alusten
turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun direktiivin 2009/45/EY
liitteessä I olevan III luvun säännöksillä. Erityisesti mainitun luvun 2.2
säännössä todetaan, että kaikkien tällaisten laitteiden ”on täytettävä [...]
LSA-säännöstön vaatimukset”.
Lisäksi laivavarusteista annetun direktiivin
96/98/EY[2]
5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”liitteessä A.1 lueteltujen
varusteiden, jotka on sijoitettu yhteisön alukseen [...], on täytettävä tässä
liitteessä tarkoitetuissa kansainvälisissä oikeudellisissa asiakirjoissa
esitetyt niihin sovellettavat vaatimukset”. Liitteessä A.1 olevan taulukon
A.1.1.4 kohdan mukaan pelastusliiveihin sovellettava standardi on IMO:n
päätöslauselma MSC 48(66) (LSA-säännöstö) ja sovellettavat testausstandardit
ovat IMO:n päätöslauselmassa A.689(17), sellaisena kuin se on muutettuna,
mainitut standardit.
Molemmissa direktiiveissä edellytetään siis asiaa
koskevien SOLAS-yleissopimuksen määräysten noudattamista. Kyseisiä määräyksiä
on nyt tarkoitus muuttaa, ja näiden sääntöjen muuttamisella on suoria
vaikutuksia EU:n lainsäädäntöön.
Näin ollen LSA-säännöstön ehdotetut muutokset
vaikuttavat direktiiveissä 2009/45/EY ja 96/98/EY säädettyihin vaatimuksiin.
3.6.        Muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-1/29 sääntöön: ohjauslaitteiden kokeita koskevat
vaatimukset
Unioni on jo pannut täytäntöön ohjauslaitteiden
kokeita koskevat vaatimukset direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevan II-1 luvun
C osan 6 ja 7 säännön säännöksillä, jotka perustuvat samoihin
SOLAS-yleissopimuksen määräyksiin, joita nyt on tarkoitus muuttaa.
Tämän johdosta direktiivissä 2009/45/EY säädettyjä
pää- ja apuohjauslaitetta koskevia vaatimuksia olisi tarkistettava, jos edellä
mainitut muutokset hyväksyttäisiin, ottaen huomioon SOLAS-yleissopimuksen uudet
määräykset.
Hyväksyttävät SOLAS-yleissopimuksen muutokset
voivat siis vaikuttaa direktiivissä 2009/45/EY säädettyihin vaatimuksiin.
3.7.        Muutokset vuoden 2011 laajennettuun
katsastusohjelmaan (ESP) lähinnä sen saattamiseksi vastaamaan
luokituslaitosten / hyväksyttyjen laitosten käytäntöjä
Yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien
kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten
nopeutetusta käyttöönotosta annetun asetuksen (EU) N:o 530/2012[3] tavoitteena on
vahvistaa nopeutettu käyttöönottoaikataulu kyseisen asetuksen 3 artiklassa
määriteltyjen Marpol 73/78 ‑yleissopimuksen kaksoisrunkoa tai vastaavaa
rakennetta koskevien rakennevaatimusten soveltamiseksi yksirunkoisiin
öljysäiliöaluksiin ja kieltää raskasöljyn kuljettaminen yksirunkoisilla
öljysäiliöaluksilla jäsenvaltioiden satamiin tai satamista.
Kyseisessä asetuksessa velvoitetaan soveltamaan
IMO:n kunnonarviointijärjestelmää (CAS) yli 15 vuoden ikäisiin yksirunkoisiin
öljysäiliöaluksiin. Asetuksen 5 artiklassa vaaditaan, että tällaisten
säiliöalusten on oltava CAS-järjestelmän mukaisia, ja kyseinen järjestelmä
määritellään 6 artiklassa kunnonarviointijärjestelmäksi, joka on hyväksytty 27.
huhtikuuta 2001 annetulla päätöslauselmalla MEPC 94(46), sellaisena kuin se on
muutettuna 11. lokakuuta 2002 annetulla päätöslauselmalla MEPC 99(48) ja 4.
joulukuuta 2003 annetulla päätöslauselmalla MEPC 112(50). Irtolasti- ja
öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavassa laajennetussa
katsastusohjelmassa (ESP) täsmennetään, miten tämä tehostettu tarkastus on
tehtävä. Koska CAS-järjestelmässä käytetään ESP-ohjelmaa välineenä järjestelmän
tavoitteen saavuttamiseen, ESP-tarkastusten muutoksia sovelletaan suoraan ja
automaattisesti asetuksen (EU) N:o 530/2012 kautta.
Näin ollen ESP-säännöstöön tehtävät muutokset,
jotka on määrä hyväksyä MSC 93:ssa, vaikuttavat EU:n lainsäädäntöön asetuksen
(EU) N:o 530/2012 soveltamisen kautta.
3.8.        Yhteenveto
Edellä mainittu asiaa koskeva EU:n lainsäädäntö
huomioon ottaen komissio katsoo, että seitsemän edellä kuvatun muutoksen
hyväksyminen, jonka on määrä tapahtua MSC 93:ssa, kuuluu SEUT-sopimuksen 3
artiklan 2 kohdan nojalla EU:n yksinomaiseen toimivaltaan siltä osin kuin kyseessä
olevien kansainvälisten asiakirjojen lopullinen hyväksyminen voi vaikuttaa
yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden soveltamisalaa.
Vaikka unioni ei olekaan IMO:n jäsen, vakiintuneen
oikeuskäytännön mukaisesti jäsenvaltiot eivät saa ottaa itselleen velvoitteita,
jotka todennäköisesti vaikuttavat perussopimusten tavoitteiden saavuttamiseksi
annettuihin EU:n sääntöihin, jollei jäsenvaltioita ole valtuutettu ottamaan
tällaisia velvoitteita komission ehdotuksesta annetulla neuvoston päätöksellä.
4.           PÄÄTELMÄ
Sen vuoksi komissio ehdottaa neuvoston päätöstä
meriturvallisuuskomitean 93. istunnossa esitettävästä Euroopan unionin
kannasta edellä 1.1–1.7 kohdassa mainittuihin muutoksiin.
2014/0119 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
Euroopan unionin puolesta Kansainvälisessä
merenkulkujärjestössä meriturvallisuuskomitean 93. istunnossa esitettävästä
kannasta SOLAS-yleissopimuksen II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1 ja 2/29
sääntöön, III lukuun, hengenpelastuslaitteita koskevaan säännöstöön ja vuoden
2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön tehtyjen muutosten
hyväksymiseen
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan ja 218 artiklan
9 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Merenkulkualalla
toteutettavalla Euroopan unionin toiminnalla olisi pyrittävä parantamaan
meriturvallisuutta.
(2)       IMO:n meriturvallisuuskomitea
teki 92. istunnossaan muutoksia SOLAS-yleissopimuksen II-2/1, 2/3, 2/9.7,
2/13.4, 2/18, 2/20-1 ja 2/29 sääntöön, III lukuun, hengenpelastuslaitteita
koskevaan säännöstöön ja vuoden 2011 laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan
säännöstöön. Näiden muutosten odotetaan tulevan lopullisesti hyväksytyiksi mainitun
komitean 93. istunnossa, joka pidetään toukokuussa 2014.
(3)       SOLAS-yleissopimuksen II-2/3
ja II-2/9.7 sääntöön, jotka koskevat uusien alusten ilmanvaihtokanavien
palonkestävyyttä, tehtävillä muutoksilla otetaan käyttöön alusten
ilmanvaihtojärjestelmiä koskevia uusia vaatimuksia, jotka koskevat myös
matkustaja-aluksia, joiden matkustajamäärä on yli 36. Näitä kysymyksiä
käsitellään matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun
direktiivin 2009/45/EY[4]
liitteessä I olevan II-2 luvun A osan 12 säännössä, joka koskee
ilmanvaihtokanavien läpivientejä, ja B osan 9 säännössä, joka koskee
ilmanvaihtojärjestelmiä aluksilla, joiden matkustajamäärä on yli 36. Kyseiset
säännökset perustuvat SOLAS-yleissopimuksen määräyksiin, joita nyt on tarkoitus
muuttaa.
(4)       SOLAS-yleissopimuksen
II-2/13.4 sääntöön tehtävillä muutoksilla otetaan käyttöön koneistotilojen
lisäpoistumisteitä uusissa matkustaja- ja lastialuksissa. Näitä kysymyksiä
käsitellään direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevan II-2 luvun B osan 6 säännössä
(Poistumistiet). Kyseiset säännökset perustuvat SOLAS-yleissopimuksen
määräyksiin, joita nyt on tarkoitus muuttaa.
(5)       SOLAS-yleissopimuksen II-2/18
sääntöön tehtävillä muutoksilla, jotka koskevat helikoptereiden
laskeutumisalueita uusissa ro-ro-matkustaja-aluksissa, sisältyy vaatimus, jonka
mukaan palonsammutuksen vaahdonkehitinjärjestelmien on vastattava 22. kesäkuuta
2012 päivätyssä IMO:n kiertokirjeessä MSC.1/Circ.1431 esitettyjä suuntaviivoja
”Guidelines for the approval of helicopter facility foam fire-fighting
appliances”. Direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevan II-2 luvun B osan 18
säännössä säädetään, että helikopterikansilla varustettujen alusten on
täytettävä SOLAS-yleissopimuksen vaatimukset, sellaisina kuin ne ovat tarkistettuina
1 päivänä tammikuuta 2003. Näitä määräyksiä on nyt tarkoitus muuttaa.
(6)       SOLAS-yleissopimuksen III
luvun 20 sääntöön ja siihen liittyviin vaatimuksiin, jotka koskevat
pelastusveneiden ja valmiusveneiden säännöllistä huoltoa kaikilla aluksilla,
tehtävien muutosten tarkoituksena on tehdä näistä yksityiskohtaisista
vaatimuksista pakollisia. Direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevassa III
luvussa säädetään, että hengenpelastuslaitteiden huolto ja tarkastukset on
suoritettava samojen SOLAS-yleissopimuksen III/20 säännön vaatimusten
mukaisesti, joita nyt on tarkoitus muuttaa.
(7)       Hengenpelastuslaitteita
koskevaan säännöstöön (LSA-säännöstöön) tehtävillä muutoksilla, jotka koskevat
pelastusliivien vertailutestilaitteita (Reference Test Devices, RTD),
otetaan käyttöön näitä laitteita koskevia uusia vaatimuksia. Direktiivin
2009/45/EY liitteessä I olevan III luvun 2.2 säännössä säädetään, että kaikkien
tällaisten henkilökohtaisten hengenpelastuslaitteiden on täytettävä
LSA-säännöstön vaatimukset. Lisäksi laivavarusteista annetun direktiivin
96/98/EY[5]
5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että direktiivin liitteessä A.1
lueteltujen varusteiden, jotka on sijoitettu yhteisön alukseen, on täytettävä
mainitussa liitteessä tarkoitetuissa kansainvälisissä oikeudellisissa asiakirjoissa
esitetyt niihin sovellettavat vaatimukset. Liitteessä A.1 olevan taulukon
A.1.1.4 kohdan mukaan pelastusliiveihin sovellettava standardi on IMO:n
päätöslauselma MSC 48(66) (LSA-säännöstö), jota nyt on tarkoitus muuttaa.
(8)       SOLAS-yleissopimuksen II-1/29
sääntöön tehdään muutoksia, jotka koskevat ohjauslaitteiden kokeisiin liittyviä
vaatimuksia. Muutoksilla otetaan käyttöön uusia vaatimuksia, jotka koskevat
vaatimustenmukaisuuden osoittamista merellä tehtävissä kokeissa. Direktiivin
2009/45/EY liitteessä I olevan II-1 luvun C osan 6 ja 7 sääntö perustuvat
samoihin SOLAS-yleissopimuksen II-1 luvun C osan 29 säännön määräyksiin pää- ja
apuohjauslaitetta koskevista vaatimuksista, joita nyt on tarkoitus muuttaa.
(9)       Vuoden 2011 laajennettuun
katsastusohjelmaan (ESP) tehtävillä muutoksilla ohjelma saatetaan vastaamaan
luokituslaitosten käytäntöjä. Yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin
sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien
rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta annetun asetuksen (EU) N:o
530/2012[6]
5 ja 6 artiklassa velvoitetaan soveltamaan IMO:n kunnonarviointijärjestelmää
(CAS) yli 15 vuoden ikäisiin yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin. Irtolasti- ja
öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavassa laajennetussa katsastusohjelmassa
(ESP) täsmennetään, miten tämä tehostettu tarkastus on tehtävä. Koska
CAS-järjestelmässä käytetään ESP-ohjelmaa välineenä järjestelmän tavoitteen
saavuttamiseen, ESP-tarkastusten muutoksia sovelletaan automaattisesti
asetuksen (EU) N:o 530/2012 kautta.
(10)     Euroopan unioni ei ole IMO:n
jäsen eikä kyseessä olevien yleissopimusten ja säännöstöjen sopimuspuoli.
Neuvoston on sen vuoksi tarpeen valtuuttaa jäsenvaltiot esittämään unionin
kanta ja ilmaisemaan suostumuksensa tulla mainittujen muutosten sitomiksi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1.           Unionin kantana IMO:n
meriturvallisuuskomitean 93. istunnossa on hyväksyä lopullisesti IMO:n
asiakirjan MSC 92/26/Add. 1 liitteessä 13 olevat muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-2/3, 2/9.7, 2/13.4 ja 2/18 sääntöön sekä IMO:n
asiakirjan MSC 92/26/Add. 2 liitteissä 31, 34, 35 ja 36 olevat muutokset
SOLAS-yleissopimuksen II-2/20-1 ja 2/29 sääntöön, III lukuun ja
hengenpelastuslaitteita koskevaan säännöstöön ja vuoden 2011 laajennettua
katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön.
2.           Jäsenvaltiot, jotka ovat
IMO:n jäseniä, esittävät 1 kohdassa esitetyn unionin kannan toimien yhdessä
unionin etujen mukaisesti.
3.           Tähän kantaan tehtävistä
muodollisista ja vähäisistä muutoksista voidaan sopia ilman että kantaa
muutetaan.
2 artikla
Jäsenvaltiot valtuutetaan ilmaisemaan
suostumuksensa tulla 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen muutosten sitomiksi
unionin etujen mukaisesti.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille
jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1.
[2]               EYVL L 46, 17.2.1997, s. 25.
[3]               EUVL L 172, 30.6.2012, s. 3.
[4]               EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1.
[5]               EYVL L 46, 17.2.1997, s. 25.
[6]               EUVL L 172, 30.6.2012, s. 3.


MuutettuEhdotus: neuvoston päätösEuroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta erityisohjelmasta ”Ideat” Vuosien 2007-2013 rahoituskehyksestä 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdystä sopimuksesta johtuva mukautus (komission esittämä EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti)


title: Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Italian tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0238

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 7.5.2007KOM(2007) 238 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Italian tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 1 kohdan mukaan antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön mainitusta direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten tai veron kiertämisen estämiseksi. Italia pyysi komission pääsihteeristössä vastaanotetulla kirjeellä lupaa ottaa käyttöön direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä. Komissio ilmoitti direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Italian pyynnöstä muille jäsenvaltioille 28. helmikuuta 2007. Se oli aiemmin 21. marraskuuta 2006 ilmoittanut Italialle saaneensa kaikki tiedot, joita se katsoi tarvitsevansa pyynnön arvioimiseen. |120 | Yleinen tausta Direktiivin 2006/112/EY 168 artiklan mukaan verovelvollisella on oikeus vähentää verosta, joka tämän on suoritettava, verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista kannettu arvonlisävero. Direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen yksityiskäyttöön on vastikkeellinen palvelu, jos tavara on oikeuttanut arvonlisäveron vähennykseen. Tämä järjestelmä antaa mahdollisuuden saada takaisin arvonlisävero, joka on maksettu sekä yrityskäytössä että yksityiskäytössä olevan liikeomaisuuden alkuperäisestä hankinnasta. Liikeomaisuuden yksityiskäyttö rinnastetaan kuitenkin palvelujen suorittamiseen, jolloin henkilö, joka ei ole verovelvollinen, ei voi saada siihen liittyvää arvonlisäveroa takaisin. Näin pyritään varmistamaan lopullisen kulutuksen verottaminen. Tätä järjestelmää on hankala soveltaa moottoriajoneuvoihin useistakin syistä, mutta ennen kaikkea sen vuoksi, että yksityiskäyttöä ja yrityskäyttöä on vaikea erottaa toisistaan. Jos ajoneuvon käytöstä pidetään kirjaa, kirjattujen tietojen ylläpito ja tarkastaminen rasittavat hallinnollisesti sekä yritystä että viranomaisia. Koska monet ajoneuvot ovat sekä yritys- että yksityiskäytössä, vähäisetkin yksittäiset veropetokset voivat johtaa merkittäviin veromenetyksiin. Italian veroviranomaiset ovat pyytäneet lupaa käyttää direktiivin mukaisen järjestelmän sijasta vaihtoehtoista järjestelmää, jossa alkuperäinen alv-vähennys rajoitetaan tiettyyn prosenttimäärään, jolloin yrityksen ei tarvitse suorittaa veroa ajoneuvon yksityiskäytöstä. Tämä yksinkertaistaa järjestelmää kaikkien osapuolten kannalta ja takaa samalla, että tietty prosenttiosuus verosta, joka olisi muuten voitu jättää maksamatta, tulee kannetuksi. Italia haluaa soveltaa 40 prosentin rajoitusta. Tämä perustuu Italian omiin tutkimuksiin, ja ehdotuksen mukaan rajoitusta sekä poikkeuksen toimivuutta tarkastellaan uudelleen kahden vuoden kuluttua poikkeuksen voimaantulosta. Uutta järjestelmää aiotaan soveltaa kaikkiin yrityksiin, joissa ajoneuvot eivät ole pelkästään yrityskäytössä. Hyöty, joka saadaan käyttämällä yksinkertaisuuden vuoksi kiinteää prosenttimäärää, menetetään, jos yritykset voivat jättäytyä järjestelmän ulkopuolelle. Vähennysoikeuden rajoitus ei kuitenkaan koskisi tietyntyyppisiä ajoneuvoja, vaan niihin sovellettaisiin tavanomaisia sääntöjä. Ensimmäisessä vaiheessa järjestelmän ulkopuolelle jätettäisiin kaikki ajoneuvot, joissa on yli yhdeksän paikka (kuljettajan paikka mukaan luettuna) ja jotka ylittävät tietyn painorajan. Tällöin rajoitusta sovellettaisiin lähinnä henkilöautoihin, umpi- ja avopakettiautoihin, moottoripyöriin ja mopoihin. Sitä ei kuitenkaan sovellettaisi seuraaviin ajoneuvoihin, vaikka ne kuuluvatkin periaatteessa sen soveltamisalaan ja voivat olla myös yksityiskäytössä: ajoneuvojen ostoa ja myyntiä harjoittavien yritysten ajoneuvot; liisattavaksi tai vuokrattavaksi ostetut ajoneuvot; taksit; autokoulujen ajo-opetuksessa käyttämät ajoneuvot sekä myyntiedustajien käyttämät ajoneuvot. |130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Poikkeuksia, joilla rajoitetaan ajoneuvoihin liittyvää arvonlisäveron vähennysoikeutta, on ollut aiemminkin ja niitä on yhä voimassa. Yhdistynyt kuningaskunta soveltaa nykyään poikkeusta, jonka mukaan verovelvollisella, joka on vuokrannut tai liisannut liikeyrityksen käyttöön henkilöauton, jota käytetään myös yksityisesti, on oikeus vähentää ainoastaan 50 prosenttia arvonlisäverosta, joka sisältyy vuokraus- tai liisauskustannuksiin. Lisäksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle on annettu lupa olla rinnastamatta tällaisten autojen yksityiskäyttöä vastikkeelliseen palvelujen suorittamiseen. Direktiivin 2006/112/EY 176 artiklan mukaan neuvosto päättää, mitkä kustannukset eivät oikeuta arvonlisäveron vähentämiseen. Ennen kuin neuvosto on päättänyt asiasta, jäsenvaltiot saavat mainitun artiklan mukaan jatkaa 1. tammikuuta 1979 voimassa olleiden poikkeusten soveltamista. Sen vuoksi voimaan on jäänyt useita säännöksiä, joilla rajoitetaan ajoneuvoihin liittyvää vähennysoikeutta. |141 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei koske tätä ehdotusta. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |219 | Ei koske tätä ehdotusta. |Asiantuntijatiedon käyttö |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei ole tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Ehdotuksella on myönteisiä vaikutuksia, koska sillä voidaan ehkäistä arvonlisäveroon liittyviä petoksia ja yksinkertaistaa veronkantoa. Italia on pitänyt tätä ratkaisua sopivana toimenpiteenä, ja se on rinnastettavissa muihin poikkeuksiin, joita on ollut aiemmin tai on yhä voimassa. Lisäksi Italian ehdottamassa toimenpiteessä noudatetaan samaa lähestymistapaa kuin komission asiakirjassa KOM(2004) 728 esittämässä ehdotuksessa, joka sisältää säännöt siitä, minkätyyppisiin kustannuksiin liittyvää vähennysoikeutta voidaan rajoittaa. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotuksessa Italialle annetaan lupa soveltaa direktiivin 2006/112/EY 168 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä, jolla rajoitetaan verovelvollisen oikeutta vähentää arvonlisävero moottoriajoneuvoihin liittyvistä kustannuksista, jos ajoneuvo ei ole pelkästään yrityskäytössä. Ehdotus sisältää myös direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohtaa koskevan poikkeuksen, jonka mukaan verovelvollisen ei tarvitse suorittaa ajoneuvon yksityiskäytöstä veroa, jos arvonlisäveron vähennysoikeutta on rajoitettu. Toimenpide on rajoitettu koskemaan ajoneuvoja, joiden istumapaikkojen määrä ja joiden paino eivät ylitä tiettyjä rajoja. Ehdotukseen sisältyy kuitenkin joitakin poikkeuksia. Toimenpiteessä on kyse kiinteästä 40 prosentin rajoituksesta. Italia aikoo kuitenkin tarkastella uudelleen tätä prosenttimäärää sekä poikkeuksen tarpeellisuutta ja ilmoittaa tuloksista kahden vuoden kuluttua toimenpiteen voimaantulosta. Päätöksen voimassaolo päättyy siinä ilmoitettuna päivänä tai päivänä, jona vähennysoikeuden rajoituksia koskevat yhteisön säännöt tulevat voimaan, jos tämä tapahtuu aiemmin. |310 | Oikeusperusta Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 1 kohta. |329 | Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta, koska ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa, eikä siihen liity mitään velvollisuuksia. |332 | Koska poikkeuksen soveltamisalaa on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. |Sääntelytavan valinta |341 | Ehdotettu säädös: muu. |342 | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan mukaan yleisistä arvonlisäverosäännöistä voidaan poiketa vain, jos neuvosto antaa siihen luvan yksimielisesti komission ehdotuksesta. Neuvoston päätös on ainoa soveltuva sääntelytapa, koska se voidaan osoittaa yksittäiselle jäsenvaltiolle. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. |LISÄTIEDOT |Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |531 | Ehdotus sisältää uudelleentarkastelulausekkeen. |533 | Se sisältää myös raukeamislausekkeen. |1.  Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Italian tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia toimenpiteitäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[1] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],sekä katsoo seuraavaa:(1) Italia pyysi 9 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin komission pääsihteeristössä saapuneeksi 11 päivänä lokakuuta 2006, lupaa ottaa käyttöön toimenpiteitä, jotka poikkeavat direktiivin 77/388/ETY (nykyään direktiivin 2006/112/EY) säännöksistä, jotka koskevat verovelvollisen oikeutta hankinnoista maksetun arvonlisäveron vähentämiseen, sekä mainitun direktiivin säännöksistä, joiden mukaan yrityksen liikeomaisuuden yksityiskäytöstä on suoritettava veroa.(2) Komissio ilmoitti direktiivin 2006/112/ETY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Italian pyynnöstä muille jäsenvaltioille 28 päivänä helmikuuta 2007 päivätyllä kirjeellä. Se oli ilmoittanut Italialle aiemmin 21 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki tiedot, joita se katsoi tarvitsevansa pyynnön arvioimiseen.(3) Direktiivin 2006/112/EY 168 artiklassa vahvistetaan verovelvollisen oikeus vähentää verosta, joka tämän on maksettava, arvonlisävero, joka on kannettu verovelvollisen verollisia liiketoimiaan varten vastaanottamien tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suorituksista. Mainitun direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohta sisältää vaatimuksen, jonka mukaan liikeomaisuuden yksityiskäytöstä on suoritettava arvonlisäveroa.(4) Ajoneuvojen yksityiskäyttöä on vaikea määrittää tarkasti, ja jos se on mahdollista, määritysmenetelmää on usein hankala käyttää. Ehdotetuissa toimenpiteissä arvonlisäveroksi, joka voidaan vähentää myös muussa kuin yrityskäytössä oleviin ajoneuvoihin liittyvistä kustannuksista, vahvistettaisiin joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta kiinteä prosenttimäärä. Italian viranomaisten mielestä 40 prosentin osuus on käytettävissä olevien tietojen perusteella oikeutettu. Jos ajoneuvoon sovelletaan edellä mainittua rajoitusta, siihen ei kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi tulisi soveltaa vaatimusta, jonka mukaan ajoneuvon yksityiskäytöstä on suoritettava arvonlisäveroa. Näitä toimenpiteitä voidaan perustella tarpeella yksinkertaistaa arvonlisäveron kantamista ja estää veropetokset, jotka perustuvat virheelliseen kirjanpitoon.(5) Koska ehdotettu prosenttimäärä perustuu ajoneuvojen yrityskäyttöä koskeviin alustaviin tuloksiin, poikkeustoimenpiteitä olisi rajoitettava ajallisesti, jotta voitaisiin arvioida niiden toimivuutta ja prosenttimäärän sopivuutta.(6) Komissio antoi 29 päivänä lokakuuta 2004 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi, joka koskee direktiivin 77/388/ETY (nykyään direktiivin 2006/112/EY) muuttamista arvonlisäveron vähennysoikeuden osalta[3]. Poikkeustoimenpiteiden voimassaolon olisi päätyttävä, kun ehdotettu direktiivi tulee voimaan, jos tämä tapahtuu ennen päätöksessä vahvistettua päivämäärää,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaItalialle annetaan direktiivin 2006/112/EY 168 artiklasta poiketen lupa rajoittaa arvonlisäveron vähennysoikeus 40 prosenttiin, kun arvonlisävero on kannettu sellaisiin moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin liittyvistä kustannuksista, jotka eivät ole pelkästään yrityskäytössä.2 artiklaLisäksi edellytetään direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poiketen, että Italia ei rinnasta vastikkeelliseen palvelujen suorittamiseen sellaisten ajoneuvojen yksityiskäyttöä, jotka kuuluvat verovelvollisen yrityksen liikeomaisuuteen, jos kyseisiä ajoneuvoja koskevaa arvonlisäveron vähennysoikeutta on rajoitettu tämän päätöksen nojalla.3 artiklaTämän päätöksen mukaista arvonlisäveron vähennysoikeuden rajoitusta ei sovelleta sellaisiin ajoneuvoihin liittyviin kustannuksiin, jotka kuuluvat johonkin seuraavista ryhmistä:2.  ajoneuvo on osa verovelvollisen elinkeinoa;3.  ajoneuvoa käytetään taksina;4.  autokoulu käyttää ajoneuvoa opetuksessaan;5.  ajoneuvoa vuokrataan tai liisataan;6.  ajoneuvo on myyntiedustajien käytössä.4 artiklaMoottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin liittyvät kustannukset sisältävät ajoneuvon ostamisen, myös kokoonpanosopimukset ja vastaavat, ajoneuvon valmistamisen, yhteisöhankinnan, tuonnin, liisauksen tai vuokraamisen, muutostyöt, korjauksen tai kunnossapidon sekä kustannukset ajoneuvoihin ja niiden käyttöön liittyvistä luovutuksista tai palveluista, voiteluaineet ja polttoaine mukaan luettuina.5 artiklaEdellä olevia 1 ja 2 artiklaa sovelletaan maatalous- tai metsätraktoreita lukuun ottamatta kaikkiin moottoriajoneuvoihin, joita käytetään yleensä henkilöiden tai tavaroiden kuljettamiseen maanteillä ja joiden suurin sallittu massa on enintään 3 500 kilogrammaa ja joissa on kuljettajan istumapaikan lisäksi enintään kahdeksan istumapaikkaa.6 artiklaKomissiolle on annettava kahden vuoden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta ja joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2009 arviointi, joka käsittää tämän päätöksen kaksi ensimmäistä soveltamisvuotta ja jossa tarkastellaan sovellettua prosenttimääräistä rajoitusta.7 artiklaTämä päätöksen voimassaolo päättyy päivänä, jona tulevat voimaan yhteisön säännöt, joissa määritetään, mistä moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin liittyvistä kustannuksista arvonlisäveroa ei voida vähentää täysimääräisenä, ja joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010.8 artiklaTämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EUVL C 24, 29.1.2005, s. 10 KOM(2004) 728 lopullinen.