Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0641

Ehdotus neuvoston päätökseksi luvan antamisesta Portugalin tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168, 193 ja 250 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä  /* KOM/2009/0641 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 24.11.2009KOM(2009)641 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSIluvan antamisesta Portugalin tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168, 193 ja 250 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäPERUSTELUT1. Ehdotuksen taustaNeuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan mukaan antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan soveltaa mainitun direktiivin säännöksistä poikkeavia erityistoimenpiteitä arvonlisäveron (alv) kantamisen yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi.Portugalin tasavallalle, jäljempänä ’Portugali’, on neuvoston päätöksellä 2004/738/EY annettu lupa soveltaa 31. joulukuuta 2009 saakka kotimyynnin alalla valinnaista erityisjärjestelyä, jossa kyseisellä alalla toimiva järjestelyn soveltamiseen luvan saanut yritys on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poiketen velvollinen suorittamaan vähittäismyyjiensä lopullisille kuluttajille luovuttamia tavaroita koskevan alv:n. Lisäksi mainitun direktiivin 22 artiklasta poiketen vähittäismyyjät vapautetaan artiklassa tarkoitetuista, näitä samoja tavaranluovutuksia koskevista velvoitteista. Luvan saamisen edellytyksenä on, että yrityksen koko liikevaihto on peräisin vähittäismyyjien omissa nimissään ja omaan lukuunsa harjoittamasta kotimyynnistä. Lisäksi kaikkien myytävien tuotteiden on sisällyttävä ennalta laadittuun lopullisen kulutusvaiheen hinnastoon ja yrityksen on myytävä tuotteet suoraan vähittäismyyjille, jotka myyvät ne suoraan lopullisille kuluttajille.Portugali haki komission pääsihteeristön 30. kesäkuuta 2009 vastaanottamassa kirjeessä lupaa jatkaa tätä erityisjärjestelyä niiden säännösten osalta, jotka poikkeavat alv-direktiivin 193 ja 250 artiklasta. Lisäksi komission pääsihteeristön 9. syyskuuta 2009 vastaanottamassa täydentävässä kirjeessä pyydettiin, että vähittäismyyjät eivät alv-direktiivin 168 artiklasta poiketen voisi vähentää alv:tä niiden tavaroiden osalta, joita toimenpide koskee.Alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio toimitti 27. lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Portugalin esittämän pyynnön muille jäsenvaltioille. Komissio ilmoitti Portugalille 29. lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.Portugali perusteli hakemustaan erityisesti sillä, että alv-direktiivin säännösten nojalla arvonlisäverovelvollisiksi tulee sellaisia verovelvollisia, joilla ei ole riittäviä valmiuksia täyttää direktiivin soveltamiseen liittyviä lukuisia velvoitteita ja joiden erityiset toimintaolosuhteet lisäävät merkittävästi petosten riskiä. Tällaisia ovat muun muassa omaan lukuunsa toimivat verovelvolliset, jotka myyvät asiakkailleen suoraan kotiin kyseisen myynninedistämis- ja myyntikanavan valinneilta yrityksiltä hankkimiaan tuotteita. Portugali pitää tarpeellisena jatkaa edellä mainittuja toimenpiteitä, jotta voidaan yksinkertaistaa alv:n kantamista kyseisellä alalla toimivilta verovelvollisilta ja tehostaa veronkannon valvontaa.Portugali tähdentää, että toimenpiteet eivät vaikuta lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan alv:n määrään eivätkä Euroopan yhteisön alv:stä saamiin omiin tuloihin.Pyynnön aiheena olevalla valinnaisella erityisjärjestelyllä vähittäismyyjät vapautetaan sellaisista alv:n ilmoitus- ja maksuvelvoitteista, jotka koskevat luvan saaneen yrityksen luovuttamien tavaroiden luovuttamista lopullisille kuluttajille. Siten voidaan yksinkertaistaa veronkantomenettelyjä verovelvollisten hyödyksi. Järjestelyssä asianmukaisen luvan saanut yritys nimetään arvonlisäverovelvolliseksi lukuisten kiertävien vähittäismyyjien asemesta, eli sen täytettäväksi määrätään alv:hen liittyvät ilmoitus- ja maksuvelvoitteet. Näin voidaan myös varmistaa, että luvan saaneen yrityksen luovuttamien tuotteiden vähittäismyynnistä kannettava alv todella maksetaan veroviranomaisille, ja siten ehkäistä veropetoksia. Siten voidaan yksinkertaistaa veronkantomenettelyjä myös hallinnon hyödyksi.Yksinkertaistamistavoitteen vuoksi on niin ikään perusteltua, että sellaiset luvan saaneelta yritykseltä tavaroita hankkivat vähittäismyyjät, jotka vapautetaan kyseisen yrityksen niille toimittamien tavaroiden luovuttamista lopullisille kuluttajille koskevasta alv:n ilmoitus- ja maksuvelvoitteesta, eivät saa vähentää alv:tä hankkimiensa tavaroiden osalta eikä niiden tarvitse tehdä alv-ilmoitusta, joka on tarpeen vähennysperusteen toteamiseksi. On asianmukaista, että niiden puolesta vähennysoikeutta käyttää luvan saanut yritys, joka huolehtii vastaavasti myös ilmoitusvelvollisuudesta. Järjestely ei koske muita tavara- ja palveluhankintoja koskevaa vähittäismyyjien mahdollista alv-vähennysoikeutta, johon sovelletaan tavanomaista lainsäädäntöä.Alv-direktiivin 395 artiklan säännökset ja Portugalin esittämät perusteet huomioon ottaen komissio arvioi, että pyydetty poikkeus vastaa mainitun artiklan säännöksiä ja erityisesti että sillä yksinkertaistetaan veronkantoa ja ehkäistään veropetoksia. Poikkeus ei myöskään vaikuta lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan alv:n määrään. Näin ollen komissio ei vastusta tätä hakemusta ja katsoo, että asiaa koskeva ehdotus on syytä esittää neuvostolle.Komissio katsoo kuitenkin, että poikkeuksen soveltamisaikaa olisi rajoitettava, jotta Portugalin toimittamien asianmukaisten tietojen perusteella voitaisiin arvioida määräajoin, täyttyvätkö luvan myöntämisedellytykset edelleen.2. Kuulemiset ja vaikutusten arviointiPäätösehdotuksen tarkoituksena on jatkaa alv:n kantamista yksinkertaistavan ja veropetoksia ehkäisevän järjestelyn soveltamista suppealla talouden erityissektorilla. Sillä on sen vuoksi myönteinen vaikutus erityisesti kyseisellä sektorilla toimivien verovelvollisten ja asianomaisen jäsenvaltion kannalta. Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu. Asianomaisia osapuolia ei myöskään tarvinnut kuulla eikä päätöksen vaikutusta arvioida. Joka tapauksessa ehdotuksen vaikutus on vähäinen, koska poikkeuksen soveltamisala ja -aika ovat rajalliset.3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdatPäätösehdotuksen tarkoituksena on antaa Portugalille lupa soveltaa alv-direktiivin 168, 193 ja 250 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä, jotta se voi ylläpitää ja muokata valinnaista kotimyyntialan erityisjärjestelyä. Järjestelyllä pyritään siihen, että alv-direktiivin 193 artiklasta poiketen tietyt edellytykset täyttäville ja toimenpiteen soveltamiseen luvan saaneille yrityksille lankeaa velvollisuus maksaa vähittäismyyjiensä lopullisille kuluttajille suorittamia tavaranluovutuksia koskeva alv. Lisäksi tarkoituksena on, että nämä yritykset saavat direktiivin 168 artiklasta poiketen vähennysoikeuden vähittäismyyjille luovuttamistaan tavaroista maksettavan tai vähittäismyyjien niistä maksaman veron osalta. Järjestelyllä myös pyritään mainitun direktiivin 250 artiklasta poiketen vapauttamaan vähittäismyyjät artiklassa tarkoitetusta ilmoitusvelvollisuudesta luvan saaneen yrityksen niille toimittamien tavaroiden sekä samaisten tavaroiden lopullisille kuluttajille luovuttamisen osalta ja siirtämään ilmoitusvelvollisuus asianomaiselle yritykselle.Tämän päätöksen oikeusperustana ovat alv-direktiivin 395 artiklan säännökset, jotka on annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla. Näiden säännösten mukaan jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön mainitusta direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä, on saatava tähän neuvoston lupa, joka annetaan neuvoston päätöksenä. Koska kyseessä on liikevaihtoverosta annetun lainsäädännön yhdenmukaistamista koskeva täytäntöönpanotoimenpide, toissijaisuusperiaatetta noudatetaan.Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, eikä se näin ollen ylitä sitä, mikä on tarpeen yksinkertaistamistavoitteen ja petosten ehkäisemistavoitteen saavuttamiseksi, sillä se koskee ainoastaan suppeaa talouden erityissektoria eli rajoitettua määrä verovelvollisia, jotka noudattavat näitä sääntöjä vapaaehtoisesti. Sen vuoksi se poikkeaa alv-direktiivin periaatteista ainoastaan rajoitetusti ja asianmukaisella tavalla.4. TalousarviovaikutuksetEhdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon.5. LisätiedotEhdotuksen mukaan päätöksen soveltamisaika päättyy 31. joulukuuta 2012.Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Portugalin tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168, 193 ja 250 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[1] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],sekä katsoo seuraavaa:1.  Portugalin tasavallalle, jäljempänä ’Portugali’, on neuvoston päätöksellä 2004/738/EY[3] annettu lupa soveltaa 31 päivään joulukuuta 2009 saakka kotimyynnin alalla valinnaista erityisjärjestelyä, jossa kyseisellä alalla toimiva ja järjestelyn soveltamiseen luvan saanut yritys on jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY[4] 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poiketen velvollinen suorittamaan vähittäismyyjiensä lopullisille kuluttajille luovuttamia tavaroita koskevan arvonlisäveron, jäljempänä ’alv’. Lisäksi mainitun direktiivin 22 artiklasta poiketen vähittäismyyjät vapautetaan artiklassa tarkoitetuista, näitä samoja tavaranluovutuksia koskevista velvoitteista. Luvan saamisen edellytyksenä on, että yrityksen koko liikevaihto on peräisin vähittäismyyjien omissa nimissään ja omaan lukuunsa harjoittamasta kotimyynnistä. Lisäksi kaikkien myytävien tuotteiden on sisällyttävä ennalta laadittuun lopullisen kulutusvaiheen hinnastoon ja yrityksen on myytävä tuotteet suoraan vähittäismyyjille, jotka myyvät ne suoraan lopullisille kuluttajille.2.  Portugali haki komission pääsihteeristön 30 päivänä kesäkuuta 2009 vastaanottamassa kirjeessä lupaa jatkaa tätä erityisjärjestelyä niiden säännösten osalta, jotka poikkeavat direktiivin 2006/112/EY 193 ja 250 artiklasta; lisäksi komission pääsihteeristön 9 päivänä syyskuuta 2009 vastaanottamassa täydentävässä kirjeessä pyydettiin, että vähittäismyyjät eivät direktiivin 2006/112/EY 168 artiklasta poiketen voisi vähentää alv:tä niiden tavaroiden osalta, joita toimenpide koskee.3.  Direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio toimitti 27 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Portugalin esittämän pyynnön muille jäsenvaltioille. Komissio ilmoitti Portugalille 29 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.4.  Erityisjärjestelyssä asianmukaisen luvan saaneille yrityksille annetaan lukuisten kiertävien vähittäismyyjien puolesta vähennysoikeus vähittäismyyjille luovuttamistaan tavaroista maksettavan tai vähittäismyyjien niistä maksaman alv:n osalta sekä velvollisuus maksaa vähittäismyyjiensä lopullisille kuluttajille suorittamista tavaranluovutuksista johtuva alv. Luvan saaneilla yrityksillä on myös velvollisuus täyttää ilmoitus- ja maksuvelvoitteet, joista niiden vähittäismyyjät on vapautettu.5.  Järjestelyllä voidaan varmistaa, että näiden yritysten luovuttamien tuotteiden vähittäismyynnistä kannettava alv todella maksetaan veroviranomaisille, ja siten ehkäistä veropetoksia. Sen avulla voidaan niin ikään yksinkertaistaa alv:n kantomenettelyä ja keventää vähittäismyyjien alv-velvoitteita, mikä hyödyttää hallintoa.6.  Poikkeustoimenpiteellä ei muuteta lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan alv:n määrää, eikä se vaikuta kielteisesti alv:stä saataviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPortugalille annetaan lupa soveltaa kotimyynnin alalla erityistä verotusjärjestelyä, johon sisältyy direktiivistä 2006/112/ETY poikkeavia säännöksiä.Yritykset, joiden koko liikevaihto on peräisin vähittäismyyjien omissa nimissään ja omaan lukuunsa harjoittamasta kotimyynnistä, voivat hakea verohallinnolta lupaa soveltaa poikkeusjärjestelyä, josa) kaikki yrityksen myymät tuotteet sisältyvät ennalta laadittuun lopullisen kulutusvaiheen hinnastoon;b) yritys myy tuotteensa suoraan vähittäismyyjille, jotka puolestaan myyvät tuotteet suoraan lopullisille kuluttajille.2 artiklaYrityksillä, joille on annettu lupa soveltaa kyseistä poikkeusjärjestelyä, on direktiivin 2006/112/EY 168 artiklasta poiketen oikeus vähentää vähittäismyyjilleen luovuttamistaan tavaroista maksettava tai vähittäismyyjien niistä maksama alv sekä mainitun direktiivin 193 artiklasta poiketen velvollisuus maksaa vähittäismyyjiensä lopullisille kuluttajille suorittamista tavaranluovutuksista johtuva alv.3 artiklaVähittäismyyjät, jotka hankkivat tavaroita kyseisen poikkeusjärjestelyn soveltamiseen luvan saaneelta yritykseltä, vapautetaan direktiivin 2006/112/EY 250 artiklassa tarkoitetusta ilmoitusvelvollisuudesta kyseisen yrityksen niille toimittamien tavaroiden sekä näiden tavaroiden lopullisille kuluttajille luovuttamisen osalta. Velvollisuudesta huolehtii luvan saanut yritys.4 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2012 välisen ajan.5 artiklaTämä päätös on osoitettu Portugalille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EUVL L 325, 28.10.2004, s. 62.[4] EUVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi kumottu direktiivillä 2006/112/EY.


				|

		52014PC0673

			Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS Kroatialle direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti annettavasta luvasta soveltaa verovapautta humanitaarisessa miinanraivauksessa käytettävien koneiden dieselöljyyn /* COM/2014/0673 final - 2014/0312 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Energiatuotteiden ja sähkön verotusta
säännellään unionissa neuvoston direktiivillä 2003/96/EY[1] (jäljempänä
’energiaverodirektiivi’ tai ’direktiivi’).
Direktiivin 19 artiklan 1 kohdan ja
erityisesti sen 5, 15 ja 17 artiklan säännösten nojalla neuvosto voi
yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön
verotustasoa koskevia muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan
liittyvistä syistä.
Tämän ehdotuksen tavoitteena on antaa Kroatialle
lupa vapauttaa humanitaarisessa miinanraivauksessa käytettävien erikoiskoneiden
dieselöljy verosta. Tämän poikkeuksen tarkoituksena on vähentää miinanraivausta
varten rekisteröityneille oikeushenkilöille aiheutuvia kustannuksia, ja
nopeuttaa näin näitä toimia ja humanitaarisen miinanraivauksen täytäntöönpanoa
Kroatiassa.
Verovähennyksellä nopeutetaan miinanraivausta,
jota toteutetaan seuraavien säännösten mukaisesti: yleissopimus
jalkaväkimiinojen käytön, varastoinnin, tuotannon ja siirron kieltämisestä ja
niiden hävittämisestä (Ottawan sopimus, 1998), Oslossa vuonna 2008
allekirjoitettu rypäleammuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus, jossa
kielletään varastoitujen rypäleammusten käyttö, siirto, varastointi ja
hävittäminen kahdeksan vuoden kuluessa, sekä Kroatian tasavallan laki
humanitaarisesta miinanraivauksesta vuodelta 2005.
Kroatian soveltaman toimenpiteen tavoitteena
on kannustaa epäiltyjen miinakenttien nopeampaan raivaamiseen sekä
maatalousmaan ja metsien vapauttamiseen uudelleen taloudellista toimintaa
varten. Toimenpiteestä odotetaan myös saatavan välittömiä myönteisiä
vaikutuksia ihmisten elämälle ja terveydelle miinojen ja räjähtämättömien
taisteluvälineiden saastuttamilla alueilla.
Ilman toimenpiteen soveltamista Kroatian
alueella toimintaluvan saaneen miinanraivauskaluston käyttäjien on maksettava
moottoripolttoaineena käytettävän dieselöljyn kansallinen valmistevero, joka on
2 860 Kroatian kunaa (noin 375,54 euroa)[2].
Verokantaa sovelletaan sekä ammattikäytössä että kiinteästi asennettuihin
moottoreihin, raskaaseen konekalustoon ja ajoneuvoihin, jotka on tarkoitettu
käytettäviksi muussa kuin tieliikenteessä (energiaverodirektiivin 8 artiklan 2
kohdan b, c ja d alakohta). Määräaikainen verovapautus antaisi käyttäjille
mahdollisuuden alentaa miinanraivauksesta aiheutuvia kustannuksia ja lisätä
voittoja rajoitetun ajan, mikä kannustaisi työn tehostamiseen toimenpiteen
voimassaoloajan. Tämä nopeuttaa miinanraivausta.
Pyyntö ja sen yleinen tausta
Kroatian viranomaiset pyysivät 8. huhtikuuta
2014 päivätyllä kirjeellä direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti lupaa
soveltaa verovapautta humanitaarisessa miinanraivauksessa käytettävien
tiettyjen koneiden dieselöljyyn. Kroatian viranomaiset toimittivat lisätietoja
ja selvennyksiä 15. heinäkuuta 2014.
Kroatian viranomaisten tavoite on vapauttaa
humanitaarisessa miinanraivauksessa käytettävien erikoiskoneiden dieselöljy
verosta. Toimenpide pannaan täytäntöön soveltamalla maksetun valmisteveron
palautusjärjestelmää, jotta miinanraivausta jäljellä olevilla miinoitetuilla
alueilla voidaan nopeuttaa. Koneet, joissa käytetään valmisteverosta
vapautettua dieselöljyä, luokitellaan niiden käyttötarkoituksen, työstökoneiden
ja käyttötavan mukaan.
Kroatian viranomaisten 1. tammikuuta 2014
toimittamien tietojen mukaan miinoitettujen ja pelkästään räjähtämättömien
taisteluvälineiden saastuttamien alueiden kokonaislaajuudeksi Kroatiassa
arvioidaan 613,6 km². Kroatian arvion mukaan miinoista saastuneiden
metsäalueiden käyttämättömästä potentiaalista aiheutuu vuosittain noin 30
miljoonan euron tappiot. Saastuneista maatalousmaista 55 prosenttia on
peltoalaa ja loput niittyjä ja laitumia. On arvioitu, että 900 000 ihmistä
(noin 20 % väestöstä) asuu edelleen epäiltyjen miinakenttien välittömässä läheisyydessä.
Vuosina 1991–2013 miinoista saastuneilla alueilla tapahtui 1 353 miinoihin
liittyvää vaaratilannetta ja onnettomuutta, jotka vaikuttivat 1 976
ihmiseen ja aiheuttivat 510 ihmisen kuoleman.
Kroatia on hakenut veronalennusta kuudeksi
vuodeksi, joka on direktiivin 19 artiklan 2 kohdassa säädetty enimmäisaika.
Soveltamisala
Toimenpiteen edunsaajat ovat oikeushenkilöitä,
joille Kroatian miinatoimintakeskus antaa toimintaluvan ja jotka rekisteröidään
humanitaarisessa miinanraivauksessa toimiviksi yksiköiksi humanitaarisesta
miinanraivauksesta annetun lain[3],
humanitaarista miinanraivausta koskevien menettelysääntöjen[4] ja
humanitaarisessa miinanraivauksessa käytettävän kaluston teknisen
vaatimustenmukaisuuden määrittämistä koskevien sääntöjen[5] mukaisesti. Edunsaajat
suorittavat miinojen ja maa-alueen raivausta miinanraivauskalustolla ja
mahdollistavat sen, että pyroteknikot voivat deaktivoida räjähtämättömät
miinat. Hyväksyttävät koneet määritellään tyypin, käyttötarkoituksen ja
polttoainekulutuksen mukaan, mikä puolestaan riippuu raivauksen
perusteellisuudesta, koneiden nopeudesta, raivaustiheydestä ja siitä, miten ne
vaikuttavat tiiviiseen maaperään. Toimenpide myönnetään palauttamalla jo
maksettu valmistevero tällaista käyttöä varten maksettujen laskujen perusteella.
Tietoihin sisällytetään ostajan tiedot, koneiden sarjanumerot, koneen
käyttötunnit sekä ostetun dieselöljyn määrä ja ostopäivä.
Kroatian viranomaisten antamien lukujen mukaan
Kroatiassa on 36 rekisteröityä oikeushenkilöä, joilla on 47 humanitaariseen
miinanraivaukseen käytettävää konetta. Toimenpidettä ei kuitenkaan ole
tarkoitus rajoittaa ainoastaan näihin hyväksyttyihin toimijoihin vaan sitä
sovelletaan myös kaikkiin uusiin hyväksyttyihin toimijoihin ja
miinanraivauskalustoon, jota voidaan käyttää tätä tarkoitusta varten
tulevaisuudessa. Kroatian miinatoimintakeskus hyväksyy kaikki uudet
miinanraivauskoneet, jotka on tarkoitettu käytettäviksi humanitaarisessa
miinanraivauksessa, ja pitää niistä kirjaa.
Kroatian
viranomaisten mukaan toimenpiteestä saatavan etuuden määrä edunsaajaa kohti
riippuu sen alueen koosta, joka raivataan miinanraivauskalustolla, ja siitä
dieselöljyn kokonaismäärästä, joka tällaisen alueen miinanraivaukseen
käytetään. Kroatian arvion mukaan verovähennyksestä saatava etuuden määrä, joka
on laskettu kaikkien miinanraivausta vuonna 2013 harjoittaneiden toimijoiden
keskimääräisen polttoainekulutuksen mukaan, on noin 2 907 038 kunaa
(noin 381 736,50 euroa), joten konekohtaiseksi keskimääräksi arvioidaan 61
859,15 kunaa tai 8 123,01 euroa vuodessa. Kroatian viranomaiset ennustavat,
että arvioituun keskikulutukseen perustuvat vuotuiset budjettimenot nousevat
seuraavasti toimenpiteen kuuden soveltamisvuoden aikana: 2 965 179
kunaa (noin 389 371,23 euroa) vuonna 2015, 3 024 482 kunaa (noin
397 158,66 euroa) vuonna 2016, 3 024 482 kunaa (noin
405 101,83 euroa) vuonna 2017, 3 146 671 kunaa (noin
413 203,87 euroa) vuonna 2018, 3 209 604 kunaa (noin
421 467,94 euroa) vuonna 2019, 3 273 796 kunaa (noin
429 897,30 euroa vuonna 2020, jolloin kokonaismäärä on
18 704 706 kunaa (noin 2 456 200,83 euroa).
Toimenpiteen toteutus
Toimivaltaiset Kroatian miinatoimintakeskuksen
(HCR) yksiköt valvovat toimintaa ja pitävät kirjaa kaluston käytöstä. Tiedot
kerätään hankekohtaisesti (raivauspaikkakohtaisesti). Jokaisesta koneesta
täytetään erityinen lomake, johon kirjataan käyttöajat, suoritettavat työt ja
polttoaineen kulutus kultakin päivältä.
Kun hanke on päättynyt, miinanraivaaja jättää
raivauspaikalla käytetyn kaluston osalta valmisteveron palautuslomakkeen, jossa
on mukana kunkin koneen käyttöpäiväkirja. Lomakkeet on hyväksytettävä
raivauspaikan johtajalla ja hanketta valvova HCR:n viranomainen tarkistaa ne.
Tämä vastuuviranomainen on jatkuvasti läsnä raivauspaikalla paikalla tehtäviä
tarkastuksia varten.
Valtiovarainministeriön verohallinto, joka
yleisesti valvoo valmisteverolainsäädännön täytäntöönpanoa, tarkastaa muiden
valvontatehtäviensä ohessa raivauspaikalta saatavien tietojen perusteella
raivauskoneissa käytetyt polttoainemäärät järjestelmällisesti. Verovapautus
myönnetään palauttamalla jo maksettu valmistevero.
Kroatian
viranomaisten näkemykset toimenpiteen vaikutuksesta sisämarkkinoihin
Toimenpide ei
suosi tiettyjä yrityksiä toisten kustannuksella, koska sitä sovelletaan
kaikkiin yrityksiin, jotka osallistuvat humanitaariseen miinanraivaukseen,
joten mikään yksittäinen yritys ei saa taloudellista etua. Kroatia olettaa
myös, ettei toimenpide vaikuta EU:n sisäiseen kauppaan, kun otetaan huomioon
sen erityisluonne ja se, että tuki on rajoitettu Kroatian tasavallan miinoista
saastuneisiin alueisiin.
Voimassa olevat aiemmat säännökset
Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan
yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annettu neuvoston
direktiivi 2003/96/EY ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan c ja d
alakohta.
Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan
mukaisen toimenpiteen arviointi
Erityiset politiikkaan liittyvät syyt
Direktiivin 19 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä
alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Edellisissä
artikloissa, erityisesti 5, 15 ja 17 artiklassa esitettyjen säännösten lisäksi
neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan
ottaa käyttöön muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan
liittyvistä syistä.”
Kroatian viranomaisten pyrkimyksenä on tämän
verovapautuksen avulla nopeuttaa miinanraivausta alueilla, jotka ovat vielä
miinoista saastuneita eri puolilla Kroatiaa. Ilman toimenpidettä
humanitaarisessa miinanraivauksessa käyttövoimana käytettävää dieselöljyä
verotettaisiin 2 860 kunaa (noin 375,54 euroa) 1 000 litralta.
On syytä panna merkille, että Kroatia soveltaa dieselöljyyn samaa verokantaa
niin ammattitarkoituksia kuin direktiivin 2003/96/EY 8 artiklan 2 kohdan c ja d
alakohdassa säädettyjä tarkoituksia varten. Soveltamalla pyydettyä ajallisesti
rajattua verovapautusta kannustetaan humanitaariseen miinanraivaukseen
osallistuvia talouden toimijoita saattamaan työnsä päätökseen ennen
kuusivuotisen toimenpiteen päättymistä. Näin edistetään jäljellä olevien
miinoista saastuneiden alueiden miinanraivauksen nopeuttamista koskevan
poliittisen tavoitteen saavuttamista. Kroatiassa ei suunniteltua toimenpidettä
lukuun ottamatta ole muita tukia niille talouden toimijoille, jotka ovat mukana
humanitaarisessa miinanraivauksessa miinoista saastuneilla alueilla.
Kroatia on korostanut, että toimenpiteellä
olisi myös välittömiä myönteisiä vaikutuksia ihmisten elämälle ja terveydelle
miinojen ja räjähtämättömien taisteluvälineiden saastuttamilla alueilla. Edellä
esitetyn perusteella komissio toteaa, että Kroatian viranomaisten vuosina
1991–2013 toimittamien tietojen mukaan 1 976 ihmistä on saanut miinoista
johtuvia vammoja Kroatiassa, ja näistä on kuollut 510. Komissio toteaa myös,
että tulojen menetys, joka seuraa siitä, ettei miinoista saastunutta
maatalousmaata voida viljellä, voi olla jopa 50 miljoonaa euroa.
Voidaan päätellä, että halu soveltaa
verovapautta dieselöljyyn, jota käytetään tietyissä koneissa humanitaariseen
miinanraivaukseen eri puolilla Kroatiaa, perustuu erityisiin toimintapoliittisiin
syihin erityisesti sosiaali-, turvallisuus-, terveys- ja aluepolitiikan
aloilla.
Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
politiikkaan ja muihin tavoitteisiin
Pyydetty toimenpide liittyy pääasiassa EU:n
terveys-, alue- ja ympäristöpolitiikkaan sikäli, että sen avulla voidaan
nopeammin vähentää miinoista saastuneita Kroatian tasavallan alueita, joista
aiheutuu uhka ihmisten, kotieläinten ja luonnonvaraisten eläinten elämälle ja
terveydelle. On huomattava, että Kroatiassa asuu arvioiden mukaan edelleen
900 000 ihmistä miinoitetuiksi epäiltyjen alueiden läheisyydessä, ja
heidän terveytensä ja turvallisuutensa on uhattuna.
Komissio toteaa, että toimenpide koskee
ainoastaan dieselöljyä, joita käytetään erikoiskäyttöön hyväksytyissä koneissa,
jotka on suunniteltu ja rakennettu miinojen raivaukseen miinoitetuilta
alueilta, ja että se on lisäksi rajoitettu Kroatian tasavallan miinoista
saastuneisiin alueisiin. On myös syytä mainita, ettei näitä koneita voi käyttää
minkäänlaiseen kuljetukseen yleisillä teillä.
Sen vuoksi voidaan todeta, että toimenpide on
unionin kansanterveys-, ympäristö-, energia- ja liikennepolitiikan mukainen.
Asianomaiset olosuhteet huomioon ottaen
toimenpide näyttää hyväksyttävältä myös sisämarkkinoiden moitteettoman
toiminnan ja terveen kilpailun kannalta. Tämä johtuu erityisesti siitä, että
toimenpide ei suosi tiettyjä yrityksiä toisten kustannuksella, koska sitä
sovelletaan kaikkiin yrityksiin, jotka osallistuvat humanitaariseen
miinanraivaukseen Kroatiassa. Toimenpide ei myöskään vaikuta EU:n sisäiseen
kauppaan, kun otetaan huomioon sen erityisluonne ja se, että tuki on rajoitettu
Kroatian tasavallan miinoista saastuneisiin alueisiin.
Toimenpiteen
soveltamisaika
Komissio ehdottaa, että toimenpidettä
sovelletaan direktiivissä 2003/96/EY säädetyn enimmäisajan eli kuusi vuotta.
Tämä aika näyttää asianmukaiselta, jotta Kroatian viranomaiset pystyvät
keräämään tietoja toimenpiteen tulosten arvioimiseksi ja toimenpiteen piiriin
kuuluvat talouden toimijat saavat riittävän varmuuden ja riittävästi aikaa
miinoista saastuneiden alueiden raivaukseen loppuunsaattamiseksi.
Valtiontukisäännöt
Kroatian viranomaisten on tarkoitus soveltaa
verovapautta dieselöljylle, jota käytetään tietyissä humanitaariseen
miinanraivaukseen käytettävissä koneissa, palauttamalla peritty valmistevero
kokonaisuudessaan. Toimenpide on valtiontukea, ja siitä on ilmoitettava
komissiolle SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan nojalla.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN
JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
Intressitahojen
kuuleminen
Tämä ehdotus perustuu Kroatian jättämään
hakemukseen ja koskee ainoastaan kyseistä jäsenvaltiota.
Asiantuntijatiedon
käyttö
Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu.
Vaikutusten
arviointi
Tämä ehdotus koskee luvan antamista yhdelle
jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT
OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
Toissijaisuusperiaate
SEUT-sopimuksen 113 artiklan soveltamisalaan
kuuluva välillinen verotus ei sinänsä kuulu kyseisen perussopimuksen 3
artiklassa tarkoitettuun unionin yksinomaiseen toimivaltaan.
Voimassa olevassa EU:n lainsäädännössä
säännellään ja rajoitetaan kuitenkin tiukasti jäsenvaltioiden toimivallan
käyttöä tällä alalla. Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaan ainoastaan
neuvostolla on valtuudet antaa jäsenvaltiolle lupa ottaa käyttöön muita vapautuksia
tai alennuksia kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla. Jäsenvaltiot
eivät voi toimia neuvoston sijasta.
Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen
mukainen.
Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen.
Verovapautus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen kyseessä olevan tavoitteen
saavuttamiseksi (ks. edellä olevat huomiot sisämarkkinoista ja terveestä
kilpailusta).
Sääntelytavan
valinta
Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston päätös.
Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklassa säädetään
ainoastaan tämäntyyppisestä toimenpiteestä.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Toimenpiteestä ei aiheudu taloudellista tai
hallinnollista rasitetta unionille. Näin ollen ehdotuksella ei ole vaikutuksia
Euroopan unionin talousarvioon.
2014/0312 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS
Kroatialle direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan
mukaisesti annettavasta luvasta soveltaa verovapautta humanitaarisessa
miinanraivauksessa käytettävien koneiden dieselöljyyn
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön
verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003
annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY[6]
ja erityisesti sen 19 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Kroatian viranomaiset
pyysivät 8 päivänä huhtikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä direktiivin 2003/96/EY
19 artiklan mukaisesti lupaa soveltaa verovapautta humanitaarisessa
miinanraivauksessa käytettävien tiettyjen koneiden dieselöljyyn.
(2)       Kroatian tavoitteena on
verovapautuksella vauhdittaa miinanraivausta jäljellä olevilla miinoista
saastuneilla alueilla maan eri puolilla. Toimenpiteellä on näin välittömiä
myönteisiä vaikutuksia ihmisten elämään ja terveyteen näillä alueilla.
(3)       Toimenpide koskee ainoastaan
hyväksyttyjä erikoiskäyttöön tarkoitettuja koneita, jotka on suunniteltu ja
rakennettu erityisesti miinoitettujen alueiden raivaamiseen.
(4)       Toimenpide rajataan miinoista
saastuneisiin alueisiin Kroatian alueella.
(5)       Toimenpidettä sovelletaan
kaikkiin toimijoihin, jotka osallistuvat humanitaarisen miinanraivauksen
Kroatiassa, joten yksikään yksittäinen yritys ei saa taloudellista etua.
(6)       Sen vuoksi toimenpide voidaan
hyväksyä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta ja ottaen huomioon
tarve varmistaa oikeudenmukainen kilpailu, ja se on Euroopan unionin
kansanterveys-, ympäristö-, energia- ja liikennepolitiikan mukainen.
(7)       Direktiivin 2003/96/EY 19
artiklan 2 kohdan mukaisesti kunkin kyseisen artiklan nojalla myönnetyn luvan
on oltava ajallisesti tarkkaan rajoitettu. Jotta talouden toimijat saavat
riittävän varmuuden ja riittävästi aikaa saattaa loppuun miinojen raivaus
saastuneilla alueilla, lupa myönnetään kuudeksi vuodeksi.
(8)       Tämä päätös ei vaikuta
valtiontukea koskevien unionin sääntöjen soveltamiseen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Annetaan Kroatialle lupa vapauttaa verosta
dieselöljy, jota käytetään humanitaariseen miinanraivaukseen erikoistuneissa
koneissa sen alueella. Toimenpide koskee ainoastaan hyväksyttyjä
erikoiskäyttöön tarkoitettuja koneita, jotka on suunniteltu ja rakennettu
erityisesti miinoitettujen alueiden raivaamiseen.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se
annetaan tiedoksi. Sen soveltaminen päättyy kuuden vuoden kuluttua tämän
jälkeen.
3 artikla
Tämä päätös on
osoitettu Kroatian tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
([1])            Neuvoston
direktiivi 2003/96/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003, energiatuotteiden ja
sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (EUVL L 283,
31.10.2003, s. 51).
([2])            Kaikki
laskelmat perustuvat 1. lokakuuta 2013 voimassa olleeseen valuuttakurssiin,
jonka mukaan 1 euro on 7,6153 Kroatian kunaa. Ks. EUVL C 286,
2.10.2013.
([3])            Kroatian
tasavallan virallisen lehden numerot 153/2005, 63/2007 ja 152/2008.
([4])            Kroatian
tasavallan virallisen lehden numerot 53/2007, 111/2007 ja 141/2011.
([5])            Kroatian
tasavallan virallisen lehden numerot 53/2007, 39/2011 ja 57/2013.
([6])            EUVL
L 283, 31.10.2003, s. 51.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.10.2016
            COM(2016) 684 final
            2016/0341(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 ja 129, ehdotuksesta uudeksi E-säännöksi, joka koskee raskaiden moottorien muuntamiseen kahdella polttoaineella käyviksi (dual-fuel) käytettäviä jälkiasennusjärjestelmiä, ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 15 ja 16, ehdotuksista kahdeksi uudeksi UNECE:n maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöiksi, jotka koskevat kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen päästöjen mittausmenetelmää sekä ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää, sekä ehdotuksesta uudeksi päätöslauselmaksi valonlähdeluokkien yhteisistä määritelmistä (R.E.4)

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio (UNECE) kehittää kansainvälisellä tasolla yhdenmukaistettuja vaatimuksia, joiden tarkoituksena on poistaa kaupan tekniset esteet vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen sopimuspuolten välisestä moottoriajoneuvojen kaupasta ja varmistaa tällaisten ajoneuvojen osalta korkeatasoinen turvallisuus ja ympäristönsuojelu.

               Unioni on 27. marraskuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/836/EY mukaisesti liittynyt Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä ’UNECE’, sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus). Pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevan sopimuksen (rinnakkaissopimus) tekemisestä 31. tammikuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/125/EY mukaisesti unioni on puolestaan liittynyt rinnakkaissopimukseen.

               Ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevän maailmanfoorumin, UNECE WP.29:n, kokoukset pidetään kolme kertaa jokaisena kalenterivuonna eli maaliskuussa, kesäkuussa ja marraskuussa. Kussakin kokouksessa vahvistetaan uusia UNECE:n sääntöjä ja muutoksia voimassa oleviin UNECE:n sääntöihin tai maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin tekniikan kehityksen ottamiseksi huomioon. Ennen kutakin WP.29:n kokousta muutokset hyväksytään jossakin kuudesta WP.29:n alaisuudessa toimivasta työryhmästä.

               Sen jälkeen muutokset, täydennykset ja oikaisut hyväksytään lopullisesti WP.29:n kokouksessa, kunhan kokous on päätösvaltainen ja sopimuspuolten määräenemmistö kannattaa niitä. EU on sopimuspuolena kahdessa WP.29:n piiriin kuuluvassa sopimuksessa (vuosien 1958 ja 1998 sopimukset). Kutakin kokousta varten annetaan neuvoston päätös, ”megapäätös”, joka sisältää luettelon säännöistä, muutoksista, täydennyksistä ja oikaisuista ja jolla komissio valtuutetaan äänestämään unionin puolesta kussakin WP.29:n kokouksessa.

               Tässä neuvoston päätöksessä määritellään unionin kanta, jota noudatetaan äänestettäessä 14.–20. marraskuuta 2016 pidettävään WP.29:n kokoukseen äänestettäväksi toimitetuista säännöistä, tarkistuksista, täydennyksistä ja oikaisuista.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Tämä ehdotus täydentää unionin sisämarkkinapolitiikkaa autoteollisuuden osalta ja on täysin linjassa sen kanssa.

               WP.29-järjestelmä vahvistaa ajoneuvostandardien kansainvälistä yhdenmukaistamista. Vuoden 1958 sopimus on tässä suhteessa olennainen, sillä sen ansiosta EU:n valmistajat voivat toimia yhteisten tyyppihyväksyntäsääntöjen pohjalta ja tietävät, että sopimuspuolet hyväksyvät niiden tuotteet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisina. Järjestelmän ansiosta on pystytty moottoriajoneuvojen yleisestä turvallisuudesta annetulla asetuksella (EY) N:o 661/2009 kumoamaan yli 50 EU-direktiiviä ja korvaamaan ne vuoden 1958 sopimuksen puitteissa laadituilla vastaavilla säännöillä.

               Vastaavaa mallia sovellettiin myös direktiiviin 2007/46/EY, jolla korvattiin jäsenvaltioiden hyväksymisjärjestelmät unionin hyväksymisjärjestelmällä ja vahvistettiin yhdenmukaiset puitteet, jotka sisältävät ne hallinnolliset määräykset ja yleiset tekniset vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin. Tuolla direktiivillä sisällytettiin UNECE:n sääntöjä EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmään joko tyyppihyväksyntää koskevina vaatimuksina tai unionin lainsäädännön vaihtoehtoina. Kyseisen direktiivin antamisen jälkeen UNECE:n sääntöjä on yhä enemmän sisällytetty EU-tyyppihyväksyntää koskevaan unionin lainsäädäntöön.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               WP.29-järjestelmä on kytköksissä unionin kilpailukykypolitiikkaan, jota tämä aloite tukee. Ehdotus on yhdenmukainen myös suhteessa unionin liikenne- ja energiapolitiikkaan, joka otetaan asianmukaisesti huomioon laadittaessa ja hyväksyttäessä vuoden 1958 sopimuksen piiriin kuuluvia UNECE:n sääntöjä.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Tämän ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 114 artikla yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               •Toissijaisuusperiaate

               Ainoastaan unioni voi äänestää puoltavasti, kun kyse on kansainvälisistä oikeudellisista asiakirjoista, kuten ehdotuksista UNECE:n säännöiksi ja UNECE:n sääntöjen muutoksiksi sekä luonnoksista maailmanlaajuisiksi teknisiksi säännöiksi ja niiden sisällyttämisestä moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevaan unionin järjestelmään. Näin sekä estetään sisämarkkinoiden hajanaistuminen että varmistetaan yhtäläiset terveys- ja turvallisuusstandardit kaikkialla EU:ssa. Näin voidaan myös hyödyntää mittakaavaetuja: tuotteita voidaan valmistaa koko unionin markkinoille ja myös kansainvälisille markkinoille sen sijaan, että niitä räätälöitäisiin kansallisen tyyppihyväksynnän saamiseksi kustakin jäsenvaltiosta.

               Ehdotus on siten toissijaisuusperiaatteen mukainen.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Tällä neuvoston päätöksellä valtuutetaan komissio äänestämään unionin puolesta. Päätös on neuvoston päätöksen 97/836/EY 5 artiklan 1 kohdan mukainen oikeasuhteinen päätös, jossa määritellään UNECE:ssa esitettävä EU:n yhtenäinen kanta siltä osin kuin kyse on äänestämisestä WP.29:n kokouksen esityslistalla olevista asioista. Ehdotus on näin ollen suhteellisuusperiaatteen mukainen, sillä siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi; tavoitteena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja taata samalla yleisen turvallisuuden ja suojelun korkea taso.

               •Toimintatavan valinta

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa edellytetään neuvoston päätöksen käyttämistä kansainvälisellä sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamiseksi.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

               Ei sovelleta.

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Ei sovelleta.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu tämän ehdotuksen yhteydessä. Moottoriajoneuvoja käsittelevä tekninen komitea on kuitenkin tarkastellut sitä.

               •Vaikutustenarviointi

               Ehdotuksesta ei voida tehdä vaikutustenarviointia, sillä se ei ole säädösluonteinen eikä vaihtoehtoisia toimia ole tarjolla tai voida käyttää.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

               Ehdotus ei aiheuta hallinnollista rasitetta, koska megapäätöksen liitteessä mainituilla muutoksilla ei aseteta yrityksille, pk-yritykset mukaan luettuina, uusia raportointiin liittyviä tai muita hallinnollisia velvoitteita. Tavoitteena onkin sen sijaan keventää hallinnollista rasitetta. Maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettujen vaatimusten ansiosta valmistajat voivat esittää järjestelmien ja komponenttien hyväksyntäasiakirjat paitsi EU:ssa myös vientimarkkinoilla eli EU:n ulkopuolisten vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten markkinoilla.

               Ehdotuksella on erittäin myönteinen vaikutus EU:n autoteollisuuden kilpailukykyyn ja kansainväliseen kauppaan. Sen, että EU:n kauppakumppanit hyväksyvät kansainvälisesti yhdenmukaistetut ajoneuvoja koskevat säännöt, katsotaan olevan paras keino poistaa tullin ulkopuolisia kaupan esteitä ja laajentaa EU:n autoteollisuuden yritysten pääsyä markkinoille.

               •Perusoikeudet

               Ehdotuksella ei ole vaikutuksia perusoikeuksien suojeluun.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

               Ei sovelleta.

               •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

               Ei sovelleta

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

               Ehdotuksessa määritellään unionin kanta, jota noudatetaan äänestettäessä

               –muutoksista UNECE:n sääntöihin nro 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 ja 129,

               –ehdotuksesta uudeksi E-säännöksi, joka koskee raskaiden moottorien muuntamiseen kahdella polttoaineella käyviksi (dual-fuel) käytettäviä jälkiasennusjärjestelmiä,

               –muutoksista UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 15 ja 16,

               –ehdotuksesta kahdeksi uudeksi UNECE:n maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöksi, jotka koskevat kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen päästöjen mittausmenetelmää sekä ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää, sekä

               –ehdotuksesta uudeksi päätöslauselmaksi valonlähdeluokkien yhteisistä määritelmistä (R.E.4).

               2016/0341 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 ja 129, ehdotuksesta uudeksi E-säännöksi, joka koskee raskaiden moottorien muuntamiseen kahdella polttoaineella käyviksi (dual-fuel) käytettäviä jälkiasennusjärjestelmiä, ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 15 ja 16, ehdotuksista kahdeksi uudeksi UNECE:n maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöiksi, jotka koskevat kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen päästöjen mittausmenetelmää sekä ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää, sekä ehdotuksesta uudeksi päätöslauselmaksi valonlähdeluokkien yhteisistä määritelmistä (R.E.4)

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni on neuvoston päätöksen 97/836/EY
                  1
                mukaisesti liittynyt Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä ’UNECE’, sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista, jäljempänä ’vuoden 1958 tarkistettu sopimus’.

               (2)Unioni on neuvoston päätöksen 2000/125/EY
                  2
                mukaisesti liittynyt sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamisesta, jäljempänä ’rinnakkaissopimus’.

               (3)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/46/EY
                  3
                korvattiin jäsenvaltioiden hyväksymisjärjestelmät unionin hyväksymisjärjestelmällä ja vahvistettiin yhdenmukaiset puitteet, jotka sisältävät ne hallinnolliset määräykset ja yleiset tekniset vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin. Tuolla direktiivillä sisällytettiin vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen nojalla vahvistettuja sääntöjä, jäljempänä ’UNECE:n säännöt’, EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmään joko tyyppihyväksyntää koskevina vaatimuksina tai unionin lainsäädännön vaihtoehtoina. Kyseisen direktiivin antamisen jälkeen UNECE:n sääntöjä on yhä enemmän sisällytetty EU-tyyppihyväksyntää koskevaan unionin lainsäädäntöön.

               (4)Saatujen kokemusten ja tekniikan kehityksen vuoksi olisi mukautettava tiettyjä vaatimuksia, jotka liittyvät UNECE:n sääntöihin nro 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 ja 129 sekä UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 15 ja 16, tekniikan kehityksen ottamiseksi huomioon.

               (5)Jotta voitaisiin vahvistaa yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat raskaiden moottorien muuntamiseen kahdella polttoaineella käyviksi (dual-fuel) käytettävien jälkiasennusjärjestelmien hyväksymistä, olisi hyväksyttävä uusi UNECE:n sääntö.

               (6)Jotta voitaisiin vahvistaa yhdenmukaiset tekniset vaatimukset, jotka koskevat kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tiettyjen päästötyyppien mittausmenetelmää sekä ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää, olisi hyväksyttävä kaksi uutta UNECE:n maailmanlaajuista teknistä sääntöä.

               (7)Jotta voitaisiin vahvistaa yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat valonlähdeluokkien määritelmiä, olisi hyväksyttävä uusi päätöslauselma (R.E.4).

               (8)On näin ollen asianmukaista vahvistaa edellä mainittujen UNECE:n asiakirjojen hyväksymistä koskeva kanta, joka esitetään unionin puolesta UNECE:n asianomaisissa komiteoissa, eli vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen hallintokomiteassa ja rinnakkaissopimuksen toimeenpanevassa komiteassa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen hallintokomiteassa ja rinnakkaissopimuksen toimeenpanevassa komiteassa 14 ja 20 päivän marraskuuta 2016 välisenä aikana unionin puolesta esitettävä kanta on, että unioni äänestää tämän päätöksen liitteessä lueteltujen ehdotusten puolesta.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston päätös 97/836/EY, tehty 27 päivänä marraskuuta 1997, Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus) (EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78).

                     (2)
                  Neuvoston päätös 2000/125/EY, tehty 31 päivänä tammikuuta 2000, pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevan sopimuksen (”rinnakkaissopimus”) tekemisestä (EYVL L 35, 10.2.2000, s. 12).

                     (3)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) (EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.10.2016
            COM(2016) 684 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 ja 129, ehdotuksesta uudeksi E-säännöksi, joka koskee raskaiden moottorien muuntamiseen kahdella polttoaineella käyviksi (dual-fuel) käytettäviä jälkiasennusjärjestelmiä, ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 15 ja 16, ehdotuksista kahdeksi uudeksi UNECE:n maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöiksi, jotka koskevat kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen päästöjen mittausmenetelmää sekä ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää, sekä ehdotuksesta uudeksi päätöslauselmaksi valonlähdeluokkien yhteisistä määritelmistä (R.E.4)

               LIITE

                        Työjärjestyksen kohdan otsikko

                        Asiakirjaviite

                        Ehdotus: täydennys 25 muutossarjaan 02, sääntö nro 7 (etu-, taka-, jarru- ja äärivalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/75

                        Ehdotus: täydennys 8 muutossarjaan 06, sääntö nro 16 (turvavyöt, ISOFIX ja kokoluokka i)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/98

                        ja epävirallinen asiakirja WP.29-170-04

                        Ehdotus: muutossarja 07 sääntöön nro 16 (turvavyöt, ISOFIX ja kokoluokka i)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/99

                        Ehdotus: täydennys 45 muutossarjaan 03, sääntö nro 37 (hehkulamput)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/76

                        Ehdotus: oikaisu 2 tarkistukseen 3, sääntö nro 44 (tehostetut lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/100

                        Ehdotus: täydennys 12 muutossarjaan 04, sääntö nro 44 (lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/101

                        Ehdotus: täydennys 12 muutossarjaan 04, sääntö nro 44 (lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/102

                        Ehdotus: täydennys 10 muutossarjaan 01, sääntö nro 45 (ajovalaisimien puhdistuslaitteet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/77

                        Ehdotus: täydennys 4 muutossarjaan 04, sääntö nro 46 (epäsuoran näkemän tarjoavat laitteet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/89

                        Ehdotus: täydennys 17 muutossarjaan 04, sääntö nro 48 (valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/78

                        Ehdotus: täydennys 10 muutossarjaan 05, sääntö nro 48 (valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/79

                        Ehdotus: täydennys 8 muutossarjaan 06, sääntö nro 48 (valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/80

                        Ehdotus: täydennys 19 muutossarjaan 01, sääntö nro 53 (luokan L3 ajoneuvojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/81

                        Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 02, sääntö nro 53 (luokan L3 ajoneuvojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/82

                        Ehdotus: muutossarja 04 sääntöön nro 78 (luokan L ajoneuvojen jarrut)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/114 ja epävirallinen asiakirja

                        GRRF-82-06

                        Ehdotus: täydennys 2 muutossarjaan 03, sääntö nro 80 (istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuus – linja-autot)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/103

                        Ehdotus: täydennys 8 muutossarjaan 06, sääntö nro 83 (luokkien M1 ja N1 ajoneuvojen päästöt)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/108

                        Ehdotus: täydennys 4 muutossarjaan 07, sääntö nro 83 (luokkien M1 ja N1 ajoneuvojen päästöt)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/109

                        Ehdotus: muutossarja 01 sääntöön nro 86 (maatalous- ja metsätaloustraktorien valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/83

                        Ehdotus: täydennys 18 sääntöön nro 87 (huomiovalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/84

                        Ehdotus: täydennys 12 säännön nro 99 alkuperäiseen versioon (kaasupurkausvalonlähteet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/85

                        Ehdotus: muutossarja 06 sääntöön nro 105 (vaarallisten aineiden kuljetukseen tarkoitetut ajoneuvot (ADR-ajoneuvot))

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/90

                        Ehdotus: täydennys 5 muutossarjaan 04, sääntö nro 107 (linja-autojen yleiset rakennevaatimukset)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/91

                        Ehdotus: täydennys 6 muutossarjaan 05, sääntö nro 107 (linja-autojen yleiset rakennevaatimukset)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/92

                        Ehdotus: täydennys 6 muutossarjaan 06, sääntö nro 107 (linja-autojen yleiset rakennevaatimukset)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/93

                        Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 07, sääntö nro 107 (linja-autojen yleiset rakennevaatimukset)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/94

                        Ehdotus: täydennys 5 muutossarjaan 01, sääntö nro 110 (paineistettua/nesteytettyä maakaasua käyttävät ajoneuvot)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/95

                        Ehdotus: täydennys 9 sääntöön nro 121 (hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien tunnistaminen)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/96

                        Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 01, sääntö nro 121 (hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien tunnistaminen)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/97

                        Ehdotus: täydennys 6 säännön nro 128 alkuperäiseen versioon (valodiodivalonlähteet (LED))

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/86

                        Ehdotus: oikaisu 2 sääntöön nro 129 (tehostetut lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/104

                        Ehdotus: täydennys 5 sääntöön nro 129 (tehostetut lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/105

                        Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 01, sääntö nro 129 (tehostetut lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/106

                        Ehdotus: muutossarja 02 sääntöön nro 129 (tehostetut lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/107

                        Ehdotus: uusi sääntö yhdenmukaisista määräyksistä, jotka koskevat raskaisiin dieselmoottoreihin ja raskaisiin hyötyajoneuvoihin asennettavien moottorin muuntamiseen kahdella polttoaineella käyviksi tarkoitettujen jälkiasennusjärjestelmien hyväksymistä

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/110

                        Ehdotus: luonnos päätöslauselmaksi valonlähdeluokkien yhteisistä määritelmistä (R.E.4).

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/111

                        Ehdotus: muutos 1 maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön nro 15 (yhdenmukaistettu kevyiden hyötyajoneuvojen kansainvälinen testimenetelmä (WLTP))

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/68

                        Ehdotus: muutos 1 maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön nro 16 (renkaat)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/117

                        Ehdotus: uusi maailmanlaajuinen tekninen sääntö, joka koskee kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen sisäistä valvontajärjestelmää

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/112

                        Ehdotus: uusi maailmanlaajuinen tekninen sääntö, joka koskee polttomoottorilla varustettujen kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen kampikammio- ja haihtumispäästöjen mittausmenetelmää

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/66


title: Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Puolan tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus

text:
Avis juridique important

|

52001PC0187

Ehdotus: Neuvoston Päätös luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Puolan tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus  /* KOM/2001/0187 lopull. */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Puolan tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus(komission esittämä)PERUSTELUTSaksan liittotasavalta on komission pääsihteeristössä 16 päivänä lokakuuta 2000 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY [1] 30 artiklan perusteella lupaa tehdä Puolan tasavallan kanssa verotusta koskevia poikkeusmääräyksiä kuudennen direktiivin 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus.[1]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/4/EY (EYVL L 22, 24.1.2001, s. 17).Muille jäsenvaltioille ilmoitettiin Saksan liittotasavallan pyynnöstä 7 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä 30 artiklan mukaisesti.Kyseinen sopimus koskee kuuden rajasillan rakentamista ja kunnossapitoa ja kahden muun rajasillan kunnossapitoa, jotka kaikki sijaitsevat osittain Saksan liittotasavallan alueella ja osittain Puolan tasavallan alueella. Kyseiset sillat ovat osa maiden rajalla kulkevaa valtateiden jatkona olevaa tieverkkoa.Sopimuksessa määrätään, että rajasiltojen rakentamiseen tai kunnossapitoon liittyviin tavaroiden toimituksiin sovelletaan Saksan arvonlisävero-oikeutta, jos kyseisistä toimituksista vastaavan yksikön kotipaikka on Saksan liittotasavallassa. Rajasiltojen rakentamiseen tai kunnossapitoon liittyviin tavaroiden toimituksiin sovelletaan kuitenkin Puolan arvonlisävero-oikeutta, jos kyseisistä toimituksista vastaavan yksikön kotipaikka on Puolan tasavallassa.Sopimuksen mukaisesti Saksan liittotasavalta vastaa kolmen rajasillan rakentamisesta ja kunnossapidosta ja yhden muun rajasillan kunnossapidosta. Samoin Puolan tasavalta vastaa kolmen rajasillan rakentamisesta ja kunnossapidosta ja yhden muun rajasillan kunnossapidosta.Sopimuksessa määrätään myös, että toisen sopimuspuolen alueelta toisen sopimuspuolen alueelle tuoduista tavaroista ei kanneta tuontiveroa tuontitullia lukuun ottamatta, edellyttäen, että näitä tavaroita käytetään kyseisten rajasiltojen rakentamiseen tai kunnossapitoon. Tätä määräystä ei kuitenkaan sovelleta viranomaisen samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin.Kuudennessa direktiivissä tarkoitetun alueellisen periaatteen mukaisesti Saksan alueella suoritettavat sillan rakennus-, korjaus- ja kunnostustyöt kuuluvat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan. Sitä vastoin Puolan alueella suoritetut työt eivät kuulu kuudennen arvonlisäverodirektiivin soveltamisalaan. Näiden säännösten soveltaminen johtaisi töiden erittelyyn sen perusteella, kumman valtion alueella ne suoritetaan. Lisäksi kaikki Saksaan tuodut Puolasta lähtöisin olevat rajasiltojen rakennus- ja kunnossapitotöihin tarkoitetut tavarat kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan.Sopimuspuolet katsovat, että näiden sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi vakavia verotuksellisia ongelmia kyseisistä töistä vastaaville yrittäjille. Näin ollen sopimuspuolet arvioivat, että sopimusluonnokseen sisältyvät verotusmääräykset ovat oikeutettuja, jotta voitaisiin keventää näiden yrittäjien verovelvoitteita.On myös mainittava, että neuvosto on jo antanut kuudennen arvonlisäverodirektiivin 30 artiklan perusteella Saksan liittotasavallalle luvan tehdä Tsekin tasavallan ja Puolan tasavallan kanssa useita rakennustöitä raja-alueella koskevia sopimuksia [2], joihin liittyy tähän sopimukseen sisältyvien veromääräysten kaltaisia määräyksiä.[2]  Neuvosto hyväksyi kyseiset poikkeusmääräykset kuudenteen direktiiviin 30 artiklan perusteella seuraavilla päätöksillä: päätös 95/115/EY, 30.3.1995 (EYVL L 80, 8.4.1995, s 47), päätös 96/402/EY, 25.6.1996 (EYVL L 165, 4.7.1996, s. 35), päätös 95/435/EY, 23.10.1995 (EYVL L 257, 27.10.1995, s. 34), päätös 97/188/EY, 17.3.1997 (EYVL L 80, 21.3.1997, s. 18) ja päätös 97/511/EY, 24.7.1997 (EYVL L 214, 6.8.1997, s. 39).Komissio on yhtä mieltä siitä, että rakennus-, korjaus- ja kunnostustöiden yhdenmukainen verotus sekä arvonlisäveron kantamisesta luopuminen näiden töiden tekemiseen tarkoitettujen tuontitavaroiden osalta yksinkertaistaa toiminnan harjoittamista tavanomaisten verotussääntöjen soveltamiseen verrattuna.Komissio katsoo, että kyseessä olevalla sopimuksella olisi joko vähäinen myönteinen vaikutus tai vähäinen kielteinen vaikutus arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin. Ottaen kuitenkin huomioon sopimuksen järjestelyn, jonka tavoitteena on saada aikaan yleinen tasapaino ja aikaisemmat sopimukset, joilla on pyritty kokonaistasaukseen sekä ottaen huomioon vähäiset määrät komissio katsoo, että tämä ei ole esteenä Saksan liittotasavallan pyytämän luvan myöntämiselle.Näin ollen komissio katsoo, että Saksan liittotasavallalle olisi annettava lupa tehdä kyseiset sopimukset.Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Puolan tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimusEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [3] ja erityisesti sen 30 artiklan,[3]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/4/EY (EYVL L 22, 24.1.2001, s. 17).ottaa huomioon komission ehdotuksen [4],[4]  EYVL C ..., ..., s. ... .sekä katsoo seuraavaa:(1) Kuudennen direktiivin 30 artiklan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan tehdä kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa sopimuksen, joka saattaa sisältää poikkeuksia tästä direktiivistä.(2) Saksan hallitus on hakenut komission pääsihteeristön 16 päivänä lokakuuta 2000 kirjaamalla kirjeellä lupaa tehdä Puolan tasavallan kanssa sopimusvaltioiden valtakunnan rajat ylittävien siltojen rakentamista ja kunnossapitoa koskeva sopimus.(3) Sopimus sisältää arvonlisäveroa koskevia määräyksiä, jotka poikkeavat kuudennen arvonlisäverodirektiivin 2 ja 3 artiklasta, toisaalta rajasiltojen rakennus-, korjaus- ja kunnostustöihin liittyvien tavaroiden toimitusten ja palvelujen tarjoamisen osalta ja toisaalta näiden siltojen rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettyjen tavaroiden tuonnin osalta.(4) Muille jäsenvaltioille on ilmoitettu Saksan pyynnöstä 7 päivänä helmikuuta 2001.(5) Ilman poikkeusmääräyksiä Saksan alueella tehtävät rakennus-, korjaus- ja kunnostustyöt kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan ja Puolan alueella tehdyt vastaavat työt eivät kuuluisi kuudennen direktiivin soveltamisalaan, ja lisäksi kaikki Puolan tasavallasta lähtöisin olevat Saksaan tuodut tavarat, joita käytetään rajasiltojen rakentamiseen tai kunnossapitoon, kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan.(6) Sopimuksen poikkeusmääräysten tarkoituksena on yksinkertaistaa kyseisistä rakennustöistä vastaaviin sovellettavia verotussääntöjä.(7) Poikkeusmääräykset vaikuttavat ainoastaan hyvin vähän arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaSaksan liittotasavallalle annetaan lupa tehdä Puolan tasavallan kanssa sopimus, joka sisältää poikkeusmääräyksiä 17 päivänä toukokuuta 1977 annettuun neuvoston kuudenteen direktiiviin 77/388/ETY. Kyseinen sopimus koskee Neiße-joen ylittävän viiden rajasillan ja Torf-kanavan ylittävän yhden rajasillan rakentamista ja kunnossapitoa ja Neiße-joen ylittävän kahden rajasillan jatkuvaa kunnossapitoa, jotka kaikki sijaitsevat osittain Saksan liittotasavallan alueella ja osittain Puolan tasavallan alueella. Kyseisiä siltoja koskevat yksityiskohdat esitetään tämän päätöksen liitteessä A.Sopimukseen sisältyvät poikkeusmääräykset määritellään tämän päätöksen 2, 3 ja 4 artiklassa.2 artiklaPoiketen kuudennen direktiivin 3 artiklasta kolmen rajasillan, joiden rakentamisesta ja kunnossapidosta vastaa Saksan liittotasavalta ja yhden rajasillan, jonka jatkuvasta kunnossapidosta vastaa Saksan liittotasavalta, ja niiden rakennustyömaiden katsotaan, siinä määrin kuin ne sijaitsevat Puolan tasavallan alueella, kuuluvan Saksan liittotasavallan alueeseen kyseisten siltojen rakentamiseen tai kunnossapitoon liittyvien tavaroiden toimittamisen tai palvelujen tarjoamisen osalta.3 artiklaPoiketen kuudennen direktiivin 3 artiklasta kolmen rajasillan, joiden rakentamisesta ja kunnossapidosta vastaa Puolan tasavalta ja yhden rajasillan, jonka jatkuvasta kunnossapidosta vastaa Puolan tasavalta, ja niiden rakennustyömaiden katsotaan, siltä osin kuin ne sijaitsevat Saksan liittotasavallan alueella, kuuluvan Puolan tasavallan alueeseen kyseisten siltojen rakentamiseen tai kunnossapitoon liittyvien tavaroiden toimittamisen tai palvelujen tarjoamisen osalta.4 artiklaPoiketen kuudennen direktiivin 2 artiklan 2 alakohdasta Puolan tasavallasta lähtöisin olevista Saksaan tuoduista tavaroista ei peritä arvonlisäveroa edellyttäen, että kyseisiä tavaroita käytetään tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitettujen siltojen rakentamiseen ja kunnossapitoon. Tätä poikkeusta ei kuitenkaan sovelleta viranomaisen samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin.5 artiklaTämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaRAHOITUSSELVITYSEhdotetulla päätöksellä on sen hyväksymisen jälkeen ainoastaan hyvin vähän vaikutusta arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin.Liite ATämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetut sillat esitetään jäljempänä:1. Saksan liittotasavalta on vastuussa seuraavien rajasiltojen rakentamisesta:(a) Neiße-joen Hagenwerderin ja Radomierzycen välillä kohdassa 167+230 ylittävä silta;(b) Neiße-joen Görlitzin ja Zgorzelecin välillä kohdassa 151+670 ylittävä silta;(c) Torf-kanavan Garzin ja Swinoujscien välillä ylittävä silta.2. Puolan tasavalta on vastuussa seuraavien rajasiltojen rakentamisesta:(a) Neiße-joen Forstin ja Zasiekin välillä kohdassa 47+500 ylittävä silta;(b) Neiße-joen Krauschwitzin ja Leknican välillä kohdassa 81+970 ylittävä silta;(c) Neiße-joen Deschkan ja Pienskin välillä kohdassa 134+930 ylittävä silta.3. Saksan liittotasavalta on vastuussa seuraavan rajasillan kunnossapidosta:(a) Neiße-joen Podroschen ja Przewozin välillä kohdassa 100+850 ylittävä silta.4. Puolan tasavalta on vastuussa seuraavan rajasillan kunnossapidosta:(a) Neiße-joen Ostritzin ja Krzewina Zgorzeleckan välillä kohdassa 176+090 ylittävä silta.