				|

		52014PC0258

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kaasumaisia polttoaineita käyttävistä laitteista /* COM/2014/0258 final - 2014/0136 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Ehdotuksen yleinen tausta, perusteet ja
tavoitteet
Kaasumaisia polttoaineita käyttävistä
laitteista annetulla direktiivillä 2009/142/EY[1]
kodifioitiin 29. kesäkuuta 1990 annettu direktiivi 90/396/ETY[2], jonka soveltaminen alkoi
1. tammikuuta 1992.
Direktiivi 2009/142/EY on esimerkki unionin
yhdenmukaistamislainsäädännöstä, jolla varmistetaan kaasumaisia polttoaineita
käyttävien laitteiden vapaa liikkuvuus. Se on edistänyt merkittävällä tavalla
sisämarkkinoiden toteutumista ja toimintaa kaasumaisia polttoaineita käyttävien
laitteiden osalta. Sillä yhdenmukaistetaan sen soveltamisalaan kuuluvien
kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden markkinoille saattamisen ja/tai
käyttöönoton ehtoja kaasun turvallisuusriskien ja energian taloudellisen käytön
osalta.
Direktiivissä 2009/142/EY esitetään olennaiset
vaatimukset, joiden mukaisia kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden on
oltava, jotta ne voidaan asettaa saataville EU:n markkinoilla.
Direktiivin 2009/142/EY perustana on Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, 114 artikla.
Direktiivi on yksi ensimmäisistä yhdenmukaistamisdirektiiveistä, jotka
perustuvat ”uuden lähestymistavan” periaatteisiin, joiden mukaan valmistajien
varmistettava, että niiden tuotteet täyttävät pakolliset turvallisuus- ja
suorituskykyvaatimukset, joista säädetään asianomaisessa säädöksessä
tarkentamatta erityisiä teknisiä ratkaisuja tai eritelmiä.
Nyt käsillä olevalla ehdotuksella on tarkoitus
korvata kaasumaisia polttoaineita käyttävistä laitteista annettu direktiivi
2009/142/EY asetuksella komission yksinkertaistamistavoitteiden mukaisesti.
Direktiivin 2009/142/EY täytäntöönpanosta
saadut kokemukset ovat osoittaneet, että eräitä direktiivin säännöksiä on
päivitettävä ja selkeytettävä mutta että sen soveltamisalan muuttaminen ei ole
tarpeen. Kyseiset säännökset koskevat lähinnä joitakin sektorikohtaisia
määritelmiä, kaasun jakeluedellytyksiä koskevien jäsenvaltioiden ilmoitusten
sisältöä ja muotoa, suhdetta kaasulaitteisiin (muiden näkökohtien osalta)
sovellettavaan muuhun unionin yhdenmukaistamislainsäädäntöön sekä eräitä
olennaisia vaatimuksia, joilla niitä täydennetään ja vähennetään näin tulkinnan
tarvetta.
Ehdotetulla asetuksella ei muuteta direktiivin
2009/142/EY nykyistä soveltamisalaa, mutta sillä muutetaan joitakin direktiivin
säännöksiä niiden sisällön selkeyttämiseksi ja päivittämiseksi. Ehdotettu
asetus on myös linjassa tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvistä yhteisistä
puitteista tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 768/2008/EY
säännösten kanssa.
Ehdotetulla asetuksella selkeytetään sen
säännösten ja EU:n muiden kohdennetumpien yhdenmukaistamissäädösten välistä
suhdetta. Lisäksi siinä tarkennetaan, ettei tämän asetuksen liitteessä I
olevassa 3.5 kohdassa esitettyä energian taloudellista käyttöä koskevaa
olennaista vaatimusta sovelleta kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden
energiatehokkuusnäkökohtiin, jotka kuuluvat energiaan liittyvien tuotteiden
ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista annetun
direktiivin 2009/125/EY[3]
jonkin täytäntöönpanotoimenpiteen soveltamisalaan. Direktiivin 2009/125/EY
mukaisia tähän mennessä annettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä ovat uusien
nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita käyttävien kuumavesikattiloiden
hyötysuhdevaatimuksista annettu direktiivi 92/42/ETY[4], direktiivin
2009/125/EY täytäntöönpanemisesta tilalämmittimien ja yhdistelmälämmittimien
ekologista suunnittelua koskevien vaatimusten osalta annettu komission asetus (EU)
N:o 813/2013[5],
direktiivin 2009/125/EY täytäntöönpanemisesta vedenlämmittimien ja
kuumavesisäiliöiden ekologista suunnittelua koskevien vaatimusten osalta
annettu komission asetus (EU) N:o 814/2013[6]
ja direktiivin 2009/125/EY täytäntöönpanemisesta kotitalouksien kuivausrumpujen
ekologista suunnittelua koskevien vaatimusten osalta annettu komission asetus
(EU) N:o 932/2012[7].
Tässä asetuksessa vahvistettua energian taloudellisen käytön vaatimusta ei
sovelleta kaasumaisia polttoaineita käyttäviin laitteisiin, jotka
tulevaisuudessa kuuluvat direktiivin 2009/125/EY nojalla annettavien ekologista
suunnittelua koskevien täytäntöönpanotoimenpiteiden   soveltamisalaan. Ekologista
suunnittelua koskevien täytäntöönpanotoimenpiteiden  puuttuessa sovelletaan
edelleen energian taloudellista käyttöä koskevaa vaatimusta.  Tämä ei
kuitenkaan vaikuta jäsenvaltioiden velvollisuuteen ottaa käyttöön uusiutuvista
energialähteistä peräisin olevan energian käytön edistämistä ja rakennusten
energiatehokkuutta koskevia kansallisia toimenpiteitä uusiutuvista lähteistä
peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun direktiivin 2009/28/EY[8], rakennusten
energiatehokkuudesta annetun direktiivin 2010/31/EU[9] ja energiatehokkuudesta
annetun direktiivin 2012/27/EU[10]
mukaisesti. Tällaisten toimenpiteiden, jotka voivat tietyissä olosuhteissa
rajoittaa tässä asetuksessa säädetyn energian taloudellista käyttöä koskevan
vaatimuksen täyttävien  kaasulaitteiden asentamista, on oltava yhteensopivia
perussopimuksen kanssa, ja niissä on otettava huomioon tarve varmistaa unionin
lainsäädännön kaikkien näkökohtien yhdenmukainen täytäntöönpano.
Ehdotuksella pyritään myös linjaamaan
direktiivi 2009/142/EY vuonna 2008 hyväksyttyyn tuotelainsäädäntöpakettiin ja
etenkin uutta lainsäädäntökehystä koskevaan päätökseen.
Uutta lainsäädäntökehystä koskevassa
päätöksessä vahvistetaan EU:n yhteiset puitteet tuotteita koskevalle
yhdenmukaistamislainsäädännölle. Nämä puitteet koostuvat säännöksistä, joita
yleisesti käytetään EU:n tuotelainsäädännössä (esim. määritelmät, talouden
toimijoiden velvollisuudet, ilmoitetut laitokset ja suojamekanismit). Näitä
yhteisiä säännöksiä on vahvistettu, jotta käytännössä varmistettaisiin
lainsäädännön tehokkaampi soveltaminen ja valvonta. Käyttöön on otettu uusia
keinoja, kuten tuojien velvollisuuksia, jotka ovat olennaisen tärkeitä, kun
parannetaan markkinoilla olevien tuotteiden turvallisuutta.
Komissio on jo ehdottanut yhdeksän direktiivin
sopeuttamista uutta lainsäädäntökehystä koskevaan päätökseen 21. marraskuuta
2011 hyväksytyn uuden lainsäädäntökehyksen täytäntöönpanopaketin yhteydessä.
Jotta voitaisiin varmistaa teollisuustuotteita
koskevan unionin yhdenmukaistamislainsäädännön johdonmukaisuus uutta
lainsäädäntökehystä koskevaan päätökseen perustuvan poliittisen sitoumuksen ja
päätöksen 2 artiklassa säädetyn oikeudellisen velvoitteen mukaisesti, on
huolehdittava sitä, että nyt käsillä oleva ehdotus on linjassa uutta
lainsäädäntökehystä koskevan päätöksen säännösten kanssa.
Ehdotuksessa otetaan huomioon eurooppalaisesta
standardoinnista annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
1025/2012[11].
Ehdotuksessa otetaan huomioon myös komission
13. helmikuuta 2013 hyväksymä ehdotus tuotteiden markkinavalvontaa koskevaksi
asetukseksi[12],
jonka on tarkoitus olla markkinavalvonnan oikeudellinen väline muiden kuin
elintarvikkeiden, sekä kulutustavaroiden että muiden tuotteiden ja sekä unionin
yhdenmukaistamislainsäädännön piiriin kuuluvien että muiden tuotteiden alalla.
Tässä ehdotuksessa yhdistetään markkinavalvontaa koskevat säännöt, joista
säädetään yleisestä tuoteturvallisuudesta annetussa direktiivissä 2001/95/EY[13], tuotteiden kaupan
pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista
vaatimuksista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o
765/2008[14]
ja sektorikohtaisessa yhdenmukaistamislainsäädännössä, jotta voidaan tehostaa
unionissa toteutettavia markkinavalvontatoimia. Markkinavalvontaa ja
suojalausekkeita koskevia säännöksiä sisältyy myös ehdotettuun tuotteiden
markkinavalvontaa koskevaan asetukseen. Tämän vuoksi nykyisestä
sektorikohtaisesta yhdenmukaistamislainsäädännöstä olisi poistettava
säännökset, jotka liittyvät markkinavalvontaan ja suojalausekkeisiin. Ehdotetun
asetuksen yleisenä tavoitteena on yksinkertaistaa perustavalla tavalla unionin
markkinavalvontakehystä, jotta siitä saadaan toimivampi sen pääasiallisten
käyttäjien eli markkinavalvontaviranomaisten ja talouden toimijoiden kannalta.
Direktiivissä 2009/142/EY säädetään kaasulaitteisiin sovellettavasta
suojalausekemenettelystä. Jotta tämä ehdotus olisi linjassa ehdotetussa
tuotteiden markkinavalvontaa koskevassa asetuksessa perustettavien puitteiden
kanssa, siihen ei sisälly markkinavalvontaa ja suojalausekemenettelyjä koskevia
säännöksiä, joista säädetään uutta lainsäädäntökehystä koskevassa päätöksessä.
Oikeudellisen selkeyden varmistamiseksi siinä kuitenkin viitataan ehdotettuun
tuotteiden markkinavalvontaa koskevaan asetukseen.
Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
politiikkaan ja muihin tavoitteisiin
Tämä aloite on
sisämarkkinoiden toimenpidepaketin[15]
mukainen. Paketissa korostettiin, että on tarpeen varmistaa kuluttajien
luottamus markkinoilla olevien tuotteiden laatuun ja että markkinavalvontaa on
vahvistettava. Se on johdonmukainen unionin energiapolitiikan kanssa, sillä se
ei vaikuta energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevan unionin
lainsäädännön soveltamiseen ja täytäntöönpanoon.
Sillä täydennetään energiatehokkuutta
ja uusiutuvaa energiaa koskevaa unionin lainsäädäntöä, ja se on johdonmukainen
tämän lainsäädännön kanssa, sillä sitä ei sovelleta tapauksissa, joissa
sovelletaan unionin erityisiä säädöksiä.
Sillä myös tuetaan
parempaa sääntelyä ja sääntely-ympäristön yksinkertaistamista koskevaa
komission politiikkaa.
2.           KUULEMISTEN JA
VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
Intressitahojen kuuleminen
Direktiivin 2009/142/EY tarkistamisesta on
keskusteltu direktiivin täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten
asiantuntijoiden kanssa, vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten foorumissa,
markkinavalvontaa käsittelevässä hallintoyhteistyöryhmässä sekä
toimialajärjestöjen kanssa käydyissä kahdenvälisissä vuoropuheluissa.
Kuulemisten yhteydessä järjestettiin
tapaamisia kaasulaitteita käsittelevän jäsenvaltioiden työryhmän (WG-GA),
kaasulaitteita koskevan direktiivin tarkistamista käsittelevän työryhmän (WG
GAD REV) ja kaasulaitteita koskevan direktiivin neuvoa-antavan komitean
(GAD-AC) kanssa.
Vuosina 2010–2011 toteutettiin
jälkiarviointitutkimus[16],
jossa pyrittiin arvioimaan direktiivin 2009/142/EY täytäntöönpanon tuloksia.
Tutkimuksessa arvioitiin direktiivin 2009/142/EY vaikuttavuutta, sen
vaikutuksia yrityksiin ja käyttäjiin, mahdollisia laitteiden vapaata
liikkuvuutta rajoittavia kaupan esteitä, innovointia sekä sitä, riittävätkö
direktiivin säännökset varmistamaan, että direktiivin mukaisesti markkinoille
saatetut ja/tai käyttöön otetut kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet ja
niiden varusteet suunnitellaan ja valmistetaan siten, että ne toimivat
turvallisesti eivätkä aiheuta kaasuun liittyviä riskejä.
Vaikka jälkiarviointitutkimuksessa todettiin,
että direktiivi 2009/142/EY toimi hyvin ja edisti kaasumaisia polttoaineita
käyttävien laitteiden turvallisuutta, siinä tuotiin esiin joitakin aloja,
joilla voitaisiin tehdä parannuksia.
Joulukuun 2011 ja maaliskuun 2012 välisenä
aikana järjestettiin julkinen kuuleminen, jonka päätavoitteena oli koota
viranomaisten, valmistajien, yhdistysten, standardointiorganisaatioiden,
ilmoitettujen laitosten, kuluttajaorganisaatioiden ja kansalaisten näkemyksiä
kysymyksistä, joita oli käsiteltävä direktiivin 2009/142/EY
tarkistusvaihtoehtojen valmistelun aikana.
Julkiseen kuulemiseen osallistuttiin
aktiivisesti, ja komission yksiköt saivat 90 vastausta, joihin sisältyi
kannanottoja viranomaisilta, toimialajärjestöiltä, ilmoitetuilta laitoksilta,
standardointi- ja kuluttajaorganisaatioilta, suuryrityksiltä ja pk-yrityksiltä
sekä kuluttajilta.
Julkisen kuulemisen tulokset on julkaistu
osoitteessa
http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/pressure-and-gas/files/gad/publ-cons-summary_en.pdf.
Kaikilla asiaan liittyvillä foorumeilla
toteutettu kuulemismenettely osoitti, että direktiivin tarkastus saa laajaa
kannatusta.
Vastaajat ovat yksimielisiä siitä, että
direktiivi on mukautettava uuteen lainsäädäntökehykseen ja näin ollen
parannettava nykyistä yleistä sääntelykehystä. Viranomaiset antavat täyden
tukensa aloitteelle, koska sillä vahvistetaan nykyjärjestelmää ja parannetaan
EU-tason yhteistyötä. Yritykset toivovat tasapuolisempia toimintaedellytyksiä,
jotka saadaan, kun tehokkaammin torjutaan tuotteet, jotka eivät ole
lainsäädännön mukaisia, ja kun lainsäädännön yksinkertaistamisesta saadaan
tuloksia. Huolestumista ilmaistiin joistakin velvollisuuksista, jotka kuitenkin
ovat välttämättömiä markkinavalvonnan tehokkuuden parantamiseksi. Toimenpiteet
eivät aiheuta merkittäviä kustannuksia yrityksille, ja kohentuneesta
markkinavalvonnasta saatavien etujen pitäisi olla merkittävämpiä kuin kustannusten.
Asiantuntijatiedon käyttö – vaikutusten
arviointi
Direktiivin 2009/142/EY tarkistamisesta on
laadittu vaikutustenarviointi. Vaikutustenarvioinnissa käsitellään laajasti eri
vaihtoehtoja direktiivin 2009/142/EY sektorikohtaisten näkökohtien tarkistamiseksi.
Uuteen lainsäädäntökehykseen sopeuttamisen
osalta direktiivin 2009/142/EY tarkistamista koskevassa
vaikutustenarviointiraportissa viitataan 21. marraskuuta 2011 hyväksytystä
uuden lainsäädäntökehyksen täytäntöönpanopaketista tehtyyn yleiseen vaikutustenarviointiin[17].
Odotettavissa on, että uuteen
lainsäädäntökehykseen sopeuttamisesta johtuvat muutokset ja niiden vaikutukset
ovat samat kuin yhdeksän tuotteita koskevan yhdenmukaistamisdirektiivipaketin
tapauksessa.
Direktiivipaketin vaikutustenarviointiraportissa
on jo tarkasteltu perusteellisesti eri vaihtoehtoja, jotka ovat täsmälleen
samat direktiivin 2009/142/EY tapauksessa. Raportissa esitettiin myös analyysi
vaikutuksista, jotka johtuvat oikeudellisesta sopeuttamisesta uutta
lainsäädäntökehystä koskevaan päätökseen.
Sen vuoksi kyseisiä näkökohtia ei käsitelty
direktiivin 2009/142/EY vaikutustenarviointiraportissa, vaan siinä keskityttiin
nimenomaan direktiiviin 2009/142/EY liittyviin erityiskysymyksiin sekä siihen,
miten ne voitaisiin ottaa huomioon.
Komission suorittamassa
vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin ja vertailtiin koottujen tietojen
perusteella kolmea vaihtoehtoa direktiiviin 2009/142/EY liittyvien ongelmien ja
kysymysten kannalta.
Vaihtoehto 1 – ei muutoksia
nykytilanteeseen
Tässä vaihtoehdossa ei ehdoteta muutoksia
direktiiviin 2009/142/EY.
Vaihtoehto 2 – Toteutus muilla kuin
lainsäädäntötoimenpiteillä
Vaihtoehdossa 2 tarkastellaan mahdollisuutta
edistää vapaaehtoisuuteen perustuvia toimia, joilla todetut ongelmat
ratkaistaisiin, esim. direktiivin 2009/142/EY yleisimmin hyväksyttyyn
tulkintaan perustuvia ohjeistuksia.
Vaihtoehto 3 – Toteutus
lainsäädäntötoimenpiteillä
Tässä vaihtoehdossa muutetaan direktiiviä
2009/142/EY.
Vaihtoehto 3
todettiin parhaimmaksi, koska
–
tämä vaihtoehto katsotaan vaihtoehtoa 2
tehokkaammaksi, koska vaihtoehdon 2 täytäntöönpanoa ei voida valvoa, ja sen
vuoksi on kyseenalaista, saataisiinko siitä myönteisiä vaikutuksia;
–
siitä ei aiheudu merkittäviä kustannuksia talouden
toimijoille eikä ilmoitetuille laitoksille; niille, jotka jo nyt toimivat
vastuullisesti, ei odoteta koituvan mitään lisäkustannuksia tai vain erittäin
vähäisiä kustannuksia, koska soveltamisala ja säännökset säilyvät sisällöltään
muuttumattomina ja niitä ainoastaan selkeytetään oikeudellisesti;
–
vaihtoehdolla ei todettu olevan merkittäviä
taloudellisia tai sosiaalisia vaikutuksia;
–
vaihtoehdot 1 ja 2 eivät ratkaise lainsäädännön
epäjohdonmukaisuuteen tai monitulkintaisuuteen liittyviä ongelmia eivätkä siis
paranna direktiivin 2009/142/EY täytäntöönpanoa.
Ehdotus käsittää seuraavat:
·
vanhentuneen lämpötilarajoituksen (105 °C)
poistaminen soveltamisalan määritelmästä;
·
tällä hetkellä puuttuvien määritelmien lisääminen
direktiivin 2009/142/EY mukaista sektorikohtaista terminologiaa varten;
·
direktiivin 2009/142/EY 2 artiklan
2 kohdan mukaisiin niiden alueella käytettyjä kaasulajeja ja vastaavia
kaasun käyttöpaineita koskeviin jäsenvaltioiden ilmoituksiin sovellettavan
yhdenmukaistetun sisällön ja muodon lisääminen;
·
direktiivin 2009/142/EY ja EU:n muun yhdenmukaistamislainsäädännön
välisen suhteen selkeyttäminen mukaan luettuina direktiivin 2009/125/EY
mukaiset ekologista suunnittelua koskevat täytäntöönpanotoimenpiteet ja muut
energiapolitiikkaa koskevat unionin toimenpiteet;
·
eräiden direktiivin 2009/142/EY säännösten
luettavuuden parantaminen.
Ehdotetuilla muutoksilla vahvistetaan Euroopan
yritysten kilpailukykyä, kun talouden toimijoille taataan tasapuoliset
toimintaedellytykset ja kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien turvallisuutta
suojellaan paremmin.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ
3.1. Soveltamisala ja määritelmät
Ehdotetun asetuksen soveltamisala vastaa
direktiivin 2009/142/EY soveltamisalaa, ja siihen kuuluvat ”laitteet” ja
”varusteet”.
Ehdotuksessa lisätään joitakin
sektorikohtaisiin kysymyksiin liittyviä määritelmiä, joilla parannetaan
säädöksen luettavuutta.
Lisäksi siinä lisätään joitakin yleisiä
määritelmiä, jotka johtuvat sopeuttamisesta uutta lainsäädäntökehystä koskevaan
päätökseen.
3.2. Jäsenvaltioiden ilmoitukset, jotka
koskevat kaasun jakeluedellytyksiä niiden alueella
Ehdotettuun asetukseen sisältyy direktiivin
2009/142/EY nykyinen 2 artiklan 2 kohta, jonka mukaan jäsenvaltioiden
on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle niiden alueella
käytetyistä kaasulajeista ja vastaavista kaasun käyttöpaineista sekä kaikista
muutoksista näissä jakeluedellytyksissä. Nämä tiedot julkaistaan Euroopan
unionin virallisessa lehdessä (EUVL)[18].
Nämä tiedot ovat hyvin tärkeitä valmistajien
kannalta, sillä kaasun jakeluedellytykset paikassa, joissa kaasumaisia
polttoaineita käyttävä laite otetaan käyttöön, ovat hyvin merkittäviä laitteen
turvalliselle ja asianmukaiselle toiminnalle. Sen vuoksi valmistajien on
otettava nämä näkökohdat huomioon jo suunnitteluvaiheessa.
Riittävien tietojen saatavilla olo on myös
edellytys laiteryhmää koskevan merkinnän tai merkintöjen määrittelylle.
Laitteessa on oltava kyseinen Euroopan standardointikomitean (CEN) määrittelemä
merkintä. Tällä hetkellä nämä tiedot annetaan yhdenmukaistetussa standardissa
hEN 437:2003+A1:2009 ja tuotekohtaisissa yhdenmukaistetuissa eurooppalaisissa
standardeissa.
Koska nykyisin julkaistavat tiedot eivät
kuitenkaan riitä, jäsenvaltioiden ilmoittamat tiedot olisi määriteltävä
paremmin, jotta tietojen riittävyys ja vertailukelpoisuus voidaan varmistaa.
Lisäksi kaasun
jakeluedellytykset unionissa kehittyvät nopeasti. Tämä johtuu muun muassa
unionin yleisestä tavoitteesta lisätä uusiutuvista lähteistä peräisin olevan
energian osuutta. Tämän seurauksena kaasuja toimitetaan yhä enemmän muista kuin
perinteisistä energialähteistä[19]
sekä erillisten paikallisten verkkojen kautta että syöttämällä niitä maakaasun
jakeluverkkoihin.
Vaikka kaasun laatua on
pyritty yhdenmukaistamaan Euroopassa[20],
kaasun laatuerot kasvavat, kun joidenkin kaasukenttien kaasuvarannot ehtyvät ja
niitä korvataan biokaasulla.
Koska kaasulajeja ja niiden käyttöpaineita ei
yhdenmukaisteta direktiivin 2009/142/EY puitteissa eikä niitä voida
yhdenmukaistaa tässä ehdotuksessa, ehdotuksessa on otettava huomioon kaasun
laatua koskevat kysymykset, jotta voidaan varmistaa niiden yhteys laitteiden
turvallisuuteen ja suorituskykyyn.
Sen vuoksi on tärkeää, että tässä ehdotuksessa
varmistetaan, että valmistajilla on riittävästi tietoa käytettävissä olevista
kaasulajeista ja käyttöpaineista, sillä kaasulla toimivat laitteet reagoivat
hyvin herkästi polttoaineen koostumukseen. Tietojen riittämättömyys tai
puutteellisuus suunnitteluvaiheessa johtaisi siihen, että markkinoille
saatettaisiin laitteita, jotka eivät ole turvallisia tai toimi asianmukaisesti
(esim. joiden energiatehokkuus on huomattavasti pienentynyt).
Sen vuoksi ehdotuksessa määritellään tiedot,
jotka olisi sisällytettävä ilmoituksiin, ja säädetään ilmoitusten
yhdenmukaistetusta muodosta. Näin varmistetaan entistä paremmin, että laitteet
ovat paremmin yhteensopivia kaasun jakeluedellytysten kanssa.
3.3. Kaasulaitteiden ja -varusteiden
asettaminen markkinoilla saataville, talouden toimijoiden velvollisuudet,
CE-merkintä, vapaa liikkuvuus
Tähän ehdotukseen sisältyy tuotteita
koskevalle unionin yhdenmukaistamislainsäädännölle tyypillisiä säännöksiä, ja
siinä vahvistetaan asianomaisten talouden toimijoiden (valmistajien,
valtuutettujen edustajien, tuojien ja jakelijoiden) velvollisuudet uutta
lainsäädäntökehystä koskevan päätöksen mukaisesti.
Direktiivin 2009/142/EY mukaan varusteissa ei
ole CE-merkintää (sillä niihin ei myöskään sovelleta suojalausekemenettelyä).
Varusteet eivät ole kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita vaan
välituotteita, jotka asetetaan erikseen saataville ainoastaan
ammattihenkilöstön kesken, ja ne on tarkoitettu yhdistettäväksi laitteeseen
ennen laitteen markkinoille saattamista. Direktiivin 2009/142/EY mukaan
varusteiden mukana on oltava todistus siitä, että ne ovat direktiivin
säännösten mukaisia. Todistuksessa on myös ilmoitettava varusteiden
ominaisuudet ja se, kuinka ne on yhdistettävä laitteeseen tai koottava, jotta
ne täyttäisivät valmiiseen laitteeseen sovellettavat olennaiset vaatimukset.
Koska varusteiden asianmukainen suunnittelu myötävaikuttaa valmiin laitteen
asianmukaiseen ja turvalliseen toimintaan ja koska kaasuun liittyvät laitteen
riskit voidaan arvioida vasta sen jälkeen, kun varuste on yhdistetty
laitteeseen, ehdotetussa asetuksessa säilytetään nykyinen säännös, jonka mukaan
varusteissa ei ole CE-merkintää. Selkeyden lisäämiseksi direktiivin 2009/142/EY
mukaisesta varusteen mukana olevasta todistuksesta on tehty ”varusteen
vaatimustenmukaisuustodistus”. Näin määritellään paremmin sen sisältö ja
selkeytetään sen suhdetta EU:n vaatimustenmukaisuusvaatimukseen, josta
säädetään asiaan mahdollisesti sovellettavassa unionin
yhdenmukaistamislainsäädännössä.
3.4. Yhdenmukaistetut standardit
Yhdenmukaistettujen standardien mukaisuus luo
olettaman siitä, että kyseinen tuote on olennaisten vaatimusten mukainen.
Eurooppalaisen standardoinnin laaja-alainen oikeudellinen kehys vahvistetaan
asetuksessa (EU) N:o 1025/2012. Asetukseen sisältyy mm. säännöksiä
standardointipyynnöistä, joita komissio esittää Euroopan
standardointijärjestölle, ja menettelyistä, joilla yhdenmukaistettuja
standardeja voidaan vastustaa, sekä säännöksiä sidosryhmien osallistumisesta
standardointiprosessiin. Sen vuoksi samoja seikkoja koskevia direktiivin
2009/142/EY säännöksiä ei oikeusvarmuuden vuoksi ole sisällytetty tähän
ehdotukseen.
3.5. Ilmoitetut laitokset
Ilmoitettujen laitosten moitteeton toiminta on
olennainen edellytys sille, että terveyden ja turvallisuuden korkeatasoinen
suoja ja kaikkien sidosryhmien luottamus uuden lähestymistavan mukaiseen
järjestelmään saadaan varmistettua.
Sen vuoksi ehdotuksessa – uutta
lainsäädäntökehystä koskevan päätöksen mukaisesti – vahvistetaan ilmoitettuja
laitoksia koskevia ilmoittamiskriteereitä ja otetaan käyttöön vaatimukset,
joita sovelletaan ilmoittamisesta vastaaviin viranomaisiin.
3.6. Vaatimustenmukaisuuden arviointi
Ehdotuksessa säilytetään direktiivissä
2009/142/EY säädetyt vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt. Uutta
lainsäädäntökehystä koskevan päätöksen mukaisesti siinä kuitenkin saatetaan
ajan tasalle vastaavat moduulit.
Siinä säilytetään vaatimus, joka koskee
ilmoitetun laitoksen toimintaa kaikkien laitteiden ja varusteiden suunnittelu-
ja tuotantovaiheessa.
Lisäksi siinä säilytetään
suunnitteluvaiheeseen nykyisin sovellettava lähestymistapa, jonka mukaan
ilmoitetun laitoksen suorittama tuotteen tyyppitarkastus toteutetaan koko
laitteen tai varusteen tarkastuksena.
Sen vuoksi uutta lainsäädäntökehystä koskevan
päätöksen 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti siinä säädetään vain
tuotetyypin EU-tyyppitarkastuksesta, sillä katsotaan, että direktiivin
2009/142/EY mukainen teknisten asiakirjojen tarkastus yhdessä koko tyypin
tarkastuksen kanssa vastaa paremmin kaasuturvallisuuteen liittyviä suurempia
riskejä.
3.7. Täytäntöönpanosäädökset ja
delegoidut säädökset
Ehdotuksessa annetaan komissiolle valta antaa
tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla varmistetaan asetuksen
yhdenmukainen täytäntöönpano sellaisten ilmoitettujen laitosten tapauksessa,
jotka eivät täytä tai eivät enää täytä niiden ilmoitetun laitoksen asemaan
sovellettavia vaatimuksia. Täytäntöönpanosäädökset annetaan niiden
täytäntöönpanosäädöksiä koskevien säännösten mukaisesti, joista säädetään
yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat
komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetussa
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011.
Ehdotuksessa annetaan komissiolle valta antaa
tarvittaessa perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti ja teknisen
kehityksen huomioon ottamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat niiden
ilmoitusten sisältöä ja muotoa, joita jäsenvaltiot antavat kaasun
jakeluedellytyksistä alueellaan.
3.8. Loppusäännökset
Ehdotettua asetusta sovelletaan kahden vuoden
kuluttua sen voimaantulosta, jotta valmistajilla, ilmoitetuilla laitoksilla,
jäsenvaltioilla ja eurooppalaisilla standardointielimillä olisi aikaa sopeutua
uusiin vaatimuksiin.
Ilmoitettujen laitosten ilmoittaminen uusien
vaatimusten ja menettelyn mukaisesti on kuitenkin aloitettava pian tämän
asetuksen voimaantulon jälkeen. Näin varmistetaan, että ehdotetun asetuksen
soveltamispäivään mennessä on nimetty riittävä määrä ilmoitettuja laitoksia
uusien sääntöjen mukaisesti, jotta vältetään ongelmat tuotannon jatkuvuudessa
ja tarjonnassa markkinoille.
Ehdotuksessa säädetään siirtymäsäännöksestä,
jota sovelletaan ilmoitettujen laitosten direktiivin 2009/142/EY antamiin
todistuksiin, jotta varastot voidaan käyttää loppuun ja varmistaa joustava
siirtyminen uusien vaatimusten soveltamiseen.
Direktiivi 2009/142/EY kumotaan ja korvataan
ehdotetulla asetuksella.
3.9. Unionin toimivalta, oikeusperusta,
toissijaisuusperiaate ja sääntelytapa
Oikeusperusta
Ehdotus perustuu perussopimuksen 114
artiklaan.
Toissijaisuusperiaate
Toissijaisuusperiaate nousee esiin erityisesti
nyt lisättyjen säännösten osalta, joilla pyritään parantamaan direktiivin
2009/142/EY tehokasta täytäntöönpanon valvontaa; näitä ovat talouden
toimijoiden velvollisuudet, jäljitettävyyssäännökset ja vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten arviointia ja ilmoittamista koskevat säännökset.
Lainsäädännön täytäntöönpanon valvonnasta
saadut kokemukset ovat osoittaneet, että kansallisella tasolla toteutetut
toimenpiteet ovat johtaneet erilaisiin toimintatapoihin ja talouden toimijoiden
erilaiseen kohteluun unionin sisällä, mikä vaarantaa direktiivin 2009/142/EY
tavoitteet. Jos kansallisella tasolla toteutetaan toimia näiden ongelmien
ratkaisemiseksi, riskinä on luoda esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle.
Lisäksi kansallisen tason toiminta rajoittuu jäsenvaltion alueelliseen toimivaltaan.
Koordinoidulla unionin tason toiminnalla voidaan paljon paremmin saavuttaa
asetetut tavoitteet, ja niillä tehostetaan erityisesti markkinavalvontaa. Tämän
vuoksi on asianmukaisempaa toteuttaa toimia unionin tasolla.
Suhteellisuusperiaate
Ehdotetuissa muutoksissa ei
suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ylitetä sitä, mikä on asetettujen
tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
Uusilla tai muutetuilla velvollisuuksilla ei
aiheuteta tarpeettomia rasitteita tai kustannuksia yrityksille – etenkään
pienille ja keskisuurille yrityksille – eikä viranomaisille. Jos muutoksilla on
kielteisiä vaikutuksia, vaikutustenarvioinnin perusteella pyritään esittämään
ratkaisua, joka olisi parhaiten oikeassa suhteessa kartoitettuihin ongelmiin.
Useat muutokset koskevat nykyisen direktiivin selkeyttämistä, eikä niillä oteta
käyttöön uusia vaatimuksia, joilla olisi kustannusvaikutuksia.
Sääntelytavan valinta
Säädösehdotuksen muoto on asetus.
Säädös muutetaan direktiivistä asetukseksi,
koska on otettava huomioon sääntely-ympäristön yksinkertaistamista koskeva
komission yleinen tavoite ja varmistettava, että ehdotettu lainsäädäntö pannaan
yhdenmukaisella tavalla täytäntöön kaikkialla unionissa.
Ehdotettu asetus perustuu perussopimuksen
114 artiklaan, ja sillä pyritään varmistamaan kaasulaitteiden
sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. Siinä otetaan käyttöön selkeät ja
yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan yhdenmukaisella tavalla samaan
aikaan kaikkialla unionissa.
Täydellisen
yhdenmukaistamisen periaatteiden mukaisesti jäsenvaltiot eivät saa ottaa
kansallisessa lainsäädännössään käyttöön kaasulaitteiden markkinoille
saattamiseen sovellettavia tiukempia vaatimuksia tai lisävaatimuksia. Etenkin
valmistajien noudattamien pakollisten olennaisten vaatimusten ja
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen on oltava samat kaikissa
jäsenvaltioissa.
Sama koskee säännöksiä,
jotka on sisällytetty asetukseen sen sopeuttamiseksi uutta lainsäädäntökehystä
koskevaan päätökseen. Nämä säännökset ovat selkeitä ja riittävän tarkkoja,
minkä vuoksi asianomaiset toimijat pystyvät soveltamaan niitä suoraan.
Jäsenvaltioille asetettuja
velvollisuuksia – kuten velvollisuutta arvioida, nimetä ja ilmoittaa
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset – ei siirretä sellaisinaan osaksi
kansallista lainsäädäntöä, vaan jäsenvaltiot panevat ne täytäntöön tarvittavin
sääntely- ja hallinnollisin järjestelyin. Tämä ei muutu, kun asianomaiset
velvollisuudet vahvistetaan asetuksessa.
Näin ollen jäsenvaltioilla
ei ole juurikaan joustovaraa direktiivin siirtämisessä osaksi kansallista
lainsäädäntöä. Kun sääntelytavaksi valitaan asetus, jäsenvaltiot kuitenkin
säästävät kulut, jotka aiheutuisivat direktiivin saattamisesta osaksi
kansallista lainsäädäntöä.
Lisäksi asetuksella vältetään riskit, joita
voisi aiheutua siitä, että eri jäsenvaltiot siirtävät direktiivin osaksi
kansallista lainsäädäntöään eri tavoin, mikä puolestaan voisi johtaa
turvallisuuden eritasoiseen suojeluun, aiheuttaa esteitä sisämarkkinoiden
toiminnalle ja näin ollen haitata direktiivin tehokasta täytäntöönpanoa.
Vaikka säädöstyyppi
vaihtuu direktiivistä asetukseksi, sääntelyn lähestymistapa ei muutu.
Uuden lähestymistavan
perusominaisuudet säilytetään kokonaisuudessaan. Valmistajat saavat valita
joustavasti keinot, joiden avulla ne varmistavat olennaisten vaatimusten
noudattamisen. Ne saavat myös valita käytettävissä olevista
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä menettelyn, jota käytetään
kaasulaitteiden vaatimustenmukaisuuden osoittamisessa. Säädöksen muoto ei
vaikuta nykyisiin lainsäädännön täytäntöönpanoa tukeviin mekanismeihin
(standardointimenettely, työryhmät, hallinnollinen yhteistyö, ohjeasiakirjojen
laatiminen jne.).
Asetuksen käyttöönotto ei myöskään tarkoita
sitä, että päätöksentekomenettely keskitettäisiin. Jäsenvaltiot säilyttävät toimivaltansa
esimerkiksi ilmoitettujen laitosten nimeämisessä ja pätevyyden arvioinnissa,
markkinavalvonnassa ja täytäntöönpanon valvontatoimissa samoin kuin kaasun
jakeluedellytysten määrittelyssä sikäli kuin kaasun laatuominaisuuksia ei
yhdenmukaisteta unionin tasolla.
Lopuksi todettakoon, että
asetuksen käyttö sisämarkkinalainsäädännön alalla mahdollistaa jäsenvaltioiden
harjoittaman ”ylisääntelyn” riskin välttämisen, mitä myös sidosryhmät pitävät
tärkeänä. Myös valmistajat pystyvät toimimaan suoraan asetustekstin pohjalta,
eikä niiden tarvitse tarkastella 28 jäsenvaltion omaa direktiiviin
perustuvaa lainsäädäntöä.
Tämän perusteella
katsotaan, että asetus on kaikkien osapuolten kannalta asianmukaisin valinta,
koska se mahdollistaa ehdotetun lainsäädännön nopeamman ja johdonmukaisemman
soveltamisen ja sillä vahvistetaan selkeämpi sääntely-ympäristö kaikille
talouden toimijoille.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin
talousarvioon.
5.           LISÄTIEDOT
Nykyisen lainsäädännön kumoaminen
Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa direktiivin
2009/142/EY kumoaminen.
Euroopan talousalue
Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen
soveltamisalaan kuuluvaa alaa, minkä vuoksi se olisi ulotettava koskemaan
Euroopan talousaluetta.
2014/0136 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
kaasumaisia polttoaineita käyttävistä
laitteista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[21],
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Kaasumaisia polttoaineita
käyttävistä laitteista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
direktiivissä 2009/142/EY[22]
vahvistetaan kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden markkinoille
saattamista ja käyttöönottoa koskevat säännöt.
(2)        Direktiivi 2009/142/EY
perustuu teknistä yhdenmukaistamista ja standardointia koskevasta uudesta
lähestymistavasta 7 päivänä toukokuuta 1985 annetussa neuvoston
päätöslauselmassa[23]
esitettyihin periaatteisiin. Näin ollen siinä vahvistetaan ainoastaan
olennaiset vaatimukset, joita sovelletaan kaasumaisia polttoaineita käyttäviin
laitteisiin, ja Euroopan standardointikomitea (CEN) ja Euroopan sähkötekniikan
standardointikomitea (Cenelec) hyväksyvät tekniset yksityiskohdat
eurooppalaisesta standardoinnista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksen (EU) N:o 1025/2012[24]
mukaisesti. Näin vahvistettujen yhdenmukaistettujen standardien, joiden
viitenumerot julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
noudattaminen luo vaatimustenmukaisuusolettaman direktiivin 2009/142/EY
vaatimusten noudattamisesta. Kokemukset ovat osoittaneet, että nämä
perusperiaatteet ovat toimineet hyvin tällä alalla ja että ne olisi
säilytettävä ja niitä olisi edistettävä.
(3)       Direktiivin 2009/142/EY
täytäntöönpanosta saadut kokemukset ovat osoittaneet tarpeen muuttaa joitakin
sen säännöksistä niiden selkeyttämiseksi ja saattamiseksi ajan tasalle ja
varmistaa näin oikeusvarmuus sen soveltamisalaa koskevien määritelmien,
kaasulajeja ja kaasun käyttöpaineita koskevien jäsenvaltioiden ilmoitusten
sisällön ja tiettyjen olennaisten vaatimusten osalta.
(4)       Koska joitakin direktiivin
2009/142/EY säännöksiä olisi tarkistettava ja tehostettava, selkeyden vuoksi
kyseinen direktiivi olisi kumottava. Koska soveltamisalan, olennaisten
vaatimusten ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen on oltava samat
kaikissa jäsenvaltioissa, direktiivin saattamisessa osaksi kansallista
lainsäädäntöä uuden lähestymistavan periaatteiden pohjalta ei ole juurikaan
joustovaraa. Sääntelykehyksen yksinkertaistamiseksi direktiivi 2009/142/EY
olisi korvattava asetuksella, joka on asianmukainen säädöstyyppi, koska sillä
otetaan käyttöön selkeät ja yksityiskohtaiset säännöt, jotka eivät anna jäsenvaltioille
mahdollisuutta saattaa niitä osaksi kansallista lainsäädäntöään eri tavoin, ja
varmistetaan näin yhdenmukainen täytäntöönpano kaikkialla unionissa.
(5)       Tuotteiden kaupan pitämiseen
liittyvistä yhteisistä puitteista tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston
päätöksessä N:o 768/2008/EY[25]
säädetään yhteisistä puitteista yleisille periaatteille ja viitesäännöksille,
joita on tarkoitus soveltaa kaikessa tuotteiden kaupan pitämisen ehtojen
yhdenmukaistamista koskevassa lainsäädännössä, jotta voidaan tarjota
johdonmukainen perusta kyseisen lainsäädännön tarkistamista tai
uudelleenlaatimista varten. Jotta varmistetaan johdonmukaisuus muun
alakohtaisen tuotelainsäädännön kanssa, direktiivi 2009/142/EY olisi
mukautettava kyseiseen päätökseen.
(6)       Tuotteiden kaupan pitämiseen
liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista
annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 765/2008[26] vahvistetaan
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten akkreditointia koskevat horisontaaliset
säännöt[, tuotteiden markkinavalvontaa ja kolmansista maista tuotavien
tuotteiden tarkastuksia koskevat puitteet] sekä CE-merkintää koskevat yleiset
periaatteet.
(7)       [Tuotteiden
markkinavalvonnasta] annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa
(EU) N:o […/…][27]
säädetään yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat markkinavalvontaa ja
kolmansista maista tuotavien tuotteiden tarkastuksia, kaasumaisia polttoaineita
käyttävät laitteet mukaan luettuina. Siinä säädetään myös suojalausekemenettelystä.
Jäsenvaltioiden olisi järjestettävä ja toteutettava markkinavalvonta,
nimitettävä markkinavalvontaviranomaiset ja määriteltävä niiden toimivalta ja
tehtävät. Niiden pitäisi myös laatia yleisiä ja alakohtaisia
markkinavalvontaohjelmia.
(8)       Direktiivin 2009/142/EY
soveltamisala olisi säilytettävä ennallaan. Tätä asetusta olisi sovellettava
kaasumaisia polttoaineita käyttäviin laitteisiin sekä varusteisiin, jotka on
yhdistetty kaasumaisia polttoaineita käyttäviin laitteisiin. Kaasumaisia
polttoaineita käyttävät laitteet ovat kotitalous- ja muuhun käyttöön
tarkoitettuja laitteita, jotka on tarkoitettu käytettäväksi tietyissä
sovelluksissa.
(9)       Tällä asetuksella olisi
varmistettava kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden ja niiden
varusteiden sisämarkkinoiden moitteeton toiminta kaasuun liittyvien
turvallisuusriskien ja energiatehokkuuden osalta.
(10)     Tätä asetusta ei tulisi
soveltaa silloin, kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvista näkökohdista
säädetään tarkemmin unionin muussa yhdenmukaistamislainsäädännössä. Näihin
luetaan ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/125/EY[28] nojalla annetut
toimenpiteet.
(11)     Tämän asetuksen 6 artiklalla
estetään jäsenvaltioita ottamasta käyttöön tiukempia terveyttä, turvallisuutta
ja energiansäästöä koskevia vaatimuksia, joilla kiellettäisiin, rajoitettaisiin
tai estettäisiin tämän asetuksen mukaisten laitteiden asettamista saataville
markkinoilla ja käyttöönottoa. Tämä säännös ei kuitenkaan vaikuta
jäsenvaltioiden mahdollisuuteen ottaa EU:n direktiivejä täytäntöönpannessaan
käyttöön vaatimuksia, jotka vaikuttavat tuotteiden, myös kaasulaitteiden,
energiatehokkuuteen, mikäli tällaiset toimenpiteet ovat yhteensopivia
perussopimuksen kanssa.
(12)     Uusiutuvista lähteistä
peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2009/28/EY[29]
mukaan jäsenvaltioiden on rakennussäännöksissään ja -määräyksissään otettava
käyttöön asianmukaiset toimenpiteet, joilla lisätään kaikentyyppisen
uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuutta rakennusalalla. Rakennusten
energiatehokkuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2010/31/EU[30]
mukaan jäsenvaltioiden on vahvistettava vähimmäisvaatimukset rakennusten ja
rakennusosien energiatehokkuudelle sekä kokonaisenergiatehokkuutta koskevat
järjestelmävaatimukset olemassa oleviin rakennuksiin asennetuille rakennuksen
teknisille järjestelmille.  Energiatehokkuudesta annetun Euroopan parlamentin
ja neuvoston direktiivin 2012/27/EU[31]
mukaan jäsenvaltioiden on otettava käyttöön riittävät toimenpiteet, joilla
vähennetään asteittain energian kulutusta eri aloilla rakennukset mukaan
luettuina.
(13)     Tämä asetus ei vaikuta
jäsenvaltioiden velvollisuuteen ottaa käyttöön kansallisia toimenpiteitä, jotka
koskevat uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan energian käytön
edistämistä ja rakennusten energiatehokkuutta direktiivien 2009/28/EY,
2010/31/EU ja 2012/27/EU mukaisesti. Se on johdonmukainen kyseisten direktiivien
tavoitteisiin nähden sikäli, että kansalliset toimenpiteet voivat tietyissä
olosuhteissa rajoittaa tässä asetuksessa säädetyn energian taloudellista
käyttöä koskevan vaatimuksen mukaisten kaasulaitteiden asentamista,
edellyttäen, että tällaiset vaatimukset eivät muodosta perusteetonta
markkinaestettä.
(14)     Jäsenvaltioiden olisi
toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että kaasumaisia
polttoaineita käyttäviä laitteita asetetaan saataville markkinoilla ja otetaan
käyttöön ainoastaan, mikäli ne eivät tavanomaisesti käytettyinä vaaranna
omaisuutta ja ihmisten ja kotieläinten turvallisuutta.
(15)     Tämän asetuksen säännökset eivät
vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen vahvistaa sääntöjä, jotka koskevat
kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden käyttöönottoa tai
määräaikaistarkastuksia, varmistaakseen laitteiden oikean asennuksen, käytön ja
huollon.
(16)     Toissijaisuusperiaatteen
mukaisesti tämän asetuksen säännösten ei pitäisi vaikuttaa jäsenvaltioiden
oikeuteen säätää tarpeellisiksi katsomistaan vaatimuksista, jotka koskevat
asennusnäkökohtia, ilmanvaihtoa ja itse rakennuksen turvallisuuteen ja
energiatehokkuuteen liittyviä näkökohtia, mikäli näistä säännöksistä ei aiheudu
kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden suunnittelua koskevia
vaatimuksia.
(17)     Koska tämän asetuksen
soveltamisalaan eivät kuulu riskit, joita aiheutuu väärin asennetuista,
huolletuista tai käytetyistä kaasumaisia polttoaineita käyttävistä laitteista,
jäsenvaltioita rohkaistaan toteuttamaan toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että
yleisö on tietoinen palamistuotteisiin ja etenkin hiilimonoksidiin liittyvistä
riskeistä.
(18)     Vaikka tällä asetuksella ei
säännellä kaasun jakeluedellytyksiä jäsenvaltioissa, siinä pitäisi ottaa
huomioon se tosiseikka, että jäsenvaltioissa on erilainen tilanne kaasulajien
ja käyttöpaineiden osalta, sillä kaasumaisten polttoaineiden teknisiä
ominaisuuksia ei ole yhdenmukaistettu. Kaasulajien ja käyttöpaineiden koostumus
ja eritelmät paikassa, jossa kaasumaisia polttoaineita käyttävä laite otetaan
käyttöön, ovat erittäin tärkeitä sen turvallisen ja asianmukaisen toiminnan
kannalta, ja sen vuoksi tämä näkökohta olisi otettava huomioon jo laitteen
suunnitteluvaiheessa, jotta varmistetaan sen yhteensopivuus niiden kaasulajien
ja käyttöpaineiden kanssa, joissa sitä on tarkoitus käyttää.
(19)     Jotta vältetään kaasumaisia
polttoaineita käyttävien laitteiden kaupan esteet, jotka johtuvat siitä, ettei
kaasun jakeluedellytyksiä ei vielä ole yhdenmukaistettu, ja varmistetaan että
talouden toimijoilla on riittävät tiedot, jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava
hyvissä ajoin muille jäsenvaltioille ja komissiolle alueellaan käytetyt
kaasulajit ja käyttöpaineet ja niitä koskevat muutokset.
(20)     Kaasulajeja ja käyttöpaineita
koskevien jäsenvaltioiden ilmoitusten olisi sisällettävä merkitykselliset
tarvittavat tiedot talouden toimijoille. Toimitetun kaasumaisen polttoaineen
ensisijainen lähde ei näissä puitteissa ole merkityksellistä kaasumaisia
polttoaineita käyttävien laitteiden ominaisuuksien, suorituskyvyn ja
yhteensopivuuden kannalta ilmoitettuihin kaasun jakeluedellytyksiin nähden.
(21)     Jäsenvaltioita rohkaistaan
ottamaan alueellaan käytettyjen kaasuryhmien ja niiden alaryhmien määrittelyssä
huomioon kaasun laatuominaisuuksia koskeva käynnissä oleva standardointityö ja
varmistamaan näin, että kaasumaisten polttoaineiden yhdenmukaistamiseen
sovelletaan kaikkialla unionissa johdonmukaista ja koordinoitua lähestymistapaa
standardoinnin kautta.
(22)     Kun jäsenvaltiot maakaasun
sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annetun Euroopan parlamentin
ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY[32]
ja CENin käynnissä olevan standardointityön mukaisesti toteuttavat
konkreettisia toimenpiteitä, joilla lisätään biokaasun käyttöä syöttämällä
tällaista kaasua kaasunjakeluverkkoon tai jakamalla tällaista kaasua erillisten
järjestelmien kautta, niiden olisi varmistettava, että niiden kaasulajeja
koskevat ilmoitukset saatetaan viipymättä ajan tasalle, jollei toimitetun
kaasun laatu pysy jo ilmoitettujen laaturajojen sisällä.
(23)     Kun jäsenvaltiot laativat
direktiivin 2009/28/EY mukaisesti kansallisia toimintasuunnitelmiaan
noudattaakseen velvollisuuttaan lisätä uusiutuvan energian ja etenkin biokaasun
osuutta energian kokonaiskulutuksesta, niitä kannustetaan harkitsemaan mahdollisuuksia
syöttää näitä kaasuja kaasunjakeluverkkoon.
(24)     Jäsenvaltioiden olisi
toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että kaasun
jakeluedellytykset eivät aiheuta esteitä kaupalle eivätkä rajoita paikallisiin
kaasun jakeluedellytyksiin soveltuvien kaasumaisia polttoaineita käyttävien
laitteiden käyttöönottoa.
(25)     Tämän asetuksen
soveltamisalaan kuuluviin ja sen säännösten mukaisiin kaasumaisia polttoaineita
käyttäviin laitteisiin olisi sovellettava tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta.
Tällaisten laitteiden käyttöönotto olisi sallittava edellyttäen, että laitteet
ovat yhteensopivia paikallisten kaasun jakeluedellytysten kanssa.
(26)     Laitteen arvokilpeen merkitty
laiteryhmää koskeva merkintä muodostaa suoran yhteyden kaasuryhmiin ja/tai
alaryhmiin, joita kaasumaisia polttoaineita käyttävä laite on suunniteltu
polttamaan turvallisesti halutulla suoritustasolla, ja sillä varmistetaan näin
laitteen yhteensopivuus paikallisiin kaasun jakeluedellytyksiin.
(27)     Turvallisuutta, terveyttä ja
energian taloudellista käyttöä koskevat olennaiset vaatimukset olisi otettava
huomioon sen varmistamiseksi, että kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet
ovat turvallisia tavanomaisesti käytettyinä halutulla suoritustasolla.
(28)     Olennaisia vaatimuksia olisi
tulkittava ja sovellettava siten, että otetaan huomioon tekniikan taso
suunnittelu- ja valmistusvaiheessa sekä tekniset ja taloudelliset näkökohdat,
jotka ovat johdonmukaiset terveyden ja turvallisuuden korkeatasoisen suojelun
ja energian taloudellisen käytön kanssa.
(29)     Talouden toimijoiden olisi
oltava toimitusketjuun liittyvien tehtäviensä mukaisesti vastuussa kaasumaisia
polttoaineita käyttävien laitteiden ja niiden varusteiden
vaatimustenmukaisuudesta tämän asetuksen vaatimusten osalta, jotta varmistetaan
yleisen edun suojelun korkea taso muun muassa terveyden, turvallisuuden,
energian taloudellisen käytön sekä kuluttajien ja muiden käyttäjien,
kotieläinten ja omaisuuden suojelun osalta sekä taataan tasapuolinen kilpailu
unionin markkinoilla.
(30)     Kaikkien talouden toimijoiden,
jotka kuuluvat toimitus- ja jakeluketjuun, olisi toteutettava asianmukaisia
toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että markkinoilla asetetaan saataville
ainoastaan sellaisia kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita, jotka ovat
tämän asetuksen mukaisia. On tarpeen säätää selkeästä ja oikeasuhteisesta
velvollisuuksien jaosta, joka vastaa kunkin talouden toimijan tehtävää
toimitus- ja jakeluketjussa.
(31)     Valmistajalla on parhaat
mahdollisuudet suorittaa täydellinen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely,
koska valmistajalla on yksityiskohtaiset tiedot suunnittelu- ja
tuotantoprosessista. Vaatimustenmukaisuuden arvioinnin olisi sen vuoksi
edelleen kuuluttava yksinomaan valmistajan velvollisuuksiin.
(32)     Valmistajan olisi toimitettava
riittävät ja yksityiskohtaiset tiedot kaasumaisia polttoaineita käyttävän
laitteen käyttötarkoituksesta, jotta laitteen oikea ja turvallinen asennus,
käyttöönotto, käyttö ja huolto olisivat mahdolliset. Näihin tietoihin on
mahdollisesti sisällytettävä laitteen ja sen asennusympäristön välisen
liitoksen tekninen eritelmä.
(33)     Talouden toimijoiden,
kansallisten markkinavalvontaviranomaisten ja kuluttajien välisen viestinnän
helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi kehotettava talouden toimijoita ilmoittamaan
postiosoitteensa lisäksi verkkosivustonsa osoite.
(34)     On tarpeen varmistaa, että
unionin markkinoille tulevat kolmansista maista peräisin olevat kaasumaisia
polttoaineita käyttävät laitteet ja niiden varusteet ovat tämän asetuksen
vaatimusten mukaisia ja etenkin että valmistajat ovat suorittaneet näille
laitteille ja varusteille asianmukaiset vaatimustenmukaisuuden
arviointimenettelyt. Olisi säädettävä, että maahantuojat huolehtivat siitä,
että kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet ja varusteet, joita ne
saattavat markkinoille, ovat tämän asetuksen vaatimusten mukaisia ja että ne
eivät saata markkinoille kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita ja
niiden varusteita, jotka eivät ole näiden vaatimusten mukaisia tai jotka
aiheuttavat riskin. Lisäksi olisi säädettävä, että maahantuojien on
huolehdittava siitä, että vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevia
menettelyjä on noudatettu ja että laitteiden merkinnät ja valmistajien laatimat
asiakirjat ovat toimivaltaisten valvontaviranomaisten saatavilla tarkastuksia
varten.
(35)     Jakelija asettaa kaasumaisia
polttoaineita käyttävän laitteen tai varusteen saataville markkinoilla sen
jälkeen, kun valmistaja tai maahantuoja on saattanut sen markkinoille, ja
jakelijan olisi toimittava asianmukaista huolellisuutta noudattaen
varmistaakseen, että sen laitteelle tai varusteelle suorittama käsittely ei
vaikuta kielteisesti laitteen tai varusteen vaatimustenmukaisuuteen.
(36)     Saattaessaan markkinoille
kaasumaisia polttoaineita käyttävän laitteen tai varusteen jokaisen
maahantuojan olisi ilmoitettava laitteessa tai varusteessa nimensä,
rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä ja postiosoitteensa,
josta maahantuojaan saa yhteyden. Poikkeuksia olisi sovellettava tapauksissa,
joissa laitteen tai varusteen koko tai luonne ei salli tätä. Näihin kuuluvat
tapaukset, joissa maahantuojan olisi avattava pakkaus merkitäkseen nimensä ja
osoitteensa tuotteeseen.
(37)     Talouden toimijaa, joka joko
saattaa kaasumaisia polttoaineita käyttävän laitteen tai varusteen markkinoille
omalla nimellään tai tavaramerkillään tai muuttaa kaasumaisia polttoaineita
käyttävää laitetta tai varustetta sellaisella tavalla, joka voi vaikuttaa tämän
asetuksen vaatimusten täyttymiseen, olisi pidettävä valmistajana, ja tämän toimijan
olisi siksi hoidettava valmistajalle kuuluvat velvoitteet.
(38)     Koska jakelijat ja
maahantuojat ovat lähellä markkinoita, niiden olisi oltava mukana
toimivaltaisten kansallisten viranomaisten markkinavalvontatehtävissä ja
valmiita osallistumaan niihin aktiivisesti toimittamalla mainituille
viranomaisille kaikki kyseiseen kaasumaisia polttoaineita käyttävään
laitteeseen tai varusteeseen liittyvät tarvittavat tiedot.
(39)     Kaasumaisia polttoaineita
käyttävän laitteen tai varusteen jäljitettävyyden varmistaminen koko
toimitusketjussa edistää markkinavalvonnan yksinkertaistamista ja tehostamista.
Tehokas jäljitettävyysjärjestelmä auttaa markkinavalvontaviranomaisia
jäljittämään vaatimustenvastaisen kaasumaisia polttoaineita käyttävän laitteen
tai varusteen markkinoilla saataville asettamisesta vastaavan talouden
toimijan.
(40)     Tämä asetus olisi rajattava
olennaisten vaatimusten ilmaisemiseen. Jotta vaatimustenmukaisuuden arviointi
kyseisten vaatimusten osalta olisi helpompaa, on tarpeen säätää vaatimustenmukaisuusolettamasta
sellaisten kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden tai varusteiden
osalta, jotka ovat sellaisten yhdenmukaistettujen standardien mukaisia, jotka
on vahvistettu eurooppalaisesta standardoinnista annetun Euroopan parlamentin
ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012[33]
mukaisesti kyseisiä vaatimuksia vastaavien yksityiskohtaisten teknisten
eritelmien ilmaisemista varten, erityisesti kaasumaisia polttoaineita
käyttävien laitteiden suunnittelun, valmistuksen, toiminnan, testauksen, energian
taloudellisen käytön ja asennuksen osalta.
(41)     Asetuksessa (EU)
N:o 1025/2012 säädetään yhdenmukaistetuista standardeista esitettäviä
vastalauseita koskevasta menettelystä tapauksissa, joissa kyseiset standardit
eivät kokonaan täytä asetuksen vaatimuksia.
(42)     Jotta talouden toimijoilla
olisi mahdollisuus osoittaa ja toimivaltaisilla viranomaisilla mahdollisuus
varmistaa, että markkinoilla saataville asetettavat kaasumaisia polttoaineita
käyttävät laitteet ovat olennaisten vaatimusten mukaisia, on tarpeen säätää
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä. Päätöksessä N:o 768/2008/EY
säädetään vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyissä käytettävistä
moduuleista, joiden menettelyt vaihtelevat vähiten tiukoista tiukimpiin
suhteessa kulloiseenkin riskitasoon ja vaadittuun turvallisuustasoon. Eri
alojen välisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi ja tapauskohtaisten
variaatioiden välttämiseksi vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt olisi
valittava näiden moduulien joukosta.
(43)     Kaasumaisia polttoaineita
käyttävien laitteiden valmistajien olisi laadittava
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus, jossa annetaan tämän asetuksen mukaisesti
edellytetyt tiedot siitä, että laite on tämän asetuksen sekä unionin muun
asiaankuuluvan yhdenmukaistamislainsäädännön vaatimusten mukainen.
(44)     Jotta varmistetaan
tosiasiallinen mahdollisuus saada tietoa markkinavalvontaa varten, kaikkien
kaasumaisia polttoaineita käyttävään laitteeseen sovellettavien unionin
säädösten yksilöimiseksi vaadittavien tietojen olisi oltava saatavilla yhdessä
ainoassa EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa.
(45)     Varusteiden valmistajien olisi
annettava varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, jossa esitetään tämän
asetuksen mukaisesti vaadittavat tiedot siitä, että varuste on tämän asetuksen
vaatimusten mukainen. Jos varusteeseen sovelletaan myös muuta unionin
yhdenmukaistamislainsäädäntöä, varusteiden valmistajien olisi soveltuvissa
tapauksissa annettava myös EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus siitä, että varuste
on kyseisen lainsäädännön mukainen.
(46)     CE-merkintä osoittaa
kaasumaisia polttoaineita käyttävän laitteen vaatimustenmukaisuuden ja on
näkyvä osoitus vaatimustenmukaisuuden arvioinnin koko prosessista sen laajassa
merkityksessä. CE-merkinnän yleisistä periaatteista ja sen suhteesta muihin
merkintöihin säädetään asetuksessa (EY) N:o 765/2008. CE-merkinnän
kiinnittämistä koskevat säännöt olisi annettava tässä asetuksessa.
(47)     Varusteet eivät ole
kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita vaan välituotteita, jotka
asetetaan saataville ainoastaan ammattihenkilöstön kesken ja jotka on
tarkoitettu yhdistettäväksi laitteeseen. Koska varusteiden asianmukainen
suunnittelu myötävaikuttaa valmiin laitteen asianmukaiseen ja turvalliseen
toimintaan ja koska kaasuun liittyvät laitteen riskit voidaan arvioida vasta
sen jälkeen, kun varuste on yhdistetty laitteeseen, on asianmukaista, että
varusteissa ei ole CE-merkintää.
(48)     Sen tarkastaminen, että
kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet ja varusteet ovat tässä
asetuksessa säädettyjen olennaisten vaatimusten mukaisia, on välttämätöntä
käyttäjien ja ulkopuolisten suojelemiseksi tehokkaasti.
(49)     Jotta varmistetaan, että
kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet ovat olennaisten vaatimusten
mukaisia, on tarpeen vahvistaa asianmukaiset vaatimustenmukaisuuden
arviointimenettelyt, joita valmistajan on noudatettava. Nämä menettelyt olisi
vahvistettava päätöksessä N:o 768/2008/EY säädettyjen vaatimustenmukaisuuden
arviointimoduulien perusteella.
(50)     Tässä asetuksessa säädetyt
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt edellyttävät jäsenvaltioiden
komissiolle ilmoittamien vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten toimintaa.
(51)     Kokemus on osoittanut, että
direktiivissä 2009/142/EY asetetut ehdot, jotka vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten on täytettävä, jotta ne voidaan ilmoittaa komissiolle, eivät
ole riittäviä varmistamaan, että tällaisten laitosten toiminta on kauttaaltaan
korkeatasoista koko unionissa. On kuitenkin olennaista, että kaikki
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset suorittavat tehtävänsä
samantasoisesti ja terveen kilpailun edellytysten mukaisesti. Tämä edellyttää
pakollisten vaatimusten asettamista vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitoksille, jotka haluavat tulla ilmoitetuiksi vaatimustenmukaisuuden
arviointipalvelujen tarjoamista varten.
(52)     Jotta varmistetaan
vaatimustenmukaisuuden arvioinnin yhtenäinen laatutaso, on tarpeen vahvistaa
myös ilmoittamisesta vastaavia viranomaisia sekä muita ilmoitettujen laitosten
arvioinnissa, ilmoittamisessa ja valvonnassa mukana olevia elimiä koskevat
vaatimukset.
(53)     Jos vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitos osoittaa noudattavansa yhdenmukaistettuja standardeja, sen
olisi oletettava täyttävän tässä asetuksessa säädetyt vastaavat vaatimukset.
(54)     Tässä asetuksessa säädettyä
järjestelmää olisi täydennettävä akkreditointijärjestelmällä, josta säädetään
asetuksessa (EY) N:o 765/2008. Koska akkreditointi on olennainen keino
tarkastaa vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten pätevyys, sitä olisi
käytettävä myös ilmoittamistarkoituksia varten.
(55)     Kansallisten viranomaisten
olisi kaikkialla unionissa pidettävä asetuksen (EY) N:o 765/2008 säännösten
mukaista avointa akkreditointia, jolla varmistetaan tarvittava luottamuksen
taso vaatimustenmukaisuustodistuksissa, ensisijaisena keinona, jolla osoitetaan
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten tekninen pätevyys. Kansalliset
viranomaiset voivat kuitenkin katsoa, että niillä on käytettävissään
asianmukaiset keinot suorittaa tämä arviointi itse. Jotta varmistetaan muiden
kansallisten viranomaisten tekemän arvioinnin riittävä uskottavuus, niiden
olisi tällaisessa tapauksessa toimitettava komissiolle ja muille
jäsenvaltioille tarvittavat asiakirjatodisteet siitä, että arvioidut
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset ovat asiaa koskevien säädettyjen
vaatimusten mukaisia.
(56)     Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitokset teettävät usein alihankintana osia vaatimustenmukaisuuden
arviointiin liittyvistä toimistaan tai käyttävät tytäryhtiötä. Kaasumaisia
polttoaineita käyttävien laitteiden saattaminen unionin markkinoille edellyttää
suojan tasoa, jonka turvaamiseksi on olennaista, että vaatimustenmukaisuuden
arviointitehtävien suorittamista varten alihankkijat ja tytäryhtiöt täyttävät
samat vaatimukset kuin ilmoitetut laitokset. Sen vuoksi on tärkeää, että
ilmoitettavien laitosten pätevyyden ja suoritusten arviointi ja jo
ilmoitettujen laitosten valvonta kattaa myös alihankkijoiden ja tytäryhtiöiden
suorittamat toimet.
(57)     Ilmoitusmenettelyn tehokkuuden
ja avoimuuden lisääminen ja erityisesti sen mukauttaminen uusiin tekniikoihin
on tarpeen, jotta sähköinen ilmoittaminen on mahdollista.
(58)     Koska vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitokset voivat tarjota palvelujaan unionin koko alueella, on
tarkoituksenmukaista antaa muille jäsenvaltioille ja komissiolle mahdollisuus
esittää vastalauseita ilmoitetun laitoksen osalta. Sen vuoksi on tärkeää säätää
ajanjaksosta, jonka aikana voidaan selvittää mahdolliset epäilykset tai
huolenaiheet vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten pätevyyden suhteen,
ennen kuin ne alkavat toimia ilmoitettuina laitoksina.
(59)     Kilpailukyvyn vuoksi on
oleellista, että vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset soveltavat
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä aiheuttamatta kohtuutonta taakkaa
talouden toimijoille. Samasta syystä ja talouden toimijoiden yhdenvertaisen
kohtelun varmistamiseksi on varmistettava vaatimustenmukaisuuden
arviointimenettelyiden teknisen soveltamisen johdonmukaisuus. Tämä voidaan
saavuttaa parhaiten asianmukaisella koordinoinnilla ja yhteistyöllä
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten välillä.
(60)     Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano,
komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden
mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä,
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[34]
mukaisesti.
(61)     Hyväksyttäessä täytäntöönpanosäädöksiä, joissa ilmoituksen tehnyttä
jäsenvaltiota pyydetään ryhtymään tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin
sellaisten ilmoitettujen laitosten
osalta, jotka eivät täytä tai eivät enää täytä niiden ilmoittamiselle
asetettuja vaatimuksia, olisi sovellettava neuvoa-antavaa menettelyä.
(62)     Teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä
valta hyväksyä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan
siirron nojalla annettavia
delegoituja säädöksiä, jotka koskevat niiden ilmoitusten sisältöä ja muotoa,
joita jäsenvaltiot antavat kaasun jakeluedellytyksiä alueellaan.
(63)     Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan
Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja
asianmukaisesti.
(64)     On tarpeen säätää siirtymäjärjestelyistä, jotka tekevät mahdolliseksi
asettaa saataville markkinoilla ja ottaa käyttöön kaasumaisia polttoaineita
käyttäviä laitteita ja varusteita,
jotka on jo saatettu markkinoille direktiivin 2009/142/EY mukaisesti.
(65)     Jäsenvaltioiden olisi säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava, että ne pannaan
täytäntöön. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja
varoittavia.
(66)     Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen
tavoitetta eli varmistaa, että markkinoilla olevat kaasumaisia polttoaineita
käyttävät laitteet täyttävät vaatimukset, joilla varmistetaan käyttäjien
terveyden ja turvallisuuden suojelun korkea taso, kotieläinten ja omaisuuden
suojelu sekä energian taloudellinen käyttö, ja että sisämarkkinat toimivat,
vaan tavoite voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin
unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä
asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi
tarpeen.
(67)     Sen vuoksi olisi kumottava direktiivi
2009/142/EY,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET
SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
1)           Tätä asetusta sovelletaan
laitteisiin ja varusteisiin.
2)           Tässä asetuksessa laitteen katsotaan
olevan ’tavanomaisesti käytetty’, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)      Se on asennettu oikein ja huollettu
säännöllisesti valmistajan ohjeiden mukaisesti.
b)      Sitä käytettäessä kaasun laatu ja
käyttöpaine vaihtelevat tavanomaisesti.
c)      Sitä käytetään suunniteltuun
tarkoitukseen tai kohtuudella ennakoitavalla tavalla.
3)           Tätä asetusta ei sovelleta
seuraaviin:
a)      erityisesti teollisiin prosesseihin
suunnitellut laitteet, joita käytetään teollisuuslaitoksissa,
b)      erityisesti ilma-aluksissa ja rautateillä
käytettäviksi suunnitellut laitteet,
c)      erityisesti tutkimustarkoituksiin
suunnitellut laitteet, joita käytetään tilapäisesti laboratorioissa.
4)           Jos laitteisiin tai varusteisiin
liittyvät, tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat seikat kuuluvat erityisesti
unionin muun yhdenmukaistamislainsäädännön soveltamisalaan, tätä asetusta ei
sovelleta tai tämän asetuksen soveltaminen lakkaa näiden seikkojen osalta.
5)           Tämän asetuksen liitteessä I
olevassa 3.5 kohdassa esitettyä energian taloudellista käyttöä koskevaa
olennaista vaatimusta ei sovelleta laitteisiin, jotka kuuluvat direktiivin
2009/125/EY 15 artiklan nojalla annetun toimenpiteen soveltamisalaan.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa
tarkoitetaan:
1)           ’laitteilla’ kaasumaisia
polttoaineita käyttäviä laitteita, joita käytetään ruoanlaittoon,
jäähdyttämiseen, ilmastointiin, tilojen lämmittämiseen, kuuman veden tuottamiseen,
valaisemiseen tai pesemiseen, samoin kuin puhallinpolttimia ja tällaisilla
polttimilla varustettavia lämmityslaitteistoja;
2)           ’varusteella’ turva-, säätö- tai
ohjauslaitteita ja niiden oheislaitteita, joita myydään erillisinä
ammattikäyttöön ja jotka on suunniteltu osaksi kaasumaista polttoainetta
käyttävää laitetta tai jotka koottuina muodostavat tällaisen laitteen;
3)           ’palamisella’ prosessia, jossa
kaasumainen polttoaine reagoi hapen kanssa tuottaen lämpöä tai valoa;
4)           ’pesemisellä’ koko pesemisprosessia,
kuivaus ja silitys mukaan luettuina;
5)           ’kaasumaisella polttoaineella’
polttoainetta, joka on kaasumaisessa muodossa 15 °C:n lämpötilassa ja 1
baarin paineessa;
6)           ’teollisella prosessilla’
tarkoitetaan materiaalien, kasvien, kotieläinten, eläinperäisten tuotteiden,
elintarvikkeiden tai muiden tuotteiden käyttöön hankkimista, kasvattamista,
jalostamista, käsittelemistä, tuottamista tai valmistamista niiden kaupallista
käyttöä varten;
7)           ’erityisillä rakenneominaisuuksilla’
laitteen ominaisuuksia, joiden tarkoituksena on ainoastaan vastata tietyn
prosessin tiettyyn tarpeeseen;
8)           ’teollisuuslaitoksella’ tarkoitetaan
paikkaa, jossa suoritettu pääasiallinen toiminta on teollinen prosessi, johon
sovelletaan terveyttä ja turvallisuutta koskevia kansallisia erityismääräyksiä;
9)           ’kaasuryhmällä’ sellaisten
kaasumaisten polttoaineiden ryhmää, joilla on samanlainen palamiskäyttäytyminen
ja jotka ovat samalla Wobbe-arvojen vaihteluvälillä;
10)         ’kaasuryhmän alaryhmällä’ tiettyä
Wobbe-arvojen vaihteluväliä kyseisen kaasuryhmän sisällä;
11)         ’Wobbe-arvolla’ indikaattoria, jolla
kuvataan kaasumaisten polttoaineiden keskinäistä vaihdettavuutta ja jota
käytetään verrattaessa koostumukseltaan erilaisten kaasupolttoaineiden
palamisenergian tuottoa laitteessa;
12)         ’laiteluokalla’ CEN:in määrittelemää
niiden kaasuryhmien ja/tai alaryhmien ilmoittamista, joihin kuuluvia kaasuja
laite on suunniteltu polttamaan turvallisesti ja halutulla suoritusteholla,
siten kun tästä on ilmoitettu laiteluokkaa koskevassa merkinnässä;
13)         ’laitteiden asettamisella saataville
markkinoilla’ laitteiden toimittamista unionin markkinoille liiketoiminnan
yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta;
14)         ’varusteiden asettamisella saataville
markkinoilla’ varusteiden toimittamista ammattikäyttöä varten unionin
markkinoille siten, että ne liitetään osaksi laitetta tai että ne koottuina
muodostavat tällaisen laitteen, joko maksua vastaan tai maksutta;
15)         ’energiatehokkuudella’ laitteen
tuotoksen ja energiapanoksen välistä suhdetta;
16)         ’markkinoille saattamisella’ laitteen
tai varusteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionin markkinoilla;
17)         ’käyttöönotolla’ laitteen ensimmäistä
käyttöä tai sen ensimmäistä käyttöä valmistajan omiin tarkoituksiin;
18)         ’valmistajalla’ luonnollista henkilöä
tai oikeushenkilöä, joka valmistaa taikka suunnitteluttaa tai valmistuttaa
laitteen tai varusteen ja markkinoi sitä omalla nimellään tai tavaramerkillään;
19)         ’valtuutetulla edustajalla’ unioniin
sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on valmistajan
antama kirjallinen toimeksianto hoitaa valmistajan puolesta tietyt tehtävät;
20)         ’maahantuojalla’ unioniin
sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka saattaa
kolmannesta maasta tuodun laitteen tai varusteen unionin markkinoille;
21)         ’jakelijalla’ toimitusketjuun
kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka asettaa laitteen tai
varusteen saataville markkinoilla mutta joka ei ole valmistaja tai maahantuoja;
22)         ’talouden toimijoilla’ valmistajaa,
valtuutettua edustajaa, maahantuojaa ja jakelijaa;
23)         ’teknisellä eritelmällä’ asiakirjaa,
jossa määrätään tekniset vaatimukset, jotka laitteen tai varusteen on
täytettävä;
24)         ’yhdenmukaistetulla standardilla’
asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa
määriteltyä yhdenmukaistettua standardia;
25)         ’akkreditoinnilla’ asetuksen (EY) N:o
765/2008 2 artiklan 10 kohdassa määriteltyä akkreditiontia;
26)         ’kansallisella akkreditointielimellä’
asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 11 kohdassa määriteltyä
kansallista akkreditointielintä;
27)         ’vaatimustenmukaisuuden arvioinnilla’
prosessia sen osoittamiseksi, täyttyvätkö laitetta tai varustetta koskevat
tämän asetuksen olennaiset vaatimukset;
28)         ’vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksella’
elintä, joka suorittaa vaatimustenmukaisuuden arviointitoimia kuten
kalibrointia, testausta, sertifiointia ja tarkastuksia;
29)         ’palautusmenettelyllä’ kaikkia
toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on saada loppukäyttäjien saataville jo
asetettu laite takaisin;
30)         ’markkinoilta poistamisella’ kaikkia
toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on estää toimitusketjussa olevan laitteen
tai varusteen asettaminen saataville markkinoilla;
31)         ’CE-merkinnällä’ merkintää, jolla
valmistaja osoittaa laitteen olevan merkinnän kiinnittämistä koskevassa unionin
yhdenmukaistamislainsäädännössä asetettujen sovellettavien vaatimusten
mukainen;
32)         ’unionin
yhdenmukaistamislainsäädännöllä’ mitä tahansa unionin lainsäädäntöä, jolla
yhdenmukaistetaan tuotteiden kaupan pitämisen ehtoja.
3 artikla
Asettaminen
saataville markkinoilla ja käyttöönotto
1)           Jäsenvaltioiden on toteutettava
kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että laitteet voidaan
asettaa saataville markkinoilla ja ottaa käyttöön vain siinä tapauksessa, että
ne täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.
2)           Jäsenvaltioiden on toteutettava
kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että varusteet voidaan
asettaa saataville markkinoilla vain siinä tapauksessa, että ne täyttävät tämän
asetuksen vaatimukset.
3)           Tämä asetus ei vaikuta
jäsenvaltioiden oikeuteen säätää vaatimuksista, joita ne pitävät
välttämättöminä varmistaakseen ihmisten, kotieläinten ja omaisuuden suojelun
kyseisiä laitteita tavanomaisesti käytettäessä, edellyttäen että tämä ei merkitse
laitteiden muuttamista.
4 artikla
Kaasun
jakeluedellytykset
1)           Jäsenvaltioiden on ilmoitettava
komissiolle ja muille jäsenvaltioille niiden alueella käytetyt kaasulajit ja
vastaavat kaasumaisten polttoaineiden käyttöpaineet sekä ilmoitettava hyvissä
ajoin niiden muutoksista liitteessä II vahvistettujen vaatimusten
mukaisesti.
2)           Komissio varmistaa, että nämä tiedot
julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
5 artikla
Olennaiset
vaatimukset
Laitteiden ja varusteiden on täytettävä niihin
sovellettavat liitteessä I vahvistetut olennaiset vaatimukset.
6 artikla
Vapaa
liikkuvuus
1)           Jäsenvaltiot eivät saa tämän
asetuksen soveltamisalaan kuuluvien seikkojen perusteella kieltää, rajoittaa
tai estää tämän asetuksen mukaisten laitteiden asettamista saataville
markkinoilla ja käyttöönottoa.
2)           Jäsenvaltiot eivät saa tämän
asetuksen soveltamisalaan kuuluvien seikkojen perusteella kieltää, rajoittaa
tai estää tämän asetuksen mukaisten varusteiden markkinoilla ja käyttöönottoa.
3)           Tämä asetus ei vaikuta jäsenvaltioiden
mahdollisuuteen ottaa käyttöön toimenpiteitä, jotka koskevat uusiutuvista
energialähteistä peräisin olevan energian käytön edistämistä ja rakennusten
energiatehokkuutta, direktiivien 2009/28/EY, 2010/31/EU ja 2012/27/EU
mukaisesti. Kyseisten toimenpiteiden on oltava yhteensopivia perussopimuksen
kanssa.
II LUKU
TALOUDEN
TOIMIJOIDEN VELVOLLISUUDET
7 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R2
artikla]
Valmistajien
velvollisuudet
1)           Saattaessaan laitteita tai
varusteita markkinoille valmistajien on varmistettava, että ne on suunniteltu
ja valmistettu liitteessä I vahvistettujen olennaisten vaatimusten mukaisesti.
2)           Laitteiden tai varusteiden
valmistajien on laadittava liitteessä III tarkoitetut tekniset asiakirjat ja
suoritettava tai suoritutettava 14 artiklassa tarkoitettu sovellettava
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely.
Kun laitteen vaatimustenmukaisuus sovellettavien
vaatimusten suhteen on osoitettu ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla
menettelyllä, valmistajien on laadittava EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus ja
kiinnitettävä CE-merkintä.
Kun varusteen vaatimustenmukaisuus sovellettavien
vaatimusten suhteen on osoitettu ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla
menettelyllä, valmistajien on laadittava varusteen
vaatimustenmukaisuustodistus.
3)           Valmistajien on säilytettävä
tekniset asiakirjat ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus kymmenen vuoden ajan sen
jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
Valmistajien on säilytettävä tekniset asiakirjat
ja varusteen vaatimustenmukaisuustodistus kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun
varuste on saatettu markkinoille.
4)           Valmistajien on varmistettava, että
käytössä on menettelyt, joilla varmistetaan sarjatuotannon jatkuva
vaatimustenmukaisuus. Muutokset laitteen tai varusteen suunnittelussa tai
ominaisuuksissa ja muutokset yhdenmukaistetuissa standardeissa tai muissa
teknisissä eritelmissä, joihin nähden laitteen tai varusteen
vaatimustenmukaisuus ilmoitetaan, on otettava asianmukaisesti huomioon.
Silloin, kun se katsotaan laitteeseen tai
varusteeseen liittyvien riskien kannalta tarkoituksenmukaiseksi, valmistajien
on kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien terveyden ja turvallisuuden
suojelemiseksi suoritettava näytteisiin perustuvia testejä markkinoilla
saataville asetetuille laitteille ja tutkittava vaatimustenvastaisia laitteita
ja varusteita koskevat valitukset ja tarvittaessa pidettävä niistä ja
laitteiden palautuksista kirjaa sekä tiedotettava jakelijoille kaikesta
tällaisesta valvonnasta.
5)           Valmistajien on varmistettava, että
laitteisiin tai varusteisiin on kiinnitetty tyyppi-, erä- tai sarjanumero tai
muu merkintä, jonka avulla ne voidaan tunnistaa.
Jos laitteen tai varusteen koko tai luonne ei tätä
salli, valmistajien on varmistettava, että vaadittu tieto on annettu
pakkauksessa.
6)           Valmistajien on ilmoitettava
nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai tavaramerkkinsä sekä postiosoitteensa,
josta niihin saa yhteyden, joko laitteessa tai, mikäli tämä ei ole mahdollista,
laitteen pakkauksessa ja laitteen mukana olevissa ohjeissa. Osoitteessa on
ilmoitettava yksi yhteyspiste, jonka kautta valmistajaan voi ottaa yhteyttä.
Yhteystiedot on esitettävä kuluttajien, muiden käyttäjien ja
markkinavalvontaviranomaisten helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion
määräämällä kielellä.
Valmistajien on ilmoitettava nimensä, rekisteröity
tuotenimensä tai tavaramerkkinsä sekä postiosoitteensa, josta niihin saa
yhteyden, joko varusteessa tai, mikäli tämä ei ole mahdollista, varusteen
pakkauksessa ja varusteen mukana olevissa ohjeissa. Osoitteessa on ilmoitettava
yksi yhteyspiste, jonka kautta valmistajaan voi ottaa yhteyttä.
7)           Valmistajien on varmistettava, että
laitteeseen liitetään liitteessä I olevan 1.5 kohdan mukaiset ohjeet ja
turvallisuustiedot, jotka annetaan kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien
helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion määräämällä kielellä. Tällaisten
ohjeiden ja turvallisuustietojen on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja
helppotajuisia.
Valmistajien on varmistettava, että varusteen
mukana on varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, johon sisältyvät muun muassa
liittämistä, kokoamista, säätämistä, toimintaa ja huoltamista koskevat ohjeet
liitteessä I olevan 1.7 kohdan mukaisesti laitevalmistajien helposti
ymmärtämällä kielellä. Ohjeiden on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja
helppotajuisia.
8)           Valmistajien, jotka katsovat tai
joilla on syytä uskoa, että laite tai varuste, jonka ne ovat saattaneet
markkinoille, ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, on välittömästi
toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen laitteen tai varusteen
saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä
koskevan palautusmenettelyn järjestämiseksi, jos se on tarpeen. Lisäksi mikäli
laite tai varuste aiheuttaa riskin, valmistajien on välittömästi tiedotettava
asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille kansallisille viranomaisille,
joissa ne ovat asettaneet laitteen tai varusteen saataville markkinoilla, ja
ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja
toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.
9)           Valmistajien on perustellusta
pyynnöstä annettava toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle kaikki tiedot
ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että laite tai varuste
täyttää tämän asetuksen vaatimukset, kyseisen kansallisen viranomaisen helposti
ymmärtämällä kielellä. Nämä tiedot ja asiakirjat voidaan antaa joko painetussa
tai sähköisessä muodossa. Niiden on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän
pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan niiden markkinoille
saattamien laitteiden tai varusteiden aiheuttamat riskit.
8 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R3
artikla]
Valtuutetut
edustajat
1)           Valmistajat voivat nimittää
valtuutetun edustajan kirjallisella toimeksiannolla.
Edellä 7 artiklan 1 kohdassa säädetyt
velvollisuudet ja teknisten asiakirjojen laatiminen eivät kuulu osana
valtuutetun edustajan toimeksiantoon.
2)           Valtuutetun edustajan on
suoritettava valmistajalta saadussa toimeksiannossa eritellyt tehtävät.
Toimeksiannon mukaan valtuutetun edustajan on voitava suorittaa ainakin
seuraavat tehtävät:
a)      pidettävä EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
ja tekniset asiakirjat kansallisten valvontaviranomaisten saatavilla kymmenen
vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille;
b)      pidettävä varusteen vaatimustenmukaisuustodistus
ja tekniset asiakirjat kansallisten valvontaviranomaisten saatavilla kymmenen
vuoden ajan sen jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille;
c)      annettava toimivaltaisen kansallisen
viranomaisen perustellusta pyynnöstä kyseiselle viranomaiselle kaikki tiedot ja
asiakirjat, jotka ovat tarpeen laitteen tai varusteen vaatimustenmukaisuuden
osoittamiseksi;
d)      tehtävä toimivaltaisten kansallisten
viranomaisten kanssa näiden pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään
poistamaan valtuutetun edustajan toimeksiannon piiriin kuuluvien laitteiden tai
varusteiden aiheuttamat riskit.
9 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R4
artikla]
Maahantuojien
velvollisuudet
1)           Maahantuojien on saatettava
markkinoille ainoastaan vaatimukset täyttäviä laitteita tai varusteita.
2)           Ennen laitteen saattamista
markkinoille maahantuojien on varmistettava, että valmistaja on suorittanut 14
artiklan mukaisesti asianmukaisen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn.
Niiden on varmistettava, että valmistaja on laatinut tekniset asiakirjat, että
laitteessa on CE-merkintä, että sen mukana ovat ohjeet ja turvallisuustiedot
liitteessä I olevan 1.5 kohdan mukaisesti ja että valmistaja on
noudattanut tapauksen mukaan 7 artiklan 5 tai 6 kohdassa säädettyjä
vaatimuksia.
Ennen varusteen saattamista markkinoille
maahantuojien on varmistettava, että valmistaja on suorittanut 14 artiklan
mukaisesti asianmukaisen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn. Niiden on
varmistettava, että valmistaja on laatinut tekniset asiakirjat, että varusteen
mukana on varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, johon sisältyvät muun muassa
liittämistä, kokoamista, säätämistä, toimintaa ja huoltamista koskevat ohjeet
liitteessä I olevan 1.7 kohdan mukaisesti, ja että valmistaja on
noudattanut tapauksen mukaan 7 artiklan 5 tai 6 kohdassa säädettyjä
vaatimuksia.
Jos maahantuoja katsoo tai sillä on syytä uskoa,
että laite tai varuste ei ole liitteessä I vahvistettujen olennaisten
vaatimusten mukainen, maahantuoja ei saa saattaa laitetta tai varustetta
markkinoille ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. Mikäli laite tai
varuste aiheuttaa riskin, maahantuojan on lisäksi ilmoitettava siitä
valmistajalle ja markkinavalvontaviranomaisille.
3)           Maahantuojien on ilmoitettava
nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai tavaramerkkinsä sekä postiosoitteensa,
josta niihin saa yhteyden, joko laitteessa tai, mikäli tämä ei ole mahdollista,
laitteen pakkauksessa ja laitteen mukana olevissa ohjeissa. Yhteystiedot on
esitettävä kuluttajien, muiden loppukäyttäjien ja markkinavalvontaviranomaisten
helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion määräämällä kielellä.
Maahantuojien on ilmoitettava nimensä,
rekisteröity tuotenimensä tai tavaramerkkinsä sekä postiosoitteensa, josta
niihin saa yhteyden, joko varusteessa tai, mikäli tämä ei ole mahdollista,
varusteen pakkauksessa. Yhteystiedot on esitettävä laitevalmistajien ja
markkinavalvontaviranomaisten helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion
määräämällä kielellä.
4)           Maahantuojien on varmistettava, että
laitteeseen liitetään liitteessä I olevan 1.5 kohdan mukaiset ohjeet ja
turvallisuustiedot, jotka annetaan kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien
helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion määräämällä kielellä.
Maahantuojien on varmistettava, että varusteen
mukana on varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, johon sisältyvät muun muassa
liittämistä, kokoamista, säätämistä, toimintaa ja huoltamista koskevat ohjeet
liitteessä I olevan 1.7 kohdan mukaisesti laitevalmistajien helposti
ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion määräämällä kielellä.
5)           Maahantuojien on varmistettava, että
sinä aikana, jona laite tai varuste on niiden vastuulla, varastointi- tai
kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen vaatimustenmukaisuutta liitteessä I
vahvistettujen vaatimusten suhteen.
6)           Silloin, kun se katsotaan laitteeseen
tai varusteeseen liittyvien riskien kannalta tarkoituksenmukaiseksi,
maahantuojien on käyttäjien terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi
suoritettava toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisesti perustellusta
pyynnöstä näytteisiin perustuvia testejä markkinoilla saataville asetetuille
laitteille tai varusteille ja tutkittava vaatimustenvastaisia laitteita tai
varusteita koskevat valitukset ja tarvittaessa pidettävä niistä ja tällaisten
laitteiden palautuksista kirjaa sekä tiedotettava jakelijoille kaikesta
tällaisesta valvonnasta.
7)           Maahantuojien, jotka katsovat tai
joilla on syytä uskoa, että laite tai varuste, jonka ne ovat saattaneet
markkinoille, ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, on välittömästi
toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen laitteen tai varusteen
saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä
koskevan palautusmenettelyn järjestämiseksi, jos se on tarpeen. Lisäksi mikäli
laite tai varuste aiheuttaa riskin, maahantuojien on välittömästi tiedotettava
asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille kansallisille viranomaisille,
joissa ne ovat asettaneet laitteen tai varusteen saataville markkinoilla, ja
ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja
toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.
8)           Maahantuojien on kymmenen vuoden
ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille, pidettävä
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen jäljennös markkinavalvontaviranomaisten
saatavilla ja varmistettava, että tekniset asiakirjat voidaan antaa pyynnöstä
kyseisten viranomaisten saataville.
Maahantuojien on kymmenen vuoden ajan sen jälkeen,
kun varuste on saatettu markkinoille, pidettävä varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksen jäljennös markkinavalvontaviranomaisten
saatavilla ja varmistettava, että tekniset asiakirjat voidaan antaa pyynnöstä
kyseisten viranomaisten saataville.
9)           Maahantuojien on toimivaltaisen
kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava kyseiselle
viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen laitteen tai
varusteen vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, kyseisen viranomaisen helposti
ymmärtämällä kielellä. Nämä tiedot ja asiakirjat voidaan antaa joko painetussa
tai sähköisessä muodossa. Niiden on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän
pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan niiden markkinoille
saattamien laitteiden tai varusteiden aiheuttamat riskit.
10 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R5
artikla]
Jakelijoiden
velvollisuudet
1)           Asettaessaan laitteen tai varusteen
saataville markkinoilla jakelijoiden on noudatettava asiaankuuluvaa
huolellisuutta tämän asetuksen vaatimusten osalta.
2)           Jakelijoiden on ennen laitteen
asettamista saataville markkinoilla tarkastettava, että laitteessa on
CE-merkintä, että sen mukana on liitteessä I olevan 1.5 kohdan
mukaisesti ohjeet ja turvallisuustiedot kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien
helposti ymmärtämällä, sen jäsenvaltion määräämällä kielellä, jossa laite on
määrä asettaa saataville markkinoilla, ja että valmistaja on noudattanut 7
artiklan 5 ja 6 kohdassa säädettyjä vaatimuksia ja maahantuoja 9 artiklan 3
kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
Jakelijoiden on ennen varusteen asettamista
saataville markkinoilla tarkastettava, että varusteen mukana on varusteen vaatimustenmukaisuustodistus,
johon sisältyvät muun muassa liittämistä, kokoamista, säätämistä, toimintaa ja
huoltamista koskevat ohjeet liitteessä I olevan 1.7 kohdan
mukaisesti, laitevalmistajien helposti ymmärtämällä kielellä ja että valmistaja
on noudattanut 7 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädettyjä vaatimuksia ja maahantuoja
9 artiklan 3 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
Jos jakelija katsoo tai sillä on syytä uskoa, että
laite tai varuste ei ole liitteessä I vahvistettujen olennaisten vaatimusten
mukainen, jakelija ei saa asettaa laitetta tai varustetta saataville
markkinoilla ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. Mikäli laite tai
varuste aiheuttaa riskin, jakelijan on lisäksi ilmoitettava siitä valmistajalle
tai maahantuojalle ja markkinavalvontaviranomaisille.
3)           Jakelijoiden on varmistettava, että
sinä aikana, jona laite tai varuste on jakelijoiden vastuulla, varastointi- tai
kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen vaatimustenmukaisuutta liitteessä I
vahvistettujen olennaisten vaatimusten suhteen.
4)           Jakelijoiden, jotka katsovat tai
joilla on syytä uskoa, että laite tai varuste, jonka ne ovat asettaneet
saataville markkinoilla, ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, on
varmistettava, että tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen laitteen saattamiseksi
vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä koskevan
palautusmenettelyn järjestämiseksi toteutetaan, jos se on tarpeen. Lisäksi
mikäli laite aiheuttaa riskin, jakelijoiden on välittömästi tiedotettava
asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille kansallisille viranomaisille,
joissa ne asettivat laitteen saataville, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset
tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja toteutetuista korjaavista
toimenpiteistä.
5)           Jakelijoiden on toimivaltaisen kansallisen
viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava kyseiselle viranomaiselle kaikki
tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen laitteen tai varusteen
vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi. Nämä tiedot ja asiakirjat voidaan antaa
joko painetussa tai sähköisessä muodossa. Niiden on tehtävä kyseisen
viranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään
poistamaan niiden markkinoilla saataville asettaman laitteen tai varusteen
aiheuttamat riskit.
11 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R6 artikla]
Tapaukset,
joissa valmistajien velvollisuuksia sovelletaan maahantuojiin ja jakelijoihin
Maahantuojaa tai jakelijaa on pidettävä tämän
asetuksen mukaisesti valmistajana, ja siihen on sovellettava 7 artiklan
mukaisia valmistajan velvollisuuksia silloin, kun se saattaa laitteen tai
varusteen markkinoille omalla nimellään tai tavaramerkillä tai muuttaa jo
markkinoille saatettua laitetta tai varustetta tavalla, joka voi vaikuttaa
tämän asetuksen vaatimusten täyttymiseen.
12 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R7
artikla]
Talouden
toimijoiden tunnistetiedot
Talouden toimijoiden on pyynnöstä esitettävä
markkinavalvontaviranomaisille seuraavien tunnistetiedot:
a)      kaikki talouden toimijat, jotka ovat
toimittaneet niille laitteen tai varusteen;
b)      kaikki talouden toimijat, joille ne ovat
toimittaneet laitteen tai varusteen.
Talouden toimijoiden on voitava esittää
ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut tiedot kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun
niille on toimitettu laite tai varuste, ja kymmenen vuoden ajan sen jälkeen,
kun ne ovat toimittaneet laitteen tai varusteen.
III LUKU
LAITTEIDEN
JA VARUSTEIDEN VAATIMUSTENMUKAISUUS
13 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R8
artikla]
Olettama
laitteiden ja varusteiden vaatimustenmukaisuudesta
Laitteita ja
varusteita, jotka ovat sellaisten yhdenmukaistettujen standardien tai niiden
osien mukaisia, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin
virallisessa lehdessä, on pidettävä niiden liitteessä I tarkoitettujen
olennaisten vaatimusten mukaisina, jotka kyseiset standardit tai niiden osat
kattavat.
14 artikla
Laitteiden
ja varusteiden vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely
1)           Ennen laitteen tai varusteen
saattamista markkinoille valmistajan on huolehdittava siitä, että sille tehdään
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2)           Sarjavalmisteisten laitteiden ja
varusteiden vaatimustenmukaisuus tämän asetuksen vaatimusten suhteen on
sertifioitava liitteessä III olevassa 1 kohdassa tarkoitetulla
EU-tyyppitarkastuksella (moduuli B – tuotantotyyppi) yhdistettynä johonkin
seuraavista vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä valmistajan valinnan
mukaan:
a)      liitteessä III olevassa 2 kohdassa
vahvistettu sisäiseen tuotannonvalvontaan perustuva tyypinmukaisuus ja
satunnaisin väliajoin suoritettavat valvotut laite- tai varustetarkastukset
(moduuli C2);
b)      liitteessä III olevassa 3 kohdassa
vahvistettu tuotantoprosessin laadunvarmistukseen perustuva tyypinmukaisuus
(moduuli D);
c)      liitteessä III olevassa 4 kohdassa
vahvistettu laitteen tai varusteen laadunvarmistukseen perustuva tyypinmukaisuus
(moduuli E);
d)      liitteessä III olevassa 5 kohdassa
vahvistettu laitteen tai varusteen tarkastukseen perustuva tyypinmukaisuus
(moduuli F).
3)           Kun laitetta tuotetaan yksittäin tai
pienissä erissä, valmistaja voi valita liitteessä III olevassa 6 kohdassa
vahvistetun yksikkökohtaiseen tarkastukseen perustuvan vaatimustenmukaisuuden
(moduuli G).
4)           Kun 2 kohdan
a–d alakohdassa tai 3 kohdassa tarkoitetut menettelyt on saatettu
päätökseen, laitteen valmistajan on 18 artiklan mukaisesti kiinnitettävä
vaatimustenmukaiseen tuotteeseen CE-merkintä ja laadittava
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus.
Kun 2 kohdan a–d alakohdassa tarkoitetut
menettelyt on saatettu päätökseen, varusteen valmistajan on annettava varusteen
vaatimustenmukaisuustodistus.
5)           Laitteen tai varusteen
vaatimustenmukaisuuden arviointiin liittyvät asiakirjat ja kirjeenvaihto on
laadittava sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä,
johon 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut menettelyt suorittava ilmoitettu laitos on
sijoittautunut, tai tämän laitoksen hyväksymällä kielellä.
15 artikla
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus [päätöksen N:o 768/2008/EY R10 artikla]
1)           EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa
on ilmoitettava, että liitteessä I täsmennettyjen olennaisten vaatimusten
täyttyminen on osoitettu.
2)           EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen
on noudatettava rakenteeltaan liitteessä V vahvistettua mallia, sen on
sisällettävä liitteessä III vahvistetuissa asiaa koskevissa
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyissä eritellyt tekijät, ja se on
pidettävä jatkuvasti ajan tasalla. Se on käännettävä sen jäsenvaltion
vaatimalle kielelle tai kielille, jonka markkinoille laite saatetaan tai jonka
markkinoilla se asetetaan saataville.
3)           Jos laitteeseen sovelletaan useampaa
kuin yhtä sellaista unionin säädöstä, joka edellyttää
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutusta, kaikkien kyseisten unionin säädösten osalta
laaditaan yksi ainoa EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus. Tässä vakuutuksessa on
mainittava kyseisten säädösten tunnistetiedot niiden julkaisuviitteet mukaan
luettuina.
4)           Laatimalla
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen valmistaja ottaa vastuun siitä, että laite
on tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten mukainen.
16 artikla
Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistus
1)           Varusteen vaatimustenmukaisuustodistuksessa
on ilmoitettava, että liitteessä I esitettyjen olennaisten vaatimusten
täyttyminen on osoitettu.
2)           Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksen on noudatettava rakenteeltaan
liitteessä VI vahvistettua mallia. Jotta edistettäisiin liitteessä I
säädettyjen valmiiseen laitteeseen sovellettavien olennaisten vaatimusten
noudattamista, varusteen vaatimustenmukaisuustodistuksessa on ilmoitettava
varusteen ominaisuudet, ja siinä on oltava ohjeet siitä, kuinka varuste olisi
yhdistettävä laitteeseen tai koottava, jotta se muodostaisi tällaisen laitteen.
Sen on sisällettävä liitteessä III vahvistetuissa asiaa koskevissa
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyissä eritellyt tekijät, ja se on
pidettävä jatkuvasti ajan tasalla. Se on laadittava laitevalmistajien helposti
ymmärtämällä kielellä.
3)           Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistus on toimitettava varusteen mukana.
4)           Jos varusteeseen sovelletaan muuta
sellaista unionin lainsäädäntöä, joka edellyttää CE-merkintää, CE-merkintä
osoittaa, että varusteen katsotaan olevan kyseisten muiden säädösten säännösten
mukainen. Tällöin julkaisuviitteet kyseisten säädösten julkaisemisesta Euroopan
unionin virallisessa lehdessä on merkittävä näissä säädöksissä
vaadittuihin, varusteen mukana oleviin asiakirjoihin, ilmoituksiin tai
ohjeisiin.
5)           Laatimalla varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksen valmistaja ottaa vastuun siitä, että varuste on
tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten mukainen.
17 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R11
artikla]
CE-merkintää
koskevat yleiset periaatteet
CE-merkintää koskevat asetuksen (EY) N:o
765/2008 30 artiklassa säädetyt yleiset periaatteet.
18 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R12
artikla]
CE-merkinnän
ja merkintöjen kiinnittämistä koskevat säännöt ja edellytykset
1)           CE-merkintä ja liitteessä IV
tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä laitteeseen tai sen arvokilpeen
näkyvästi, helposti luettavasti ja pysyvästi.
2)           Liitteessä IV olevassa
2 kohdassa tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä varusteeseen tai sen
arvokilpeen näkyvästi, helposti luettavasti ja pysyvästi siinä määrin kuin se
on olennaista.
3)           CE-merkintä ja/tai
liitteessä IV tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä ennen laitteen tai
varusteen saattamista markkinoille.
4)           CE-merkinnän jälkeen on merkittävä
laitteen tuotannon tarkastusvaiheessa mukana olevan ilmoitetun laitoksen
tunnusnumero.
5)           Varusteeseen on kiinnitettävä
tuotannon tarkastusvaiheessa mukana olevan ilmoitetun laitoksen tunnusnumero.
6)           CE-merkintään ja/tai tarvittaessa 4
ja 5 kohdassa tarkoitettuun tunnusnumeroon voidaan liittää mikä tahansa muu
erityisriskiä tai -käyttöä osoittava merkki.
IV LUKU
VAATIMUSTENMUKAISUUDEN
ARVIOINTILAITOSTEN ILMOITTAMINEN
19 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R13
artikla]
Ilmoittaminen
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja
muille jäsenvaltioille laitokset, joille on annettu lupa suorittaa kolmantena
osapuolena vaatimustenmukaisuuden arviointitehtäviä 14 artiklan mukaisesti.
20 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R14
artikla]
Ilmoittamisesta
vastaavat viranomaiset
1)           Jäsenvaltioiden on nimettävä
ilmoittamisesta vastaava viranomainen, joka on vastuussa vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten arviointiin ja ilmoittamiseen ja ilmoitettujen laitosten
valvontaan liittyvien tarvittavien menettelyjen perustamisesta ja suorittamisesta,
mukaan luettuna 24 artiklan säännösten noudattaminen.
2)           Jäsenvaltiot voivat päättää, että 1
kohdassa tarkoitetun arvioinnin ja valvonnan suorittaa asetuksen (EY)
N:o 765/2008 mukaisesti mainitussa asetuksessa tarkoitettu kansallinen
akkreditointielin.
3)           Jos ilmoittamisesta vastaava
viranomainen delegoi tai antaa muulla tavoin tehtäväksi 1 kohdassa
tarkoitetun arvioinnin, ilmoittamisen tai valvonnan elimelle, joka ei ole
valtiollinen yksikkö, kyseisen elimen on oltava oikeushenkilö ja sen on noudatettava
21 artiklan 1–6 kohdassa säädettyjä vaatimuksia soveltuvin osin. Lisäksi
tällaisella elimellä on oltava järjestelyt toiminnastaan syntyvien vastuiden
kattamiseksi.
4)           Ilmoittamisesta vastaavan
viranomaisen on otettava täysi vastuu tehtävistä, jotka 3 kohdassa
tarkoitettu elin suorittaa.
21 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R15
artikla]
Ilmoittamisesta
vastaavia viranomaisia koskevat vaatimukset
1)           Ilmoittamisesta vastaavan
viranomaisen on oltava sillä tavoin perustettu, ettei synny eturistiriitaa
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten kanssa.
2)           Ilmoittamisesta vastaavan
viranomaisen on oltava organisaatioltaan ja toiminnaltaan sellainen, että sen
toimien objektiivisuus ja puolueettomuus on turvattu.
3)           Ilmoittamisesta vastaavan
viranomaisen organisaation on oltava sellainen, että kunkin päätöksen, joka
koskee vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen ilmoittamista, tekevät eri
toimivaltaiset henkilöt kuin ne, jotka suorittivat arvioinnin.
4)           Ilmoittamisesta vastaava
viranomainen ei saa tarjota eikä suorittaa mitään toimintoja, joita
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset suorittavat, eikä
konsultointipalveluja kaupallisin tai kilpailullisin perustein.
5)           Ilmoittamisesta vastaavan
viranomaisen on turvattava saatujen tietojen luottamuksellisuus.
6)           Ilmoittamisesta vastaavalla
viranomaisella on oltava käytössään riittävä määrä pätevää henkilöstöä
tehtäviensä asianmukaista hoitamista varten.
22 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R16
artikla]
Ilmoittamisesta
vastaavien viranomaisten tiedotusvelvollisuus
Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle
kansallisista menettelyistään, jotka koskevat vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten arviointia ja ilmoittamista sekä ilmoitettujen laitosten
valvontaa, sekä mahdollisista muutoksista näihin tietoihin.
Komissio saattaa
kyseiset tiedot julkisesti saataville.
23 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R17
artikla]
Ilmoitettuja
laitoksia koskevat vaatimukset
1)           Jotta laitos voitaisiin ilmoittaa
ilmoitetuksi laitokseksi, sen on täytettävä 2–11 kohdassa säädetyt
vaatimukset.
2)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitoksen on oltava perustettu jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön
mukaisesti, ja sen on oltava oikeushenkilö.
3)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitoksen on oltava arvioimastaan organisaatiosta tai laitteesta tai
varusteesta riippumaton kolmas osapuoli.
Elintä, joka kuuluu yrittäjäjärjestöön tai
ammattialajärjestöön, joka edustaa yrityksiä, jotka ovat osallisina elimen
arvioimien laitteiden tai varusteiden suunnittelussa, valmistuksessa,
toimittamisessa, kokoamisessa, käytössä tai huoltamisessa, voidaan pitää
tällaisena elimenä sillä ehdolla, että osoitetaan sen riippumattomuus ja
välttyminen eturistiriidoilta.
4)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitos, sen ylin johto ja vaatimustenmukaisuuden arviointitehtävien
suorittamisesta vastaava henkilöstö eivät saa olla arvioimiensa laitteiden tai
varusteiden suunnittelija, valmistaja, toimittaja, asentaja, ostaja, omistaja,
käyttäjä tai huoltaja eikä minkään tällaisen osapuolen edustaja. Tämä ei sulje
pois sellaisten arvioitujen laitteiden tai varusteiden käyttöä, jotka ovat
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen toimien kannalta tarpeellisia, tai
tällaisten laitteiden tai varusteiden käyttöä henkilökohtaisiin tarkoituksiin.
Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos, sen ylin
johto ja vaatimustenmukaisuuden arviointitehtävien suorittamisesta vastaava
henkilöstö eivät myöskään saa olla suoranaisesti mukana näiden laitteiden tai
varusteiden suunnittelussa, valmistuksessa tai rakentamisessa, kaupan
pitämisessä, asentamisessa, käytössä tai ylläpidossa eivätkä edustaa näissä
toiminnoissa mukana olevia osapuolia. Ne eivät saa osallistua mihinkään
toimintaan, joka voi olla ristiriidassa niiden suorittamaa arvioinnin
riippumattomuuden kanssa tai vaarantaa niiden luotettavuuden siltä osin kuin
kyse on vaatimuksenmukaisuuden arviointitoimista, joita varten ne on
ilmoitettu. Tämä koskee erityisesti konsultointipalveluja.
Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten on
varmistettava, että niiden tytäryhtiöiden tai alihankkijoiden toimet eivät
vaikuta niiden suorittamien vaatimustenmukaisuuden arviointitoimien
luottamuksellisuuteen, objektiivisuuteen tai puolueettomuuteen.
5)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten ja niiden henkilöstön on suoritettava vaatimustenmukaisuuden
arviointitoimet mahdollisimman suurta ammatillista luotettavuutta ja kyseisellä
erityisalalla vaadittavaa teknistä pätevyyttä noudattaen ja oltava vapaat
kaikesta, erityisesti taloudellisesta, painostuksesta ja houkuttelusta, joka
saattaisi vaikuttaa niiden arviointiin tai vaatimustenmukaisuuden
arviointitoimien tuloksiin, erityisesti sellaisten henkilöiden tai
henkilöryhmien taholta, joille näiden toimien tuloksilla on merkitystä.
6)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitoksen on kyettävä suorittamaan kaikki vaatimustenmukaisuuden
arviointitehtävät, jotka tällaiselle laitokselle on osoitettu
liitteessä II ja joita varten se on ilmoitettu, siitä riippumatta,
suorittaako vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos kyseiset tehtävät itse vai
suoritetaanko ne sen puolesta ja sen vastuulla.
Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksella on
kaikissa tapauksissa ja kunkin sellaisen vaatimustenmukaisuuden
arviointimenettelyn ja laitteen tai varusteen tyypin tai luokan osalta, jota
varten se on ilmoitettu, oltava käytössään
a)      riittävä henkilöstö, jolla on tekninen
tietämys ja riittävä ja soveltuva kokemus vaatimustenmukaisuuden
arviointitehtävien suorittamiseksi;
b)      kuvaukset menettelyistä, joiden
mukaisesti vaatimustenmukaisuuden arviointi suoritetaan, siten, että
varmistetaan näiden menettelyiden avoimuus ja toistettavuus. Sen käytössä on
oltava asianmukaiset toimintatavat ja menettelyt, joilla erotetaan toisistaan
ilmoitettuna laitoksena suoritetut tehtävät ja muu toiminta;
c)      menettelyt, joiden mukaisesti se hoitaa
tehtäviään siten, että yritysten koko, toimiala ja rakenne, laitteissa tai
varusteissa käytettävän teknologian suhteellinen monimutkaisuus sekä tuotannon
luonne massa- tai sarjatuotantona otetaan asianmukaisesti huomioon.
Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksella on oltava
käytössään tarvittavat keinot niiden teknisten ja hallinnollisten tehtävien
suorittamiseen, joita vaatimustenmukaisuuden arviointitoimien asianmukainen
hoitaminen edellyttää, ja sillä on oltava käytettävissään kaikki tarvittavat
laitteet tai välineet.
7)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointitoimien suorittamisesta vastaavalla henkilöstöllä on oltava
a)      vankka tekninen ja ammatillinen koulutus,
joka kattaa kaikki ne vaatimustenmukaisuuden arviointitoimet, joita varten
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos on ilmoitettu;
b)      riittävät tiedot suoritettavia
arviointeja koskevista vaatimuksista ja riittävät valtuudet tällaisten
arviointien suorittamiseen;
c)      asianmukaiset tiedot ja ymmärrys
liitteessä I esitetyistä olennaisista vaatimuksista, sovellettavista yhdenmukaistetuista
standardeista sekä asiaankuuluvista unionin yhdenmukaistamislainsäädännön ja
kansallisen lainsäädännön säännöksistä;
d)      kyky laatia todistuksia, asiakirjoja ja
selostuksia, joilla osoitetaan, että arvioinnit on suoritettu.
8)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten, niiden ylimmän johdon ja vaatimustenmukaisuuden
arviointitehtävien suorittamisesta vastaavan henkilöstön puolueettomuus on
taattava.
Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen ylimmän
johdon ja vaatimustenmukaisuuden arviointitehtävien suorittamisesta vastaavan
henkilöstön palkka ei saa olla riippuvainen suoritettujen arviointien määrästä
eikä arviointien tuloksista.
9)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten on otettava vastuuvakuutus, jollei tällainen vastuu kuulu
valtiolle kansallisen lainsäädännön perusteella tai jollei jäsenvaltio itse ole
välittömästi vastuussa vaatimustenmukaisuuden arvioinnista.
10)         Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten henkilöstöllä on vaitiolovelvollisuus kaikkien niiden
tietojen suhteen, joita se saa suorittaessaan tehtäviään liitteen III tai sen
täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön säännösten mukaisesti,
paitsi sen jäsenvaltion toimivaltaisiin viranomaisiin nähden, jossa laitosten
toimet suoritetaan. Omistusoikeudet on suojattava.
11)         Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitosten on osallistuttava asiaankuuluviin standardointitoimiin ja
unionin yhdenmukaistamislainsäädännön nojalla perustetun ilmoitettujen
laitosten koordinointiryhmän toimiin tai varmistettava, että vaatimustenmukaisuuden
arviointitehtävien suorittamisesta vastaava laitosten henkilöstö saa niistä
tiedon, ja sovellettava yleisinä ohjeina kyseisen ryhmän työn tuloksena saatuja
hallinnollisia päätöksiä ja asiakirjoja.
24 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R18
artikla]
Ilmoitettujen
laitosten vaatimustenmukaisuusolettama
Jos vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos voi
osoittaa olevansa sellaisissa olennaisissa yhdenmukaistetuissa standardeissa
tai niiden osissa vahvistettujen edellytysten mukainen, joiden viitetiedot on julkaistu
Euroopan unionin virallisessa lehdessä, sen oletetaan täyttävän 23
artiklassa säädetyt vaatimukset, mikäli sovellettavat yhdenmukaistetut
standardit kattavat nämä vaatimukset.
25 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R20
artikla]
Ilmoitettujen
laitosten tytäryhtiöt ja alihankinta
1)           Jos ilmoitettu laitos antaa
alihankintaan tietyt vaatimustenmukaisuuden arviointiin liittyvät tehtävät tai
käyttää tytäryhtiötä, sen on varmistettava, että alihankkija tai tytäryhtiö
täyttää 23 artiklassa säädetyt vaatimukset, ja tiedotettava siitä
ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle.
2)           Ilmoitettujen laitosten on otettava
täysi vastuu alihankkijoiden tai tytäryhtiöiden suorittamista tehtävistä
riippumatta siitä, mihin nämä ovat sijoittautuneet.
3)           Toimia voidaan antaa alihankintaan
tai teettää tytäryhtiöllä ainoastaan, jos siitä on sovittu asiakkaan kanssa.
4)           Ilmoitettujen laitosten on pidettävä
ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen saatavilla asiakirjat, jotka koskevat
alihankkijan tai tytäryhtiön pätevyyden arviointia sekä työtä, jonka nämä ovat
suorittaneet liitteen III nojalla.
26 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R22
artikla]
Ilmoittamista
koskeva hakemus
1)           Vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitoksen on toimitettava ilmoittamista koskeva hakemus sen jäsenvaltion
ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle, johon se on sijoittautunut.
2)           Ilmoittamista koskevaan hakemukseen
on liitettävä kuvaus vaatimustenmukaisuuden arviointitoimista,
vaatimustenmukaisuuden arviointimoduulista tai -moduuleista ja laitteesta/varusteesta
tai laitteista/varusteista, joiden osalta laitos katsoo olevansa pätevä, sekä
mahdollinen akkreditointitodistus, jonka kansallinen akkreditointielin on
antanut ja jossa todistetaan, että vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos
täyttää 23 artiklassa säädetyt vaatimukset.
3)           Jos asianomainen
vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos ei voi toimittaa
akkreditointitodistusta, sen on toimitettava ilmoittamisesta vastaavalle
viranomaiselle kaikki tarpeelliset asiakirjatodisteet, joiden avulla voidaan
tarkastaa, tunnustaa ja säännöllisesti valvoa, että se täyttää 23 artiklassa
säädetyt vaatimukset.
27 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R23
artikla]
Ilmoitusmenettely
1)           Ilmoittamisesta vastaavat
viranomaiset voivat ilmoittaa ainoastaan sellaiset vaatimustenmukaisuuden
arviointilaitokset, jotka ovat täyttäneet 23 artiklassa säädetyt vaatimukset.
2)           Niiden on tehtävä ilmoitus
komissiolle ja muille jäsenvaltioille käyttäen komission kehittämää ja
hallinnoimaa sähköistä ilmoitusvälinettä.
3)           Ilmoituksen on sisällettävä
täydelliset tiedot vaatimustenmukaisuuden arviointitoimista,
vaatimustenmukaisuuden arviointimoduulista tai -moduuleista ja asianomaisesta
laitteesta/varusteesta tai asianomaisista laitteista/varusteista sekä
asiaankuuluva todistus pätevyydestä.
4)           Jos ilmoitus ei perustu 26 artiklan
2 kohdassa tarkoitettuun akkreditointitodistukseen, ilmoittamisesta vastaavan
viranomaisen on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille
asiakirjatodisteet, joiden avulla voidaan todistaa vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen
pätevyys ja toteutetut järjestelyt, jotta voidaan varmistaa, että laitosta
valvotaan säännöllisesti ja että se täyttää edelleen 23 artiklassa säädetyt
vaatimukset.
5)           Asianomainen laitos voi suorittaa
ilmoitetun laitoksen tehtäviä ainoastaan siinä tapauksessa, että komissio ja
muut jäsenvaltiot eivät esitä vastalauseita kahden viikon kuluessa
ilmoittamisesta siinä tapauksessa, että akkreditointitodistusta käytetään, ja
kahden kuukauden kuluessa ilmoituksesta siinä tapauksessa, että akkreditointia
ei käytetä.
Ainoastaan tällaista laitosta pidetään tässä
asetuksessa tarkoitettuna ilmoitettuna laitoksena.
6)           Komissiolle ja muille
jäsenvaltioille on ilmoitettava kyseistä ilmoitusta koskevista myöhemmistä
asian kannalta merkityksellisistä muutoksista.
28 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R24
artikla]
Ilmoitettujen
laitosten tunnusnumerot ja luettelot
1)           Komissio antaa ilmoitetulle
laitokselle tunnusnumeron.
Se antaa laitokselle yhden ainoan numeron myös
silloin, kun laitos ilmoitetaan usean unionin säädöksen nojalla.
2)           Komissio julkistaa tämän asetuksen
mukaisesti ilmoitettujen laitosten luettelon, joka sisältää laitosten
tunnusnumerot ja toimet, joiden osalta ne on ilmoitettu.
Komissio huolehtii luettelon pitämisestä ajan
tasalla.
29 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R25
artikla]
Ilmoituksiin
tehtävät muutokset
1)           Jos ilmoittamisesta vastaava
viranomainen on todennut tai saanut tietää, ettei ilmoitettu laitos enää täytä
23 artiklassa säädettyjä vaatimuksia tai ettei se noudata velvollisuuksiaan, ilmoittamisesta
vastaavan viranomaisen on tarpeen mukaan rajoitettava ilmoitusta taikka
peruutettava se toistaiseksi tai kokonaan, riippuen vaatimusten täyttämättä
jättämisen tai velvollisuuksien noudattamatta jättämisen vakavuudesta. Sen on
ilmoitettava tästä välittömästi komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
2)           Jos ilmoitusta rajoitetaan tai se
peruutetaan kokonaan tai toistaiseksi tai jos ilmoitettu laitos on lopettanut
toimintansa, ilmoituksen tehneen jäsenvaltion on toteutettava asianmukaiset
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisen laitoksen asiakirja-aineistot
joko käsittelee toinen ilmoitettu laitos tai ne pidetään ilmoittamisesta ja
markkinavalvonnasta vastaavien viranomaisten saatavilla näiden pyynnöstä.
30 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R26
artikla]
Ilmoitettujen
laitosten pätevyyden riitauttaminen
1)           Komissio tutkii kaikki tapaukset,
joissa se epäilee tai sen tietoon saatetaan epäilys ilmoitetun laitoksen
pätevyydestä tai siitä, täyttääkö ilmoitettu laitos edelleen sille asetetut
vaatimukset ja velvollisuudet.
2)           Ilmoituksen tehneen jäsenvaltion on
toimitettava pyynnöstä komissiolle kaikki tiedot, jotka liittyvät ilmoituksen
perusteisiin tai asianomaisen ilmoitetun laitoksen pätevyyden ylläpitoon.
3)           Komissio varmistaa, että kaikkia sen
tutkimusten yhteydessä saatuja arkaluonteisia tietoja käsitellään
luottamuksellisesti.
4)           Jos komissio toteaa, että ilmoitettu
laitos ei täytä tai ei enää täytä sen ilmoittamiselle asetettuja vaatimuksia,
se hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jossa ilmoituksen tehnyttä jäsenvaltiota
kehotetaan toteuttamaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet, mukaan luettuna
ilmoituksen peruuttaminen tarvittaessa.
Tämä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu
täytäntöönpanosäädös hyväksytään 36 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
31 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R27
artikla]
Ilmoitettujen
laitosten toimintaan liittyvät velvollisuudet
1)           Ilmoitettujen laitosten on
suoritettava vaatimustenmukaisuuden arvioinnit niiden vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen
mukaisesti, joista säädetään liitteessä III.
2)           Vaatimustenmukaisuuden arvioinnit on
suoritettava oikeasuhteisesti siten, että vältetään tarpeettoman rasitteen
aiheuttamista talouden toimijoille.
Vaatimustenmukaisuuden arviointielinten on
tehtäviään hoitaessaan otettava asianmukaisesti huomioon asianomaisten
yritysten koko, toimiala ja rakenne, laitteessa tai varusteessa käytettävän
teknologian monimutkaisuus sekä tuotannon luonne massa- tai sarjatuotantona.
Näin tehdessään niiden on kuitenkin noudatettava
sellaista tarkkuutta ja suojelun tasoa, jota laitteen tai varusteen
vaatimustenmukaisuus edellyttää tämän asetuksen mukaisesti.
3)           Jos ilmoitettu laitos katsoo, ettei
valmistaja ole täyttänyt olennaisia turvallisuusvaatimuksia, joista säädetään
liitteessä I tai vastaavissa yhdenmukaistetuissa standardeissa tai teknisissä
eritelmissä, sen on vaadittava valmistajaa toteuttamaan tarvittavat korjaavat
toimenpiteet eikä se saa antaa todistusta vaatimustenmukaisuudesta.
4)           Jos ilmoitettu laitos katsoo
todistuksen antamisen jälkeen suoritettavan vaatimustenmukaisuuden valvonnan
yhteydessä, ettei laite tai varuste ole enää vaatimusten mukainen, sen on
vaadittava valmistajaa toteuttamaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet ja
tarvittaessa peruutettava todistus toistaiseksi tai kokonaan.
5)           Jos korjaavia toimenpiteitä ei
toteuteta tai niillä ei ole vaadittua vaikutusta, ilmoitetun laitoksen on
tarpeen mukaan rajoitettava todistuksia taikka peruutettava ne toistaiseksi tai
kokonaan.
32 artikla
Muutoksenhaku
ilmoitettujen laitosten päätöksiin
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että
käytettävissä on ilmoitettujen laitosten tekemiä päätöksiä koskeva
muutoksenhakumenettely.
33 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R28
artikla]
Ilmoitettujen
laitosten tiedotusvelvollisuus
1)           Ilmoitettujen laitosten on
tiedotettava ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle seuraavista:
a)      todistusten epäämiset, rajoittamiset
taikka peruuttamiset toistaiseksi tai kokonaan;
b)      olosuhteet, jotka vaikuttavat ilmoituksen
soveltamisalaan tai ehtoihin;
c)      vaatimustenmukaisuuden arviointitoimia
koskevat tietopyynnöt, jotka ne ovat saaneet markkinavalvontaviranomaisilta;
d)      pyynnöstä vaatimustenmukaisuuden
arviointitoimet, jotka on suoritettu niitä koskevan ilmoituksen
soveltamisalalla ja mahdollisesti suoritetut muut toimet, mukaan luettuna rajat
ylittävät toimet ja alihankinta.
2)           Ilmoitettujen laitosten on
toimitettava tämän asetuksen nojalla ilmoitetuille muille laitoksille, jotka
suorittavat samanlaisia, samat laitteet tai varusteet kattavia
vaatimustenmukaisuuden arviointitoimia, asiaankuuluvat tiedot kysymyksistä,
jotka liittyvät vaatimustenmukaisuuden arvioinnin kielteisiin tuloksiin ja
pyynnöstä myös myönteisiin tuloksiin.
34 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R29
artikla]
Kokemusten
vaihto
Komissio huolehtii kokemusten vaihdon
järjestämisestä ilmoittamista koskevista toimintalinjoista vastaavien
jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten välillä.
35 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R30
artikla]
Ilmoitettujen
laitosten koordinointi
Komissio varmistaa, että asianmukainen
koordinointi ja yhteistyö järjestetään tämän asetuksen nojalla ilmoitettujen
laitosten välillä ja että sitä toteutetaan asianmukaisesti ilmoitettujen
laitosten alakohtaisen ryhmän tai alakohtaisten ryhmien muodossa.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden
ilmoittamat laitokset osallistuvat kyseisen ryhmän (kyseisten ryhmien) työhön
suoraan tai nimettyjen edustajien välityksellä.
V LUKU
KOMITEAMENETTELY
36 artikla
Komiteamenettely
1)           Komissiota avustaa kaasumaisia
polttoaineita käyttäviä laitteita käsittelevä komitea. Tämä komitea on
asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2)           Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
37 artikla
Liitteiden
muuttaminen
Siirretään komissiolle valta antaa
38 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan
liitteessä II vahvistettuja niiden ilmoitusten sisältöä ja muotoa, joita
jäsenvaltiot antavat kaasun jakeluedellytyksistä alueellaan, teknisen
kehityksen huomioon ottamiseksi kaasun jakeluedellytysten osalta.
38 artikla
Siirretyn
säädösvallan käyttäminen
1)           Siirretään komissiolle valta antaa
delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2)           Siirretään 37 artiklassa tarkoitettu
valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi.
3)           Euroopan parlamentti tai neuvosto
voi milloin tahansa peruuttaa 37 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.
Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan
siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se
julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin
myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa
olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4)           Heti kun komissio on antanut
delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan
parlamentille ja neuvostolle.
5)           Edellä olevan 37 artiklan nojalla
annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai
neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on
annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa
sitä, tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun
määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta
säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa
jatketaan kahdella kuukaudella.
VI LUKU
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
39 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista,
joita sovelletaan talouden toimijoiden rikkoessa tämän asetuksen säännöksiä, ja
toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet näiden seuraamusten
täytäntöönpanon valvonnan varmistamiseksi.. Seuraamuksiin voi sisältyä vakavia
rikkomistapauksia koskevia rikosoikeudellisia seuraamuksia.
Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita,
oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä
säännöksistä komissiolle viimeistään [3 kuukautta ennen tämän asetuksen
soveltamispäivää], ja niiden on viipymättä ilmoitettava sille myöhemmin
tehtävistä muutoksista, joilla on vaikutusta näihin säännöksiin.
40 artikla
Siirtymäsäännökset
1)           Jäsenvaltiot eivät saa estää
sellaisten direktiivin 2009/142/EY soveltamisalaan kuuluvien kyseisen
direktiivin mukaisten laitteiden asettamista saataville markkinoilla tai
käyttöön ottamista, jotka on saatettu markkinoille ennen [42 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua päivää].
2)           Jäsenvaltiot eivät saa estää
sellaisten direktiivin 2009/142/EY soveltamisalaan kuuluvien kyseisen
direktiivin mukaisten varusteiden asettamista saataville markkinoilla, jotka on
saatettu markkinoille ennen [42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua päivää].
41 artikla
Kumoaminen
Kumotaan direktiivi 2009/142/EY [42
artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta päivästä].
Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään
viittauksina tähän asetukseen liitteessä VII olevan vastaavuustaulukon
mukaisesti.
42 artikla
Voimaantulo
ja soveltamispäivä
1)           Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
2)           Sitä sovelletaan [kahden vuoden
kuluttua sen voimaantulosta].
3)           Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa
säädetään, 19–35 artiklaa sovelletaan [kuuden kuukauden kuluttua
voimaantulosta].
Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 330, 16.12.2009, s. 10.
[2]               EYVL L 196, 26.7.1990, s. 15.
[3]               EUVL L 285, 31.10.2009, s. 10.
[4]               EYVL L 167, 22.6.1992, s. 17.
[5]               EUVL L 239, 6.9.2013, s. 136.
[6]               EUVL L 239, 6.9.2013, s. 162.
[7]               EUVL L 278, 12.10.2012, s. 1.
[8]               EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16.
[9]               EUVL L 153, 18.6.2010, s. 13.
[10]             EUVL L 315, 14.11.2012, s. 1.
[11]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o 1025/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, eurooppalaisesta
standardoinnista, neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY sekä Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY,
98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja
neuvoston päätöksen 87/95/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen
N:o 1673/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 316, 14.11.2012).
[12]             Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi
tuotteiden markkinavalvonnasta ja neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja
93/15/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY,
94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 1999/5/EY, 2000/9/EY, 2000/14/EY, 2001/95/EY,
2004/108/EY, 2006/42/EY, 2006/95/EY, 2007/23/EY, 2008/57/EY, 2009/48/EY,
2009/105/EY, 2009/142/EY ja 2011/65/EU, asetuksen (EU) N:o 305/2011, asetuksen
(EY) N:o 764/2008 ja asetuksen (EY) N:o 765/2008 muuttamisesta (COM(2013) 75
final).
[13]             EYVL L 11, 15.1.2002, s. 4.
[14]             EUVL L 218, 13.8.2008, s. 30.
[15]             Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, KOM(2011) 206
lopullinen.
[16]             Kaasumaisia polttoaineita käyttävistä laitteista annetun
direktiivin 2009/142/EY jälkiarviointi, loppuraportti, Risk & Policy
Analysts Limited, maaliskuu 2011,
http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/03_2011_finalreport_gas_en.pdf.
[17]             Sopeuttaminen uuteen lainsäädäntökehykseen
(tuotelainsäädäntöpaketin täytäntöönpano), komission yksiköiden
valmisteluasiakirja – vaikutustenarviointi 10 ehdotukseen tuotteita koskevien
yhdenmukaistamisdirektiivien sopeuttamiseksi päätökseen N:o 768/2008/EY,
SEC(2011) 1376 final.
[18]             http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2004:296:0002:0007:FI:PDF

[19]             Esimerkiksi biomassasta tuotettu kaasumainen polttoaine.
’Biomassalla’ tarkoitetaan maataloudesta (sekä kasvi- että eläinperäiset aineet
mukaan lukien), metsätaloudesta ja niihin liittyviltä tuotannonaloilta, myös
kalastuksesta ja vesiviljelystä, peräisin olevien biologista alkuperää olevien
tuotteiden, jätteiden ja tähteiden biohajoavaa osaa sekä teollisuus- ja
yhdyskuntajätteiden biohajoavaa osaa.
[20]             Mandate M400 - Phase I: Standardization in the field of
gas qualities, Final report, CEN/BT/WG 197 (2012) evaluating the impact of H
gas quality variations on the behaviour of GAD compliant appliances.
Mandate M475:
Mandate given to CEN for standards for biomethane for use in transport and
injection in natural gas pipelines (CEN:ille annettu toimeksianto laatia
standardit liikenteessä käytettävällä ja maakaasuputkiin syötettävälle
biometaanille).
[21]             EUVL C […], […], s. […].
[22]             Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/142/EY,
annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, kaasumaisia polttoaineita käyttävistä
laitteista (EUVL L 330, 16.12.2009, s. 10).
[23]             EYVL C 136, 4.6.1985, s. 1.
[24]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o 1025/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, eurooppalaisesta
standardoinnista, neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY sekä Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY,
98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja
neuvoston päätöksen 87/95/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen
N:o 1673/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 316, 14.11.2012, s. 12).
[25]             Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 768/2008/EY,
tehty 9 päivänä heinäkuuta 2008, tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvistä
yhteisistä puitteista ja päätöksen 93/465/ETY kumoamisesta (EUVL L 218,
13.8.2008, s. 82).
[26]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
765/2008, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2008, tuotteiden kaupan pitämiseen
liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista ja
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 339/93 kumoamisesta, EUVL L 218, 13.8.2008, s.
30.
[27]             EUVL L […], […], s. […].
[28]             Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/125/EY,
annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, energiaan liittyvien tuotteiden ekologiselle
suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista (EUVL L 285, 31.10.2009, s.
10).
[29]             Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY,
annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian
käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta
ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16).
[30]             Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/31/EU,
annettu 19 päivänä toukokuuta 2010, rakennusten energiatehokkuudesta (EUVL L
153, 18.6.2010, s. 13).
[31]             Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/27/EU,
annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, energiatehokkuudesta, direktiivien
2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY
kumoamisesta (EUVL L 315, 14.11.2012, s. 1).
[32]             Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY,
annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, maakaasun sisämarkkinoita koskevista
yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta (EUVL L 211, 14.8.2009,
s. 94).
[33]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o 1025/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, eurooppalaisesta
standardoinnista, neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY sekä Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY,
98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja
neuvoston päätöksen 87/95/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen
N:o 1673/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 316, 14.11.2012, s. 12).
[34]             Euroopan parlamentin
ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011,
yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat
komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).
LIITE I
OLENNAISET
VAATIMUKSET
ALUSTAVAT HUOMAUTUKSET:
1. Tässä asetuksessa säädetyt olennaiset
vaatimukset ovat pakollisia.
2. Olennaisia vaatimuksia on tulkittava ja
sovellettava siten, että otetaan huomioon tekniikan taso ja nykyinen käytäntö
suunnittelu- ja valmistusvaiheessa sekä tekniset ja taloudelliset näkökohdat,
jotka ovat johdonmukaisia energiatehokkuuden sekä terveyden ja turvallisuuden
korkeatasoisen suojelun vaatimusten kanssa.
1.         YLEISET
VAATIMUKSET
1.1. Laitteet on suunniteltava ja rakennettava
siten, että ne toimivat turvallisesti eivätkä vaaranna omaisuutta tai ihmisten
ja kotieläinten turvallisuutta tavanomaisesti käytettyinä halutulla
suoritustasolla.
Varusteet on suunniteltava ja rakennettava
siten, että ne täyttävät moitteettomasti tehtävänsä, kun ne yhdistetään
laitteeseen tai kootaan tällaiseksi laitteeksi.
1.2. Valmistajan velvollisuutena on analysoida
riskit kartoittaakseen valmistamaansa laitteeseen tai varusteeseen liittyvät
riskit. Valmistajan on otettava analyysi huomioon laitteen tai varusteen
suunnittelussa ja rakentamisessa.
1.3. Valitessaan parhaiten soveltuvia
ratkaisuja laitteen tai varusteen valmistajan on sovellettava jäljempänä
esitettyjä periaatteita seuraavassa järjestyksessä:
(a)
poistetaan ja vähennetään riskejä siinä määrin kuin
mahdollista (jo suunnittelu- ja valmistusvaiheessa huomioon otettu
turvallisuus);
(b)
ryhdytään tarvittaviin suojatoimenpiteisiin
sellaisten riskien osalta, joita ei voida poistaa;
(c)
tiedotetaan tarvittaessa käyttäjille jäljelle
jäävistä riskeistä, jotka johtuvat käyttöönotettujen suojatoimenpiteiden
puutteista, ja ilmoitetaan, ovatko erityiset varotoimenpiteet tarpeen.
1.4. Valmistajan on laitteen suunnittelun ja
rakentamisen sekä käyttöohjeiden laatimisen yhteydessä otettava huomioon
laitteen aiotun käyttötarkoituksen lisäksi myös kohtuudella ennakoitava käyttö.
1.5. Kaikissa laitteissa on markkinoille
saatettaessa oltava
(a)
asentajalle tarkoitetut tekniset ohjeet;
(b)
käyttö- ja huolto-ohjeet käyttäjälle;
(c)
asiaankuuluvat varoitusmerkinnät, joiden on oltava
myös pakkauksessa.
Ohjeet ja varoitusmerkinnät on esitettävä
kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien helposti ymmärtämällä, kyseisen
jäsenvaltion määräämällä kielellä.
1.6.1. Asentajalle
tarkoitettujen teknisten ohjeiden on sisällettävä kaikki tarvittavat asentamis-,
säätö- ja huolto-ohjeet sen varmistamiseksi, että nämä toimenpiteet tehdään
oikein ja että laitetta voidaan käyttää turvallisesti.
Asennusohjeissa on
oltava myös tietoa laitteen ja sen asennusympäristön välisen liitoksen
teknisestä eritelmästä, jotta mahdollistetaan laitteen moitteeton liittäminen
kaasunjakeluverkkoon, rinnakkaisenergian syöttö, palamiseen kuluvan ilmamäärän
saanti ja polttokaasun poistojärjestelmä.
1.6.2. Käyttäjälle tarkoitetuissa käyttö- ja
huolto-ohjeissa on oltava kaikki turvallisen käytön kannalta tarpeelliset
tiedot, ja niissä on erityisesti kiinnitettävä käyttäjän huomio
käyttörajoituksiin.
Laitteen valmistajan on sisällytettävä
laitteen mukana oleviin ohjeisiin kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen valmiista
laitteesta osan muodostavien varusteiden säätämistä, toimintaa ja huoltoa
varten.
1.6.3. Laitteessa ja pakkauksessa olevissa
varoitusmerkinnöissä on selvästi määriteltävä käytettävä kaasulaji, kaasun
käyttöpaine, laiteryhmä ja mahdolliset käyttörajoitukset, erityisesti ne rajoitukset,
joiden mukaisesti laitteen saa asentaa vain sellaisiin tiloihin, joissa on
riittävä ilmanvaihto sen aiheuttamien riskien minimoimiseksi.
1.7. Varusteiden liittämistä tai kokoamista,
asentamista, säätämistä, toimintaa ja huoltoa koskevat ohjeet on esitettävä
osana varusteen vaatimustenmukaisuustodistusta.
2.         MATERIAALIT
2.1. Laitteiden tai varusteiden materiaalien
on oltava aiottuun tarkoitukseen sopivia, ja niiden on kestettävä
ennakoitavissa olevat mekaaniset, kemialliset ja termiset olosuhteet.
2.2. Valmistajan tai materiaalin toimittajan
on taattava turvallisuuden kannalta tärkeiden materiaalien ominaisuudet.
3.         SUUNNITTELU
JA RAKENTAMINEN
Tässä kohdassa vahvistetuista olennaisista
vaatimuksista aiheutuvia laitteisiin sovellettavia velvollisuuksia sovelletaan
myös varusteisiin sikäli kuin merkityksellistä.
3.1. Yleistä
3.1.1. Laitteiden on oltava siten
suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä ei voi esiintyä
niiden turvallisuutta heikentävää epävakaisuutta, vääristymää, rikkoutumista
tai kulumista.
3.1.2. Laitetta käynnistettäessä ja/tai
käytettäessä syntyvä kondensoituminen ei saa vaikuttaa laitteen
turvallisuuteen.
3.1.3. Laitteet on suunniteltava ja
rakennettava siten, että räjähdysvaara ulkopuolisesta lähteestä peräisin olevissa
tulipalotilanteissa on mahdollisimman vähäinen.
3.1.4. Laitteiden on oltava siten
suunniteltuja ja rakennettuja, että ei esiinny veden ja vääränlaista ilman
joutumista kaasukiertoon.
3.1.5. Laitteiden on toimittava turvallisesti,
kun rinnakkaisenergia vaihtelee tavanomaisissa rajoissa.
3.1.6. Rinnakkaisenergian vaihtelu, joka ei
ole tavanomaista, tai rinnakkaisenergian puuttuminen tai palautuminen ei saa
johtaa turvattomaan tilanteeseen.
3.1.7. Laitteet on suunniteltava ja
rakennettava estämään kaasuun liittyvät riskit, jotka johtuvat sähköperäisistä
vaaroista. Sikäli kuin merkityksellistä, huomioon on otettava tulokset
vaatimustenmukaisuuden arvioinnista, joka koskee radio- ja telepäätelaitteista
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY[1] turvallisuusvaatimuksia
tai tietyllä jännitealueella toimivista sähkölaitteista annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/95/EY[2]
turvallisuustavoitteita.
3.1.8. Laitteet on suunniteltava ja
rakennettava estämään kaasuun liittyvät riskit, jotka johtuvat
sähkömagneettisista ilmiöistä peräisin olevista vaaroista. Sikäli kuin
merkityksellistä, huomioon on otettava tulokset vaatimustenmukaisuuden
arvioinnista, joka koskee direktiivin 1999/5/EY tai sähkömagneettista
yhteensopivuutta koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2004/108/EY[3]
yhteensopivuusvaatimuksia.
3.1.9. Laitteen kaikkien paineistettujen osien
on kestettävä niihin kohdistuvat mekaaniset ja termiset kuormitukset ilman
turvallisuuteen vaikuttavia muodonmuutoksia.
3.1.10. Laitteet on suunniteltava ja
rakennettava siten, että vika turva-, ohjaus- tai säätölaitteessa ei johda
turvattomaan tilanteeseen.
3.1.11. Jos laitteessa on turva- ja
ohjauslaitteita, turvalaitteiden toimintaa ei saa ohittaa ohjauslaitteilla.
3.1.12. Laitteen kaikki osat, jotka on
asetettu tai säädetty valmistusvaiheessa ja joihin käyttäjän tai asentajan ei
pitäisi koskea, on suojattava asianmukaisesti.
3.1.13. Vivut ja muut ohjaus- ja säätölaitteet
on merkittävä selvästi, ja tarkoituksenmukaiset ohjeet niiden toiminta- tai
käyttövirheiden estämiseksi on annettava. Nämä laitteet on suunniteltava siten,
että estetään niiden toimiminen vahingossa.
3.2. Palamattoman kaasun päästöt
3.2.1. Laitteet on oltava siten suunniteltuja
ja rakennettuja, että vuotava kaasu ei aiheuta vaaraa.
3.2.2. Laitteiden on oltava siten
suunniteltuja ja rakennettuja, että kaasupäästö kaikissa toimintavaiheissa on
rajoitettu, jotta estetään palamattoman kaasun vaarallinen kertyminen
laitteeseen.
3.2.3. Sisätiloissa tai huoneissa
käytettäviksi tarkoitettujen laitteiden on oltava siten suunniteltuja ja
rakennettuja, että kaikissa tilanteissa estetään palamattoman kaasun
vapautuminen, joka voisi johtaa palamattoman kaasun vaaralliseen kertymiseen
tällaisiin tiloihin tai huoneisiin.
3.2.4. Laitteet, jotka on suunniteltu ja
rakennettu polttamaan myrkyllisiä komponentteja sisältäviä kaasuja, eivät saa
aiheuttaa vaaraa niille altistuvien henkilöiden tai kotieläinten terveydelle.
3.3. Sytytys
Laitteiden
on oltava siten suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä
sytytys ja uudelleensytytys ovat tasaisia ja syttyminen tapahtuu kauttaaltaan.
3.4. Palaminen
3.4.1. Laitteiden on oltava siten
suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä palamisprosessi on
vakaa eivätkä palamistuotteet sisällä terveydelle vaarallisia aineita
hyväksyttävät rajat ylittävinä pitoisuuksina.
3.4.2. Laitteiden on oltava siten
suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä ei esiinny
tahattomia palamistuotteiden päästöjä.
3.4.3. Laitteiden, jotka on liitetty
palamistuotteiden poistohormiin, on oltava siten suunniteltuja ja rakennettuja,
että epätavallisissa veto-olosuhteissa ei tapahdu palamistuotteiden
vapautumista vaarallisina määrinä sisätiloihin tai huoneisiin.
3.4.4. Laitteiden on oltava siten
suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä niistä ei aiheudu
terveydelle vaarallisten aineiden pitoisuuksia, jotka voisivat aiheuttaa vaaraa
niille altistuvien ihmisten tai kotieläinten terveydelle.
3.5. Energian taloudellinen käyttö
Laitteiden on oltava siten suunniteltuja ja
rakennettuja, että varmistetaan energian taloudellinen käyttö ottaen huomioon
tekniikan taso ja turvallisuusnäkökohdat.
3.6. Lämpötila
3.6.1. Laitteiden osat, jotka asennetaan tai
sijoitetaan erilaisten pintojen läheisyyteen, eivät saa kuumeta lämpötiloihin,
jotka aiheuttaisivat vaaraa.
3.6.2. Tavanomaisessa käytössä käsiteltäväksi
tarkoitettujen laitteiden ulkoisten osien pintalämpötilat eivät saa aiheuttaa
vaaraa käyttäjälle
3.6.3. Laitteiden ulkoisten osien
pintalämpötilat, lukuun ottamatta pintoja tai osia, jotka ovat yhteydessä
lämmönsiirtoon, eivät saa laitteen toimiessa aiheuttaa vaaraa niille
altistuville henkilöille eivätkä etenkään lapsille ja ikääntyneille, joiden
osalta on otettava huomioon asianmukainen reaktioaika.
3.7. Joutuminen kosketuksiin elintarvikkeiden
kanssa tai ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa
Laitteet, jotka voivat joutua kosketuksiin
elintarvikkeiden kanssa tai ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta annetun
neuvoston direktiivin 98/83/EY[4]
2 artiklassa määritellyn ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa, eivät
saa heikentää elintarvikkeiden tai veden laatua, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvista materiaaleista ja
tarvikkeista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1935/2004[5]
ja rakennustuotteista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU)
N:o 305/2011[6]
soveltamista.
LIITE II
KAASUN JAKELUEDELLYTYKSIÄ KOSKEVIEN
JÄSENVALTIOIDEN ILMOITUSTEN SISÄLTÖ
(1)
Asetuksen 4 artiklassa säädetyissä jäsenvaltioiden
komissiolle ja muille jäsenvaltioille antamissa ilmoituksissa on oltava
seuraava sisältö:
(a)
i)          Bruttolämpöarvo (GCV) ilmaistuna
MJ/m3:na           vähintään/enintään;
ii)      Wobbe-arvo ilmaistuna MJ/m3:na         vähintään/enintään.
(b)
Kaasun koostumus tilavuusprosentteina
kokonaiskoostumuksesta:
–
C1–C5-pitoisuus prosentteina (yhteismäärä)     vähintään         enintään;
–
N2 + CO2-pitoisuus
prosentteina            vähintään         enintään;
–
CO-pitoisuus prosentteina         vähintään         enintään;
–
Tyydyttymätön HC       vähintään         enintään;
–
Vetypitoisuus prosentteina        vähintään         enintään.
(c)
Tiedot kaasumaisessa polttoaineessa olevista
toksisista komponenteista.
Ilmoituksessa on lisäksi ilmoitettava jompikumpi
seuraavista:
(a)
Käyttöpaine laitteessa olevassa kaasun sisäänmenoaukossa
millibaareina:   nimellinen/vähintään/enintään;
(b)
i) Käyttöpaine jakelupisteessä millibaareina:     nimellinen/vähintään/enintään;
ii) Hyväksyttävissä oleva painehäviö
loppukäyttäjänä olevassa kaasulaitteessa millibaareina:
nimellinen/vähintään/enintään.
(2)
Wobbe-arvon ja bruttolämpöarvon viiteolosuhteet
ovat seuraavat:
(a)
Palamisen viitelämpötila: 15 °C;
(b)
Tilavuuden mittaamisen viitelämpötila: 15 °C;
(c)
Tilavuuden mittaamisen viitepaine: 1013,25 mbar.
LIITE III
LAITTEIDEN JA VARUSTEIDEN
VAATIMUSTENMUKAISUUDEN ARVIOINTIMENETTELYT
1. MODUULI B:
EU-TYYPPITARKASTUS – TUOTANTOTYYPPI
1.1. EU-tyyppitarkastus on se
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn osa, jossa ilmoitettu laitos tutkii
laitteen tai varusteen teknisen suunnittelun sekä varmistaa ja vakuuttaa, että
laitteen tai varusteen tekninen suunnittelu täyttää tämän asetuksen
vaatimukset.
1.2. EU-tyyppitarkastus toteutetaan laitteen
tai varusteen teknisen suunnittelun asianmukaisuuden arviointina 1.3 kohdassa
tarkoitettujen teknisten asiakirjojen ja niitä tukevan aineiston tarkastelun
perusteella sekä aiottua tuotantoa edustavan valmiin laitteen tai varusteen
näytteen tarkastuksena (tuotantotyyppi).
1.3. Valmistajan on tehtävä
EU-tyyppitarkastusta koskeva hakemus yhdelle valitsemalleen ilmoitetulle
laitokselle.
1.3.1. Hakemuksessa on oltava seuraavat:
(a)
valmistajan nimi ja osoite sekä valtuutetun
edustajan nimi ja osoite, jos tämä tekee hakemuksen,
(b)
kirjallinen vakuutus siitä, ettei samaa hakemusta
ole tehty toiselle ilmoitetulle laitokselle,
(c)
tekniset asiakirjat. Teknisten asiakirjojen
perusteella on voitava arvioida, onko laite tai varuste tämän asetuksen
sovellettavien vaatimusten mukainen, ja niihin on sisällyttävä asianmukainen
analyysi ja arviointi riskistä tai riskeistä. Teknisissä asiakirjoissa on
täsmennettävä sovellettavat vaatimukset, ja niiden on katettava laitteen tai
varusteen suunnittelu, valmistus ja toiminta siinä määrin kuin se on olennaista
arvioinnin kannalta. Teknisten asiakirjojen on sisällettävä soveltuvin osin
ainakin seuraavat osatekijät:
(1)
laitteen tai varusteen yleiskuvaus;
(2)
rakenne- ja valmistuspiirustukset sekä
komponenttien, osakokoonpanojen, piirien jne. kaaviot;
(3)
kuvaukset ja selitykset, jotka selvittävät näitä
piirustuksia ja kaavioita sekä laitteen tai varusteen toimintaa;
(4)
luettelo kokonaan tai osittain sovelletuista
yhdenmukaistetuista standardeista ja/tai muista asianmukaisista teknisistä
eritelmistä, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa
lehdessä, sekä kuvaus ratkaisuista, jotka on tehty tämän asetuksen olennaisten turvallisuusvaatimusten
täyttämiseksi, mikäli näitä yhdenmukaistettuja standardeja ei ole sovellettu.
Osittain sovellettujen yhdenmukaistettujen standardien tapauksessa teknisissä
asiakirjoissa on täsmennettävä osat, joita on sovellettu;
(5)
suoritettujen suunnittelulaskelmien, tarkastusten
jne. tulokset;
(6)
testiraportit;
(7)
aiottua tuotantoa edustavat näytteet. Ilmoitettu
laitos voi tarvittaessa pyytää lisänäytteitä, jos ne ovat tarpeen testiohjelman
läpiviemiseksi;
(8)
teknisen suunnitteluratkaisun asianmukaisuutta tukeva
aineisto. Tässä aineistossa on mainittava kaikki asiaankuuluvat asiakirjat,
joita on käytetty, erityisesti siinä tapauksessa, että asiaankuuluvia
yhdenmukaistettuja standardeja ja/tai teknisiä eritelmiä ei ole sovellettu
kokonaisuudessaan. Aineistoon on tarvittaessa sisällytettävä niiden testien
tulokset, joita valmistaja on tehnyt asianmukaisessa laboratoriossaan tai jotka
on teetetty valmistajan puolesta ja tämän vastuulla jossain toisessa
testilaboratoriossa.
(9)
laitteen asennus- ja käyttöohjeet.
(10)
varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, johon
sisältyy ohjeet siitä, kuinka varuste olisi yhdistettävä laitteeseen tai
koottava, jotta se muodostaisi tällaisen laitteen
1.3.2. Suunnitteluasiakirjoihin on soveltuvin
osin sisällytettävä seuraavat:
(a)
EU-tyyppitarkastustodistus ja varusteen
vaatimustenmukaisuustodistus laitteeseen yhdistettyjen varusteiden osalta;
(b)
laitteen tai varusteen valmistus- ja/tai tarkastus-
ja/tai valvontamenetelmiä koskevat todistukset ja todisteet;
(c)
muut asiakirjat, joiden avulla ilmoitettu laitos
voi parantaa arviointiaan.
1.4. Ilmoitetun laitoksen on
laitteen tai varusteen osalta
1.4.1 tutkittava tekniset asiakirjat ja niitä
tukeva aineisto laitteen tai varusteen teknisen suunnittelun asianmukaisuuden
arvioimiseksi.
näytteen (näytteiden) osalta
1.4.2. varmennettava, että näyte (näytteet) on
valmistettu teknisten asiakirjojen mukaisesti, sekä yksilöitävä ne osat, jotka
on suunniteltu asiaa koskevien yhdenmukaistettujen standardien ja/tai teknisten
eritelmien sovellettavien säännösten mukaisesti, samoin kuin osat, joiden
suunnittelussa ei ole noudatettu kyseisten standardien asiaa koskevia
määräyksiä;
1.4.3. tehtävä tai teetettävä asianmukaiset
tarkastukset ja testit sen tarkastamiseksi, että kun valmistaja on päättänyt
soveltaa asiaankuuluvissa yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai teknisissä
eritelmissä esitettyjä ratkaisuja, niitä on sovellettu oikein;
1.4.4. tehtävä tai teetettävä asianmukaiset
tarkastukset ja testit sen tarkastamiseksi, täyttävätkö valmistajan soveltamat
ratkaisut tämän asetuksen vastaavat olennaiset vaatimukset silloin, kun asiaa
koskevissa yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai teknisissä eritelmissä
esitettyjä ratkaisuja ei ole sovellettu;
1.4.5. sovittava valmistajan kanssa paikka,
jossa tarkastukset ja testit tehdään.
1.5. Ilmoitetun laitoksen on laadittava
arviointiraportti, johon kirjataan 1.4 kohdan mukaisesti toteutetut toimet ja
niiden tulokset. Ilmoitettu laitos voi julkistaa raportin sisällön joko
kokonaan tai osittain ainoastaan valmistajan suostumuksella, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta sen velvoitteita ilmoittamisesta vastaavia viranomaisia kohtaan.
1.6. Jos laitteen tai varusteen tyyppi täyttää
tämän asetuksen vaatimukset, ilmoitetun laitoksen on annettava
EU-tyyppitarkastustodistus valmistajalle. Todistuksessa on oltava valmistajan
nimi ja osoite, tarkastuksessa tehdyt päätelmät, (mahdolliset) todistuksen
voimassaoloa koskevat ehdot sekä hyväksytyn tyypin tunnistamiseen tarvittavat
tiedot ja tarvittaessa kuvaus sen toiminnasta. Todistukseen voidaan liittää
liitteitä.
Todistuksessa ja sen liitteissä on oltava
kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotta voidaan arvioida, ovatko valmistetut
laitteet tai varusteet tarkastetun tyypin mukaisia, ja jotta käytön aikainen
valvonta on mahdollista.
Todistuksen voimassaoloaika on enintään
kymmenen vuotta sen myöntämispäivästä. Jos tyyppi ei täytä tämän asetuksen
sovellettavia vaatimuksia, ilmoitetun laitoksen on kieltäydyttävä antamasta
EU-tyyppitarkastustodistusta ja ilmoitettava siitä hakijalle sekä esitettävä
yksityiskohtaiset perustelut todistuksen epäämiselle.
1.7. Ilmoitetun laitoksen on arvioinneissaan
pysyttävä ajan tasalla yleisesti tunnustetussa kehityksen tasossa mahdollisesti
tapahtuvista muutoksista, jotka viittaavat siihen, että hyväksytty tyyppi ei
ehkä enää vastaa tämän asetuksen sovellettavia vaatimuksia, ja määritettävä,
edellyttävätkö tällaiset muutokset lisätutkimuksia. Jos näin on, ilmoitetun
laitoksen on ilmoitettava asiasta valmistajalle.
Valmistajan on ilmoitettava
EU-tyyppitarkastustodistusta koskevia teknisiä asiakirjoja hallussaan pitävälle
ilmoitetulle laitokselle kaikista hyväksyttyyn tyyppiin tehdyistä muutoksista,
jotka voivat vaikuttaa siihen, onko laite tai varuste tämän asetuksen
olennaisten vaatimusten mukainen, tai todistuksen voimassaoloa koskeviin
edellytyksiin. Tällaiset muutokset vaativat lisähyväksynnän, joka annetaan
alkuperäiseen EU-tyyppitarkastustodistukseen tehtävän lisäyksen muodossa.
1.8. Kunkin ilmoitetun laitoksen on
ilmoitettava omille ilmoittamisesta vastaaville viranomaisilleen ja muille
ilmoitetuille laitoksille EU-tyyppitarkastustodistuksista ja/tai niiden
lisäyksistä, jotka se on antanut.
Ilmoitetun laitoksen, joka kieltäytyy
antamasta EU-tyyppitarkastustodistusta tai peruuttaa kokonaan tai toistaiseksi
EU-tyyppitarkastustodistuksen taikka muuten rajoittaa
EU-tyyppitarkastustodistusta, on ilmoitettava siitä ilmoittamisesta vastaaville
viranomaisilleen ja muille ilmoitetuille laitoksille sekä perusteltava
päätöksensä.
Komissio, jäsenvaltiot ja muut ilmoitetut
laitokset voivat pyynnöstä saada jäljennöksen EU-tyyppitarkastustodistuksista
ja/tai niiden lisäyksistä. Komissio ja jäsenvaltiot voivat pyynnöstä saada
jäljennöksen teknisistä asiakirjoista ja ilmoitetun laitoksen suorittamien
tarkastusten tuloksista. Ilmoitetun laitoksen on säilytettävä jäljennös
EU-tyyppitarkastustodistuksesta, sen liitteistä ja lisäyksistä sekä teknisistä
asiakirjoista, valmistajan toimittamat asiakirjat mukaan luettuina, todistuksen
voimassaolon päättymiseen saakka.
1.9. Valmistajan on pidettävä kansallisten
viranomaisten saatavilla jäljennös EU-tyyppitarkastustodistuksesta, sen
liitteistä ja lisäyksistä sekä teknisistä asiakirjoista kymmenen vuoden ajan
sen jälkeen, kun laite tai varuste on saatettu markkinoille.
1.10. Valmistajan valtuutettu edustaja voi
tehdä 1.3 kohdassa tarkoitetun hakemuksen ja täyttää 1.7 ja
1.9 kohdassa säädetyt velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty
toimeksiannossa.
2. MODUULI C2:
SISÄISEEN TUOTANNONVALVONTAAN PERUSTUVA TYYPINMUKAISUUS JA SATUNNAISIN
VÄLIAJOIN SUORITETTAVAT VALVOTUT LAITE- TAI VARUSTETARKASTUKSET
2.1. Sisäiseen
tuotannonvalvontaan perustuva tyypinmukaisuus ja satunnaisin väliajoin
suoritettavat valvotut laite- tai varustetarkastukset ovat se
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn osa, jossa valmistaja täyttää 2.2 ja
2.3 kohdassa ja 2.4 tai 2.5 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä
varmistaa ja vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseiset laitteet tai
varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja
täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.
2.2. Valmistus
Valmistajan on
toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
valmistusprosessilla ja sen valvonnalla taataan, että valmistetut laitteet tai
varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin ja tämän
asetuksen vaatimusten mukaisia.
2.3. Laite- tai
varustetarkastukset
Valmistajan valitseman ilmoitetun laitoksen on
tehtävä tai teetettävä laite- tai varustetarkastukset vähintään kerran vuodessa
laitetta koskevan sisäisen tarkastuksen laadun tarkistamiseksi ottaen muun
muassa huomioon laitteiden tai varusteiden tekninen monimutkaisuus ja tuotannon
määrä. Ilmoitetun laitoksen paikan päällä ennen tuotteen markkinoille
saattamista ottamat riittävät näytteet lopullisista laitteista tai varusteista
on tutkittava ja niille on tehtävä yhdenmukaistettujen standardien
asiaankuuluvissa osissa ja/tai teknisissä eritelmissä yksilöidyt testit tai
vastaavat testit sen tarkastamiseksi, että laite tai varuste on asian kannalta
merkityksellisten tämän asetuksen vaatimusten mukainen. Jos näyte ei ole
hyväksytyn laatutason mukainen, ilmoitetun laitoksen on toteutettava
asianmukaiset toimenpiteet estääkseen kyseisten laitteiden tai varusteiden
saattamisen markkinoille.
Sovellettavan näytteenottomenettelyn
tarkoituksena on määrittää, toimiiko laitteen tai varusteen valmistusprosessi
hyväksyttävissä rajoissa siten, että varmistetaan laitteen tai varusteen
vaatimustenmukaisuus.
Valmistajan on
ilmoitetun laitoksen vastuulla kiinnitettävä ilmoitetun laitoksen tunnusnumero
valmistusprosessin aikana.
2.4. CE-merkintä
ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
2.4.1. Valmistajan
on kiinnitettävä CE-merkintä ja liitteessä IV tarkoitetut merkinnät
kuhunkin yksittäiseen laitteeseen, joka on EU-tyyppitarkastustodistuksessa
kuvatun tyypin mukainen ja täyttää tämän asetuksen sovellettavat vaatimukset.
2.4.2. Valmistajan
on laadittava kirjallinen EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus laitemallille ja
pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen
jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on yksilöitävä laitemalli, jota varten se
on laadittu.
Jäljennös
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta on pyynnöstä toimitettava asiasta
vastaaville viranomaisille.
2.5. Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistus
2.5.1. Valmistajan
on kiinnitettävä liitteessä IV olevassa 3 kohdassa tarkoitetut
merkinnät kuhunkin yksittäiseen varusteeseen, joka on
EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukainen ja täyttää tämän
asetuksen sovellettavat vaatimukset.
2.5.2. Valmistajan
on laadittava kirjallinen varusteen vaatimustenmukaisuustodistus varustemallille
ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen
jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille. Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksessa on yksilöitävä varustemalli, jota varten se
on laadittu, ja todistuksen on oltava varusteen mukana.
2.6. Valtuutettu
edustaja
Valmistajan
valtuutettu edustaja voi täyttää valmistajan puolesta ja tämän vastuulla 2.4 ja
2.5 kohdassa säädetyt valmistajan velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty
toimeksiannossa.
3. MODUULI D:
TUOTANTOPROSESSIN LAADUNVARMISTUKSEEN PERUSTUVA TYYPINMUKAISUUS
3.1.
Tuotantoprosessin laadunvarmistukseen perustuva tyypinmukaisuus on se
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn osa, jossa valmistaja täyttää 3.2
kohdassa sekä 3.5 tai 3.6 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä varmistaa ja
vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseiset laitteet tai varusteet ovat
EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät niihin
sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
3.2. Valmistus
Valmistajan on
sovellettava 3.3 kohdan mukaista hyväksyttyä laatujärjestelmää kyseisten
laitteiden tai varusteiden tuotannossa, lopputarkastuksessa ja testauksessa, ja
sen on oltava 3.4 kohdan mukaisen valvonnan alainen.
3.3.
Laatujärjestelmä
3.3.1. Valmistajan
on tehtävä kyseessä olevien laitteiden tai varusteiden osalta käyttämänsä
laatujärjestelmän arviointia koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle
laitokselle.
Hakemuksessa on
oltava
(a)
valmistajan nimi ja osoite sekä valtuutetun
edustajan nimi ja osoite, jos tämä tekee hakemuksen,
(b)
kirjallinen vakuutus siitä, ettei samaa hakemusta
ole tehty toiselle ilmoitetulle laitokselle,
(c)
kaikki asiaankuuluvat tiedot moduulin B
mukaisesti hyväksytystä laitteesta tai varusteesta,
(d)
laatujärjestelmää koskevat asiakirjat,
(e)
hyväksyttyä tyyppiä koskevat tekniset asiakirjat
sekä jäljennös EU -tyyppitarkastustodistuksesta.
3.3.2. Laatujärjestelmän avulla on
varmistettava, että laitteet tai varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa
kuvatun tyypin ja niihin sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.
Kaikki valmistajan hyväksymät
perusedellytykset, vaatimukset ja määräykset on kirjattava järjestelmällisesti
ja täsmällisesti kirjallisiksi ohjelmiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi.
Laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen avulla on voitava tulkita
yhdenmukaisesti laatuohjelmia, suunnitelmia, käsikirjoja ja tallenteita.
Niissä on erityisesti oltava riittävä kuvaus
seuraavista:
(a)
laatutavoitteet ja organisaation rakenne sekä
johdon vastuu ja toimivalta laitteiden laadun osalta;
(b)
vastaavat valmistusta, laadunvalvontaa ja
laadunvarmistusta koskevat menetelmät, prosessit ja järjestelmälliset toimet,
joita aiotaan käyttää;
(c)
ennen valmistusta, valmistuksen aikana ja sen
jälkeen tehtävät tarkastukset ja testit sekä niiden suoritustiheys;
(d)
laatupöytäkirjat, kuten tarkastusselostukset ja
testaus- ja kalibrointitiedot ja asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät
selvitykset, ja
(e)
keinot, joilla valvotaan laitteilta vaaditun laadun
toteutumista ja laatujärjestelmän toiminnan tehokkuutta.
3.3.3. Ilmoitetun laitoksen on arvioitava
laatujärjestelmä ratkaistakseen, täyttääkö se 3.2 kohdassa tarkoitetut
vaatimukset.
Ilmoitetun laitoksen on oletettava, että
laatujärjestelmän osat, joissa noudatetaan asiaa koskevan yhdenmukaistetun
standardin ja/tai teknisen eritelmän käyttöönottamiseksi annetun kansallisen
standardin vastaavia eritelmiä, ovat näiden vaatimusten mukaisia.
Sen lisäksi, että auditointiryhmällä on oltava
kokemusta laadunhallintajärjestelmistä, ryhmässä on oltava vähintään yksi
jäsen, jolla on kokemusta kyseisen laite- tai varustealan ja laite- tai
varusteteknologian arvioimisesta ja joka tuntee sovellettavat tämän asetuksen
vaatimukset. Auditointiin on sisällyttävä tarkastuskäynti valmistajan tiloihin.
Auditointiryhmän on tarkastettava 3.3.1 kohdan e alakohdassa tarkoitetut
tekniset asiakirjat sen varmistamiseksi, että valmistaja kykenee yksilöimään
tämän asetuksen asiaankuuluvat vaatimukset ja suorittamaan tarvittavat
tutkimukset, joiden tarkoituksena on varmistaa, että laite tai varuste on
näiden vaatimusten mukainen.
Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle.
Ilmoitukseen on sisällyttävä auditoinnin päätelmät ja arviointipäätös
perusteluineen.
3.3.4. Valmistajan
on sitouduttava täyttämään laatujärjestelmästä, sellaisena kuin se on
hyväksytty, johtuvat velvollisuudet ja ylläpitämään laatujärjestelmää niin,
että se pysyy riittäväntasoisena ja tehokkaana.
3.3.5. Valmistajan on ilmoitettava
laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle laitokselle kaikista
laatujärjestelmään suunnitelluista muutoksista.
Ilmoitetun
laitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä, täyttääkö muutettu
laatujärjestelmä edelleen 3.3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset vai onko
tarpeen suorittaa uusi arviointi.
Sen on
ilmoitettava päätöksestään valmistajalle. Ilmoitukseen on sisällyttävä
tutkimuksen päätelmät ja arviointipäätös perusteluineen.
3.4. Ilmoitetun
laitoksen vastuulla oleva valvonta
3.4.1. Valvonnan
tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää hyväksytystä
laatujärjestelmästä aiheutuvat velvoitteensa asianmukaisesti.
3.4.2. Valmistajan
on sallittava ilmoitetulle laitokselle arviointitarkoituksia varten pääsy
tuotanto-, tarkastus-, testaus- ja varastotiloihin sekä toimitettava sille
kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti:
(a)
laatujärjestelmää koskevat asiakirjat ja
(b)
laatupöytäkirjat, kuten tarkastusselostukset ja
testaus- ja kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät
selvitykset jne.
3.4.3. Ilmoitetun laitoksen on tehtävä
määräajoin ja vähintään kerran kahdessa vuodessa auditointeja varmistaakseen,
että valmistaja ylläpitää ja noudattaa laatujärjestelmää, ja toimitettava
auditointikertomus valmistajalle.
3.4.4. Ilmoitettu laitos voi lisäksi tehdä ennalta
ilmoittamatta käyntejä valmistajan luo. Ilmoitettu laitos voi näiden käyntien
aikana tarvittaessa tehdä tai teettää laite- tai varustetestejä
laatujärjestelmän asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi. Ilmoitetun laitoksen
on toimitettava valmistajalle kertomus käynnistä sekä testausseloste, jos
testejä on suoritettu.
3.5. CE-merkintä ja
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
3.5.1. Valmistajan on kiinnitettävä
CE-merkintä ja liitteessä IV säädetyt tiedot sekä 3.3.1 kohdassa tarkoitetun
ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen laitoksen tunnusnumero kaikkiin
yksittäisiin laitteisiin, jotka ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun
tyypin mukaisia ja täyttävät sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
3.5.2. Valmistajan on laadittava kirjallinen
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus kullekin laitteelle ja pidettävä se
kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun
laite on saatettu markkinoille. EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on
yksilöitävä laitemalli, jota varten se on laadittu.
Asiasta vastaaville viranomaisille on
pyynnöstä toimitettava jäljennös EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta.
3.6. Varusteen vaatimustenmukaisuustodistus
3.6.1. Valmistajan
on kiinnitettävä liitteessä IV olevassa 3 kohdassa säädetyt tiedot sekä
3.3.1 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen
laitoksen tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin varusteisiin, jotka ovat
EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja jotka täyttävät
sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
3.6.2. Valmistajan
on laadittava kirjallinen varusteen vaatimustenmukaisuustodistus varusteelle ja
pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen
jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille. Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksessa on yksilöitävä varustemalli, jota varten se
on laadittu, ja todistuksen on oltava varusteen mukana.
3.7. Valmistajan
on pidettävä kansallisten viranomaisten saatavilla vähintään kymmenen vuoden
ajan sen jälkeen, kun laite tai varuste on saatettu markkinoille
(a)
edellä 3.3.1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat,
(b)
edellä 3.3.5 kohdassa tarkoitetut muutokset,
sellaisina kuin ne on hyväksytty,
(c)
edellä 3.3.5, 3.4.3 ja 3.4.4 kohdassa tarkoitetut
ilmoitetun laitoksen päätökset ja kertomukset.
3.8. Kunkin ilmoitetun laitoksen on
ilmoitettava omille ilmoittamisesta vastaaville viranomaisilleen peruutetuista
laatujärjestelmien hyväksynnöistä ja annettava laatujärjestelmien arviointeja
koskevat tiedot säännöllisesti tai pyynnöstä omien ilmoittamisesta vastaavien
viranomaistensa saataville.
Kunkin ilmoitetun laitoksen on ilmoitettava
muille ilmoitetuille laitoksille laatujärjestelmien hyväksynnöistä, jotka se on
evännyt, peruuttanut toistaiseksi tai kokonaan tai joita se on muutoin
rajoittanut, ja esitettävä päätöksensä perustelut.
3.9. Valtuutettu edustaja
Valmistajan valtuutettu edustaja voi täyttää
valmistajan puolesta ja tämän vastuulla 3.3.1 ja 3.3.5 kohdassa, joko
3.5 tai 3.6 kohdassa sekä 3.7 kohdassa säädetyt valmistajan
velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty toimeksiannossa.
4. MODUULI E:
LAITTEEN TAI VARUSTEEN LAADUNVARMISTUKSEEN PERUSTUVA TYYPINMUKAISUUS
4.1. Laitteen tai
varusteen laadunvarmistukseen perustuva tyypinmukaisuus on se
vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn osa, jossa valmistaja täyttää
4.2 kohdassa sekä 4.5 tai 4.6 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä
varmistaa ja vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseiset laitteet tai
varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja
täyttävät niihin sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
4.2. Valmistus
Valmistajan on
sovellettava 4.3 kohdan mukaista hyväksyttyä laatujärjestelmää kyseisten
laitteiden tai varusteiden lopputarkastuksessa ja testauksessa, ja sen on
oltava 4.4 kohdan mukaisen valvonnan alainen.
4.3.
Laatujärjestelmä
4.3.1. Valmistajan
on tehtävä kyseessä olevien laitteiden tai varusteiden osalta käyttämänsä
laatujärjestelmän arviointia koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle
laitokselle.
Hakemuksessa on
oltava
(a)
valmistajan nimi ja osoite sekä valtuutetun
edustajan nimi ja osoite, jos tämä tekee hakemuksen,
(b)
kirjallinen vakuutus siitä, ettei samaa hakemusta
ole tehty toiselle ilmoitetulle laitokselle;
(c)
kaikki asiaa koskevat tiedot kyseisestä laitteiden
ryhmästä;
(d)
laatujärjestelmää koskevat asiakirjat ja
(e)
hyväksyttyä tyyppiä koskevat tekniset asiakirjat
sekä jäljennös EU-tyyppitarkastustodistuksesta.
4.3.2. Laatujärjestelmän avulla on
varmistettava, että laitteet tai varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa
esitetyn tyypin ja sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.
Kaikki valmistajan hyväksymät
perusedellytykset, vaatimukset ja määräykset on kirjattava järjestelmällisesti
ja täsmällisesti kirjallisiksi ohjelmiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi.
Laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen avulla on voitava tulkita yhdenmukaisesti
laatuohjelmia, suunnitelmia, käsikirjoja ja tallenteita.
Niissä on erityisesti oltava riittävä kuvaus
seuraavista:
(a)
laatutavoitteet ja organisaation rakenne sekä
johdon vastuu ja toimivalta tuotteiden laadun osalta;
(b)
valmistuksen jälkeen tehtävät tarkastukset ja
testit;
(c)
laatupöytäkirjat, kuten tarkastusselostukset ja
testaus- ja kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät
selvitykset jne.;
(d)
keinot, joilla valvotaan laatujärjestelmän
toiminnan tehokkuutta.
4.3.3. Ilmoitetun laitoksen on arvioitava
laatujärjestelmä ratkaistakseen, täyttääkö se 4.3.2 kohdassa tarkoitetut
vaatimukset.
Ilmoitetun laitoksen on oletettava, että
laatujärjestelmän osat, joissa noudatetaan asiaa koskevan yhdenmukaistetun
standardin ja/tai teknisen eritelmän käyttöönottamiseksi annetun kansallisen
standardin vastaavia eritelmiä, ovat näiden vaatimusten mukaisia.
Sen lisäksi, että auditointiryhmällä on oltava
kokemusta laadunhallintajärjestelmistä, ryhmässä on oltava vähintään yksi
jäsen, jolla on kokemusta kyseisen laite- tai varustealan ja laite- tai
varusteteknologian arvioimisesta ja joka tuntee sovellettavat tämän asetuksen
vaatimukset. Auditointiin on sisällyttävä tarkastuskäynti valmistajan tiloihin.
Auditointiryhmän on tarkastettava 4.3.1 kohdan e alakohdassa tarkoitetut
tekniset asiakirjat sen varmistamiseksi, että valmistaja kykenee yksilöimään
tämän asetuksen asiaankuuluvat vaatimukset ja suorittamaan tarvittavat
tutkimukset, joiden tarkoituksena on varmistaa, että laite tai varuste on
näiden vaatimusten mukainen.
Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle.
Ilmoitukseen on sisällyttävä auditoinnin päätelmät ja arviointipäätös
perusteluineen.
4.3.4. Valmistajan on sitouduttava täyttämään
laatujärjestelmästä, sellaisena kuin se on hyväksytty, johtuvat velvollisuudet
ja ylläpitämään laatujärjestelmää niin, että se pysyy riittävänä ja tehokkaana.
4.3.5. Valmistajan on ilmoitettava
laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle laitokselle kaikista
laatujärjestelmään suunnitelluista muutoksista.
Ilmoitetun laitoksen on arvioitava ehdotetut
muutokset ja päätettävä, täyttääkö muutettu laatujärjestelmä edelleen 4.3.2
kohdassa tarkoitetut vaatimukset vai onko tarpeen suorittaa uusi arviointi.
Sen on ilmoitettava päätöksestään
valmistajalle. Ilmoitukseen on sisällyttävä tutkimuksen päätelmät ja
arviointipäätös perusteluineen.
4.4. Ilmoitetun
laitoksen vastuulla oleva valvonta
4.4.1. Valvonnan
tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää hyväksytystä
laatujärjestelmästä aiheutuvat velvoitteensa asianmukaisesti.
4.4.2. Valmistajan
on sallittava ilmoitetulle laitokselle arviointitarkoituksia varten pääsy
tuotanto-, tarkastus-, testaus- ja varastotiloihin sekä toimitettava sille
kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti:
(a)
laatujärjestelmää koskevat asiakirjat;
(b)
laatupöytäkirjat, kuten tarkastusselostukset ja
testaus- ja kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät
selvitykset jne.
4.4.3. Ilmoitetun laitoksen on tehtävä
määräajoin ja vähintään kerran kahdessa vuodessa auditointeja varmistaakseen, että
valmistaja ylläpitää ja noudattaa laatujärjestelmää, ja toimitettava
auditointikertomus valmistajalle.
4.4.4. Lisäksi
ilmoitettu laitos voi tehdä ennalta ilmoittamatta käyntejä valmistajan luo.
Näiden käyntien aikana ilmoitettu laitos voi tarvittaessa tehdä tai teettää
laite- tai varustetestejä laatujärjestelmän asianmukaisen toiminnan
varmistamiseksi. Ilmoitetun laitoksen on toimitettava valmistajalle kertomus
käynnistä sekä testausseloste, jos testejä on suoritettu.
4.5. CE-merkintä
ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
4.5.1. Valmistajan
on kiinnitettävä CE-merkintä ja liitteessä IV säädetyt tiedot sekä
4.3.1 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen
laitoksen tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin laitteisiin, jotka ovat
EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät
sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
4.5.2. Valmistajan
on laadittava kirjallinen EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus kullekin
laitemallille ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on yksilöitävä laitemalli, jota varten se
on laadittu.
Jäljennös
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta on pyynnöstä toimitettava asiasta
vastaaville viranomaisille.
4.6.
Varusteen vaatimustenmukaisuustodistus
4.6.1. Valmistajan
on kiinnitettävä liitteessä IV olevassa 3 kohdassa säädetyt tiedot sekä
4.3.1 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen
laitoksen tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin varusteisiin, jotka ovat
EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät
sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
4.6.2. Valmistajan
on laadittava kirjallinen varusteen vaatimustenmukaisuustodistus kullekin
varustemallille ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
vuoden ajan sen jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille. Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksessa on yksilöitävä varustemalli, jota varten se
on laadittu, ja todistuksen on oltava varusteen mukana.
4.7. Valmistajan on pidettävä kansallisten
viranomaisten saatavilla vähintään kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun laite
tai varuste on saatettu markkinoille, kaikki seuraavat:
(a)
edellä 4.3.1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat;
(b)
edellä 4.3.5 kohdassa tarkoitetut muutokset,
sellaisina kuin ne on hyväksytty;
(c)
4.3.5, 4.4.3 ja 4.4.4 kohdassa tarkoitetut
ilmoitetun laitoksen päätökset ja kertomukset.
4.8. Kunkin ilmoitetun laitoksen on
ilmoitettava omille ilmoittamisesta vastaaville viranomaisilleen myönnetyistä ja
peruutetuista laatujärjestelmien hyväksynnöistä, ja sen on annettava
säännöllisesti tai pyynnöstä omien ilmoittamisesta vastaavien viranomaistensa
saataville luettelo laatujärjestelmien hyväksynnöistä, jotka on evätty tai
peruutettu toistaiseksi tai joita on muutoin rajoitettu.
Kunkin ilmoitetun laitoksen on ilmoitettava
muille ilmoitetuille laitoksille laatujärjestelmien hyväksynnöistä, jotka se on
antanut. Kunkin ilmoitetun laitoksen on ilmoitettava muille ilmoitetuille
laitoksille laatujärjestelmien hyväksynnöistä, jotka se on evännyt, peruuttanut
toistaiseksi tai peruuttanut kokonaan, ja esitettävä päätöksensä perustelut.
4.9. Valtuutettu edustaja
Valmistajan valtuutettu edustaja voi täyttää
valmistajan puolesta ja tämän vastuulla 4.3.1 ja 4.3.5 kohdassa, joko
4.5 tai 4.6 kohdassa sekä 4.7 kohdassa säädetyt valmistajan
velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty toimeksiannossa.
5. MODUULI F:
LAITE- TAI VARUSTEKOHTAISEEN TARKASTUKSEEN PERUSTUVA TYYPINMUKAISUUS
5.1. Laitteen tai
varusteen tarkastukseen perustuva tyypinmukaisuus on se vaatimustenmukaisuuden
arviointimenettelyn osa, jossa valmistaja täyttää 5.2, 5.5.1 ja joko 5.6 tai
5.7 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä varmistaa ja vakuuttaa
yksinomaisella vastuullaan, että kyseessä olevat laitteet tai varusteet, joihin
on sovellettu 5.3 kohdan säännöksiä, ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa
kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät niihin sovellettavat tämän asetuksen
vaatimukset.
5.2. Valmistus
Valmistajan on
toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
valmistusprosessilla ja sen valvonnalla taataan, että valmistetut laitteet tai
varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun hyväksytyn tyypin ja
niihin sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.
5.3. Tarkastus
Valmistajan
valitseman ilmoitetun laitoksen on tehtävä tai teetettävä asianmukaiset
tarkastukset ja testit tarkastaakseen, että laitteet tai varusteet ovat
EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun hyväksytyn tyypin ja asiaa koskevien
tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.
Tarkastukset ja
testit, joiden tarkoituksena on tarkastaa, ovatko laitteet tai varusteet asiaa
koskevien vaatimusten mukaisia, tehdään valmistajan valinnan mukaan joko
tarkastamalla ja testaamalla jokainen laite tai varuste 5.4 kohdassa
määrätyllä tavalla tai tarkastamalla ja testaamalla laitteet tai varusteet
tilastollisin perustein 5.5 kohdassa määrätyllä tavalla.
5.4. Jokaisen
laitteen tai varusteen vaatimustenmukaisuuden tarkastus ja testaus
5.4.1. Jokainen
laite tai varuste on tarkastettava erikseen, ja aiheelliset,
yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai teknisissä eritelmissä määritellyt tai
niitä vastaavat testit on suoritettava sen tarkastamiseksi, että laite tai
varuste on EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvaillun hyväksytyn tyypin ja tämän
asetuksen asianomaisten vaatimusten mukainen.
Jos tällaista
yhdenmukaistettua standardia ei ole, kyseisen ilmoitetun laitoksen on
päätettävä toteutettavista tarkoituksenmukaisista testeistä.
5.4.2. Ilmoitetun
laitoksen on myönnettävä tehtyjen tarkastusten ja testien perusteella
vaatimustenmukaisuustodistus ja kiinnitettävä tai kiinnitytettävä omalla
vastuullaan tunnusnumeronsa jokaiseen hyväksyttyyn laitteeseen tai
varusteeseen.
Valmistajan on
pidettävä vaatimustenmukaisuustodistukset kansallisten viranomaisten saatavilla
tarkastusta varten kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun laite tai varuste on
saatettu markkinoille.
5.5.
Vaatimustenmukaisuuden tilastollinen tarkastus
5.5.1. Valmistajan
on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
valmistusprosessilla ja sen valvonnalla taataan jokaisen tuotetun erän
tasalaatuisuus, ja esitettävä laitteet tai varusteet tarkastusta varten
tasalaatuisina erinä.
5.5.2. Jokaisesta
erästä on otettava satunnaisnäyte tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti.
Kaikki näytteen muodostavat laitteet tai varusteet on tutkittava yksitellen, ja
tarvittavat, sovellettavissa yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai
teknisissä eritelmissä määritellyt tai vastaavat testit on suoritettava sen
tarkastamiseksi, että tuotteet ovat sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten
mukaisia, ja sen määrittämiseksi, hyväksytäänkö vai hylätäänkö erä. Jos
tällaista yhdenmukaistettua standardia ei ole, kyseisen ilmoitetun laitoksen on
päätettävä toteutettavista tarkoituksenmukaisista testeistä.
5.5.3. Jos erä
hyväksytään, erän kaikki laitteet tai varusteet katsotaan hyväksytyiksi lukuun
ottamatta niitä näytteeseen sisältyviä laitteita tai varusteita, jotka eivät
läpäisseet testejä.
Ilmoitetun
laitoksen on myönnettävä tehtyjen tarkastusten ja testien perusteella
vaatimustenmukaisuustodistus ja kiinnitettävä tai kiinnitytettävä omalla
vastuullaan tunnusnumeronsa jokaiseen hyväksyttyyn laitteeseen tai
varusteeseen.
Valmistajan on
pidettävä vaatimustenmukaisuustodistukset kansallisten viranomaisten saatavilla
kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun laite tai varuste on saatettu
markkinoille.
5.5.4. Jos erä
hylätään, ilmoitetun laitoksen tai toimivaltaisen viranomaisen on ryhdyttävä
tarvittaviin toimiin, jotta kyseisen erän markkinoille saattaminen estetään.
Jos eriä hylätään toistuvasti, ilmoitettu laitos voi keskeyttää tilastollisen
tarkastuksen ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.
5.6. CE-merkintä
ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
5.6.1. Valmistajan
on kiinnitettävä CE-merkintä ja liitteessä IV säädetyt tiedot sekä
5.3 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen laitoksen
tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin laitteisiin, jotka ovat
EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun hyväksytyn tyypin mukaisia ja täyttävät
sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
5.6.2. Valmistajan
on laadittava kirjallinen EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus kullekin
laitemallille ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on yksilöitävä laitemalli, jota varten se
on laadittu.
Jäljennös
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta on pyynnöstä toimitettava asiasta
vastaaville viranomaisille.
Myös valmistaja
voi 5.3 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen suostumuksella ja sen
vastuulla kiinnittää ilmoitetun laitoksen tunnusnumeron laitteisiin.
5.7.
Varusteen vaatimustenmukaisuustodistus
5.7.1. Valmistajan
on kiinnitettävä liitteessä IV olevassa 3 kohdassa säädetyt tiedot sekä
5.3 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen laitoksen
tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin varusteisiin, jotka ovat
EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun hyväksytyn tyypin mukaisia ja täyttävät
sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
5.7.2. Valmistajan
on laadittava kirjallinen varusteen vaatimustenmukaisuustodistus kullekin
varustemallille ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
vuoden ajan sen jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille. Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksessa on yksilöitävä varustemalli, jota varten se
on laadittu, ja todistuksen on oltava varusteen mukana.
Myös valmistaja
voi 5.3 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen suostumuksella ja sen
vastuulla kiinnittää ilmoitetun laitoksen tunnusnumeron varusteisiin.
5.8. Valmistaja
voi ilmoitetun laitoksen suostumuksella ja sen vastuulla kiinnittää ilmoitetun
laitoksen tunnusnumeron laitteisiin tai varusteisiin valmistusprosessin aikana.
5.9. Valtuutettu
edustaja
Valmistajan
valtuutettu edustaja voi täyttää valmistajan puolesta ja tämän vastuulla
valmistajan velvollisuudet edellyttäen, että ne on eritelty toimeksiannossa.
Valmistajan valtuutetun edustajan ei tarvitse välttämättä täyttää 5.2 ja 5.5.1
kohdassa säädettyjä velvoitteita.
6. MODUULI G:
YKSIKKÖKOHTAISEEN TARKASTUKSEEN PERUSTUVA VAATIMUSTENMUKAISUUS
6.1. Yksikkökohtaiseen tarkastukseen perustuva
vaatimustenmukaisuus on vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely, jossa
valmistaja täyttää 6.2, 6.3 ja 6.5 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä
varmistaa ja vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseinen laite, johon
on sovellettu 6.4 kohdan säännöksiä, on siihen sovellettavien tämän
asetuksen vaatimusten mukainen.
6.2. Tekniset asiakirjat
Valmistajan on laadittava tekniset asiakirjat
ja annettava ne 6.4 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen saataville.
Asiakirjojen perusteella on voitava arvioida, onko laite asiaankuuluvien
vaatimusten mukainen, ja niihin on sisällyttävä asianmukainen analyysi ja
arviointi riskistä tai riskeistä. Teknisissä asiakirjoissa on täsmennettävä
sovellettavat vaatimukset, ja niiden on katettava laitteen suunnittelu,
valmistus ja toiminta siinä määrin kuin se on olennaista arvioinnin kannalta.
6.2.1. Teknisten asiakirjojen on sisällettävä
soveltuvin osin ainakin seuraavat osatekijät:
(a)
laitteen yleiskuvaus;
(b)
rakenne- ja valmistuspiirustukset sekä
komponenttien, osakokoonpanojen, piirien jne. kaaviot;
(c)
kuvaukset ja selitykset, jotka selvittävät näitä
piirustuksia ja kaavioita sekä laitteen toimintaa;
(d)
luettelo kokonaan tai osittain sovelletuista
yhdenmukaistetuista standardeista ja/tai muista asianmukaisista teknisistä
eritelmistä, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa
lehdessä, sekä kuvaus ratkaisuista, jotka on tehty tämän asetuksen
olennaisten vaatimusten täyttämiseksi, mikäli näitä yhdenmukaistettuja
standardeja ei ole sovellettu. Osittain sovellettujen yhdenmukaistettujen
standardien tapauksessa teknisissä asiakirjoissa on täsmennettävä osat, joita
on sovellettu;
(e)
suoritettujen suunnittelulaskelmien, tarkastusten
jne. tulokset;
(f)
testausselosteet;
(g)
asennus- ja käyttöohjeet.
6.2.2. Suunnitteluasiakirjoihin on soveltuvin
osin sisällytettävä seuraavat:
(a)
laitteeseen yhdistettyjen varusteiden
vaatimustenmukaisuustodistus;
(b)
laitteen valmistus-, tarkastus- ja valvontamenetelmiä
koskevat todistukset ja todisteet;
(c)
muut asiakirjat, joiden avulla ilmoitettu laitos
voi parantaa arviointiaan.
Valmistajan on pidettävä tekniset asiakirjat
asianomaisten kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen
jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
6.3. Valmistus
Valmistajan on toteutettava kaikki tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistusprosessilla ja sen valvonnalla
taataan, että laitteet ovat sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten
mukaisia.
6.4. Tarkastus
Valmistajan valitseman ilmoitetun laitoksen on
tehtävä tai teetettävä asianomaisissa yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai
teknisissä eritelmissä yksilöidyt tarkastukset ja testit tai vastaavat testit
sen tarkastamiseksi, että laite on sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten
mukainen. Jos tällaista yhdenmukaistettua standardia ja/tai teknistä eritelmää
ei ole, kyseisen ilmoitetun laitoksen on päätettävä toteutettavista
tarkoituksenmukaisista testeistä.
Jos ilmoitettu laitos pitää sitä tarpeellisena,
voidaan aiheelliset tutkimukset ja testit suorittaa laitteen asentamisen
jälkeen.
Ilmoitetun laitoksen on myönnettävä tehtyjen
tarkastusten ja testien perusteella vaatimustenmukaisuustodistus ja
kiinnitettävä tai kiinnitytettävä omalla vastuullaan tunnusnumeronsa
hyväksyttyyn laitteeseen.
Valmistajan on pidettävä
vaatimustenmukaisuustodistukset kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
6.5. CE-merkintä ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
6.5.1. Valmistajan on kiinnitettävä
CE-merkintä ja liitteessä IV säädetyt merkinnät sekä 6.4 kohdassa
tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen laitoksen tunnusnumero
jokaiseen laitteeseen, joka täyttää sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
6.5.2. Valmistajan on laadittava kirjallinen
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus ja pidettävä se kansallisten viranomaisten
saatavilla kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu
markkinoille. EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on yksilöitävä laitemalli,
jota varten se on laadittu.
Jäljennös EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta
on pyynnöstä toimitettava asiasta vastaaville viranomaisille.
6.6. Valtuutettu edustaja
Valmistajan valtuutettu edustaja voi täyttää
valmistajan puolesta ja hänen vastuullaan 6.2 ja 6.5 kohdassa säädetyt
valmistajan velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty toimeksiannossa.
LIITE IV
            CE-MERKINTÄ JA MUUT MERKINNÄT
(1)
Laitteessa tai sen arvokilvessä on oltava asetuksen
(EY) N:o 765/2008 liitteessä II säädetty CE-merkintä, jonka jälkeen
merkitään tuotannon tarkastusvaiheeseen osallistuneen ilmoitetun laitoksen
tunnusnumero ja CE-merkinnän kiinnittämisvuoden kaksi viimeistä numeroa.
(2)
Laitteessa tai sen arvokilvessä on oltava seuraavat
tiedot:
(a)
Valmistajan nimi, rekisteröity tuotenimi,
rekisteröity tavaramerkki tai tunnus.
(b)
Laitteen tyyppi-, erä- tai sarjanumero tai muu
merkintä, jonka avulla laite voidaan tunnistaa.
(c)
Käytetyn virtalähteen tyyppi soveltuvissa
tapauksissa.
(d)
Laiteryhmä.
(e)
Kaasun käyttöpaine.
(f)
Tarpeelliset tiedot, jotka mahdollistavat laitteen
oikean ja turvallisen asennuksen, laitteen luonteen mukaan.
(3)
Varusteessa tai sen arvokilvessä on oltava
2 kohdassa säädetyt tiedot soveltuvin osin.
LIITE V
EU-VAATIMUSTENMUKAISUUSVAKUUTUS
EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on oltava
seuraavat:
(a)
Laite/laitemalli (tuote-, erä, tyyppi- tai
sarjanumero).
(b)
Valmistajan tai tapauksen mukaan valmistajan
valtuutetun edustajan nimi ja osoite.
(c)
Tämä vaatimustenmukaisuusvakuutus annetaan
valmistajan yksinomaisella vastuulla.
(d)
Vakuutuksen kohde (jäljitettävyyden mahdollistava
laitteen tunniste; tähän voi sisältyä kuva, kun se on tarpeen laitteen
tunnistusta varten):
(1)
laitteen kuvaus;
(2)
sovellettu vaatimustenmukaisuuden
arviointimenettely;
(3)
vaatimustenmukaisuuden arvioinnin suorittaneen
ilmoitetun laitoksen nimi ja osoite;
(4)
EU-tyyppitarkastustodistuksen viite.
(e)
Edellä kuvattu vakuutuksen kohde on asiaa koskevan
unionin yhdenmukaistamislainsäädännön vaatimusten mukainen: ……………. (viittaus
muihin sovellettuihin unionin säädöksiin):
(f)
Viittaukset niihin asiaankuuluviin
yhdenmukaistettuihin standardeihin, joita on käytetty, tai viittaukset
eritelmiin, joiden perusteella vaatimustenmukaisuusvakuutus on annettu:
(g)
Ilmoitettu laitos/ilmoitetut laitokset … (nimi,
osoite, numero) suoritti/suorittivat … (toimenpiteen kuvaus) ... ja
antoi/antoivat todistuksen/todistukset: …
(h)
Lisätietoja:
…………………….:n puolesta allekirjoittanut:
(antamispaikka ja -päivämäärä):
(nimi, tehtävä) (allekirjoitus):
LIITE VI
VARUSTEEN
VAATIMUSTENMUKAISUUSTODISTUS
Varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksessa on oltava seuraavat:
(a)
Varuste/varustemalli (tuote-, erä, tyyppi- tai
sarjanumero).
(b)
Valmistajan tai tapauksen mukaan valmistajan
valtuutetun edustajan nimi ja osoite.
(c)
Tämä vaatimustenmukaisuustodistus annetaan
varusteen valmistajan yksinomaisella vastuulla.
(d)
Vakuutuksen kohde (jäljitettävyyden mahdollistava
varusteen tunniste; tähän voi sisältyä kuva, kun se on tarpeen varusteen
tunnistusta varten):
(1)
varusteen kuvaus ja ominaisuudet;
(2)
sovellettu vaatimustenmukaisuuden
arviointimenettely;
(3)
vaatimustenmukaisuuden arvioinnin suorittaneen
ilmoitetun laitoksen nimi ja osoite;
(4)
EU-tyyppitarkastustodistuksen viite.
(e)
Edellä kuvattu varusteen
vaatimustenmukaisuustodistuksen kohde on kaasumaisia polttoaineita käyttävistä
laitteista annetun asetuksen ……………. vaatimusten mukainen (viittaus tähän
asetukseen):
(f)
Viittaukset niihin asiaankuuluviin
yhdenmukaistettuihin standardeihin, joita on käytetty, tai viittaukset
eritelmiin, joiden perusteella vaatimustenmukaisuusvakuutus on annettu.
(g)
Ilmoitettu laitos/ilmoitetut laitokset … (nimi,
osoite, numero) suoritti/suorittivat … (toimenpiteen kuvaus) ... ja
antoi/antoivat todistuksen/todistukset: …
(h)
Ohjeet siitä, kuinka varuste olisi yhdistettävä
laitteeseen tai koottava, jotta se muodostaisi tällaisen laitteen, jotta
edistetään valmiisiin laitteisiin sovellettavien olennaisten vaatimusten
noudattamista.
(i)
Lisätietoja:
…………………….:n puolesta allekirjoittanut:
(antamispaikka ja -päivämäärä);
(nimi, tehtävä) ja allekirjoitus.
LIITE VII
 VASTAAVUUSTAULUKKO
 Direktiivi 2009/142/EY || Tämä asetus
   ||
 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta || 1 artiklan 1 kohta
 1 artiklan 1 kohdan toinen alakohta || 1 artiklan 3 kohdan a alakohta
 1 artiklan 2 kohta || 2 artiklan 1, 2 ja 5 kohta
 1 artiklan 3 kohta || 1 artiklan 2 kohta
 ___ || 2 artiklan 3, 4 ja 6–31 kohta
 2 artiklan 1 kohta || 3 artiklan 1 kohta
 ___ || 3 artiklan 2 kohta
 2 artiklan 2 kohta || 4 artiklan 1 kohta
 ___ || 4 artiklan 2 kohta
 3 artikla || 5 artikla
 4 artikla || 6 artikla
 ___ || 7 artikla
 ___ || 8 artikla
 ___ || 9 artikla
 ___ || 10 artikla
 ___ || 11 artikla
 ___ || 12 artikla
 ___ || 13 artikla
 5 artiklan 1 kohdan a alakohta || ___
 5 artiklan 1 kohdan b alakohta || ___
 5 artiklan 2 kohta || ___
 6 artikla || ___
 7 artikla || ___
 8 artiklan 1–4 kohta || 14 artiklan 1–5 kohta
 8 artiklan 5 kohta || ___
 ___ || 14 artiklan 6 kohta
 8 artiklan 6 kohta || 14 artiklan 7 kohta
 ___ || 15 artikla
 ___ || 16 artikla
 ___ || 17 artikla
 9 artikla || ___
 10 artiklan 1 kohta || 18 artiklan 1 kohta
 10 artiklan 2 kohta || ___
 11 artikla || ___
 12 artikla || ___
 ___ || 18 artiklan 2–5 kohta
 ___ || 19 artikla
 ___ || 20 artikla
 ___ || 21 artikla
 ___ || 22 artikla
 ___ || 23 artikla
 ___ || 24 artikla
 ___ || 25 artikla
 ___ || 26 artikla
 ___ || 27 artikla
 ___ || 28 artikla
 ___ || 29 artikla
 ___ || 30 artikla
 ___ || 31 artikla
 ___ || 32 artikla
 ___ || 33 artikla
 ___ || 34 artikla
 ___ || 35 artikla
 ___ || 36 artikla
 ___ || 37 artikla
 ___ || 38 artikla
 ___ || 39 artikla
 ___ || 40 artikla
 13 artikla || ___
 14 artikla || ___
 15 artikla || ___
 16 artikla || ___
 ___ || 41 artikla
 Liite I || Liite I
 ___ || Liite II
 Liite II || Liite III
 Liite III || Liite IV
 Liite IV || ___
 Liite V || ___
 Liite VI || ___
 ___ || Liite V
 ___ || Liite VI
 ___ || Liite VII
[1]               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/5/EY,
annettu 9 päivänä maaliskuuta 1999, radio- ja telepäätelaitteista ja
niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta
(EYVL L 91, 7.4.1999, s. 10).
[2]               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/95/EY,
annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, tietyllä jännitealueella toimivia
sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EUVL L
374, 27.12.2006, s. 10).
[3]               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi
2004/108/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 2004, sähkömagneettista
yhteensopivuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja
direktiivin 89/336/ETY kumoamisesta (EUVL L 390, 31.12.2004, s. 24).
[4]               Neuvoston direktiivi 98/83/EY, annettu 3 päivänä
marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (EYVL L 330,
5.12.1998, s. 32).
[5]               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
1935/2004, annettu 27 päivänä lokakuuta 2004, elintarvikkeen kanssa
kosketukseen joutuvista materiaaleista ja tarvikkeista ja direktiivien
80/590/ETY ja 89/109/ETY kumoamisesta (EUVL L 338, 13.11.2004, s. 4).
[6]               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
305/2011, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2011, rakennustuotteiden kaupan
pitämistä koskevien ehtojen yhdenmukaistamisesta ja neuvoston direktiivin
89/106/ETY kumoamisesta (EUVL L 88, 4.4.2011, s. 5).