               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 24.2.2015
            COM(2014) 720 final
            2014/0342(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            yhteisön tavoitteesta vähentää primäärienergian kulutusta raakaöljyn ja öljytuotteiden hankinnan vaikeutuessa tehdyn neuvoston päätöksen 77/706/ETY ja neuvoston päätöksen 77/706/ETY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tehdyn komission päätöksen 79/639/ETY kumoamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Neuvoston päätöksen 77/706/ETY mukaan komissio voi toimitushäiriön sattuessa asettaa tavoitteeksi öljytuotteiden kulutuksen vähentämisen aina 10 prosenttiin asti. Jäsenvaltioiden on tällöin toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet kulutuksensa vähentämiseksi tavoitteen mukaisesti. Mainitussa päätöksessä ja komission päätöksessä 79/639/ETY vahvistetaan monimutkaiset säännöt öljynkulutuksen vähentämiseksi toimitushäiriön sattuessa. Niitä ei ole koskaan sovellettu käytännössä. Komissio ei varsinkaan ole koskaan asettanut yhteisön tavoitetta öljytuotteiden kulutuksen vähentämiselle.

               Tämä lainsäädäntö vastaa periaatteessa vuoden 1974 Kansainvälistä energiaohjelmaa eli Kansainvälisen energiajärjestön (IEA) perustamissopimusta, jossa IEA:n jäsenvaltioiden edellytettiin toteuttavan riittäviä kysynnänrajoittamistoimia, jotta kysyntää voitaisiin vähentää 7 tai 10 prosenttia aina kun ryhmän öljyntoimitukset vähenevät vähintään 7 tai 12 prosenttia.

               Öljyn toimitushäiriöihin voidaan periaatteessa puuttua lisäämällä toimituksia (vapauttamalla varastoja tai lisäämällä kotimaista tuotantoa) tai vähentämällä kulutusta (kysynnänrajoitustoimet tai polttoaineen vaihtaminen). Varmuusvarastojen merkitys on kasvanut vuosien mittaan, ja tällaisten varastojen liikkeelle laskemista pidetään nyt yleisesti – myös IEA:n taholta – tärkeimpänä valmiustoiminnan välineenä. Öljyn toimitushäiriön sattuessa puuttuvat määrät voidaan korvata varmuusvarastoja vapauttamalla nopeasti ja aiheuttamatta häiriötä EU:n taloudelliselle toiminnalle ja kansalaisten elämälle. Lisäksi öljyn varmuusvarastot on usein rahoitettu kuluttajilta perityllä maksulla, joten heillä on täysi syy odottaa, että häiriön sattuessa nämä varastot vapautetaan sen sijaan että kulutusta rajoitettaisiin.

               Asiaa koskevaa öljyvarastodirektiiviä
                  1
                tarkistettiin vuonna 2009 ja sitä on sovellettu vuodesta 2013. Siinä säädetään tiukemmista puitteista öljyn varmuusvarastojen perustamiselle ja käytettävyydelle ja määritellään menettelyt, joiden mukaisesti varastoja voidaan käyttää. Lisäksi siinä edellytetään, että jäsenvaltioilla on käytössä menettelyt, joilla voidaan ˮrajoittaa yleisellä tai erityisellä tavalla kulutusta ennakoidun toimitusvajauksen mukaan muun muassa asettamalla öljytuotteiden saannissa etusijalle tietyt käyttäjäryhmätˮ (20 artiklan 1 kohta). Tämä on tärkeä väline, joka edistää energiapolitiikan yleisenä tavoitteena olevaa toimitusvarmuutta. Nyt kun tarkistettu öljyvarastodirektiivi on hyväksytty ja tullut voimaan, näyttää olevan tarpeetonta pitää voimassa sen kanssa päällekkäisiä neuvoston päätöksen 77/706/ETY sääntöjä.

               Edellä mainitun perusteella komissio ehdottaa, että neuvoston päätös 77/706/ETY ja samalla myös komission päätös 79/639/ETY kumotaan.

               2.INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

               Öljyn ja öljytuotteiden koordinointiryhmää kuultiin sen 23. tammikuuta 2014 pitämässä kokouksessa siitä, onko neuvoston päätöksen kumoaminen asianmukaista. Jäsenvaltiot kannattivat aloitetta kumota neuvoston päätös ja sitä täytäntöönpaneva komission päätös, sillä ne on laadittu aikana, jolloin varmuusvarastot eivät olleet yhtä tärkeässä asemassa kuin nykyisin.

               Öljyvarastodirektiivin (direktiivi 2009/119/EY) tarkistamisesta tehdyssä vaikutusten arvioinnissa
                  2
                tarkasteltiin vaihtoehtoisia valmiustoiminnan välineitä (kysynnän rajoittaminen, polttoaineen vaihtaminen ja voimakas tuotannon lisääminen) ja tuotiin esiin niiden rajoitukset. Etenkin kysynnänrajoittamistoimenpiteet edellyttävät yleistä hyväksyntää, jota voi joskus olla vaikea saavuttaa, ja ne voivat myös haitata liiketoimintaa, teollista toimintaa ja kansalaisten liikkuvuutta.

               3.EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               Ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 122 artiklan 1 kohtaan (entinen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 artiklan 1 kohta ja entinen Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 103 artiklan 4 kohta, joka on neuvoston päätöksen 77/706/ETY oikeusperusta).

               Edellä mainitun päätöksen kumoamisen myötä komission päätös 79/639/ETY, jossa vahvistetaan neuvoston päätöksen 77/706/ETY soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, menettää oikeusperustansa eikä sitä voida enää käytännössä soveltaa. Oikeusvarmuuden varmistamiseksi myös komission päätös 76/639/ETY olisi kumottava. Tämän voi tehdä neuvosto komission ehdotuksesta.

               2014/0342 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               yhteisön tavoitteesta vähentää primäärienergian kulutusta raakaöljyn ja öljytuotteiden hankinnan vaikeutuessa tehdyn neuvoston päätöksen 77/706/ETY ja neuvoston päätöksen 77/706/ETY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tehdyn komission päätöksen 79/639/ETY kumoamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 122 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto päätti 7 päivänä marraskuuta 1977 antamallaan päätöksellä 77/706/ETY
                  3
                perustaa mekanismin, jolla voidaan asettaa yhteisön tavoite primäärienergian kulutuksen vähentämiseksi raakaöljyn ja öljytuotteiden hankinnan vaikeutuessa.

               (2)Komissio vahvisti 15 päivänä kesäkuuta 1979 antamassaan päätöksessä 76/639/ETY
                  4
                neuvoston päätöksen 77/706/ETY soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

               (3)Päätöksissä 77/706/ETY ja 79/639/ETY määritellään monimutkaiset menettelyt, jotka aiheuttavat merkittävän hallinnollisen taakan sekä jäsenvaltioille että komissiolle ja joihin sisältyy muun muassa erilaisia raportointivelvollisuuksia.  Näitä menettelyjä ei ole koskaan sovellettu käytännössä.

               (4)Toimitushäiriön sattuessa puuttuvat määrät voidaan korvata nopeasti ja tehokkaasti laskemalla liikkeelle varmuusvarastoja ilman, että taloudelliselle toiminnalle aiheutuu häiriöitä tai liikkuvuutta haitataan. Siksi varmuusvarastoja pidetään nykyisin tärkeimpänä keinona vastata öljyn toimitushäiriöihin.

               (5)Lisäksi neuvoston direktiivissä 2009/119/EY säädetään tiukemmista varmuusvarastoja koskevista puitteista, joilla taataan niiden käytettävyys ja fyysinen saatavuus ja vahvistetaan niiden käyttöä koskevat menettelyt.

               (6)Direktiivissä 2009/119/EY
                  5
                edellytetään myös, että jäsenvaltioilla on käytössä menettelyt, joilla kulutusta voidaan rajoittaa yleisellä tai erityisellä tavalla muun muassa asettamalla öljytuotteiden saannissa etusijalle tietyt käyttäjäryhmät.

               (7)Sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevassa komission ohjelmassa unionin lainsäädäntöä tarkastellaan säännöllisesti uudelleen, jotta voidaan löytää mahdollisuuksia yksinkertaistamiseen ja sääntelytaakan keventämiseen.

               (8)Neuvoston päätöksen 77/706/ETY kumoamisen myötä komission päätös 79/639/ETY, jossa vahvistetaan neuvoston päätöksen 77/706/ETY soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, käy tarpeettomaksi ja sekin olisi kumottava,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kumotaan päätökset 77/706/ETY ja 79/639/ETY.

               2 artikla

               Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston direktiivi 2009/119/EY, annettu 14 päivänä syyskuuta 2009, jäsenvaltioiden velvollisuudesta ylläpitää raakaöljy- ja/tai öljytuotevarastojen vähimmäistasoa (EUVL L 265, 9.10.2009, s. 9–23).

                     (2)
                  SEC(2008) 2858.

                     (3)
                  Neuvoston päätös 77/706/ETY, tehty 7 päivänä marraskuuta 1977, yhteisön tavoitteesta vähentää primäärienergian kulutusta raakaöljyn ja öljytuotteiden hankinnan vaikeutuessa (EYVL L 292, 16.11.1977, s. 9).

                     (4)
                  Komission päätös, tehty 15 päivänä kesäkuuta 1979, neuvoston päätöksen 77/706/ETY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 183, 19.7.1979, s. 1).

                     (5)
                  Neuvoston direktiivi 2009/119/EY, annettu 14 päivänä syyskuuta 2009, jäsenvaltioiden velvollisuudesta ylläpitää raakaöljy- ja/tai öljytuotevarastojen vähimmäistasoa (EUVL L 265, 9.10.2009, s. 9).


Avis juridique important

|

52004PC0441

Ehdotus neuvoston päätös asetuksen (EY) N:o 998/2003 muuttamisesta Maltan liittymisen huomioon ottamiseksi  /* KOM/2004/0441 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS asetuksen (EY) N:o 998/2003 muuttamisesta Maltan liittymisen huomioon ottamiseksi(komission esittämä)PERUSTELUTTiettyjä Euroopan unionin antamia säädöksiä on mukautettava liittymisen johdosta, eikä tarvittavista mukautuksista määrätä liittymisasiakirjassa.Asetus (EY) N:o 998/2003 on yksi näistä säädöksistä. Siinä vahvistetaan eläinlääkinnälliset vaatimukset, joita sovelletaan lemmikkieläiminä pidettävien koirien, kissojen, hillerien ja frettien muihin kuin kaupallisiin kuljetuksiin.Maltan saari on tähän asti säilyttänyt kuuden kuukauden karanteenijärjestelyn asianomaisten lajien tuontia varten, mutta Euroopan yhteisöön liittyneenä uutena jäsenvaltiona sen on luovuttava tästä järjestelystä saattaakseen asetuksen (EY) N:o 998/2003 osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pannakseen sen täytäntöön 3. heinäkuuta 2004 alkaen.Malta esitti laajentumisneuvotteluissa, että saarena, jolla on raivotaudista vapaana alueena samanlainen terveydellinen asema kuin Ruotsilla, Irlannilla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla, sitä olisi kohdeltava samassa luokassa kuin näitä kolmea jäsenvaltiota. Neuvosto hyväksyi tämän kannan kaikkien jäsenvaltioiden kanssa käytyjen neuvottelujen kuluessa.Asetuksessa (EY) N:o 998/2003 jaetaan jäsenvaltiot kahteen luokkaan sen mukaan, minkälaista valvontaa ne ovat harjoittaneet raivotaudin torjumiseksi, ja Ruotsille, Irlannille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle sallittiin viiden vuoden siirtymäaika niiden alueelle tulevien koirien, kissojen, hillerien ja frettien valvonnan osalta.Sen vuoksi Malta olisi lisättävä nykyiseen kolmen jäsenvaltion - Ruotsin, Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan - luetteloon, joille on myönnetty siirtymäaika tämän asetuksen nojalla; tänä aikana samoja toimenpiteitä, joita sovelletaan näihin kolmeen jäsenvaltioon suuntautuviin kuljetuksiin, joissa on kyse koirien, kissojen, hillerien ja frettien muista kuin kaupallisista kuljetuksista, sovelletaan Maltaan suuntautuviin kuljetuksiin.Asetus (EY) N:o 998/2003 olisi muutettava vastaavasti.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS asetuksen (EY) N:o 998/2003 muuttamisesta Maltan liittymisen huomioon ottamiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Tsekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittymisasiakirjan [1] ja erityisesti sen 57 artiklan,[1]  EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33.sekä katsoo seuraavaa:(1) Tiettyjä Euroopan unionin antamia säädöksiä, jotka ovat edelleen voimassa 1 päivän toukokuuta 2004 jälkeen, on mukautettava liittymisen johdosta, eikä tarvittavista mukautuksista määrätä liittymisasiakirjassa, erityisesti sen liitteessä II.(2) Asetuksessa (EY) N:o 998/2003 [2] vahvistetaan eläinlääkinnälliset vaatimukset, joita sovelletaan lemmikkieläiminä pidettävien koirien, kissojen, hillerien ja frettien muihin kuin kaupallisiin kuljetuksiin, ja se on yksi näistä säädöksistä, jotka on mukautettava.[2]  EUVL L 146, 13.6.2003, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 592/2004 (EUVL L 94, 31.3.2004, s. 7).(3) Malta on tähän asti säilyttänyt kuuden kuukauden karanteenijärjestelyn asianomaisten lajien tuontia varten, mutta sen on luovuttava tästä järjestelystä saattaakseen asetuksen (EY) N:o 998/2003 osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pannakseen sen täytäntöön 3 päivästä heinäkuuta 2004.(4) Laajentumisneuvotteluissa hyväksyttiin, että Maltan saarta, jolla on raivotaudista vapaana alueena samanlainen terveydellinen asema kuin Irlannilla, Yhdistyneellä kuningaskunnalla ja Ruotsilla, olisi kohdeltava samassa luokassa kuin näitä kolmea jäsenvaltiota.(5) Asetuksessa (EY) N:o 998/2003 jaetaan jäsenvaltiot kahteen luokkaan sen mukaan, minkälaista valvontaa ne ovat harjoittaneet raivotaudin torjumiseksi, ja myönnetään Ruotsille, Irlannille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle viiden vuoden siirtymäaika niiden alueelle tulevien, lemmikkieläiminä pidettävien koirien, kissojen, hillerien ja frettien valvonnan osalta.(6) Sen vuoksi Malta olisi lisättävä niiden jäsenvaltioiden luetteloon, joille on myönnetty siirtymäaika tämän asetuksen nojalla.(7) Asetus (EY) N:o 998/2003 olisi muutettava vastaavasti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMuutetaan lemmikkieläinten muihin kuin kaupallisiin kuljetuksiin sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 92/65/ETY muuttamisesta annettu asetus (EY) N:o 998/2003 seuraavasti:1. Lisätään asetuksen (EY) N:o 998/2003 6 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen virkkeeseen sana "Maltalle" sanan "Irlantiin" jälkeen.2. Korvataan 6 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa sanat "näiden kolmen jäsenvaltion" sanoilla "näiden neljän jäsenvaltion".3. Lisätään liitteessä II olevan maiden ja alueiden luettelon A osaan sana "Malta" sanan "Irlanti" jälkeen.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan kahdennestakymmenennestä päivästä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.3 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

52003PC0853

Ehdotus neuvoston päätös luvan antamisesta Espanjalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä  /* KOM/2003/0853 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Espanjalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä(komission esittämä)PERUSTELUT1. Neuvosto teki maaliskuussa 2001 päätöksen 2001/243/EY, jolla muutetaan päätöksen 1999/81/EY 1 artiklaa päätöksen voimassaolon pidentämiseksi 31 päivään joulukuuta 2003. Päätöksellä 1999/81/EY annetaan Espanjalle lupa soveltaa kyseiseen päivämäärään asti 17. toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistaminen: yhteinen arvonlisäverojärjestelmä, yhdenmukainen määräytymisperuste  [1]) 2 artiklasta ja 28 a artiklan 1 kohdasta poikkeavaa toimenpidettä. Tällä toimenpiteellä se voi vapauttaa verosta verovelvollisten tekemät tiettyjen jätemateriaalien luovutukset ja yhteisön sisäiset hankinnat, joiden liikevaihto ei ole ylittänyt tiettyä määrää. Viranomaiset voivat kuitenkin antaa verovelvollisille, jotka periaatteessa kuuluivat vapautuksen piiriin, luvan olla soveltamatta näitä erityisjärjestelyjä.[1]  EYVL C 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/92/EY (EUVL L 260, 11.10.2003, s. 8).2. Tämän alan toimijat ja Espanjan viranomaiset ovat viime vuosien aikana olleet useasti yhteydessä komission yksiköihin petosten jatkumisen vuoksi. Ne korostavat, että ainoastaan sellaisella ratkaisumallilla, jolla voidaan varmistaa kaikkien alan toimijoiden tasavertainen kohtelu ja välttää arvonlisäveromaksujen laiminlyönnit, voidaan ajan mittaan tehokkaasti estää veronkiertoa ja siitä johtuvaa rehellisiin toimijoihin vaikuttavaa kilpailun vääristymistä.3. Espanjan hallitus pyysi komission pääsihteeristön 27. lokakuuta 2003 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä kuudennen neuvoston direktiivin 27 artiklan mukaisesti lupaa soveltaa erityistoimenpiteitä jätemateriaaleihin liittyvien tiettyjen tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin.4. Muille jäsenvaltioille ilmoitettiin kuudennen direktiivin 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti Espanjan tekemästä pyynnöstä 7. marraskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä.5. Espanjan hallitus haluaisi soveltaa "käännetyn verovelvollisuuden" menettelyä seuraaviin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin:- rautaa ja muuta kuin rautaa olevien metallijätteiden luovutuksiin ja näiden jätteiden lajittelusta, leikkaamisesta ja puristamisesta koostuvien palvelujen suorituksiin;- lasi-, paperi-, kartonki- ja pahvijätteistä koostuvat luovutukset;- metallien jalostamisesta syntyvien välituotteiden luovutus.6. Espanjan hallitus toteaa pyynnössään, että toimenpiteen tavoitteena on ehkäistä veronkiertoa, jota on todettu kyseisellä alalla ja joka johtuut siitä, että toimijat ja etenkin pienyritykset jättävät usein maksamatta arvonlisäveron viranomaisille, vaikkakin velottavat sen ostajalta, ja voivat siten pitää hintojaan alhaisina ja syrjäyttää lainsäädäntöä noudattavat toimijat. Lainsäädäntöä noudattamattomien toimijoiden määrän ja pienen koon vuoksi veroviranomaisten on erityisen hankala valvoa niitä tehokkaasti.7. Pyytämänsä toimenpiteen avulla Espanja voisi määrätä veronmaksuvelvolliseksi jätemateriaalien (ja niihin liittyvien palvelujen) vastaanottajan. Direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti jäteluovutusten vastaanottaja voi vähentää verotuksessa näistä luovutuksista maksamansa veron. Käännetyn verovelvollisuuden menettelyn soveltamisala määräytyisi luovutettujen tavaroiden luonteen mukaan.8. Pyydettyä toimenpidettä on tarkasteltava ennen kaikkea toimenpiteenä, jolla jätteenkierrätysalalla voidaan estää veronkierron tiety lajit kuten sellaiset, joissa jätemateriaalin keruuta, lajittelua ja perusjalostusta harjoittavat toimijat jättävät velottamansa arvonlisäveron tilittämättä ja katoavat sen jälkeen jäljettömiin.9. Toimenpide myös yksinkertaistaa veroviranomaisten työtä, sillä niillä on hyvin usein huomattavia arvonlisäveron kanto-ongelmia tällä alalla. Toimenpide on oikeasuhteinen haluttuihin tavoitteisiin, sillä sitä ei ole tarkoitus soveltaa kaikkiin verollisiin toimiin vaan ainoastaan tiettyihin toimiin, jotka aiheuttavat huomattavia ongelmia veronkierron vuoksi.10. Toimenpide ei vaikuta arvonlisäverosta saataviin Euroopan yhteisön omiin varoihin eikä lopullisessa kulutusvaiheessa kannetun arvonlisäveron määrään.11. Neuvostolle ja Euroopan parlamentille strategiasta sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamiseksi 7 päivänä kesäkuuta 2000 antamassaan tiedonannossa  [2] komissio on pyrkinyt järkiperäistämään useita tällä hetkellä voimassa olevia poikkeusmenettelyjä. Se voi kuitenkin joissakin tapauksissa merkitä sitä, että jotkut erityisen tehokkaiksi osoittautuneet poikkeusmenettelyt laajennetaan koskemaan kaikkia jäsenvaltioita.[2]  KOM(2000) 348 lopullinen.12. Komission viimeaikaiset yhteydenotot tiettyjen kansallisten viranomaisten sekä alan edustajien kanssa osoittavat, että alan erityispiirteisiin mukautettujen erityissääntöjen laatiminen saattaa olla tarpeen kaikkien asianomaisten yhteisön toimijoiden oikeudenmukaisemman verotuksen varmistamiseksi. Komission tarkoituksena on valmistella ehdotus jätteenkierrätysalaan sovellettavasta erityisjärjestelmästä.13. Tässä tilanteessa, ja pysyvämpiä muutoksia odotettaessa, komissio uskoo, että poikkeusmenettelyllä vähennetään huomattavasti arvonlisäverojärjestelmään kohdistuvaa väärinkäyttöä. Tämän vuoksi se pitää asianmukaisena myöntää poikkeuksen siihen päivämäärään asti, jona jätteenkierrätysalaan sovellettava erityisjärjestelmä tulee voimaan, kuitenkin enintään 31 päivään joulukuuta 2005.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Espanjalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverojärjestelmän yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY  [3] ja erityisesti sen 27 artiklan,[3]  EYVL C 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/92/EY (EUVL L 260, 11.10.2003, s. 8).ottaa huomioon komission ehdotuksen  [4],[4]  EUVL C ...sekä katsoo seuraavaa:(1) Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi tai jatkaa näiden toimenpiteiden voimassaoloa.(2) Espanjan hallitus pyysi komission pääsihteeristön 27 päivänä lokakuuta 2003 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä lupaa soveltaa veronkantoa koskevia erityistoimenpiteitä jätealaan.(3) Espanjan pyynnöstä ilmoitettiin muille jäsenvaltioille 7 päivänä marraskuuta 2003.(4) Tällä poikkeuksella Espanja voi määrätä arvonlisäveron maksuvelvolliseksi tietyntyyppisten luovutusten vastaanottajan jätealalla. Direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti jäteluovutusten vastaanottaja voi vähentää verotuksessa näistä luovutuksista maksettavan arvonlisäveron. Tämä vähentää veroviranomaisten ongelmia erääntyneiden arvonlisäverojen kannossa tällä alalla.(5) Pyydettyä toimenpidettä on tarkasteltava ennen kaikkea toimenpiteenä, jolla jätteenkierrätysalalla voidaan estää tietyntyyppiset veropetokset kuten sellaiset, joissa jätemateriaalin keruuta, lajittelua ja perusjalostusta harjoittavat toimijat jättävät velottamansa arvonlisävero tilittämättä ja katoavat sen jälkeen jäljettömiin. Toimenpide myös yksinkertaistaa veroviranomaisten työtä.(6) Toimenpide on oikeasuhteinen haluttuihin tavoitteisiin, sillä sitä ei ole tarkoitus soveltaa kaikkiin verollisiin toimiin vaan ainoastaan tiettyihin toimiin, jotka aiheuttavat huomattavia ongelmia veronkierron vuoksi.(7) Sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamista lyhyellä aikavälillä koskevassa 7 päivänä kesäkuuta 2000 antamassaan strategiassa komissio pyrki järkiperäistämään useita tällä hetkellä voimassa olevia poikkeusmenettelyjä. Se voi kuitenkin joissakin tapauksissa merkitä sitä, että jotkut erityisen tehokkaiksi osoittautuneet poikkeusmenettelyt laajennetaan koskemaan kaikkia jäsenvaltioita.(8) Komission viimeaikaiset yhteydenotot tiettyjen kansallisten viranomaisten sekä alan edustajien kanssa osoittavat, että alan erityispiirteisiin mukautettujen erityissääntöjen laatiminen saattaa olla tarpeen kaikkien asianomaisten yhteisön toimijoiden oikeudenmukaisemman verotuksen varmistamiseksi. Komission tarkoituksena on valmistella ehdotus jätteenkierrätysalaan sovellettavasta erityisjärjestelmästä.(9) Näin ollen tämän poikkeuksen voimassaolon olisi päätyttävä sinä päivänä, jona jätteenkierrätysalaan sovellettava arvonlisäveron erityisjärjestelmä tulee voimaan, kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005.(10) Poikkeus ei vaikuta arvonlisäverosta saataviin Euroopan yhteisön omiin varoihin eikä lopullisessa kulutusvaiheessa kannetun arvonlisäveron määrään,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPoiketen siitä, mitä säädetään direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, sellaisena kuin se on kyseisen direktiivin 28 g artiklassa, Espanjalle annetaan lupa määrätä arvonlisäveron maksuvelvolliseksi tämän päätöksen 2 artiklassa tarkoitettujen tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten vastaanottaja.2 artiklaArvonlisäveron maksuvelvolliseksi voidaan määrätä tavaroiden luovutuksen tai palvelujen suoritusten vastaanottaja seuraavissa tapauksissa:- teollisuusjätteiden, rautajätteen ja -romun, raudasta ja muista metalleista ja niiden seoksista koostuvien jäämien ja muiden kierrätysmateriaalien, metalleja tai niiden seoksia sisältävän kuonan, tuhkan ja teollisuusjätteiden luovutukset sekä näiden tuotteiden lajittelu-, leikkaus-, hajotus- ja puristuspalvelujen suoritukset,- paperin, kartongin, pahvin tai lasin luovutukset- välituotteiden luovutukset (esim. harkot, levyt, tangot, rakeet, raakalangat), jotka ovat syntyneet muiden kuin rautaa tai nikkeliä sisältävien metallien jalostuksessa, valmistuksessa tai sulatuksessa.3 artiklaTämän päätöksen voimassaolo päättyy sinä päivänä, jona direktiiviä 77/388/ETY muuttava jätteenkierrätysalaan sovellettava arvonlisäveron erityisjärjestelmä tulee voimaan, kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005.4 artiklaTämä päätös on osoitettu Espanjalle.Tehty Brysselissä [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

52001PC0519

Ehdotus: neuvoston päätös makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämistä entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle koskevan neuvoston päätöksen 1999/733/EY muuttamisesta  /* KOM/2001/0519 lopull. - CNS 2001/0213 */

Virallinen lehti nro 332 E , 27/11/2001 s. 0299 - 0299

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämistä entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle koskevan neuvoston päätöksen 1999/733/EY muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. TaustaEuroopan unionin neuvosto päätti 8 päivänä marraskuuta 1999 myöntää entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle makrotaloudellista lisärahoitusapua enintään 80 miljoonaa euroa, joka koostuu enintään 50 miljoonan euron lainasta ja enintään 30 miljoonan euron avustuksesta (neuvoston päätös 1999/733/EY).Rahoitusavusta päätettiin Kosovon kriisin ja siihen liittyvien suurten taloudellisten kustannusten vuoksi. Sillä on pyritty tukemaan maan maksutasetta ja osaltaan huojentamaan maan ulkoisia rahoitusrajoitteita, mikä helpottaa rakenneuudistusten toteuttamista ja auttaa lievittämään Kosovon kriisistä aiheutuneiden taloudellisten häiriöiden sosiaalisia seurauksia. Avun edellytyksenä on ollut, että maa edistyy tyydyttävästi Kansainvälisen valuuttarahaston valmiusluottojärjestelyyn liittyvässä sopeutus- ja uudistusohjelmassa.Rahoitusavun toteuttaminen on viivästynyt, koska viranomaisilla ja Kansainvälisellä valuuttarahastolla oli vaikeuksia päästä sopimukseen uudesta valmiusluottojärjestelystä. Kansainvälisen valuuttarahaston johtokunta hyväksyi järjestelyn viimein marraskuussa 2000. Asiassa kuultiin talous- ja rahoituskomiteaa, jonka jälkeen allekirjoitettiin 19 päivänä joulukuuta 2000 yhteisymmärryspöytäkirja, jossa esitetään avun toiseen erään liittyvät talouspoliittiset ehdot. Ensimmäinen 30 miljoonan euron erä maksettiin joulukuussa 2000 (se muodostui 20 miljoonan euron suuruisesta avustuksesta ja 10 miljoonan euron suuruisesta lainasta).2. Viimeaikainen talouskehitysTalouskehitys oli yleisesti ottaen tyydyttävää vuonna 2000, ja BKT:n kasvu kiihtyi 5,1 prosenttiin. Talouskasvu alkoi kuitenkin hidastua viime vuoden loppupuolella. Inflaatiovauhti kiihtyi vuonna 2000 ja kuluttajahintaindeksi nousi 5,8 prosenttia edellisen vuoden vastaavasta ajankohdasta (6,1 prosenttia jakson lopusta). Vuonna 1999 kuluttajahintaindeksi oli sen sijaan laskenut 1,1 prosenttia. Julkisyhteisöjen talous oli erityisen vahvalla pohjalla, sillä julkisen talouden rahoitusaseman ylijäämä oli noin 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä johtui erityisesti huomattavasti odotettua suuremmista verotuloista. Vaihtotaseen alijäämä oli 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (tähän lukuun sisältyi avustusten muodossa myönnetty rahoitusapu), joten se ei juurikaan muuttunut edellisestä vuodesta. Se osuus, jonka valuuttavaranto kattaa tuonnista, kasvoi edelleen ja nousi noin 3,5 kuukauden tuontia vastaavalle tasolle vuoden 2000 lopussa samalla kun ulkoinen velkaantumisaste nousi 45,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen.Vuoden 2001 alussa talouden toimeliaisuuden hidastuminen jatkui ja jyrkkeni entisestään, kun helmikuussa turvallisuusjoukkojen ja Makedonian albaaneista koostuvien aseistettujen ryhmien välisten aseellisten yhteenottojen vuoksi maassa puhjennut poliittinen kriisi ja turvallisuuskriisi syvenivät entisestään. Kriisi oli merkittävä osasyy vuoden alkupuolen epätyydyttävään talouskehitykseen muun muassa siksi, että se aiheutti häiriöitä ulkomaankauppaan. Alustavat luvut viittaavat siihen, että kokonaistuotannon määrä väheni 3,8 prosenttia edellisen vuoden vastaavasta tasosta vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen aikana.Inflaatiopaineet ovat heikentyneet vuoden ensimmäisten kuukausien aikana ja kuluttajahintainflaation vuosinousu oli huhtikuussa 3,2 prosenttia. Kriisin puhkeamisen jälkeen maan keskuspankki on tukenut useaan otteeseen denaria, joka on kiinnitetty Saksan markkaan/euroon. Pankki on myös kiristänyt rahapolitiikkaansa likviditeetin vähentämiseksi ja torjuakseen denariin kohdistuvia spekulatiivisia hyökkäyksiä. Denarin kurssin puolustaminen merkitsi valuuttavarannon supistumista vuoden alkupuolella. Toisaalta valuuttaa tuli maahan noin 320 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, kun maan kansallinen teleyhtiö myytiin äskettäin unkarilaiselle MATAV-yhtiölle.Julkisyhteisöjen talous on heikentynyt merkittävästi kriisin sekä joulukuun lopussa 2000 lisääntyneen kulutuksen vuoksi. Kriisin vuoksi hyödykkeisiin ja muihin palveluihin kohdistuneet valtion menot olivat maaliskuussa 2001 nousseet 120 prosenttia edellisen vuoden vastaavaan ajankohtaan verrattuna (vaikka luvut vaihtelevatkin kuukausittain). Kriisi ja siihen liittyvä talouden toimeliaisuuden heikentyminen vaikuttivat myös verotuloja vähentävästi: maaliskuussa valtion verotulot olivat 11 prosenttia pienemmät kuin edellisen vuoden vastaavana ajankohtana. Aiemmin odotettiin, että julkinen talous muuttuisi vuoden 2000 selvästi ylijäämäisestä noin 1,2 prosenttia alijäämäiseksi suhteessa BKT:hen, mikä olisi vielä hyvin hallittavissa. Tämä ei kuitenkaan toteudu, vaan näyttää pikemminkin siltä, että rahoitusasema heikkenee noin 10 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen eli vuoden 2000 huomattavasta ylijäämästä noin 6 prosenttia alijäämäiseksi vuonna 2001.Sekä tuonti että vienti ovat huomattavasti alhaisemmalla tasolla kuin vuosi sitten. Tammi-huhtikuussa vienti oli 11 prosenttia vähäisempää kuin edellisen vuoden vastaavana ajankohtana, ja tuonti oli vähentynyt 28 prosenttia edellisen vuoden vastaavasta ajankohdasta. Tuonnin jyrkkä väheneminen vuoden neljän ensimmäisen kuukauden aikana johtui lähinnä perusvaikutuksista, jotka aiheutuvat poikkeuksellisen suuresta tuonnista vastaavien kuukausien aikana vuonna 2000 ennen arvonlisäveron käyttöönottoa. Tuonti on vähentynyt enemmän kuin vienti, ja kauppatase on vahvistunut verrattuna vuoden 2000 vastaavaan ajankohtaan. Koko vuoden 2001 osalta kauppataseen ja vaihtotaseen odotetaan kuitenkin heikkenevän verrattuna vuoteen 2000. Vaikka arviot eivät ole vielä lopullisia, Kansainvälinen valuuttarahasto esitti äskettäin, että jäljelle jäävä ulkoinen rahoitusvaje voi vuonna 2001 olla noin 85 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria .Viranomaiset ovat myös edistyneet taloudellisissa uudistuksissa, vaikka kriisi onkin hidastanut edistystä. Erityisesti mainittakoon, että tammikuussa 2001 pantiin täytäntöön verouudistus, jolla alennettiin yksityishenkilöiden tuloverotusta. Valtionkassajärjestelmän käyttöönotossa on myös edistytty ja se on lähes valmis. Rahoitussektorin uudistuksessa on saavutettu huomattavaa edistystä: esimerkiksi valvontamääräyksiä on pantu täytäntöön, pankkilainsäädäntöä on vahvistettu ja ongelmapankkien auttamiseksi on laadittu toimenpideohjelma. Lisäksi julkista hallintoa on uudistettu ja virkamieslaki hyväksyttiin toukokuussa 2001. Yksityistäminen on edistynyt heikommin, mikä voi osaltaan johtua kriisitilanteesta. Viranomaiset ovat edelleenkin sitoutuneet jatkamaan talouden vakauttamista ja uudistamista ja neuvottelevat Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin kanssa seuraavaksi toteutettavista toimenpiteistä.3. Oikeusperustan jatkaminen vuodesta 2000 eteenpäinEntinen Jugoslavian tasavalta Makedonia tarvitsee yhteisöltä ja muilta kahdenvälisiltä ja monenvälisiltä luotonantajilta jatkuvaa rahoitustukea, jolla tuetaan sen talouden vakauttamis- ja uudistuspyrkimyksiä. Tuen perustana oleva 8 päivänä marraskuuta 1999 tehty neuvoston päätös 1999/733/EY tehtiin kuitenkin Kosovon kriisin jälkimainingeissa, jolloin oletettiin, että valmiusluotto-ohjelmasta päästäisiin pian sopimukseen. Näin ollen neuvoston päätöksen 1 artiklan 3 kohdassa säädettiin, että "rahoitusavun avustusosuus on enintään 30 miljoonaa euroa vuosina 1999-2000", mutta lainaosuudelle ei säädetty samanlaista aikarajaa.Tästä syystä näyttää nyt tarpeelliselta, että voimassa olevaa oikeusperustaa eli neuvoston päätöstä 1999/733/EY muutetaan, jotta rahoitusapua voidaan jatkaa ja erityisesti jotta jäljellä oleva 10 miljoonan euron avustusosuus voidaan myöntää vuoden 2000 jälkeen. Muutetulla neuvoston päätöksellä rahoitusapu säädetään päättyväksi 31 päivään joulukuuta 2002 mennessä talousarviovaatimusten mukaisesti.2001/0213 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämistä entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle koskevan neuvoston päätöksen 1999/733/EY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]  EYVL C [...], [...], s. [...].ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2],[2]  EYVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvoston päätöksellä 1999/733/EY [3] myönnettiin entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle makrotaloudellista lisärahoitusapua, joka koostuu enintään 50 miljoonan euron suuruisesta lainasta ja enintään 30 miljoonan euron suuruisesta avustuksesta.[3]  EYVL L 294, 16.11.1999, s. 31-32.(2) Rahoitusavun toteuttaminen on viivästynyt, koska entisellä Jugoslavian tasavallalla Makedonialla ja Kansainvälisellä valuuttarahastolla on ollut vaikeuksia päästä sopimukseen uudesta valmiusluottojärjestelystä.(3) Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on sitoutunut jatkamaan talouden vakauttamista ja uudistamista ja tarvitsee edelleen ulkoista rahoitustukea sen lisäksi, mitä kansainväliset rahoituslaitokset voivat sille antaa.(4) Voimassa olevan neuvoston päätöksen 1999/733/EY nojalla avustusvaroja ei voida myöntää vuoden 2000 jälkeen.(5) Ennen ehdotuksensa esittämistä komissio on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaPäätöstä 1999/733/EY muutetaan seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklan 3 kohta seuraavalla virkkeellä: "Tämän avun avustusosuus on enintään 30 miljoonaa euroa."2. Lisätään uusi 6 artikla: "Tämän päätöksen voimassaolo lakkaa 31 päivänä joulukuuta 2002."Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaRAHOITUSSELVITYS1. Toimenpiteen nimiMakrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntäminen entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle.2. BudjettikohtaRahoitusavun avustusosuusBudjettikohta B7-548: Makrotaloudellinen rahoitusapu Länsi-Balkanin maille.Rahoitusavun lainaosuusB0-211 Euroopan yhteisön takuu yhteisön sopimille lainaohjelmille rahoitusavun myöntämiseksi Keski- ja Itä-Euroopan kolmansille maille.3. OikeusperustaPerustamissopimuksen 308 artikla.4. Toimenpiteen kuvaus ja perustelua) Toimenpiteen kuvausEnintään 50 miljoonan euron suuruinen yhteisön laina (joka rahoitetaan yhteisön varainhankinnalla kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta) ja enintään 30 miljoonan euron suuruinen yhteisön avustus (joka rahoitetaan yleisestä talousarviosta) entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle viranomaisten uudistuspyrkimysten tukemiseksi ja Kosovon konfliktin aiheuttamien talouden häiriöiden seurausten helpottamiseksi.Ensimmäinen erä, johon kuului 20 miljoonan euron avustus ja 10 miljoonan euron laina, maksettiin jo joulukuussa 2000.b) Toimenpiteen perusteluEntisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ulkoisen rahoitusaseman kestävyys riippuu julkisista lähteistä saatavasta ulkopuolisesta rahoitusavusta.5. MenoluokitusAvustusosuus: ei-pakolliset menot, jaksotettu.Lainaosuus: pakollinen.6. MenolajiSuorat avustukset (tuen osuus 100 prosenttia), jotka suoritetaan vähintään kahdessa peräkkäisessä erässä.Talousarviotakuun mahdollinen käyttöönotto yhteisön ottamalle lainalle, jolla entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian laina rahoitetaan.7. Rahoitusvaikutukseta) LaskentamenetelmäTarpeelliseksi katsotun avun määrän arviointi perustuu arvioihin entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian jäljellä olevista ulkoisista rahoitustarpeista.Avun lainaosuuden osalta ehdotetaan pro memoria -menettelyn käyttämistä, koska tämän talousarviokohdan todellisen tarpeen määrää ja ajoitusta ei voida laskea etukäteen ja koska on odotettavissa, että tätä talousarviotakuuta ei vaadita maksettavaksi.b) Toimenpiteen vaikutus interventioluottoihinTalousarvioon varataan tuen avustusosuutta vastaava summa, joka on nostettavissa vain, jos entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian viranomaisten kanssa sovitut ehdot täyttyvät.Rahoitusavun lainaosuuden talousarviotakuuta vastaava erä otetaan käyttöön ainoastaan, jos takuun maksua todella vaaditaan.c) Interventiomenojen rahoitus(i) Avustukset- Menot rahoitetaan budjettikohdasta B7-548.Määrärahoille ehdotetaan seuraavaa aikataulua (miljoonaa euroa):>TAULUKON PAIKKA>(ii) Mikäli budjettitakuuta vaaditaan maksettavaksi:- Turvautuminen takuurahastoon, joka perustettiin 31 päivänä lokakuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 2728.- Mikäli takuurahastossa ei ole riittävästi varoja, lisämaksut suoritetaan siirtämällä talousarviosta:- takuuvarauksessa jäljellä olevia varoja- talousarvioon myöhään tulleita maksuja, joiden osalta budjettitakuu on aktivoitu (varainhoitoasetuksen 27 artiklan 3 kohdan nojalla)- käytettävissä oleva marginaali rahoitusnäkymien neljännen otsakkeen enimmäismäärän tai siihen sisältyvän siirtomäärärahan puitteissa.- Täyttääkseen velvoitteensa komissio voi väliaikaisesti varmistaa velanhoidon omasta kassastaan saatavilla varoilla. Siinä tapauksessa sovelletaan 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 1552/89 12 artiklaa.8. PetostentorjuntatoimetVarat maksetaan suoraan tuensaajamaan keskuspankille vasta kun komissio on talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan ja oltuaan yhteydessä Kansainväliseen valuuttarahastoon ja Maailmanpankkiin varmistanut, että entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa toteutettu talouspolitiikka on tyydyttävää ja että avun myöntämiseen liittyvät ehdot täyttyvät.9. Kustannusvaikuttavuusanalyysia) Toimenpiteen perusteet ja erityistavoitteetTukemalla entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian taloudellisia uudistuspyrkimyksiä ja täydentämällä rahoitusta, jota kansainvälinen yhteisö myöntää Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovitun ohjelman yhteydessä, tämä apu lieventää maan ulkoisen rahoituksen rajoitteita, parantaa maan talouden kasvumahdollisuuksia ja auttaa sitä selviytymään alueella puhjenneiden konfliktien taloudellisista ja sosiaalisista seurauksista.b) Seuranta ja arviointiApu on luonteeltaan makrotaloudellista, ja sen valvonta ja arviointi tapahtuu Kansainvälisen valuuttarahaston tukeman sopeuttamis- ja uudistusohjelman yhteydessä, jota entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia toteuttaa.Komission yksiköt valvovat toimintaa edunsaajamaan viranomaisten kanssa sovittavan makrotalouden ja rakennepolitiikan tunnuslukuihin perustuvan menetelmän avulla. Ne ovat myös tiiviissä yhteydessä Kansainväliseen valuuttarahastoon ja Maailmanpankkiin ja käyttävät niiden tekemiä arvioita entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian uudistuksissa saavutetusta edistyksestä.Ehdotuksessa neuvoston päätökseksi määrätään Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavasta vuosikertomuksesta, johon sisältyy arvio tämän toimenpiteen toteuttamisesta.10. HallintomenotToimenpide on luonteeltaan poikkeuksellinen eikä lisää henkilöstötarvetta komissiossa.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0004

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Kyproksen tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä  /* KOM/2005/0004 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 10.1.2006KOM(2005) 714 lopullinen2006/0002 (CNS)EhdotusNEUVOSTON ASETUSpunakampela- ja kielikampelakantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta hoitosuunnitelmasta Pohjanmerellä(komission esittämä)PERUSTELUT1) EHDOTUKSEN TAUSTA● Ehdotuksen perustelut ja tavoitteetEhdotuksen tavoitteena on hallinnoida punakampela- ja kielikampelakantoja hyödyntäviä kalastuksia siten, että Pohjanmeren punakampela- ja kielikampelakannat elpyvät turvallisten biologisten rajojen sisäpuolelle ja kyseisiä kantoja hyödynnetään sen jälkeen kestävällä tavalla.● YleistäPunakampelan ja kielikampelan puomitrooleilla tapahtuvaa yhteiskalastusta on harjoitettu monen vuosikymmenen ajan eteläisellä Pohjanmerellä. Punakampelakannan kalastuskuolevuus on yli kaksinkertaistunut 1950-luvun puolivälistä. Tämän lisäksi punakampelakanta on pienentynyt ja puretut punakampelasaaliit ovat 1980-luvun puolivälin lyhytaikaisen kasvuvaiheen jälkeen palanneet 1960-lopun tasolle. Kielikampelan kalastus on noudattanut vastaavaa suuntausta.● Nykyiset säännökset ehdotuksessa käsitellyllä alallaPohjanmerellä harjoitettavaan punakampelan ja kielikampelan kalastukseen sovelletaan kalastusmahdollisuuksista annettavien vuotuisten asetusten säännöksiä (suurimmat sallitut saaliit ja pyyntiponnistusrajoitukset). Näistä viimeisin on 22 päivänä joulukuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 27/2005 yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2005. Kalastukseen sovelletaan myös kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30 päivänä maaliskuuta 1998 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 850/98 sekä Pohjanmeren ja Skotlannista länteen sijaitsevien merialueiden turskakannan elvyttämiseksi toteutettavista teknisistä lisätoimenpiteistä 19 päivänä lokakuuta 2001 annettua komission asetusta (EY) N:o 2056/2001. Tämän alueen punakampela- ja kielikampelakantojen pitkän aikavälin hoitotoimenpiteistä ei ole kuitenkaan säädetty asetuksin.Tämä ehdotus vastaa TACien vahvistamisperusteiden ja kalastuskuolevuuden osalta suuressa määrin komission ehdotusta, joka koskee kielikampelakantojen elvytystoimenpiteitä Englannin kanaalin länsiosassa ja Biskajanlahdella (KOM(2003) 819 lopullinen), ja se on rakenteeltaan samankaltainen kuin turskakantojen elvytystoimenpiteistä annettu neuvoston asetus (EY) N:o 423/2004.● Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssaTämän ehdotuksen laadinnassa on noudatettu yhteisen kalastuspolitiikan, biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelman ja vuoden 2002 kestävän kehityksen huippukokouksessa sovitun täytäntöönpanosuunnitelman tavoitteita.2) ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI● Asianomaisten osapuolten kuuleminenKuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus osallistujistaPohjanmeren alueellinen neuvoa-antava toimikunta perustettiin pääasialliseksi foorumiksi, jota komissio voi kuulla kalastusalaa koskevissa asioissa. Sen jäseniin kuuluu kalatalouden edustajia, meriympäristön alalla toimivia valtiosta riippumattomia järjestöjä ja kalanjalostusalan edustajia.Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioonSidosryhmien näkökantoja ja komission vastausta kuvaillaan edellisessä jaksossa.● AsiantuntijalausunnotTieteellisen ja muun asiantuntemuksen alatKalastusalan asiantuntijat jäsenvaltioiden kalastusalan tutkimuslaitoksissa.Käytetyt menetelmätYhteistyössä toimivien kansallisten asiantuntijoiden komiteat, joiden toiminta perustuu kansallisiin kalastusalan tietoihin.Pääasialliset järjestöt/asiantuntijat, joita on kuultuKansainvälinen merentutkimusneuvosto ja tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea.Saatujen ja varteenotettujen neuvojen tiivistelmäVakavien riskien ja haitallisten seurausten mahdollisuus on mainittu. Kyseisistä riskeistä ei ole päästy yksimielisyyteen.Yhteisö pyytää vuosittain tärkeiden kalakantojen tilaa koskevia tieteellisiä lausuntoja kansainväliseltä merentutkimusneuvostolta (ICES) ja tieteellis-teknis-taloudelliselta kalastuskomitealta (STECF).Saaduissa lausunnoissa on todettu, että punakampelaa ja kielikampelaa saadaan useimmiten saaliiksi samalla kertaa monilajikalastuksessa ja että punakampelakantaa uhkaa lisääntymiskyvyn heikentyminen, kestämätön pyynti ja liikakalastus suhteessa suurimpiin saaliisiin, jotka kannasta voitaisiin pyytää. Hyvin suuri osuus saaliiksi saaduista punakampeloista heitetään pois. Vuonna 2003 annetuissa lausunnoissa todettiin, että oli tarpeen laatia punakampelan elvytyssuunnitelma. Vuoden 2004 lausuntojen mukaan kanta olisi elvytettävä yli 230 000 tonniin vuoteen 2006 mennessä (24 prosentin lisäys). Vuonna 2005 annettiin vastaavanlainen lausunto.ICES ja STECF totesivat, että Pohjanmeren kielikampelakannan lisääntymiskyky on täysimääräinen mutta niiden kalastus ei ole kestävällä pohjalla. Kantaa kalastetaan liikaa suhteessa suurimpiin saaliisiin, jotka kannasta voitaisiin pitkällä aikavälillä pyytää. ICES suositteli niin ikään saaliiden vähentämistä 36 prosentilla, jotta kielikampelakanta pysyisi vuonna 2007 turvallisissa biologisissa rajoissa. Pohjanmeren kielikampelakannan kalastuskuolevuus ylittää nykytasollaan turvalliset biologiset rajat vuonna 2007.ICESin antamissa pitkän aikavälin hoitosuosituksissa todetaan, että saavutettaessa alhainen kalastuskuolevuus (merkittävästi nykytasoa alhaisempi) myös lisääntymiskykyä ja pitkän aikavälin tuottoa koskevat riskit vähenevät. Näiden kahden tavoitteen välillä ei yleisesti ottaen ole ristiriitaa. Alhainen kalastuskuolevuus johtaa suureen tuottoon ja alhaiseen lisääntymistä koskevaan riskiin, joka on pienempi kuin kalastuksenhoidossa yleisesti hyväksyttäväksi katsottu 5–10 prosentin riski. Asianmukaisena pidetään kalastuskuolevuustavoitetta, jonka taso on 0,3–0,4. Vahvistettujen TACien mukainen hoitomenettely johtaisi kuitenkin lopulta alhaisempaan tuottoon ja korkeampiin riskeihin.Asiantuntijalausuntojen saattaminen yleisesti saatavilleJulkaisut Internetissä ja Europa-palvelimella.● Vaikutusten arviointiPohjanmerellä kalastetaan vuosittain noin 18 000 tonnia kielikampelaa ja 72 000 tonnia punakampelaa. Näiden saaliiden ensimyynnin arvo on noin 300 miljoonaa euroa, josta punakampelan myynnin osuus on noin 140 miljoonaa euroa. Kyseisiä kantoja pyytävät alukset jakaantuvat maittain seuraavasti: noin 114 alusta Belgiasta ja 390 Alankomaista, 11 puomitroolaria Tanskasta, 290 Saksasta ja 110 Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Punakampela on tärkeä laji myös 375 tanskalaiselle alle 24 metrin troolarille ja 95 nuotta-alukselle. Punakampelasaaliit edustavat yli puolta kaikista Tanskan lipun alla purjehtivien nuotta-alusten saaliista. Kun otetaan huomioon, että miehistön määrä alusta kohti on keskimäärin viisi, merellä olevista työpaikoista noin 4 500 on suoraan riippuvaisia kielikampela- ja muista kampelakannoista, ja 2 400 työpaikkaa on osittain riippuvaisia punakampelasta. Maissa sijaitsevat jalostuksen, kaupan pitämisen ja ateriapalvelualan työpaikat ovat riippuvaisia pyyntialalta tulevasta kieli- ja punakampelasta, vaikka kyseisiä työpaikkoja ei tällä hetkellä olekaan mahdollista ilmoittaa määrällisesti.Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean laatimasta taloudellisesta arviosta käy ilmi, että punakampelaa hyödyntävät Tanskan laivastot toimivat 5–23 prosentin tappiolla. Belgian puomitroolarien toiminta oli tappiollista vuosina 2002 ja 2003. Myös Alankomaiden suuret (yli 24 metrin) puomitroolarit tuottivat tappiota vuosina 2002 ja 2003. Pienempien puomitroolarien toiminnan voittomarginaali vuosina 2001–2004 oli vain 2,9–3,3 prosenttia.Nykytasoisen kalastuksen jatkaminen uhkaa merkittävällä tavalla punakampelakannan kestävyyttä, eli vaarana on menettää noin puolet tämän kalastuksen arvosta. Jos punakampelan osuus puretuista saaliista katoaa, koko alan elinkelpoisuus on vakavasti uhattuna. Joidenkin maiden ja erityisesti Tanskan kalastusala on riippuvaisempi punakampelasta kuin kielikampelasta. Kielikampelan nykytasoisen kalastuksen jatkamisesta aiheutuu myös tarpeettomia kustannuksia ottaen huomioon, että pienemmällä pyyntiponnistuksella voidaan saavuttaa sama tuotto. Kalastuksesta voidaan saada enemmän voittoa pyyntiponnistuksia pienentämällä, jolloin taloudellisen hyödyn saamisen lisäksi kannan säilyminen paranee kalastuskuolevuuden vähentyessä. Koska punakampelaa ja kielikampelaa hyödyntävät laivastot toimivat joko tappiolla tai erittäin alhaisella voittomarginaalilla, kannattavuuden palauttamiseksi on kiireellisesti toteutettava toimenpiteitä niiden suojeluansioista riippumatta.3) EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT● Tiivistelmä ehdotetuista toimistaEhdotus Pohjanmeren punakampela- ja kielikampelakantojen kestävän hyödyntämisen varmistavaksi hoitosuunnitelmaksi.● OikeusperustaTämän ehdotuksen oikeusperusta on asetuksen (EY) N:o 2371/2002 6 artikla, jossa säädetään sellaisen useamman kannan kalastuksen kattavan hoitosuunnitelman laatimisesta, jonka tavoitteena on varmistaa kantojen pitäminen turvallisissa biologisissa rajoissa. Yhteisen kalastuspolitiikan laajemmat tavoitteet määritellään mainitun asetuksen 2 artiklassa, ja niihin kuuluu sellaisen elollisten vesiluonnonvarojen hyödyntäminen, joka luo talouden, ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden osalta kestävät olosuhteet.● ToissijaisuusperiaateEhdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.● SuhteellisuusperiaateEhdotuksessa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta seuraavista syistä:Ehdotettu toimi on tarpeeksi yksinkertainen tehokasta toimintaa varten ja ollakseen yhdenmukainen asetuksen (EY) N:o 2371/2002 kanssa.Tällä ehdotuksella ei ole suoraa vaikutusta yhteisön talousarvioon. Ehdotuksessa kehitetään voimassa olevien hoitovälineiden asianmukaista käyttöä vaadittujen säilyttämistavoitteiden saavuttamiseksi.● Säädöslajin valintaEhdotettu säädös: asetus.Muut säädöstyypit eivät tule kyseeseen seuraavista syistä:Asetus on se säädöslaji, joka on sopusointuinen asetuksen (EY) N:o 2371/2002 6 artiklan mukaisen hoitosuunnitelman vaatimusten kanssa.4) VAIKUTUKSET TALOUSARVIOONEhdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon.5) LISÄTIEDOT● Tarkastelu-/tarkistus-/raukeamislausekeEhdotus sisältää tarkastelulausekkeen.E-70142006/0002 (CNS)EhdotusNEUVOSTON ASETUSpunakampela- ja kielikampelakantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta hoitosuunnitelmasta PohjanmerelläEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[1],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[2],sekä katsoo seuraavaa:1.  Kansainväliseltä merentutkimusneuvostolta (ICES) äskettäin saadun tieteellisen lausunnon mukaan punakampelakannan kalastuskuolevuus Pohjanmerellä on ylittänyt ICESin määrittelemän, kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisen tason, ja kyseistä kantaa uhkaa kestämätön kalastus.2.  Monivuotisia hoitostrategioita tarkastelevalta asiantuntijakomitealta saadussa lausunnossa todetaan, että kielikampelan suurin tuotto saadaan, kun kalastuskuolevuus on tasoa 0,2[3].3.  Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002[4] 6 artiklassa säädetään useamman kannan kalastuksen kattavan hoitosuunnitelman laatimisesta.4.  Suuri osa Pohjanmeren punakampelasaaliista saadaan yhdessä kielikampelasaaliiden kanssa. Punakampelan hoitotoimia ei voida käsitellä erillään kielikampelan kalastuksenhoidosta.5.  Punakampelakannan ja kielikampelakannan monivuotisen hoitosuunnitelman laatimiseksi on toteutettava toimenpiteitä Pohjanmerellä asetuksen (EY) N:o 2371/2002 6 artiklan mukaisesti.6.  Hoitosuunnitelman tavoitteena olisi varmistaa Pohjanmeren punakampelan ja kielikampelan sellainen hyödyntäminen, joka luo talouden, ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden osalta kestävät olosuhteet.7.  Asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 edellytetään muun muassa, että yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisö noudattaa ennalta varautuvaa lähestymistapaa toteuttamalla toimenpiteitä, jotka on tarkoitettu suojelemaan ja säilyttämään kantoja, mahdollistamaan niiden kestävä hyödyntäminen ja saattamaan kalastustoimien vaikutukset meriekosysteemeihin mahdollisimman vähäisiksi. Yhteisön tavoitteena on ottaa kalastuksenhoidossa asteittain käyttöön ekosysteemiin perustuva lähestymistapa ja edistää taloudellisesti kannattavalla ja kilpailukykyisellä kalastus- ja vesiviljelyalalla harjoitettavaa tehokasta kalastustoimintaa. Tämän asetuksen tavoitteena olisi tarjota kohtuullinen elintaso niille, jotka ovat riippuvaisia punakampelan ja kielikampelan kalastuksesta Pohjanmerellä, ja ottaa huomioon kuluttajien edut.8.  Kalastuskuolevuuden valvonta voidaan saavuttaa luomalla asianmukainen menettely kyseisten kantojen suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) vahvistamiseksi ja ottamalla käyttöön sallittujen merelläolopäivien rajoituksia sisältävä järjestelmä, jossa kyseisiin kantoihin kohdistuva pyyntiponnistus rajoitetaan tasoille, joilla TACien ja suunnitellun kalastuskuolevuuden ylittyminen on epätodennäköistä.9.  Yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/93[5] ja jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä syyskuuta 1983 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2807/83[6] säädettyjen valvontatoimenpiteiden lisäksi tai poikkeuksina niistä on tarpeen säätää valvontatoimenpiteistä tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden noudattamisen varmistamiseksi.10.  Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean lausunnon mukaan punakampelakannan biomassan varotason olisi Pohjanmerellä oltava 230 000 tonnia, kalastuskuolevuuden olisi punakampelakannasta saatavaa suurinta tuottoa varten oltava Pohjanmerellä pitkällä aikavälillä 0,3 ja kielikampelakannan biomassan varotason Pohjanmerellä olisi oltava 35 000 tonnia,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:I LUKU Kohde ja tavoite1 artiklaKohde1. Tässä asetuksessa vahvistetaan hoitosuunnitelma punakampela- ja kielikampelakantoja hyödyntävälle kalastustoiminnalle Pohjanmerellä, ’hoitosuunnitelma’.2. Tässä asetuksessa ’Pohjanmerellä’ tarkoitetaan kansainvälisen merentutkimusneuvoston suuralueeksi IV määrittelemää merialuetta.2 artiklaHoitosuunnitelman tavoite1. Hoitosuunnitelmalla varmistetaan punakampela- ja kielikampelakantojen kestävä hyödyntäminen Pohjanmerellä.2. Edellä 1 kohdassa säädetty tavoite saavutetaan pitämällä punakampelan kalastuskuolevuus Pohjanmerellä tasolla, joka on yhtä suuri kuin 0,3 mutta ei sitä alempi.3. Edellä 1 kohdassa säädetty tavoite saavutetaan pitämällä kielikampelan kalastuskuolevuus Pohjanmerellä tasolla, joka on yhtä suuri kuin 0,2 mutta ei sitä alempi.II LUKUSuurimmat sallitut saaliit3 artiklaSuurimpien sallittujen saaliiden (TACien) vahvistaminen1. Neuvosto päättää vuosittain määräenemmistöllä komission ehdotuksesta seuraavan vuoden suurimmat sallitut saaliit (TACit) punakampela- ja kielikampelakannoille Pohjanmerellä.2. Punakampelan TAC vahvistetaan 4 artiklan mukaisesti.3. Kielikampelan TAC vahvistetaan 5 artiklan mukaisesti.4 artiklaPunakampelan TACin vahvistamismenettely1. Neuvosto vahvistaa punakampelan TACin tasolle, joka on tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) tieteellisen arvion mukaisesti korkeampi seuraavista:a) TAC, jonka soveltaminen johtaisi kalastuskuolevuuden vähentymiseen TACin soveltamisvuonna 10 prosentilla verrattuna arvioituun edellisen vuoden kalastuskuolevuuteen;b) TAC, jonka soveltaminen johtaisi TACin soveltamisvuonna ikäryhmässä 2–4 kalastuskuolevuuteen 0,3.2. Jos 1 kohdan soveltaminen johtaisi siihen, että TAC ylittäisi edellisen vuoden TACin yli 15 prosentilla, neuvosto vahvistaa TACin, joka on 15 prosenttia suurempi kuin kyseisen edellisen vuoden TAC.3. Jos 1 kohdan soveltaminen johtaisi siihen, että TAC alittaisi edeltävän vuoden TACin yli 15 prosentilla, neuvosto vahvistaa TACin, joka on 15 prosenttia pienempi kuin kyseisen edeltävän vuoden TAC.5 artiklaKielikampelan TACin vahvistamismenettely1. Neuvosto vahvistaa kielikampelan TACin tasolle, joka on STECF:n tieteellisen arvion mukaisesti korkein seuraavista:a) TAC, jonka soveltaminen johtaisi samanlaiseen kalastuskuolevuuden suhteelliseen muutokseen kuin saavutetaan soveltamalla punakampelaa koskevaa 4 artiklan 1 kohtaa;b) TAC, jonka soveltaminen johtaisi TACin soveltamisvuonna kalastuskuolevuuteen 0,2;c) TAC, jonka soveltaminen johtaisi kalastuskuolevuuden vähentymiseen TACin soveltamisvuonna 10 prosentilla verrattuna arvioituun edellisen vuoden kalastuskuolevuuteen.2. Jos 1 kohdan soveltaminen johtaisi siihen, että TAC ylittäisi edellisen vuoden TACin yli 15 prosentilla, neuvosto vahvistaa TACin, joka on 15 prosenttia suurempi kuin kyseisen edellisen vuoden TAC.3. Jos 1 kohdan soveltaminen johtaisi siihen, että TAC alittaisi edeltävän vuoden TACin yli 15 prosentilla, neuvosto vahvistaa TACin, joka on 15 prosenttia pienempi kuin kyseisen edeltävän vuoden TAC.III LUKUPyyntiponnistuksen rajoittaminen6 artikla Pyyntiponnistuksen rajoittaminen1. Tämän asetuksen II luvussa tarkoitettuja TACeja on täydennettävä pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmällä, joka perustuu maantieteellisiin alueisiin ja pyydysten luokitukseen sekä näiden kalastusmahdollisuuksien käyttöön liittyviin edellytyksiin, jotka vahvistetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 27/2005[7] liitteessä IV.2. Neuvosto päättää vuosittain määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja 1 kohdassa tarkoitettua pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmää noudattaen merelläolopäivien enimmäismäärästä sellaisten yhteisön kalastusalusten osalta, jotka käyttävät vähintään 80 millimetrin silmäkoon puomitrooleja.3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun päivien enimmäismäärän vuotuisen mukauttamisen on oltava samassa suhteessa 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti säädettyyn kalastuskuolevuuden vuotuiseen mukauttamiseen.4. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta 3 kohdassa säädettyä pienemmästä merelläolopäivien määrästä, jos tämä on tarpeen muiden elollisten vesiluonnonvarojen kuin puna- tai kielikampelan elvyttämisen tai hoidon vuoksi.IV LUKUSeuranta, tarkastukset ja valvonta7 artikla PyyntiponnistusilmoituksetAsetuksen (ETY) N:o 2847/93 19 b-19 e ja 19 j artiklaa sovelletaan yhteisön kalastusaluksiin, jotka kuuluvat tämän asetuksen 6 artiklan säännösten soveltamisalaan.8 artikla Sallittu poikkeama1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2807/83 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, Pohjanmerellä olleilla yhteisön kalastusaluksilla pidetyn kalan kilogrammoina ilmaistuna elopainona arvioidut määrät saavat poiketa 8 prosenttia kalastuspäiväkirjaan merkitystä luvusta. Jollei yhteisön lainsäädännössä vahvisteta muuntokerrointa, sovelletaan sen jäsenvaltion vahvistamaa muuntokerrointa, jonka lipun alla alus purjehtii.2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta sellaisiin mereneliölajeihin, joiden aluksella pidetty määrä on alle 50 kilogrammaa.9 artikla Purettujen saaliiden punnitseminenJäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava kaikista Pohjanmerellä olleista yhteisön kalastusaluksista purettujen saaliiden osalta, että:a) kaikista yhteisön kalastusaluksista, joilla pidetyt kielikampelan saaliit ylittävät 300 kilogrammaa ja joilla pidetyt punakampelan saaliit ylittävät 500 kilogrammaa, puretut kielikampelan ja punakampelan saaliit punnitaan;b) punakampela- ja kielikampelasaaliit punnitaan tarkastajien läsnä ollessa ennen kuin ne kuljetetaan purkamissatamasta ja tarjotaan ensimyyntiin;c) punnitus tapahtuu käyttäen vaakoja, jotka jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat varmentaneet kohtuullisin poikkeamin tarkoiksi.10 artikla Ennakkoilmoitus1. Pohjanmerellä olleen yhteisön kalastusaluksen päällikön, jolla on enemmän kuin 500 kilogrammaa punakampelaa tai enemmän kuin 300 kilogrammaa kielikampelaa aluksellaan, on ilmoitettava vähintään neljä tuntia ennen jäsenvaltion satamaan tai purkamispaikkaan saapumistaan kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille seuraavat tiedot:a) sataman tai purkamispaikan nimi;b) arvioitu saapumisaika kyseiseen satamaan tai kyseiselle purkamispaikalle;c) kunkin lajin, jota aluksella on yli 50 kilogrammaa, aluksella pidetyt määrät (elopaino kilogrammoina).2. Myös yhteisön kalastusaluksen päällikön edustaja voi tehdä 1 kohdassa säädetyn ilmoituksen.3. Pohjanmerellä olleen yhteisön kalastusaluksen päällikön, joka haluaa jälleenlaivata tai purkaa kolmannen maan satamassa tai purkamispaikassa aluksella pidettyä punakampelaa tai kielikampelaa, on ilmoitettava lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille 1 kohdassa säädetyt tiedot vähintään 24 tuntia ennen jälleenlaivausta tai kolmannessa maassa tapahtuvaa purkamista.11 artikla Puna- ja kielikampelan erillissäilytys1. Jos Pohjanmerellä olleella yhteisön kalastusaluksella pidetään yli 50 kilogramman suuruisia määriä puna- tai kielikampelaa, kalastusaluksella ei saa pitää missään säiliössä minkäänlaista määrää puna- tai kielikampelaa sekaisin muiden mereneliölajien kanssa.2. Puna- tai kielikampelaa sisältävät säiliöt on lastattava siten, että ne ovat erillään muista säiliöistä.3. Pohjanmerellä olleiden yhteisön kalastusalusten päälliköiden on avustettava jäsenvaltioiden tarkastajia siten, että kalastuspäiväkirjassa ilmoitetut määrät ja aluksella pidetyt puna- ja kielikampelasaaliit voidaan ristiintarkastaa.12 artikla Puna- ja kielikampelan kuljetusPoiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 13 artiklassa säädetään, kaikkien kieli- ja punakampelasta koostuvien 100 kilogrammaa ylittävien saalismäärien, jotka kuljetetaan johonkin muuhun paikkaan kuin missä ne on purettu tai mihin ne on tuotu, mukana on oltava jäljennös mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa säädetystä ilmoituksesta, joka koskee kuljetetun kieli- ja punakampelan määriä. Asetuksen (ETY) N:o 2847/93 13 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta.13 artikla Erityinen seurantaohjelmaPoiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 c artiklan 1 kohdassa säädetään, punakampela- ja kielikampelakantojen erityisten valvontaohjelmien kesto saa olla yli kaksi vuotta niiden voimaantulosta.V lukuSeuranta14 artikla Hoitotoimenpiteiden arviointi1. Komissio arvioi STECF:n lausunnon perusteella hoitotoimenpiteiden vaikutusta punakampela- ja kielikampelakantoihin Pohjanmerellä ja näiden kantojen kalastukseen tämän asetuksen toisena soveltamisvuonna ja jokaisena sitä seuraavana vuonna.2. Komissio pyytää tämän asetuksen kolmantena soveltamisvuonna ja sen jälkeen joka kolmantena soveltamisvuonna STECF:n tieteellistä lausuntoa hoitosuunnitelman tavoitteiden saavuttamisesta. Komissio ehdottaa tarvittaessa asiaankuuluvia toimenpiteitä, ja neuvosto päättää määräenemmistöllä vaihtoehtoisista toimenpiteistä 2 artiklassa säädetyn tavoitteen saavuttamiseksi.15 artikla ErityisolosuhteetJos STECF toteaa, että joko punakampelan tai kielikampelan taikka näiden molempien kutukannan koko kärsii lisääntymiskyvyn heikentymisestä, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta 4 artiklassa säädettyä pienemmästä punakampelan TACista, 5 artiklassa säädettyä pienemmästä kielikampelan TACista ja 6 artiklassa säädettyä alhaisemmasta merelläolopäivien lukumäärästä.VI lukuLoppusäännökset16 artikla VoimaantuloTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä […]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja[pic][pic][pic] [1] EUVL C […], […], s. […].[2] EUVL C […], […], s. […].[3] SEC(2004) 1209, 1.10.2004.[4] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.[5] EYVL 261, 20.10.1993, s. 1, setus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 768/2005 (EUVL L 128, 21.5.2005, s. 1).[6] EYVL L 276, 10.10.1983, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1804/2005 (EUVL L 290, 4.11.2005, s. 10).[7] EUVL 12, 14.1.2005, s. 1.