				|

		52012PC0120

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Jäsenvaltioiden velvoittamisesta ratifioimaan vuonna 2009 tehty alusten turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä koskeva Hongkongin kansainvälinen yleissopimus tai liittymään siihen Euroopan unionin edun mukaisesti /* COM/2012/0120 final - 2012/0056 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
Alusten purkamisen
kestämättömien ja vaarallisten käytäntöjen kehittyminen ja jatkuminen aiheuttaa
vakavaa huolta. Elinkaarensa lopussa useimmat suurista kaupallisista
merialuksista puretaan edelleen heikkolaatuisissa aluspurkamoissa Aasiassa
(Intiassa, Pakistanissa ja Bangladeshissa). Näissä laitoksissa käytetään
yleensä ”rantaromutusmenetelmää”, ja purkamisella on merkittäviä vaikutuksia
ympäristölle ja terveydelle.
Tilanteen odotetaan heikkenevän entisestään,
koska on todennäköistä, että suuria määriä aluksia lähetetään purettavaksi
tulevina vuosina. Tämä johtuu maailman aluskannan nykyisestä ylikapasiteetistä,
jonka arvioidaan säilyvän vielä ainakin vielä 5–10 vuoden ajan. Lisäksi alusten
kierrätyksen tuleva huippu ajoittuu suunnilleen yksirunkoisten
öljysäiliöalusten käytöstäpoistoon (2015), ja sen odotetaan hyödyntävän
pääasiassa heikkotasoisia laitoksia.
Tällä hetkellä voimassa oleva kansainvälinen
ja EU:n lainsäädäntö[1]
on osoittautunut tehottomaksi näiden purkamiskäytäntöjen lopettamisessa.
Se, että sääntöjä rikotaan tällä hetkellä
laajasti, liittyy seuraaviin tekijöihin:
·
riittävän purkamiskapasiteetin puute OECD-maissa;
tämä koskee erityisesti suuria kaupallisia aluksia;
·
kova ja epäreilu kilpailu heikkolaatuisten ja
korkeampia teknisiä vaatimuksia noudattavien aluspurkamoiden väillä;
jälkimmäiset pystyvät toimimaan ainoastaan markkinoiden kapeilla sektoreilla,
jotka palvelevat pieniä aluksia, valtioiden omistamia aluksia (myös
sota-aluksia) tai asiaan sitoutuneita alusten omistajia;
·
se, että tämänhetkinen lainsäädäntö ei vastaa
alusten ja kansainvälisen merenkulun erityisominaisuuksia.
Tilanteen parantamiseksi Baselin yleissopimuksen osapuolet pyysivät
vuonna 2004 Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) laatimaan sitovat
vaatimukset alusten kierrätykselle[2].
IMO hyväksyi vuoden 2009 toukokuussa alusten turvallista ja ympäristön
kannalta asianmukaista kierrätystä koskevan Hongkongin yleissopimuksen
(jäljempänä ’Hongkongin yleissopimus’). Sen voimaantulo ja tuloksekas
täytäntöönpano edellyttävät, että sen ratifioi riittävä määrä sekä suuria
lippuvaltioita että kierrätysvaltioita.
Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat verranneet valvonnan ja
sääntöjen noudattamisen tasoa, joka perustuu toisaalta Baselin yleissopimukseen
ja toisaalta alusten kierrätystä koskevaan yleissopimukseen. Huhtikuussa 2010
tehtiin se päätelmä, että alustavan arvioinnin ja elinkaarilähestymistavan
perusteella Hongkongin yleissopimus vaikuttaa takaavan vähintään samantasoisen
valvonnan ja sääntöjen noudattamisen tason kuin Baselin yleissopimus takaa
aluksille, jotka on luokiteltu jätteeksi Baselin yleissopimuksen mukaisesti,
aluksille, joihin sovelletaan Hongkongin yleissopimusta, sekä aluksille, joita
käsitellään samalla lailla Hongkongin yleissopimuksen 3 artiklan 4 kohdan
perusteella[3].
Baselin
yleissopimuksen osapuolet kehottivat lokakuussa 2011 ratifioimaan Hongkongin
yleissopimuksen, jotta se tulisi voimaan[4].
EU:n
tasolla komissio antoi vihreän kirjan laivanromutustoiminnan parantamisesta
vuonna 2007 ja tiedonannon laivanromutusta koskevasta EU:n strategiasta
vuonna 2008[5].
Kyseisessä strategiassa ehdotetaan useita toimia laivanromutustoiminnan
olosuhteiden parantamiseksi mahdollisimman nopeasti. Toimia toteutettaisiin jo
välikauden aikana ennen Hongkongin yleissopimuksen voimaantuloa[6].
Tarkoituksena oli tässä vaiheessa muun muassa tarkastella yleissopimuksen
keskeisiä välineitä, kannustaa toimialaa vapaaehtoiseen toimintaan, tarjota
kehitysmaille teknistä apua ja tukea sekä panna paremmin täytäntöön voimassa
oleva lainsäädäntö.
Päätelmissään, jotka neuvosto antoi EU:n
strategiasta laivanromutustoiminnan parantamiseksi, neuvosto antoi
kannatuksensa Hongkongin yleissopimukselle ja korosti, että Hongkongin
yleissopimus on tärkeä saavutus kansainväliselle yhteisölle. Sillä luodaan
kattava valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmä "kehdosta hautaan".
Neuvosto kehotti painokkaasti EU:n jäsenvaltioita ratifioimaan ensi tilassa
Hongkongin yleissopimuksen, jotta helpotetaan sen mahdollisimman pikaista
voimaantuloa ja saadaan aikaan todellisia ja tehokkaita muutoksia paikalla[7].
2012/0056 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
Jäsenvaltioiden velvoittamisesta ratifioimaan
vuonna 2009 tehty alusten turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista
kierrätystä koskeva Hongkongin kansainvälinen yleissopimus tai liittymään
siihen Euroopan unionin edun mukaisesti
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä
218 artiklan 6 kohdan a alakohdan v alakohdan ja 8 kohdan ensimmäisen
alakohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
hyväksynnän,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Alukset, jotka katsotaan
jätteeksi, kuuluvat kansainvälisellä tasolla vaarallisten jätteiden maan rajan
ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen
soveltamisalaan. EU:n tasolla nämä alukset kuuluvat jätteiden siirrosta 14
päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1013/2006[8]
soveltamisalaan. Kyseisellä asetuksella pannaan täytäntöön Baselin yleissopimus
sekä vuonna 1995 vahvistettu yleissopimuksen muutos[9], joka ei
ole vielä tullut voimaan ja jolla kielletään vaarallisen jätteen vienti EU:n
jäsenvaltiosta maihin, jotka eivät ole taloudellisen yhteistyön ja kehityksen
järjestön (OECD) jäseniä. Koska alukset sisältävät vaarallisia materiaaleja, ne
luokitellaan yleensä vaaralliseksi jätteeksi ja niiden vienti alusten
kierrätyslaitoksiin, jotka sijaitsevat muualla kuin OECD:n jäsenmaissa, on
siten kielletty.
(2)       Kansainvälisellä ja EU:n
tasolla on kohdattu merkittäviä vaikeuksia pyrittäessä soveltamaan voimassa
olevaa lainsäädäntöä aluksiin.
(3)       Vuoden 2009 alusten
turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä koskeva Hongkongin
yleissopimus (jäljempänä ’yleissopimus’) hyväksyttiin 15 päivänä toukokuuta
2009 kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) alaisuudessa alusten turvallista
ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä käsitelleen kansainvälisen konferenssin[10]
keskustelujen seurauksena.
(4)       Yleissopimuksen tarkoituksena
on varmistaa, että kun alukset puretaan niiden elinkaaren lopussa, purkamisesta
ei aiheudu tarpeettomia riskejä ihmisten terveydelle ja turvallisuudelle ja
ympäristölle. Yleissopimuksessa käsitellään alusten purkamiseen kokonaisuutena
liittyviä näkökohtia sekä huolia, jotka liittyvät monien aluspurkamoiden
työskentely- ja ympäristöolosuhteisiin eri puolilla maailmaa.
(5)       Alusten turvallinen ja
ympäristön kannalta asianmukainen purkaminen kuuluu Euroopan unionin
ensisijaisiin tavoitteisiin[11]
ja yleissopimuksen pikainen täytäntöönpano on yksi keskeisistä toimista, joita
ehdotetaan komission tiedonannossa ”EU:n strategia laivanromutustoiminnan
parantamiseksi”[12].
(6)       Tähän mennessä yksikään jäsenvaltio
ei kuitenkaan ole ratifioinut yleissopimusta tai liittynyt siihen, ja
ainoastaan kolme jäsenvaltiota on allekirjoittanut sen. Sillä, että
jäsenvaltiot ratifioivat yleissopimuksen tai liittyvät siihen, olisi merkitystä
kansainvälisesti, ja se nopeuttaisi yleissopimuksen voimaantuloa.
(7)       Jotkin yleissopimuksen
määräykset kuuluvat alusten kierrätyksen osalta unionin yksinomaiseen
toimivaltaan.
(8)       Unioni ei voi ratifioida
yleissopimusta, koska ainoastaan valtiot voivat olla sen osapuolia.
(9)       Neuvoston olisi sen vuoksi
edellytettävä, että jäsenvaltiot ratifioivat yleissopimuksen tai liittyvät
siihen unionin edun vuoksi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kun (alusten kierrätyksestä) annettu
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o XX, jolla pannaan täytäntöön
15 päivänä toukokuuta 2009 kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO)
alaisuudessa hyväksytty alusten turvallista ja ympäristön kannalta
asianmukaista kierrätystä koskeva Hongkongin kansainvälinen yleissopimus
(jäljempänä ’yleissopimus’), tulee voimaan, jäsenvaltioiden on ratifioitava
yleissopimus tai liityttävä siihen siltä osin, kun se kuuluu unionin
yksinomaiseen toimivaltaan.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat
toimet yleissopimuksen ratifiointi- tai liittymiskirjojensa tallettamiseksi
Kansainvälisen merenkulkujärjestön pääjohtajan huostaan viipymättä ja joka
tapauksessa viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta.
Ratifioinnin ja liittymisen edistymistä
tarkastellaan uudelleen viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän päätöksen
voimaantulopäivästä.
3 artikla
Tämä päätös on
osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1013/2006, annettu 14 päivänä
kesäkuuta 2006, jätteiden siirrosta (EU) ja vaarallisten jätteiden maan rajan
ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus
(kansainvälinen taso).
[2]               Baselin
yleissopimuksen osapuolten 7. osapuolikokouksessa hyväksytty päätös VII/26
alusten turvallisesta ja ympäristön kannalta asianmukaisesta purkamisesta.
[3]               Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden huomiot ovat
saatavilla osoitteessa http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc
[4]               Baselin
yleissopimuksen osapuolten 10. osapuolikokouksessa hyväksytty päätös X/AA
alusten turvallisesta ja ympäristön kannalta asianmukaisesta kierrätyksestä.
[5]               Tiedonanto
KOM (2008) 767 lopullinen, 19.11.2008, EU:n strategia laivanromutustoiminnan
parantamiseksi, ja siihen liittyvä vaikutustenarviointi komission yksiköiden
valmisteluasiakirjassa SEC(2008) 2846.
[6]               Alusten
turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä koskeva kansainvälinen
Hongkongin yleissopimus.
[7]               Neuvoston
päätelmät, 21. lokakuuta 2009, saatavilla osoitteessa: http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/110626.pdf
.
[8]               EUVL L
190, 12. 7.2006, s. 1.
[9]               Baselin
yleissopimuksen muutos (vientikieltomuutos, ”Ban amendment”), joka
vahvistettiin Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten päätöksellä III/1.
[10]             Konferenssin
päätösasiakirja (SR/CONF/45).
[11]             Neuvoston
päätös, 20.11. 2006.
[12]             KOM(2008)
767 lopullinen.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 1.4.2016
            COM(2016) 172 final
            2016/0090(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta tarkistetun julkisia hankintoja koskevan sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan mukaisen välimiesmenettelyjä koskevan päätöksen luonnokseen

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Tarkistetussa julkisia hankintoja koskevassa WTO:n sopimuksessa, jäljempänä ’GPA-sopimus’, joka tuli voimaan 6. huhtikuuta 2014, vahvistetaan uudistetut oikeudelliset puitteet, joita GPA-sopimuksen osapuolet soveltavat sopimuksen kattamiin hankintoihin. Tarkistetussa sopimuksessa annettiin tämän osalta GPA-sopimuksen osapuolille mahdollisuus käyttää välimiesmenettelyjä tapauksissa, joissa on esitetty vastalauseita, jotka koskevat ehdotettua korjausta, hankintayksikön siirtoa liitteestä toiseen, hankintayksikön poistamista tai muita liiteosan I osapuolta koskevien liitteiden muutoksia ja joista ei ole voitu sopia neuvottelemalla. Tarkistetun sopimuksen XIX artiklan 8 kohdassa määrätään, että julkisten hankintojen komitea, jäljempänä ’GPA-komitea’, hyväksyy välimiesmenettelyjä edellä mainittuja vastalauseita koskevien kiistojen ratkaisemiseksi.

               Osapuolet ovat tarkistetun GPA sopimuksen voimaantuloa silmällä pitäen keskustelleet laajasti tällaisten välimiesmenettelyjen sisällöstä ja tarkastelleet siinä yhteydessä eri vaihtoehtoja, joita voitaisiin soveltaa, jos on esitetty osapuolen hankintojen soveltamisalan muuttamista koskevaan ehdotukseen liittyvä vastalause. Osapuolet pääsivät asiasta yksimielisyyteen. Tähän liittyvästi on laadittu luonnos välimiesmenettelyjä koskevaksi päätökseksi. Jotta tämä päätösluonnos voitaisiin hyväksyä, neuvoston on valtuutettava komissio esittämään GPA-komiteassa päätöksen hyväksymistä koskeva unionin kanta.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Kyseessä on standardimenettely, jota noudatetaan, kun komission on esitettävä GPA-komiteassa unionin kanta päätöksiin, jotka merkitsevät muutoksia unionin oikeuksiin ja velvollisuuksiin.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Ei sovelleta.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdan mukaan neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta, kun kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen on tehtävä päätös, jolla on oikeusvaikutuksia. Tarkistetun GPA-sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan nojalla tehtävä GPA-komitean päätös välimiesmenettelyjen hyväksymisestä kuuluu SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan soveltamisalaan, koska kyse on kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen tekemästä päätöksestä, jolla on oikeusvaikutuksia.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Unionilla on yksinomainen toimivalta kaupan liitännäistoimenpiteiden alalla. Yhteiset unionin tason toimet ovat paras tapa toimia kolmansia maita koskevissa asioissa.

               •Suhteellisuusperiaate

               Ei sovelleta.

               •Toimintatavan valinta

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaan neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta, kun kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen on tehtävä päätös, jolla on oikeusvaikutuksia.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

               Ei sovelleta.

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Ei sovelleta.

                •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Ei sovelleta.

               •Vaikutustenarviointi

               Vaikutustenarviointia ei edellytetä, kun tehdään välimiesmenettelyjä koskeva päätös sellaisen kansainvälisen sopimuksen, jonka osapuoli unioni on, puitteissa.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

               Ei sovelleta.

               •Perusoikeudet

               Ei sovelleta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ei ole.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

               Ei sovelleta.

               •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

               Ei sovelleta.

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

               Tarkistetun GPA-sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan nojalla välimiesmenettelyistä tehtävän päätöksen luonnoksen sisältö

               Välimiesmenettelyyn turvautuminen

               Välimiesmenettelyjä koskevassa päätösluonnoksessa vahvistetaan ne aineelliset ja ajalliset edellytykset, joiden täyttyessä GPA- sopimuksen osapuolet voivat viedä osapuolen hankintojen soveltamisalaan ehdotetun muutoksen välimiesmenettelyyn. Lisäksi selkeytetään menettelyä, jota noudatetaan, kun usea osapuoli vastustaa samaa muutosta, jotta kiista voitaisiin ratkaista yhdessä välimiesmenettelyssä.

               Välimiesten nimittäminen

               Päätösluonnoksessa esitetään välimiesten lukumäärä ja heidän nimittämisensä edellytyksenä olevat vaatimukset. Siinä säädetään erityisesti, että välimiehiksi ei pitäisi nimittää välimiesmenettelyn osapuolten kansalaisia eikä kolmansien osapuolten valtion virkamiehiä.

               Kolmansien osapuolten osallistuminen

               Päätösluonnoksen mukaan kolmansilla osapuolilla on oikeus osallistua välimiesmenettelyihin, kun niillä on välimiesmenettelyyn tuotuun muutosehdotukseen liittyvää oleellista intressiä ja kun ne ovat ilmoittaneet intressistään julkisista hankinnoista vastaavalle komitealle. Päätösluonnoksessa vahvistetaan tällaisten kolmansien osapuolten oikeudet.

               Menettelyt

               Päätösluonnoksessa vahvistetaan toimintamenettelyt, joita nimitettyjen välimiesten on noudatettava. Menettelyt koskevat välimiesmenettelyjen suorittamisaikataulun vahvistamista, varsinaisten kokousten pitämistä osapuolten kanssa sekä osapuolten toimittamien luottamuksellisten tietojen käsittelyä. Päätösluonnoksessa vahvistetaan, kuinka varsinaiset kokoukset ja välimiesten neuvottelut käydään.

               Välimiesten vahvistamat ratkaisut

               Päätösluonnoksessa vahvistetaan välimiesten tekemien ratkaisujen sisältö, muoto ja aikataulu sekä soveltuvissa tapauksissa osapuolten mahdollisuus pyytää välimiehiä määrittämään korvaavien järjestelyjen laajuus, jotta saavutetaan muutoksen tekevän osapuolen hankintojen vastaava soveltamisala ja säilytetään GPA-sopimuksen mukaisten oikeuksien ja velvoitteiden tasapaino.

               Komission kanta välimiesmenettelyjä koskevaan päätösluonnokseen

               Päätösluonnoksessa vahvistetaan ne edellytykset, joiden vallitessa osapuolet voivat viedä välimiesmenettelyyn vastalauseensa jonkin osapuolen ehdottamiin sen hankintojen soveltamisalaa koskevaan muutoksiin tapauksissa, joissa näkemyseroja ei ole voitu ratkaista neuvottelemalla. Siinä vahvistetaan menettelylliset puitteet, jotka tuovat selkeyttä, oikeusvarmuutta ja tehokkuutta hankintojen soveltamisalan muuttamista koskevista ehdotuksista esitettyjen vastalauseiden käsittelyyn.

               Suositus

               Komissio suosittelee, että GPA-komitea hyväksyy liitteenä olevan luonnoksen välimiesmenettelyistä tehtäväksi päätökseksi.

               Näin ollen ehdotetaan, että komissio valtuutetaan esittämään julkisten hankintojen komiteassa unionin kanta, jossa puolletaan välimiesmenettelyjä koskevan GPA-komitean päätöksen luonnoksen hyväksymistä tarkistetun GPA-sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan mukaisesti.

               2016/0090 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta tarkistetun julkisia hankintoja koskevan sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan mukaisen välimiesmenettelyjä koskevan päätöksen luonnokseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Tarkistetussa julkisia hankintoja koskevassa sopimuksessa, jäljempänä ’GPA-sopimus’, joka tuli voimaan 6 päivänä huhtikuuta 2014, vahvistetaan uudistetut oikeudelliset puitteet, joita GPA-sopimuksen osapuolet soveltavat sopimuksen kattamiin hankintoihin. Tarkistetussa sopimuksessa annetaan sopimuksen osapuolille mahdollisuus käyttää välimiesmenettelyjä tapauksissa, joissa on esitetty vastalauseita, jotka koskevat ehdotettua korjausta, hankintayksikön siirtoa liitteestä toiseen, hankintayksikön poistamista tai muita liiteosan I osapuolta koskevien liitteiden muutoksia ja joista ei ole voitu sopia neuvottelemalla.

               (2)GPA-sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan mukaisesti julkisten hankintojen komitea hyväksyy välimiesmenettelyjä edellä mainittuja vastalauseita koskevien kiistojen ratkaisemiseksi.

               (3)GPA-sopimuksen osapuolet ovat keskustelleet laajasti tällaisten välimiesmenettelyjen mahdollisesta sisällöstä ja tarkastelleet siinä yhteydessä eri vaihtoehtoja, joita sovellettaisiin, jos on esitetty osapuolen hankintojen soveltamisalan muuttamista koskevaan ehdotukseen liittyvä vastalause. Osapuolet ovat päässeet asiasta yksimielisyyteen.

               (4)Sovitut välimiesmenettelyt vahvistetaan luonnoksessa GPA-sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan nojalla tehtäväksi välimiesmenettelyjä koskevaksi päätökseksi.

               (5)Luonnoksessa välimiesmenettelyjä koskevaksi päätökseksi vahvistetaan edellytykset sille, että välimiesmenettelyihin voidaan turvautua, ja säännöt, joita sovelletaan välimiesten nimittämiseen, kolmansien osapuolten osallistumiseen välimiesmenettelyihin, menettelyjen suorittamiseen ja välimiesten tekemiin ratkaisuihin.

               (6)Välimiesmenettelyjä koskevan päätöksen hyväksymisen odotetaan parantavan GPA-sopimuksen tarjoamia nykyisiä oikeudellisia puitteita, koska sen tarkoituksena on helpottaa sellaisten vastalauseiden ratkaisemista, jotka koskevat ehdotettua korjausta, hankintayksikön siirtoa liitteestä toiseen, hankintayksikön poistamista tai muita GPA-sopimuksen liiteosan I osapuolta koskevien liitteiden muutoksia.

               (7)Näin ollen on aiheellista vahvistaa julkisten hankintojen komiteassa unionin puolesta esitettävä kanta luonnokseen välimiesmenettelyistä tehtäväksi päätökseksi,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävänä kantana on, että tarkistetun julkisia hankintoja koskevan WTO:n sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan mukaisen välimiesmenettelyjä koskevan päätöksen luonnos hyväksytään.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 1.4.2016
            COM(2016) 172 final
            LIITE
            asiakirjaanEhdotus neuvoston päätökseksi
            julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta tarkistetun julkisia hankintoja koskevan sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan mukaisen välimiesmenettelyjä koskevan päätöksen luonnokseen

               LISÄYS ASIAKIRJAAN

               LUONNOS TARKISTETUN GPA-SOPIMUKSEN XIX ARTIKLAN 8 KOHDAN NOJALLA VÄLIMIESMENETTELYISTÄ TEHTÄVÄKSI PÄÄTÖKSEKSI

               Julkisten hankintojen komitea, jäljempänä ’komitea’, joka

               toteaa, että tarkistetun julkisia hankintoja koskevan sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, XIX artiklan 8 kohdan mukaisesti komitea hyväksyy välimiesmenettelyjä XIX artiklan 2 kohdan mukaisia vastalauseita koskevien kiistojen ratkaisemiseksi ja

               vahvistaa sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan b ja c alakohdan merkityksen näiden välimiesmenettelyjen kannalta ja toistaa osapuolten vakaan aikeen hyväksyä päätöksiä sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan b ja c alakohdan nojalla,

               hyväksyy seuraavat välimiesmenettelyt vastalauseita koskevien kiistojen ratkaisemiseksi sopimuksen XIX artiklan 2 kohdan mukaisesti:

               Välimiesmenettelyihin turvautuminen

               1.
                     Jos muutosta ehdottava osapuoli ja vastustava osapuoli eivät pysty ratkaisemaan sopimuksen XIX artiklan 1 kohdan mukaisesti ehdotettuun muutokseen liittyvää vastalausetta koskevaa kiistaa, muutosta ehdottava osapuoli tai mikä tahansa vastustava osapuoli voi sopimuksen XIX artiklan 7 kohdan nojalla saattaa ehdotetun muutoksen välimiesmenettelyyn ilmoittaen pyyntönsä syyt komitealle 45 päivän kuluessa siitä, kun sopimuksen XIX artiklan 1 kohdan mukainen ilmoitus ehdotetusta muutoksesta on jaettu osapuolille.

               2.
                     Jos kaksi osapuolta tai useampi osapuoli saattaa saman ehdotetun muutoksen välimiesmenettelyyn ennen kuin kaikki välimiehet on nimitetty, muutosta ehdottavan osapuolen ja kaikkien sitä vastustavien osapuolten on sovittava yhdestä ainoasta välimiesmenettelystä, jossa käsitellään kaikki samaa ehdotettua muutosta koskevat vastalauseet. Jos samasta ehdotetusta muutoksesta pannaan vireille välimiesmenettely vielä sen jälkeen, kun kaikki välimiehet on nimitetty, muutosta ehdottavan osapuolen ja kaikkien sitä vastustavien osapuolten on aina kun mahdollista sovittava yhdestä ainoasta välimiesmenettelystä.

               Välimiesten nimittäminen

               3.
                     Välimiesmenettelyn suorittavat välimiehet. Jolleivät välimiesmenettelyn osapuolet muuta sovi, välimiehiä on oltava kolme. Välimiesten on täytettävä riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen 8 artiklan 1, 2 ja 9 kohdassa vahvistetut panelisteja koskevat vaatimukset.

               4.
                     Komitean sihteeristön on välimiesmenettelyn osapuolen pyynnöstä esitettävä ehdotus nimitettäviksi välimiehiksi. Välimiesmenettelyn osapuolet eivät saa vastustaa nimityksiä muista kuin erittäin painavista syistä. Välimiesmenettelyn osapuolten kansalaisia ja kolmansien osapuolten valtion virkamiehiä ei saa nimittää välimiehiksi, jolleivät välimiesmenettelyn osapuolet muuta sovi.

               5.
                     Jos välimiesmenettelyn osapuolet eivät pääse sopimukseen nimitettävistä välimiehistä 20 päivän kuluessa ehdotetun muutoksen saattamisesta välimiesmenettelyyn, pääjohtaja nimittää välimiesmenettelyn osapuolen pyynnöstä välimiehet 10 päivän kuluessa kuultuaan välimiesmenettelyn osapuolia ja komitean puheenjohtajaa.

               Kolmansien osapuolten osallistuminen

               6.
                     Sopimuksen osapuolta, jolla on ehdotettuun muutoksiin liittyvää oleellista intressiä ja joka on ilmoittanut intressistään komitealle10 päivän kuluessa ehdotetun muutoksen saattamisesta välimiesmenettelyyn, jäljempänä ’kolmas osapuoli’, on pyydettävä jättämään kirjallinen lausuma, osallistumaan välimiesten ja välimiesmenettelyn osapuolten varsinaisiin kokouksiin ja esittämään suullisia lausuntoja, ja sillä on oikeus vastata välimiesten esittämiin kysymyksiin.

               Menettelyt

               7.
                     Välimiesten on menettelyjä suorittaessaan sovellettava asiaan liittyviä sopimuksen määräyksiä ja noudatettava komitean sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan b alakohdan mukaisesti tekemää päätöstä, kun se on hyväksytty. Lisäksi sovelletaan seuraavia toimintamenettelyjä:

               a.
                     Komitean sihteeristön on toimitettava sopimuksen XIX artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisen asiaan liittyvä ilmoitus ja vastalause välimiehille viipymättä. Kymmenen päivän kuluessa välimiesten nimittämisestä ja välimiesmenettelyn osapuolten kuulemisen jälkeen välimiesten on vahvistettava aikataulun välimiesmenettelyn toteuttamiselle. Aikataulun on perustuttava tämän päätöksen liitteessä olevaan aikatauluun.

               b.
                     Välimiesten on pidettävä varsinainen kokous välimiesmenettelyn osapuolten kanssa, jolleivät välimiesmenettelyn osapuolet katso sen olevan tarpeetonta. Ennen varsinaista kokousta välimiesmenettelyn osapuolten on toimitettava välimiehille kirjalliset lausumat, joissa ne esittävät asiaa koskevat tosiasiat ja väitteensä.

               c.
                     Jos välimiesmenettelyn osapuoli toimittaa välimiehille tietoja, jotka se on luokitellut luottamuksellisiksi, välimiesten, välimiesmenettelyn muiden osapuolten ja kolmansien osapuolten on käsiteltävä näitä tietoja luottamuksellisina. Välimiesten on välimiesmenettelyn osapuolen pyynnöstä vahvistettava lisämenettelyjä, joita tarvitaan tällaisten tietojen säilyttämiseen luottamuksellisina.

               d.
                     Jos välimiesmenettelyn osapuoli antaa kirjallisissa lausumissaan luottamuksellisiksi luokittelemiaan tietoja, sen on välimiesmenettelyn muun osapuolen tai kolmannen osapuolen pyynnöstä toimitettava julkinen tiivistelmä niistä lausumiensa sisältämistä tiedoista, jotka voidaan julkistaa.

               e.
                     Välimiesten on varsinaisessa kokouksessa pyydettävä välimiesmenettelyä pyytänyttä osapuolta esittämään asiansa suullisesti. Osapuolta, jota vastaan välimiesmenettely on käynnistetty, on tämän jälkeen pyydettävä esittämään näkökantansa suullisesti.

               f.
                     Välimiesten varsinaisten kokousten on oltava avoimia yleisölle, ellei jokin välimiesmenettelyn osapuoli pyydä sen pitämistä suljetuin ovin luottamuksellisiksi luokiteltujen tietojen suojelemiseksi.

               g.
                     Välimiehet voivat milloin tahansa esittää kysymyksiä välimiesmenettelyn osapuolille ja kolmansille osapuolille ja pyytää näitä esittämään selvennyksiä joko kokouksen aikana tai kirjallisesti.

               h.
                     Välimiesmenettelyn osapuolten kirjalliset lausumat, mukaan luettuina vastaukset välimiesten esittämiin kysymyksiin, on asetettava välimiesmenettelyn toisen osapuolen tai muiden osapuolten sekä kolmansien osapuolten saataville. Välimiesmenettelyn osapuolten on toimitettava kirjallinen versio välimiesten kanssa pidetyissä kokouksissa esittämistään suullisista lausumista välimiehille, välimiesmenettelyn toiselle osapuolelle tai muille osapuolille sekä kolmansille osapuolille.

               i.
                     Kolmansien osapuolten kirjalliset lausumat, niiden kysymyksiin antamat vastaukset ja kirjalliset versiot niiden esittämistä suullisista lausumista on asetettava välimiesten, välimiesmenettelyn osapuolten ja muiden kolmansien osapuolten saataville ja otettava huomioon välimiesten raportissa.

               j.
                     Asioiden käsittely välimiesten kesken on luottamuksellista.

               k.
                     Välimiehet voivat pyytää tietoja asianmukaisiksi katsomistaan lähteistä ja kuulla asiantuntijoita. Välimiesten on toimitettava välimiesmenettelyn osapuolille ja kolmansille osapuolille kaikki asiantuntijoille annetut tai heiltä saadut tiedot. Välimiesmenettelyn osapuolilla on oltava tilaisuus esittää huomautuksia asiantuntijoilta saaduista tiedoista.

               l.
                     Välimiesten on kuultava välimiesmenettelyn osapuolia päättäessään mahdollisista välimiesmenettelykohtaisista muista menettelyistä.

               m.
                     Ellei 7 kohdan c alakohdasta muuta johdu, mikään näissä menettelyissä ei estä välimiesmenettelyn osapuolta tai kolmatta osapuolta julkistamasta yleisölle omaa kantaansa koskevia lausuntoja.

               8.
                     Riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevaa sopimusta sovelletaan kaikkiin välimiehenä näissä menettelyissä toimiviin henkilöihin sekä, siten kuin mainitussa sopimuksessa ja henkilöstösääntöjen asianomaisissa määräyksissä täsmennetään, niihin sihteeristön jäseniin, joita pyydetään avustamaan välimiehiä.

               9.
                     Jos välimiesmenettelyn osapuolet löytävät yhteisen ratkaisun ehdotetusta muutoksesta esitettyjä vastalauseita koskevaan kiistaan, niiden on ilmoitettava siitä välimiehille viipymättä. Ilmoituksen saatuaan välimiesten on päätettävä näitä osapuolia koskeva menettely. Yhteisesti sovitun ratkaisun yksityiskohdat on ilmoitettava komitealle, jossa sopimuksen osapuolet voivat esittää siitä huomautuksensa.

               Välimiesten vahvistamat ratkaisut

               10.
                     Välimiesten toimeksiannossa on edellytettävä, että välimiehet tekevät ratkaisun seuraavista:

               a.
                     kun kyse on sopimuksen XIX artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti ehdotetusta yksikön poistamisesta, onko valtion valvonta tai vaikutus poistettavaksi ehdotetun yksikön tämän sopimuksen piiriin kuuluvan hankinnan kohdalta käytännössä lakannut; tai

               b.
                     kun kyse on XIX artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti ehdotetusta muusta muutoksesta, säilytetäänkö ehdotetulla muutoksella oikeuksien ja velvoitteiden tasapaino ja sopimuksen osalta vallinnut yhteisesti sovittu soveltamisalan suhteellinen laajuus; soveltuvissa tapauksissa määritetään korvaavien järjestelyn laajuus.

               11.
                     Välimiesten on annettava välimiesmenettelyn osapuolille raportti, jossa he esittävät ratkaisunsa perusteluineen, 90 päivän kuluessa tai, jos välimiehet ovat muuttaneet aikataulua, 120 päivän kuluessa

               a.
                     välimiesten nimittämisestä, kun välimiesmenettely suoritetaan 1 kohdan mukaisesti; tai

               b.
                     pyynnön esittämisestä, kun välimiesmenettely suoritetaan 12 kohdan mukaisesti.

               Tässä kohdassa vahvistettua määräaikaa voidaan jatkaa välimiesmenettelyn osapuolten yhteisestä sopimuksesta. Komitean sihteeristön on viipymättä toimitettava raportti sopimuksen osapuolille, kun se on käännetty.

               12.
                     Jos välimiehet tekevät kielteisen ratkaisun 10 kohdan a alakohdan mukaisesti ja jos he eivät määritä korvaavia järjestelyjä 10 kohdan b alakohdan mukaisesti, mikä tahansa välimiesmenettelyn osapuolista voi sen jälkeen, kun välimiesten raportin jakelusta on kulunut vähintään 30 mutta enintään 60 päivää, pyytää samoja välimiehiä, jos he ovat käytettävissä, määrittämään korvaavien järjestelyjen laajuuden, jolla säilytetään sopimuksen osalta vallinnut yhteisesti sovittu soveltamisalan suhteellinen laajuus ja oikeuksien ja velvoitteiden tasapaino. Välimiesten on tällöin noudatettava komitean sopimuksen XIX artiklan 8 kohdan c alakohdan mukaisesti tekemää päätöstä, kun se on hyväksytty. Jos joku alkuperäisistä välimiehistä ei ole käytettävissä, hänen tilalleen nimitetään korvaava välimies 3–5 kohdan mukaisesti.

               Täytäntöönpano

               13.
                     Välimiesmenettelyn osapuolten on hyväksyttävä, että välimiesten ratkaisu on lopullinen.

               14.
                     Sopimuksen XIX artiklan 7 kohdan b alakohdan i alakohtaa sovellettaessa välimiesmenettelyn katsotaan päättyneen seuraavissa tapauksissa:

               a.
                     kun 11 artiklan mukainen raportti, joka ei anna oikeutta panna vireille lisämenettelyjä 12 kohdan mukaisesti, jaetaan sopimuksen osapuolille; tai

               b.
                     jos välimiesmenettelyn osapuolet eivät käytä niille 12 kohdan mukaisesti annettua oikeutta, kun kyseisessä kohdassa vahvistettu määräaika päättyy.

               Liite

               Ehdotus välimiesmenettelyn aikatauluksi

               Välimiesten on käytettävä 7 kohdan a alakohdan mukaisesti vahvistetun aikataulun perustana seuraavia:

               a.
                     Välimiesmenettelyn osapuolten kirjallisten lausumien vastaanottaminen:

               1)
                     Pyynnön esittänyt osapuoli:
                     ---------- 2 viikkoa

               2)
                     Vastaajana oleva osapuoli:
                     ---------- 2 viikkoa

               b.
                     Kolmansien osapuolten lausumien vastaanottaminen:
                     ---------- 1 viikko

               c.
                     Varsinainen kokous välimiesten kanssa:
                     ---------- 1–2 viikkoa

               d.
                     Vastaukset välimiesmenettelyn osapuolten ja kolmansien osapuolten kysymyksiin:
                     ---------- 1–2 viikkoa

               e.
                     Välimiesten ratkaisua koskevan raportin antaminen ja jakelu:
                     ---------- 4 viikkoa

               Välimiehet voivat 11 kohdan määräysten mukaisesti muuttaa edellä esitettyä aikataulua ja järjestää välimiesmenettelyn osapuolten kanssa lisäkokouksia niitä kuultuaan.


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle jatkaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY 28 e artiklan 1 kohdasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista

text:
                  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                                   Bryssel, 25.07.1997
                                                   KOM(97)405 lopu]].
                                      Ehdotus
                           NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
          luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle jatkaa jäsenvaltioiden
liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
    neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY 28 e artiklan 1 kohdasta poikkeavan
                                toimenpiteen soveltamista
                               (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak--- PERUSTELUT
    Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esitti 21 päivänä helmikuuta 1997 komission
    pääsihteeristössä       saapuneeksi         kirjatussa        kirjeessä     jäsenvaltioiden
    liikevaihtoverolainsäädännön            yhdenmukaistamisesta              -          yhteinen
    arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste1,                  17 päivänä
    toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan
    nojalla pyynnön saada jatkaa poikkeuksen soveltamista, joka on myönnetty sille 23
    päivänä marraskuuta 1992 tehdyllä neuvoston päätöksellä N:o 92/546/ETY2.
   Tässä päätöksessä Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa ottaa käyttöön
    erityistoimenpide, joka valtuuttaa toimivaltaisen viranomaisen määräämään, että
   tavaroiden yhteisöhankinnoissa veron perusteena pidetään markkina-arvoa, jos
   tavaran hankkija ei ole täysimääräisesti verovelvollinen ja jos tavaran toimittajan ja
   hankkijan välillä on kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty sukulaisuussuhde tai
   oikeudellinen taikka taloudellinen etuyhteys.
   Edellä mainitun 27 artiklan mukaisesti muille jäsenvaltioille on ilmoitettu Yhdistyneen
   kuningaskunnan pyynnöstä 6 päivänä toukokuuta 1997 päivätyllä kirjeellä.
   Yhteisen arvonlisäverojärjestelmän yleisten sääntöjen ja erityisesti 28 e artiklan 1
   kohdan perusteella tavaroiden yhteisöhankintojen veron peruste muodostuu niistä
   eristä, joiden perusteella samojen tavaroiden maan alueella suoritetun luovutuksen
   veron peruste on määrättävä 11 artiklan A kohdan mukaisesti.
   Direktiivin 11 artiklan A kohdassa vahvistetaan, että tavaroiden luovutuksen tai
   palvelujen suoritusten osalta veron peruste on kaikki se, mikä muodostaa luovuttajan
   tai suorittajan näistä liiketoimista ostajalta, vastaanottajalta tai kolmannelta saaman
   tai saatavan vastikkeen.
   Kuudennen direktiivin 27 artiklan 4 kohdan nojalla 11 päivänä huhtikuuta 1987
   tehdyllä neuvoston päätöksellä3 Yhdistynyt kuningaskunta sai kuitenkin luvan
   soveltaa poikkeusta 11 artiklaan.
   Tällä päätöksellä annettiin Yhdistyneelle kuningaskunnalle lupa määrätä, että
   tavaroiden, palvelujen tai tuonnin veron perusteena pidetään markkina-arvoa, jos
   vastaanottaja on kokonaan tai osittain vapautettu verosta ja jos tavaran toimittajan tai
   palvelun suorittajan ja vastaanottajan välillä tai tavaroiden tuojan ja sen henkilön
   välillä, jolle maksu näistä suoritetaan, on kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty
    sukulaisuussuhde tai oikeudellinen taikka taloudellinen etuyhteys.
    Yhteisön sisäkaupan verotuksen siirtymäjärjestelmän myötä 1 päivästä tammikuuta
    1993      alkaen     yhteisöhankinnan       käsite      otettiin     käyttöön      yhteisessä
1
  EYVL N.o L 145, 13.6.1977, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/95/EY
  (EYVL N:o L 338, 28.12.1996, s. 89).
2
  EYVLN:oL 351, 2.12.1992, s. 34
3
  EYVLN.oL 132, 21.5.1987, s. 22
 ---pagebreak---    arvonlisäverojärjestelmässä veronalaisena liiketoimintana. Tämän vuoksi Yhdistynyt
   kuningaskunta sai päätöksellä 92/546/ETY luvan ottaa käyttöön erityistoimenpiteen,
  joka poikkeaa kuudennen direktiivin 28 e artiklan 1 kohdasta, joka koskee tavaroiden
   yhteisöhankintojen veron perustetta.
   Kyseinen erityistoimenpide on veronkiertoa estävä säännös, jonka tarkoituksena on
   estää verovelvollista keinotekoisesti alentamasta siihen etuyhteydessä olevalta
   osapuolelta perittävää hintaa. Tällä toimenpiteellä voidaan esimerkiksi torjua
   veronkiertoa tapauksessa, jossa verosta kokonaan tai osittain vapautettu yhtiö
   perustaa siihen etuyhteydessä olevan täysimääräisesti verovelvollisen yhtiön tai
   käyttää tällaista yhtiötä, joka ostaa suuria määriä tavaroita, saa maksetun veron
   palautuksena takaisin ja veloittaa sitten näistä tavaroista tai osasta niitä vähäisen
   hinnan kokonaan tai osittain verosta vapautetulta yhtiöltä.
   Päätöksellä 92/546/ETY myönnettiin väliaikainen lupa. Koska kyseinen
   erityistoimenpide      koskee      ainoastaan       yhteisöhankintoja,   jotka    ovat
   siirtymäjärjestelmille ominaisia verollisia liiketoimia, luvan päättymispäivämäärä (31
   päivä joulukuuta 1996) on sama kuin lopullisen arvonlisäverojärjestelmän
   käyttöönotolle asetettu päivä ja siis siirtymäjärjestelmän päättymisen päivä.
   Koska siirtymäjärjestelmän säännöksiä sovelletaan edelleen, komissio katsoo, että
   Yhdistyneelle kuningaskunnalle on annettava lupa jatkaa kuudennen direktiivin 28 e
   artiklan 1 kohdasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista 31 päivään joulukuuta
   1999.
  Komission on itse asiassa vahvistanut 10 päivänä heinäkuuta 19964 yhteisen
   arvonlisäverojärjestelmän käyttöönottoa koskevan työohjelman, jossa säädetään
   asteittaisesta etenemisestä kohti uutta järjestelmää. Koska viimeinen
   ehdotuskokonaisuus on tarkoitus esittää vuoden 1999 puolivälissä, lupa on suotavaa
   myöntää 31 päivään joulukuuta 1999, sillä näin on mahdollista arvioida tämän
   poikkeusten soveltuvuutta uuden arvonlisäverojärjestelmän osana kehitettyyn
   lähestymistapaan.
4
  KOM(96) 328 lopullinen, 22.7.1996
                                              "L
 ---pagebreak---                                               Ehdotus:
                                     NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle jatkaa jäsenvaltioiden
 liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun
     neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY 28 e artiklan 1 kohdasta poikkeavan
                                     toimenpiteen soveltamista
       EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
       ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
       ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta -
       yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä
       toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin (77/388/ETY)1, ja
       erityisesti sen 27 artiklan,
       ottaa huomioon 23 päivänä marraskuuta 1992 tehdyn neuvoston päätöksen
       92/546/ETY2,
       ottaa huomioon komission ehdotuksen,
       sekä katsoo, että
      kuudennen direktiivin 27 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi komission
       ehdotuksesta yksimielisesti päättää antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön tästä
       direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä tai jatkaa niiden soveltamista
      veronkannon yksinkertaistamiseksi taikka tietyntyyppisten veropetosten tai veron
      kiertämisen estämiseksi,
       Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on komission pääsihteeristössä 21 päivänä
      helmikuuta 1997 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt lupaa jatkaa sille aiemmin
      neuvoston päätöksellä 92/546/ETY 31 päivään joulukuuta 1996 myönnetyn
       poikkeuksen soveltamista,
      toisille jäsenvaltioille on ilmoitettu Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä 6 päivänä
      toukokuuta 1997,
       päätöksen 92/546/ETY perusteella Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa
       ottaa käyttöön erityistoimenpide, joka valtuuttaa toimivaltaisen viranomaisen
       määräämään, että tavaroiden yhteisöhankinnoissa veron perusteena pidetään
       markkina-arvoa, jos tavaran hankkija ei ole täysimääräisesti verovelvollinen ja jos
1
     EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s.l, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direkUivillä 96/95/EY
     (EYVL N:o L 338, 28.12.1996, s.89)
2
     EYVL N:oL 351, 2.12.1992, s. 34
 ---pagebreak---    tavaran toimittajan ja hankkijan välillä on kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty
    sukulaisuussuhde tai oikeudellinen taikka taloudellinen etuyhteys,
   päätös 92/546/ETY, joka antoi Yhdistyneelle kuningaskunnalle oikeuden ottaa
   käyttöön neuvoston 11 päivänä huhtikuuta 1987 hyväksymän päätöksen3 sallimia
   eritystoimenpiteitä, antaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle luvan määrätä, että
   tavaroiden, palvelujen tai tuonnin veron perusteena pidetään markkina-arvoa, jos
   vastaanottaja on kokonaan tai osittain vapautettu verosta ja jos tavaran toimittajan tai
   palvelun suorittajan ja vastaanottajan välillä tai tavaroiden tuojan ja sen henkilön
   välillä, jolle maksu näistä suoritetaan, on kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty
   sukulaisuussuhde tai oikeudellinen taikka taloudellinen etuyhteys,
   kyseisen toimenpiteen tarkoituksena on estää verovelvollista, jolla on tietty
   kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty sukulaisuussuhde tai oikeudellinen tai
   taloudellinen etuyhteys, alentamasta keinotekoisesti verollisten liiketoimien hintaa,
   Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen4 mukaan kansallisten erityistoimenpiteiden,
   jotka tähtäävät verovilpin ja veronkierron estämiseen, tulee olla täsmällisesti
   määriteltyjä ja ne saavat poiketa arvonlisäveron perusteen määräämiseen käytetyistä
   säännöksistä vain sen verran, kuin on välttämätöntä tavoitteen saavuttamiseksi,
  erityistoimenpiteitä on sovellettava vain tapauksissa, joissa viranomaiset pystyvät
  osoittamaan, että kuudennen direktiivin 28 e artiklan mukaisesti määritettyyn veron
  perusteeseen on vaikuttanut sukulaisuussuhde tai oikeudellinen taikka taloudellinen
  etuyhteys, viranomaiset eivät voi toimia pelkän oletuksen perusteella ja asianosaisille
  osapuolille on annettava tilaisuus esittää todisteita kantansa tueksi, jos he kiistävät
  viranomaisten vahvistaman käyvän arvon suuruuden,
   toimenpiteen soveltamisala on rajattu, jos sitä sovelletaan ainoastaan verollisiin
   liiketoimiin, joissa vastaanottaja on kokonaan tai osittain vapautettu verosta,
  poikkeuksen rajoitettu soveltamisala huomioon ottaen erityistoimenpide on järkevässä
  suhteessa siihen tavoitteeseen, johon pyritään,
   komissio on vahvistanut 10 päivänä heinäkuuta 1996 työohjelman5 sekä aikataulun
   ehdotuksille, joissa säädetään asteittaisesta etenemisestä kohti yhtenäismarkkinoiden
   uutta yhteistä arvonlisäverojärjestelmää,
   koska viimeinen ehdotuskokonaisuus on tarkoitus esittää vuoden 1999 puolivälissä,
    lupa myönnetään 31 päivään joulukuuta 1999, sillä näin on mahdollista arvioida
   tämän poikkeuksen soveltuvuutta uuden arvonlisäverojärjestelmän osana kehitettyyn
    yleiseen lähestymistapaan, ja
    tämä poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen
    omiin varoihin,
3
  EYVLNroL 132, 21.5.1987, s. 22
4
  Ks. tuomiot 10. huhtikuuta 1984 komissio/Belgia (324/82, oikeustapauskokoelma 1984, sivu 1861,
  kohta 29) ja 29. toukokuuta 1997 Werner Skripalle (63/96, oikeustapauskokoelma 1997, s: 0000).
5
  KOM(96) 328 lopullinen, 22.7.1996
 ---pagebreak--- ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                     1 artikla
     Poiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 28 e artiklan 1 kohdassa
      säädetään, Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa 31 päivään
     joulukuuta 1999 soveltaa eritystoimenpidettä, joka valtuuttaa toimivaltaisen
     viranomaisen määräämään, että tavaroiden yhteisöhankinnoissa veron
     perusteena pidetään markkina-arvoa, kun molemmat seuraavat ehdot
     täyttyvät:
     - henkilö, joka hankkii tavaroita tai palveluksia, ei ole täysimääräisesti
         verovelvollinen ja jos tavaran toimittajan ja hankkijan välillä on
         kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty tietty sukulaisuussuhde tai
         oikeudellinen taikka taloudellinen etuyhteys;
     - useammat tosiseikat antavat mahdollisuuden todeta, että tämä
         sukulaisuussuhde tai oikeudellinen taikka taloudellinen etuyhteys on
         vaikuttanut 28 e artiklan mukaiseen veroperusteen määräyty
                                          2 artikla
     Tämä päätös on osoitettu Yhdistyneelle kuningaskunnalle.
     Tehty Brysselissä
                                                       Neuvoston puolesta
                                                       Puheenjohtaja
 ---pagebreak---                                                               ISSN 1024-4492
                                                    KOM(97) 405 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                                09 06
                                        Luettelonumero : CB-CO-97-405-FI-C
                                                         ISBN 92-78-23540-7
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg


Avis juridique important

|

51997PC0681

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sekä liitteessä III olevan hankkeen N:o 8 osalta  /* KOM/97/0681 lopull. - COD 97/0358 */

Virallinen lehti nro C 120 , 18/04/1998 s. 0014

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sekä liitteessä III olevan hankkeen N:o 8 osalta (98/C 120/08) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(97) 681 lopull. - 97/0358(COD)(Komission esittämä 4 päivänä maaliskuuta 1998)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 129 d artiklan ensimmäisen kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen,ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon,toimivat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen,sekä katsovat, että:1) yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY (1) muodostaa yleisen viitekehyksen, joka kattaa Euroopan laajuista liikenneverkkoa koskevien suunniteltujen toimenpiteiden tavoitteet, painopisteet ja päälinjat samoin kuin yhteistä etua koskevat hankkeet,2) Euroopan laajuisen liikenneverkon luominen ja kehittäminen edistävät sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittumista sekä henkilöiden ja tavaroiden kestävää liikkuvuutta,3) näiden tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan laajuinen liikenneverkko on tarkoitettu multimodaaliseksi infrastruktuuriverkoksi, joka yhdistää eri kuljetusmuodot,4) eri kuljetusmuotojen yhdentäminen multimodaalisessa verkossa edellyttää liityntäkohtia, joihin kuuluvat myös merisatamat, sisävesisatamat ja intermodaaliterminaalit,5) päätöksen N:o 1692/96/EY liitteessä I olevat verkostokaaviot koostuvat olennaisesti sarjasta yhteyksiä, kun taas eri liityntäkohtia lukuun ottamatta lentoasemia ei ole verkostokaavioissa yksilöity,6) sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien verkostokaavioissa ei toissijaisuusperiaatteen mukaisesti olisi määriteltävä täsmällisiä sijaintipaikkoja; suurten kaupunkialueiden terminaalit olisi ryhmiteltävä yhdeksi uudelleenlastausalueeksi,7) komissio esitteli 29 päivänä toukokuuta 1997 antamassaan tiedonannossa (2) Euroopan laajuiset rautateiden rahtiliikenteen valtaväylät, aikomuksensa mukaisesti edistää eräiden tällaisten valtaväylien nopeaa perustamista; terminaalit ja/tai uudelleenlastausalueiden yksilöinti olisi yhteensovitettava kansainvälisten, pääsyltään vapaiden rautatierahtiväylien kehittämisen kanssa,8) Dublinissa 13 ja 14 päivänä joulukuuta 1996 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti, että Essenin Eurooppa-neuvoston laatimassa luettelossa olevasta hankkeesta N:o 8 olisi tehtävä Portugalin ja Espanjan muuhun Eurooppaan yhdistävä multimodaalinen yhteys, ja9) tämän vuoksi päätöstä N:o 1692/96/EY olisi muutettava,OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:1 artikla Muutetaan päätös N:o 1692/96/EY seuraavasti:1. Lisätään 10 artiklan 4 kohtaan luetelmakohta seuraavasti:"- edistää osaltaan uusien rautatiepalvelujen kehittämistä edelleen erityisesti, kun nämä perustuvat `Euroopan laajuisiin rautateiden rahtiliikenteen valtaväyliin`, jotka ovat kansainvälisiä, pääsyltään vapaita rautatierahtiväyliä."2. Muutetaan 11 artikla seuraavasti:a) Korvataan 3 kohta seuraavasti:"3. Sisävesisatamat ovat verkon osa, nimenomaan tämän artiklan 2 kohdassa ja 14 artiklassa tarkoitettujen sisävesiväylien ja muiden kuljetusmuotojen välisinä liityntäkohtina."b) Lisätään 3 a kohta seuraavasti:"3 a. Verkkoon kuuluvat sisävesisatamata) ovat avoimia kaikelle kaupalliselle liikenteelleb) sijaitsevat liitteessä I olevassa 4 jakson sisävesiliikenteen verkostokaaviossac) on yhdistetty muihin liitteessä I esitettyihin Euroopan laajuisiin liikenneväyliind) tarjoavat intermodaalisten kuljetusten uudelleenlastaukseen tarvittavan laitteiston."3. Korvataan 12 artikla seuraavasti:"12 artikla1. Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon kuuluu merisatamia, jotka ovat avoimia kaikelle kaupalliselle liikenteelle ja jotka on yksilöity liitteessä I olevassa 5 jakson verkostokaavioissa. Merisatamat mahdollistavat meriliikenteen kehittymisen ja toimivat saarille suuntautuvan meriliikenteen sekä meriliikenteen ja muiden liikennemuotojen liityntäkohtina. Ne tarjoavat laitteita ja palveluja liikenteenharjoittajille. Niiden infrastruktuurit tarjoavat palveluja matkustaja- ja tavaraliikenteelle, mukaan lukien lauttapalvelut ja lyhyen ja pitkän matkan laivaliikennepalvelut, myös rannikkoliikenne, sekä yhteisön että kolmansien maiden kanssa tarvittavia liikenneyhteyksiä varten.2. Verkkoon kuuluvien merisatamien on täytettävä jokin seuraavista perusteista:a) vuosittainen liikenteen kokonaismäärä on vähintään 1 miljoonaa tonnia rahtia, taib) vuosittainen liikenteen kokonaismäärä on vähintään 200 000 kansainvälisen liikenteen matkustajaa (kahden eri maassa sijaitsevan sataman välinen liikenne).Aigeian- ja Joonianmeren saarten osalta henkilöliikenteen vähimmäismäärään saa sisältyä kotimaanliikenteen matkustajat sillä edellytyksellä, että satamien välimatka on yli 5 kilometriä, taikkac) tarjottavia yhteyksiä Euroopan laajuisen liikenneverkon maayhteyksien välillä varmistaen siten katkeamattomat yhteydet yhteisössä.3. Yhteistä etua koskevien merisatamahankkeiden tai merisatamiin liittyvien hankkeiden on täytettävä 7 artiklassa asetettujen perusteiden lisäksi liitteessä II olevat perusteet ja tekniset erittelyt."4. Muutetaan 14 artikla seuraavasti:a) Korvataan 1 kohdan toinen luetelmakohta seuraavasti:"- terminaalit, joissa on rautatieliikenteestä sisävesi- ja maantieliikenteeseen suuntautuvan intermodaalisen uudelleenlastauksen mahdollistavat laitteet jo jotka on yksilöity liitteessä I olevissa verkostokaavioissa,"b) Lisätään 2 ja 3 kohta seuraavasti:"2. Verkkoon kuuluvien terminaalien on oltava- avoimia kaikelle kaupalliselle liikenteelle,- sijaittava jonkin liitteessä I olevassa verkostokaaviossa N:o 7.1 yksilöidyn rautatieväylän varrella tai oltava siihen yhteydessä. Suurten kaupunkialueiden terminaalit ryhmitellään yhdeksi uudelleenlastausalueeksi,- tarjottava intermodaalisten kuljetusten uudelleenlastaukseen tarvittava laitteisto.3. Yhdistettyjen kuljetusten verkkoon liittyvät yhteistä etua koskevien hankkeiden on täytettävä 7 artiklassa asetettujen perusteiden lisäksi liitteessä II olevat perusteet ja tekniset erittelyt."5. Korvataan 19 artikla seuraavasti:"19 artiklaErityishankkeetLiitteessä III on esitetty viitteellisesti ne liitteissä I ja II ja muissa tämän päätöksen määräyksissä yksilöidyt hankkeet, jotka Essenin ja Dublinin Eurooppa-neuvostot katsoivat erityisen tärkeiksi."6. Muutetaan liite I, II ja III tämän päätöksen liitteen mukaisesti.2 artikla Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.3 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.(1) EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1.(2) KOM(97) 242 lopullinen.LIITE 1. Muutetaan liite I seuraavasti:a) Korvataan 5 jakson sisällysluettelo seuraavasti:"5.0. Eurooppa5.1. Itämeri5.2. Pohjanmeri5.3. Atlantti5.4. Välimeri-länsiosa5.5. Välimeri-itäosa".b) Korvataan 7 jakson sisällysluettelo seuraavasti:"7.1.0. Eurooppa7.1.1. Belgia/Saksa/Ranska/Luxemburg/Alankomaat/Itävalta7.1.2. Espanja/Portugali/Irlanti/Yhdistynyt kuningaskunta7.1.3. Tanska/Suomi/Ruotsi7.1.4. Kreikka/Italia7.2. Sisävesiliikenneväylät ja sisävesisatamat".c) Lisätään verkostokaaviot N:o 5.0-5.5 (Merisatamat) ja korvataan verkostokaaviot N:o 7.1-A (Yhdistetyt kuljetukset-rautatiekäytävät), N:o 7.1-B (suuressa mittakaavassa) ja N:o 7.2 (Sisävesiliikenneväylät) verkostokaavioilla N:o 7.1.0-7.1.4 (Yhdistettyjen kuljetusten liikenneväylät ja terminaalit/uudelleenlastausalueet) ja 7.2 (Sisävesiliikenneväylät ja sisävesisatamat). Näiden verkostokaavioiden teksti on lisäyksessä.2. Muutetaan liite II seuraavasti:a) Lisätään 3 jaksoon kolmas luetelmakohta seuraavasti:"- uusien rautatiepalvelujen kehittämistä erityisesti, kun nämä perustuvat Euroopan laajuisiin rautateiden rahtiliikenteen valtaväyliin."b) Korvataan 4 jakson ensimmäinen alakohta seuraavasti:"SisävesisatamatLiitteessä I esitettyihin yhteyksiin ja sisävesisatamiin liittyvien hankkeiden lisäksi pidetään yhteistä etua koskevina kaikkia sellaisia infrastruktuurihankkeita, jotka kuuluvat yhteen tai useampaan seuraavista luokista:1. Pääsy sisävesiväylältä satamaan2. Satama-alueen sisäinen satamainfrastruktuuri3. Muu satama-alueen sisäinen liikenneinfrastruktuuri4. Muu sataman ja Euroopan laajuisen liikenneverkon eri osien välinen liikenneinfrastruktuuri".c) Muutetaan 5 jakso seuraavasti:i) 1 kohdasta tulee 2 kohta, ja korvataan se seuraavasti:"2. Yhteistä etua koskevat satamahankkeet ja niihin liittyvät hankkeetSatamainfrastruktuurihankkeiden ja satamiin liittyvien infrastruktuurihankkeiden on kuuluttava yhteen tai useampaan seuraavista luokista:A. Pääsy satamaan mereltä tai sisävesiväylältä, mukaan lukien jäänmurtajakaluston kustannuksetB. Satama-alueen sisäinen infrastruktuuriC. Maaliikenneinfrastruktuuri, joka liittää sataman Euroopan laajuisen liikenneverkon muihin osiin."ii) 2 kohdasta tulee 1 kohta, ja korvataan otsake seuraavasti:"1. Yhteistä etua koskevien satamahankkeiden ja satamiin liittyvien hankkeiden tavoitteet".iii) Korvataan 3 kohta seuraavasti:"3. Yhteistä etua koskevien satamahankkeiden ja satamiin liittyvien hankkeiden lajitErityistä huomiota kiinnitetään hankkeisiin, jotka koskevat- lyhyiden merikuljetusten ja meri-jokikuljetusten kehittämistä mukaan lukien tarvittava infrastruktuuri- satamainfrastruktuurin parantamista erityisesti saarien ja syrjäseutujen satamissa- sisämaanyhteyksien luomista ja parantamista, erityisesti rautatie- ja sisävesiyhteyksiä hyödyntämällä- hallinto- ja tietojärjestelmien, kuten elektronisen tietojenvaihtojärjestelmän (EDI), kehittämistä ja asentamista."iv) Lisätään 4 kohta seuraavasti:"4. ErityisvaatimuksetEuroopan laajuisiin verkkoihin liittyvää yhteisön rahoitustukea ei voida yleensä myöntää satama-alueiden infrastruktuuri-investointeihin (paitsi EDI-järjestelmän osalta) lukuun ottamatta liitteessä II olevassa 7 jaksossa tarkoitettuja yhteistä etua koskevia, satama-alueilla toteutettavia hankkeita, jotka liittyvät yhdistettyihin kuljetuksiin. Infrastruktuuri-investointeihin voi tukikelpoisilla alueilla saada osarahoitusta koheesio- ja rakennerahastoista.Hankkeen on edistettävä:- liikenteen integrointia euroopanlaajuiseen liikenneverkkoon tai multimodaaliliikenneketjuuntaikka- ympäristöä pilaamattomien liikennemuotojen käytön kehittämistä."d) Korvataan 7 jakson kolmas luetelmakohta seuraavasti:"- satama-alueiden muuttamista siten, että voidaan kehittää tai parantaa meriliikenteen sekä rautatie- ja sisävesiliikenteen välillä yhdistetyissä kuljetuksissa tehtäviä siirtoja,"3. Muutetaan liite III seuraavasti:a) Korvataan otsake seuraavasti:"Luettelo Essenin ja Dublinin Eurooppa-neuvostojen hyväksymästä neljästätoista hankkeesta".b) Korvataan hankkeen N:o 8 määrittely (Moottoritie Lissabon-Valladolid) seuraavalla ilmaisulla:"Portugalin ja Espanjan sekä muun Euroopan välinen multimodaalinen yhteys".


				|

		52012PC0666

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Latvian tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista annetun täytäntöönpanopäätöksen 2009/1008/EU muuttamisesta /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Neuvosto voi yhteisestä
arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin
2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan 1 kohdan mukaisesti
antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön
mainitusta direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon
yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten tai veron kiertämisen
estämiseksi.
Latvian tasavalta, jäljempänä ’Latvia’, pyysi
komission 20. huhtikuuta 2012 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä lupaa jatkaa
alv-direktiivin 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista.
Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Latvian
hakemuksen tiedoksi muille jäsenvaltioille 30. heinäkuuta 2012 päivätyllä
kirjeellä (Espanjalle asia annettiin tiedoksi 31. heinäkuuta 2012 päivätyllä
kirjeellä). Komissio ilmoitti Latvialle 2. elokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä
saaneensa kaikki hakemuksen arviointiin tarvitsemansa tiedot.
Yleinen tausta
Latvia haluaa jatkaa käännetyn
verovelvollisuuden järjestelmän soveltamista sahatavaran luovutuksiin. Latvian
toimittamien tietojen perusteella näyttää siltä, että Latvian
sahatavaramarkkinoita hallitsevat yhä suurelta osin pienet yhtiöt ja
yksittäiset tavaroiden luovuttajat ja palvelun suorittajat, jotka katoavat
usein jäljettömiin maksamatta veroviranomaisille veroa, mutta jättävät
kuitenkin asiakkailleen alv-vähennykseen kelpaavan kauppalaskun.
Käännetyn verovelvollisuuden järjestelmässä
asiakas on velvollinen maksamaan alv:n veroviranomaisille, kunhan asiakas
täyttää arvonlisäverovelvolliselta edellytettävät vaatimukset. Käytännössä tämä
johtaa siihen, ettei sahatavaroiden luovuttaja laskuta arvonlisäveroa
asiakkaaltaan, joka voisi ilmoittaa ja vähentää vastaavan arvonlisäveron yhtä
aikaa, edellyttäen että asiakkaalla on täysi vähennysoikeus. Arvonlisäveroa ei
siis tosiasiallisesti makseta valtionkassaan. Järjestelmää sovelletaan Latvian
alueella, eikä se vaikuta millään tavoin rajatylittäviin liiketoimiin.
Tämä poikkeustoimenpide (joka poikkeaa
tuolloin sovelletusta kuudennesta direktiivistä[1], joka on korvattu alv-direktiivillä
tekemättä merkittäviä muutoksia sen sisältöön) myönnettiin alun perin vuoden
2003 liittymisasiakirjassa[2]
ja tarkemmin sen liitteessä VIII olevan 7 luvun 1 kohdan b alakohdassa 30.
huhtikuuta 2005 saakka. Toimenpiteen soveltamista jatkettiin sittemmin 31.
joulukuuta 2009 saakka 24. huhtikuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä
2006/42/EY[3]
ja 31. joulukuuta 2012 saakka 7. joulukuuta 2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä
2009/1008/EU[4].
Komission käsityksen mukaan alkuperäisen
poikkeuksen myöntämisperusteet ovat edelleen voimassa. Latvia väittää, että
alv-petosten riski on monien indikaattorien mukaan edelleen suuri tällä alalla.
Poikkeuksen soveltamista olisi sen vuoksi jatkettava määräaikaisesti.
Koska poikkeusta on jo sovellettu melko
pitkään, komissiolle olisi kuitenkin toimitettava arviointiraportti ja
soveltamisen jatkamista koskeva hakemus viimeistään 1. huhtikuuta 2015, jos
Liettua haluaa jatkaa poikkeuksen soveltamista vielä vuoden 2015 jälkeen.
Voimassa olevat aiemmat säännökset
Muille jäsenvaltioille on myönnetty
vastaavanlaisia alv-direktiivin 193 artiklaa koskevia poikkeuksia.
Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
politiikkaan ja muihin tavoitteisiin
Ei koske tätä ehdotusta.
2.           KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN
TULOKSET
Intressitahojen kuuleminen
Ei ollut tarpeen.
Asiantuntijatiedon käyttö
Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu.
Vaikutusten arviointi
Päätösehdotuksella pyritään estämään
alv-petoksia Latvian sahatavaramarkkinoilla, ja sillä on todennäköisesti
myönteisiä vaikutuksia.
Koska poikkeuksen soveltamisala on suppea ja
sen voimassaoloaika rajallinen, vaikutukset olisivat kuitenkin vähäisiä.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus
Luvan antaminen Latvialle jatkaa
alv-direktiivin 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen eli
sahatavaraliiketoimia koskevan käännetyn verovelvollisuusjärjestelmän soveltamista.
Oikeusperusta
Alv-direktiivin 395 artikla.
Toissijaisuusperiaate
Jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön
alv-direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä, on saatava siihen mainitun
direktiivin 395 artiklan mukainen neuvoston lupa, joka annetaan neuvoston
päätöksenä. Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen mukainen.
Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen
seuraavista syistä:
Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta
pyynnöstä annettavaa lupaa, eikä siihen liity velvollisuuksia.
Koska poikkeuksen soveltamisalaa on
rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen.
Sääntelytavan valinta
Alv-direktiivin 395 artiklan mukaan neuvosto
voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa luvan ottaa käyttöön yhteisistä
alv-säännöistä poikkeavia toimenpiteitä. Neuvoston päätös on parhaiten
soveltuva sääntelytapa myös sen vuoksi, että se voidaan osoittaa yksittäisille
jäsenvaltioille.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei ole vaikutusta unionin
talousarvioon.
5.           VALINNAISET TIEDOT
Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai
raukeamislauseke
Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen.
2012/0315 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
luvan antamisesta Latvian tasavallalle jatkaa
yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193
artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista annetun täytäntöönpanopäätöksen
2009/1008/EU muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä
28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston
direktiivin 2006/112/EY[5]
ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Latvia pyysi komission 20
päivänä huhtikuuta 2012 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä lupaa jatkaa niistä
direktiivin 2006/112/EY säännöksistä poikkeavan toimenpiteen soveltamista,
joissa säädetään siitä, kuka on velvollinen maksamaan arvonlisäveron (alv)
veroviranomaisille.
(2)       Komissio antoi direktiivin
2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Latvian hakemuksen tiedoksi muille
jäsenvaltioille 30 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä. Espanjalle
hakemus annettiin kuitenkin tiedoksi 31 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyllä
kirjeellä. Komissio ilmoitti Latvialle 2 päivänä elokuuta 2012 päivätyllä
kirjeellä saaneensa kaikki hakemuksen arviointiin tarvitsemansa tiedot.
(3)       Latvian sahatavaramarkkinoita
hallitsevat yhä pienet paikalliset yhtiöt ja yksittäiset tavarantoimittajat.
Markkinoiden ja niillä toimivien yritysten luonteen takia alalla esiintyy
veropetoksia, joita veroviranomaisten on ollut vaikea valvoa. Väärinkäytösten
torjumiseksi Latvian arvonlisäverolainsäädäntöön on lisätty erityissäännös,
jonka mukaan veron on sahatavaraliiketoimien yhteydessä velvollinen maksamaan
se arvonlisäverovelvollinen, jolle verolliset tavarat luovutetaan tai
verolliset palvelut suoritetaan. Tämä toimenpide poikkeaa direktiivin
2006/112/EY 193 artiklasta, jossa säädetään, että sisäisen järjestelmän mukaan
tavarat luovuttava tai palvelut suorittava verovelvollinen on yleensä
velvollinen maksamaan veron.
(4)       Luvan antamisesta Latvian
tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin
2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista 7 päivänä
joulukuuta 2009 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2009/1008/EU[6] mukaisen
poikkeustoimenpiteen soveltamisen perusteena ollut oikeudellinen ja
tosiasiallinen tilanne on pysynyt muuttumattomana. Latvian toimittamien
tietojen perusteella näyttää siltä, että alv-petosten riski on edelleen suuri
tällä alalla. Sen vuoksi Latvialle olisi annettava lupa jatkaa toimenpiteen
soveltamista määräajan.
(5)       Jos Latvia katsoo, että
poikkeustoimenpidettä on tarpeen jatkaa vielä vuoden 2015 jälkeen, sen olisi
toimitettava komissiolle toimenpiteen soveltamista koskeva kertomus ja
toimenpiteen jatkamista koskeva hakemus viimeistään 31 päivänä maaliskuuta
2015.
(6)       Poikkeus ei vaikuta
kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin unionin omiin varoihin,
(7)       Sen vuoksi päätöstä
2009/1008/EU olisi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Muutetaan päätös 2009/1008/EU seuraavasti:
1)         Korvataan 2 artiklassa päivämäärä
”31 päivään joulukuuta 2012” päivämäärällä ”31 päivään joulukuuta 2015”.
2)         Lisätään 2 a artikla
seuraavasti:
”2 a artikla
Tässä päätöksessä säädetyn toimenpiteen
voimassaolon jatkamista koskeva hakemus on toimitettava komissiolle viimeistään
30 päivänä maaliskuuta 2015, ja sen mukana on oltava kertomus toimenpiteen
soveltamisesta.”
2 artikla
Tämä päätös on
osoitettu Latvian tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               Neuvoston
direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden
liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä:
yhdenmukainen määräytymisperuste (EYVL L 145, 13.6.1977).
[2]               EUVL L 236, 23.9.2003,
s. 33.
[3]               EUVL L 25, 28.1.2006,
s. 31.
[4]               EUVL L 347, 24.12.2009,
s. 30.
[5]               EUVL L 347, 11.12.2006,
s. 1.
[6]               EUVL L 347, 24.12.2009,
s. 30.


				|

		52012PC0607

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission hallintokomiteassa esitettävästä Euroopan unionin kannasta tehostettuja lasten turvajärjestelmiä koskevaan sääntöluonnokseen /* COM/2012/0607 final - 2012/0291 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
·
Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan
talouskomissio (UNECE) kehittää kansainvälisellä tasolla yhdenmukaistettuja
vaatimuksia, joiden tarkoituksena on poistaa kaupan tekniset esteet vuoden 1958
tarkistetun sopimuksen sopimuspuolten välisestä moottoriajoneuvojen ja niissä
käytettävien järjestelmien kaupasta ja varmistaa tällaisten ajoneuvojen ja
järjestelmien osalta korkeatasoinen turvallisuus ja ympäristönsuojelu.
UNECE on äskettäin saanut valmiiksi
sääntöluonnoksen yhdenmukaisista hyväksyntävaatimuksista, jotka koskevat
moottoriajoneuvoissa käytettäviä tehostettuja lasten turvajärjestelmiä.[1] Sääntöluonnoksen tavoitteena on
taata, että moottoriajoneuvoissa kuljetettavilla, tällaisissa järjestelmissä
istuvilla lapsilla on korkeatasoinen suoja.
EU:n tasolla asiaa säännellään turvavöiden ja
lasten turvalaitteiden pakollisesta käytöstä ajoneuvoissa annetulla neuvoston
direktiivillä 91/671/ETY,[2]
jonka 2 artiklassa säädetään asianmukaisten lasten turvalaitteiden pakollisesta
käytöstä moottoriajoneuvoissa.
Tässä ehdotuksessa pyritään määrittelemään
unionin kanta mainittuun UNECE:n sääntöluonnokseen, jotka koskevat tehostettuja
lasten turvajärjestelmiä, ja tarkoituksena on säätää siitä, että unioni äänestää
komission edustamana kyseisen luonnoksen hyväksymisen puolesta.
Myöhemmin vahvistetaan toimenpiteitä, joiden
myötä tehostettuja lasten turvajärjestelmiä koskevaa UNECE:n sääntöluonnosta
voidaan soveltaa Euroopan unionissa tällaisten järjestelmien tyyppihyväksynnässä
ja mahdollistetaan se, että EU:n kansalaiset voivat käyttää näitä järjestelmiä.
·
Yleinen tausta
Moottoriajoneuvojen, niiden perävaunujen sekä
niihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden
yleiseen turvallisuuteen liittyvistä tyyppihyväksyntävaatimuksista 13.
heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY)
N:o 661/2009[3]
vahvistetaan lasten turvajärjestelmien tyyppihyväksyntään sovellettavat
perusvaatimukset viittaamalla suoraan UNECE:n sääntöön nro 44 –
Moottoriajoneuvojen lapsimatkustajien turvalaitteiden hyväksyntää koskevat
yhdenmukaiset vaatimukset (”lasten turvajärjestelmät”).[4] Oli tarpeen viitata suoraan
lasten turvajärjestelmien tyyppihyväksyntää koskeviin UNECE:n ja näin ollen
myös EU:n tasolla sovellettaviin vaatimuksiin.
Näin ollen unionin on tarkoitus äänestää
tehostettuja lasten turvajärjestelmiä koskevan UNECE:n sääntöluonnoksen
hyväksymisen puolesta, jotta saadaan vahvistettua kansainvälisellä tasolla
yhdenmukaistetut vaatimukset, joilla helpotetaan kansainvälistä kauppaa. Tämän
ansiosta eurooppalaisten yritysten on tarpeen noudattaa vain yksiä lasten
turvajärjestelmien uutta sukupolvea koskeviin toimenpiteisiin liittyviä
vaatimuksia, jotka on tunnustettu maailmanlaajuisesti eli vuoden 1958
tarkistetun UNECE-sopimuksen sopimuspuolina olevissa maissa.
·
Voimassa olevat aiemmat säännökset
Moottoriajoneuvojen turvavöitä ja
turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettu
neuvoston direktiivi 77/541/ETY[5]
siltä osin kuin kyse on direktiivin liitteessä XVII vahvistetuista lasten
turvajärjestelmiä koskevista vaatimuksista.
Turvavöiden ja lasten turvalaitteiden
pakollisesta käytöstä ajoneuvoissa annettu neuvoston direktiivi 91/671/ETY,
jossa on säännöksiä lasten turvalaitteiden käytöstä moottoriajoneuvoissa.
Yleistä turvallisuutta koskeva asetus (EY) N:o
661/2009, jossa viitataan suoraan UNECE:n sääntöön nro 44 –
Moottoriajoneuvojen lapsimatkustajien turvalaitteiden hyväksyntää koskevat
yhdenmukaiset vaatimukset (”lasten turvajärjestelmät”).
·
Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
politiikkaan ja muihin tavoitteisiin
Ehdotus on turvavöiden ja lasten
turvajärjestelmien käyttöä koskevan asetuksen (EY) N:o 91/671 tavoitteiden
mukainen ja siis johdonmukainen suhteessa moottoriajoneuvoissa kuljetettavien
lasten turvallisuuden korkeaa tasoa koskevaan EU:n tavoitteeseen.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN
JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
 ·                         Intressitahojen kuuleminen
 Ehdotusta laatiessaan Euroopan komissio on kuullut sidosryhmiä. Asiasta järjestettiin yleinen kuuleminen UNECE:n passiivista turvallisuutta käsittelevän työryhmän (GRSP) alaisen lasten turvajärjestelmiä käsittelevän epävirallisen työryhmän kautta, ja siitä tiedotettiin ja myöhemmin keskusteltiin moottoriajoneuvoja käsittelevässä teknisessä komiteassa luonnoksen laatimisen eri vaiheissa. ·                         Vaikutusten arviointi Euroopan komissio teetti asetusta (EY) N:o 661/2009 koskevan vaikutustenarvioinnin. Asetus kattaa myös lasten turvajärjestelmät. Tehostettuja lasten turvajärjestelmiä koskevat säännökset ovat täydentäviä. Tähdellistä lisäanalyysia on saatu myös seitsemännen puiteohjelman yhteydessä toteutetuista CASPER- ja EPOCh-hankkeista (Child Advanced Safety Project for European Roads ja Enable Protection for Older Children), ja UNECE:n passiivista turvallisuutta käsittelevän työryhmän alainen lasten turvajärjestelmiä käsittelevä epävirallinen työryhmä on ottanut sen huomioon.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
·
Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus
Ehdotuksen avulla unioni voi äänestää
komission edustamana tehostettuja lasten turvajärjestelmiä koskevan UNECE:n
sääntöluonnoksen hyväksymisen puolesta.
·
Oikeusperusta
Jotta voidaan mukautua Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen erityispiirteisiin ja ottaa huomioon WP29:n kokouksien
valmisteluprosessin muuttamistarve, aiemmin johdanto-osan 1 kappaleessa
mainittu oikeusperusta on korvattu suoralla viittauksella 218 artiklan 9
kohtaan, jolloin säädöstyyppinä on neuvoston päätös eikä komission päätös, jota
valmisteluprosessissa on 14 viime vuoden aikana käytetty.
·
Toissijaisuusperiaate
Lasten turvajärjestelmiä koskevat vaatimukset
on jo yhdenmukaistettu EU:n tasolla. Uudet säännökset ovat täydentäviä ja
koskevat lasten turvajärjestelmien uutta sukupolvea. Ainoastaan unioni voi äänestää
puoltavasti, kun kyse on UNECE:n sääntöluonnosten kaltaisista kansainvälisistä
oikeudellisista asiakirjoista ja niiden sisällyttämisestä moottoriajoneuvojen
tyyppihyväksyntää koskevaan unionin järjestelmään. Näin paitsi torjutaan
sisämarkkinoiden hajanaistumista myös huolehditaan siitä, että koko EU:ssa
sovelletaan samantasoisia turvallisuusnormeja. Samalla saadaan mittakaavaetuja,
kun tuotteita voidaan valmistaa koko Euroopan ja jopa kansainvälisille
markkinoille sen sijaan, että niitä pitäisi räätälöidä kansallisen
tyyppihyväksynnän saamiseksi jokaisessa jäsenvaltiossa tai muilla UNECE:n
alueilla.
Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen
mukainen.
·
Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen,
sillä siinä ei ylitetä sitä, mikä on sen tavoitteiden eli sisämarkkinoiden
sujuvan toiminnan sekä korkeatasoisen yleisen turvallisuuden ja suojelun
saavuttamiseksi tarpeen.
·
Sääntelytavan valinta
Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston päätös.
Neuvoston päätöstä pidetään asianmukaisena
sääntelytapana, sillä se on linjassa SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan
vaatimusten kanssa.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin
talousarvioon.
2012/0291 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission
hallintokomiteassa esitettävästä Euroopan unionin kannasta tehostettuja lasten
turvajärjestelmiä koskevaan sääntöluonnokseen
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan
kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Unioni on neuvoston
päätöksellä 97/836/EY[6]
liittynyt Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä
’UNECE’, sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin
asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien
yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten
mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista
ehdoista, jäljempänä ’vuoden 1958 tarkistettu sopimus’.
(2)       Tehostettuihin lasten
turvajärjestelmiin sovellettavia yhdenmukaisia hyväksyntävaatimuksia koskevassa
UNECE:n sääntöluonnoksessa[7]
vahvistetuilla yhdenmukaistetuilla vaatimuksilla pyritään poistamaan kaupan
tekniset esteet vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen sopimuspuolten välisestä
moottoriajoneuvoissa käytettävien lasten turvajärjestelmien kaupasta ja
varmistaa tällaisten järjestelmien osalta korkeatasoinen turvallisuus.
(3)       On aiheellista vahvistaa
kyseisen UNECE:n sääntöluonnoksen hyväksymistä koskeva kanta, joka esitetään
unionin puolesta vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen hallintokomiteassa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen
hallintokomiteassa komission edustuksella esitettävä Euroopan unionin kanta on,
että unioni äänestää asiakirjaan ECE TRANS/WP.29/2012/53 sisältyvän,
moottoriajoneuvoissa käytettävien tehostettujen lasten turvajärjestelmien
hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista säännöistä annetun UNECE:n
sääntöluonnoksen puolesta.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se
annetaan tiedoksi.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Euroopan komissiolle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               UNECE:n
asiakirja ECE TRANS/WP.29/2012/53.
[2]               EYVL L 373, 31.12.1991, s. 26.
[3]               EUVL
L 200, 31.7.2009, s. 1.
[4]               EUVL
L 233, 9.9.2011, s. 95.
[5]               EYVL
L 220, 29.8.1977, s. 95.
[6]               EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78.
[7]               UNECE:n asiakirja ECE TRANS/WP.29/2012/53.