               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.1.2021
            COM(2021) 26 final
            2021/0013(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission asiantuntijaryhmässä ja tieliikenteen työryhmässä Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asiantuntijaryhmässä ja UNECEn tieliikenteen työryhmässä (SC.1) unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin kyse on AETR-sopimuksen muuttamisesta lisäämällä siihen älykkään ajopiirturin tekniset eritelmät.

               AETR-sopimusta käsittelevässä asiantuntijaryhmässä käytyjen keskustelujen ja asetuksen (EU) 2020/1054,
                  1
                joka sisältää ajopiirtureita koskevia tarkistettuja sääntöjä, voimaantulon jälkeen on tarpeen vahvistaa kanta, joka otetaan unionin puolesta AETR-sopimusta käsittelevän ryhmän ja UNECEn tieliikenteen työryhmän (SC.1) seuraavissa kokouksissa.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.AETR-sopimus

               Kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehdyn eurooppalaisen sopimuksen, jäljempänä ’AETR-sopimus’, tarkoituksena on yhdenmukaistaa sopimuspuolten lainsäädännölliset puitteet, jotka koskevat ammattikuljettajien ajo- ja lepoaikoja sekä ajopiirturin valmistukseen ja asentamiseen sovellettavia teknisiä vaatimuksia. AETR-sopimus tuli voimaan 5. tammikuuta 1976. Sitä on myöhemmin muutettu, viimeksi 20. syyskuuta 2010.

               Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat sopimuksen sopimuspuolia.

               2.2.AETR-sopimusta käsittelevä asiantuntijaryhmä ja maantieliikennetyöryhmä

               AETR-sopimusta käsittelevä asiantuntijaryhmä on tekninen, epävirallinen ryhmä, jonka on perustanut sisäliikennettä käsittelevä UNECEn komitea ja jonka tarkoituksena on laatia ehdotuksia sopimuksen tarkistamiseksi.

               Tieliikenteen työryhmä (SC.1) on sisäliikennettä käsittelevän komitean perustama ryhmä, joka edistää kansainvälisen maantieliikenteen kehittämistä ja helpottamista yhdenmukaistamalla ja yksinkertaistamalla maantieliikenteeseen liittyviä sääntöjä ja vaatimuksia.

               AETR-sopimuksen muuttamista koskevat ehdotukset hyväksytään virallisesti sopimuksen 21 artiklan mukaisesti. Kaikilla sopimuspuolilla on oikeus ehdottaa muutoksia sopimukseen. Ehdotukset on toimitettava Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille. Sopimuspuolilla on sen jälkeen kuusi kuukautta aikaa vastustaa ehdotusta. Ehdotus katsotaan hyväksytyksi, ellei yksikään sopimuspuoli vastusta kyseisiä muutoksia.

               Käytännössä kaikista AETR-sopimuksen muuttamista koskevista ehdotuksista keskustellaan ja sovitaan SC.1-työryhmässä ennen kuin jokin sopimuspuoli toimittaa muutokset Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille. Jos ehdotus sisältää muutoksia sopimuksen liitteessä olevaan liitteeseen 1, 2 tai 3 tai sopimuksen liitteen 1B johdantoartikloihin, SC.1 hyväksyy ehdotuksen läsnä olevien äänestäneiden sopimuspuolten yksinkertaisella enemmistöllä, kuten sopimuksen 22, 22 a ja 22 b artiklassa määrätään.

               2.3.Neuvoston päätöksen tarve

               Neuvoston päätöksellä (EU) 2016/1877
                  2
                vahvistettu EU:n kanta sisälsi seuraavat:

               –Kumotaan AETR-sopimuksen 22 a artikla, jossa määrätään AETR-sopimuksessa olevien ajopiirturien eritelmien automaattisesta soveltamisesta, ja korvataan se sopimuksen 22 artiklassa määrätyllä menettelyllä. Sopimuksen 22 artiklassa määrättyä menettelyä olisi kuitenkin hieman muutettava sen välttämiseksi, että ajopiirturia koskevien teknisten eritelmien torjumiseen riittää yksi kolmasosa sopimuspuolista.

               –Muutetaan sopimuksen 14 artiklaa, jotta EU voi liittyä sopimukseen.

               –Muutetaan sopimuksen 10 artiklaa lisäämällä siihen viittaus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 165/2014
                  3
                ja asetuksen (EU) 2016/799
                  4
                liitteeseen 1 C, jossa vahvistetaan älykästä ajopiirturia koskevat tekniset eritelmät.

               Neuvosto antoi 19. marraskuuta 2018 päätöksen 2018/1926/EU
                  5
                Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee TACHOnet-järjestelmän täytäntöönpanoa EU:n ulkopuolisissa AETR-sopimuksen sopimuspuolissa eDelivery-teknologian välityksellä.

               On syytä vahvistaa uusi EU:n kanta, joka esitetään AETR-sopimusta käsittelevän asiantuntijaryhmän seuraavassa kokouksessa helmikuussa 2021 ja tieliikenteen työryhmän seuraavassa kokouksessa lokakuussa 2021. Tässä uudessa kannassa on otettava huomioon AETR-sopimusta käsittelevässä asiantuntijaryhmässä lokakuusta 2016 lähtien käydyt keskustelut sekä se, että ajopiirtureista annettua asetusta (EU) N:o 165/2014 muuttava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/1054
                  6
                on tullut voimaan 20. elokuuta 2020.

               Asetuksessa (EU) 2020/1054 säädetään, että ajoneuvon sijainti on kirjattava automaattisesti etenkin aina, kun se ylittää jäsenvaltion rajan tai kun suoritetaan ajoneuvon kuormaus- tai purkamistoimia. Näiden uusien vaatimusten vuoksi on älykkäästä ajopiirturista kehitettävä uusi versio, jäljempänä ’älykkään ajopiirturin versio 2’, joka on asennettava ensimmäistä kertaa rekisteröitäviin ajoneuvoihin viimeistään kahden vuoden kuluessa siitä, kun komissio on hyväksynyt uudet tekniset eritelmät eli viimeistään elokuussa 2023. Älykkään ajopiirturin versio 2 on asennettava paitsi ensimmäistä kertaa rekisteröitäviin ajoneuvoihin myös kaikkiin kansainvälisessä liikenteessä käytettäviin ajoneuvoihin viimeistään kolmen vuoden kuluttua sen vuoden lopusta, jona ne tekniset eritelmät, jotka koskevat ajoneuvoja, jotka on varustettu asetuksen (EU) N:o 165/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2020/1054, 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen eritelmien mukaisella analogisella tai digitaalisella ajopiirturilla, ovat tulleet voimaan, ja viimeistään neljän vuoden kuluttua siitä, kun ne tekniset eritelmät, jotka koskevat ajoneuvoja, jotka on varustettu asetuksen (EU) N:o 165/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2020/1054, 3 artiklan 4 a kohdassa tarkoitettujen eritelmien mukaisella älykkäällä ajopiirturilla, ovat tulleet voimaan. Nämä EU:n oikeuden muutokset on otettava huomioon AETR-neuvotteluissa.

               3.Nykytilanne – neuvottelujen edistyminen

               3.1.Älykkään ajopiirturin käyttöönotto AETR-sopimuksessa

               Sopimuksen institutionaalisen kehyksen uudistamisessa ei ole onnistuttu edistymään sitten vuoden 2016. Tämä koskee etenkin 14 artiklan muuttamista siten, että EU voisi liittyvä sopimukseen, sekä ajopiirturin eritelmien hyväksymiseen sovellettavien, 22 artiklassa vahvistettujen sääntöjen muuttamista. EU:n ulkopuoliset sopimuksen sopimuspuolet ovat toistaiseksi vastustaneet näitä muutoksia.

               Kaikki sopimuksen sopimuspuolet, myös EU:n jäsenvaltiot, ovat kuitenkin yhtä mieltä siitä, että älykkään ajopiirturin tekniset eritelmät olisi sisällytettävä sopimukseen mahdollisimman pian. Syitä on kaksi. Ottamalla käyttöön ajopiirturin kehittyneimmän version EU:n ulkopuoliset AETR-sopimuksen sopimuspuolet ensinnäkin noudattaisivat samoja tiukkoja EU-normeja valvoessaan kuljettajien toimintaa. Tässä on huomattava, että EU:ssa kesäkuusta 2019 lähtien rekisteröidyt ajoneuvot on varustettu älykkäällä ajopiirturilla ja että älykkään ajopiirturin versio 2 otetaan käyttöön massaltaan yli 3,5 tonnia olevissa ensimmäistä kertaa rekisteröitävissä kuorma- ja linja-autoissa asetuksen (EU) 2020/1054 mukaisesti viimeistään elokuussa 2023 osana liikkuvuuspakettia I. Toiseksi on todettava, että kunnes älykkään ajopiirturin eritelmät on sisällytetty sopimukseen, EU:n ulkopuoliset AETR-sopimuksen sopimuspuolet voivat periaatteessa estää älykkäällä ajopiirturilla varustettujen EU:ssa rekisteröityjen ajoneuvojen tulon alueelleen.

               AETR-sopimusta käsittelevässä asiantuntijaryhmässä käydyissä keskusteluissa on vuodesta 2018 lähtien sen vuoksi painotettu älykkään ajopiirturin teknisten eritelmien sisällyttämistä sopimukseen. Keskusteluissa onkin päästy yhteisymmärrykseen älykkään ajopiirturin eritelmistä ja siitä, missä muodossa ne pitäisi sisällyttää sopimukseen.

               Yhteisymmärryksen pohjalta Kroatia toimitti 8. huhtikuuta 2020 UNECEn sihteeristölle EU:n puolesta virallisen ehdotuksen älykkään ajopiirturin teknisten eritelmien sisällyttämiseksi sopimukseen. Virallinen ehdotus perustuu komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2016/799 vahvistamiin teknisiin eritelmiin, joihin tehdään joitakin AETR-sopimukseen liittyviä mukautuksia:

               –Ilmaisu ’jäsenvaltiot’ korvataan ilmaisulla ’sopimuspuolet’.

               –Voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti voidaan rajoittaa DSRC-siirtotehoa (lyhyen kantaman tiedonsiirto) ja ITS-rajapinnan kautta lähetettävää dataa.

               –Kaikki viittaukset EU:n lainsäädäntöön korvataan viittauksilla samansisältöisiin kansainvälisiin välineisiin, kuten E-sääntöihin.

               Lisäksi olisi korvattava ajopiirturin eritelmissä olevat viittaukset EN-standardeihin viittauksilla ISO-standardeihin viiden vuoden kuluessa siitä, kun AETR-sopimuksessa olevat älykkään ajopiirturin eritelmät tulevat voimaan.

               Mikään edellä esitetyistä muutoksista ei vaikuta älykkään ajopiirturin ja sen komponenttien yhteentoimivuuteen.

               3.2.Älykkään ajopiirturin eritelmien soveltamispäivä

               Vaikka älykkään ajopiirturin eritelmien sisällön suhteen on keskusteluissa edistytty merkittävästi, sopimatta on vielä, mistä päivästä alkaen eritelmien olisi oltava pakollisia EU:n ulkopuolisissa AETR-sopimuksen sopimuspuolissa. Venäjä pyytää neljän vuoden siirtymäaikaa, joka alkaisi sopimuksen muutoksen voimaantulosta ja olisi pituudeltaan sama kuin se, jonka kuluessa AETR-sopimuksen sopimuspuolten oli alettava soveltaa ajopiirturin aiempia versioita.

               Näin pitkä siirtymäaika viivästyttäisi huomattavasti älykkään ajopiirturin käyttöönottoa EU:n ulkopuolisissa AETR-sopimuksen sopimuspuolissa. Jos älykkään ajopiirturin teknisistä eritelmistä ja niiden soveltamispäivästä päästään yhteisymmärrykseen lokakuussa 2021 pidettävässä SC.1-työryhmän kokouksessa, on odotettavissa, että eritelmiä ei onnistuta hyväksymään ja sisällyttämään sopimukseen ennen kesäkuuta 2022, kun otetaan huomioon aika, jonka asiantuntijaryhmän sihteeristön odotetaan tarvitsevan eritelmien hyväksymistä koskevan tekstin valmistelemiseen, ja sopimuksen 22 artiklassa määrätty kuuden kuukauden mittainen hyväksymismenettely. Jos eritelmät tulevat pakollisiksi neljän vuoden kuluttua muutoksen voimaantulosta, EU:n ulkopuoliset AETR-sopimuksen sopimuspuolet aloittaisivat älykkään ajopiirturin asentamisen alueellaan ensimmäistä kertaa rekisteröitäviin ajoneuvoihin vasta kesäkuussa 2026 eli noin seitsemän vuotta myöhemmin kuin EU:ssa.

               4.Unionin puolesta otettava kanta

               Sisällyttämällä älykkään ajopiirturin versio 2 sopimukseen parannetaan ajo- ja lepoaikasääntöjen noudattamisen valvontaa AETR-alueella, kun ajopiirturiin kirjataan ajoneuvon sijaintitietoja enemmän. Kun otetaan huomioon, että kaikkien EU:ssa rekisteröityjen ajoneuvojen on oltava varustettu älykkään ajopiirturin versiolla 2 vuonna 2025,
                  7
                voidaan sisällyttämällä älykkään ajopiirturin version 2 eritelmät sopimukseen lisäksi välttää tilanne, jossa EU:n alueella liikkuisi pitkään kahdella älykkään ajopiirturin eri versiolla varustettuja ajoneuvoja.

               Kun otetaan huomioon, että EU:ssa ensimmäistä kertaa rekisteröitävät ajoneuvot on varustettava älykkään ajopiirturin versiolla 2 vuoden 2023 puolivälistä alkaen, EU voisi hyväksyä, että EU:n ulkopuolisissa AETR-sopimuksen sopimuspuolissa ensimmäistä kertaa rekisteröitävät ajoneuvot varustettaisiin älykkään ajopiirturin versiolla 2 viimeistään vuoden 2025 lopussa. EU:n ulkopuolisille AETR-sopimuksen sopimuspuolille voitaisiin myöntää kahden vuoden lisäsiirtymäaika, jonka kuluessa niiden on asennettava älykkään ajopiirturin versio 2 kaikkiin ajoneuvoihin, joilla harjoitetaan liikennettä EU:n alueella, eli viimeistään vuoden 2027 loppuun mennessä.

               Lokakuussa 2020 pidetyssä AETR-sopimusta käsittelevän asiantuntijaryhmän kokouksessa komissio esitteli älykkään ajopiirturin version 2 tärkeimmät toiminnot ja odotettavissa olevat muutokset niihin eritelmiin, jotka oli unionin puolesta toimitettu UNECEn sihteeristölle 8. huhtikuuta 2020 (jotka siis vastasivat älykkään ajopiirturin versiota 1). Komission on määrä hyväksyä vuonna 2021 täytäntöönpanosäädös, jossa vahvistetaan älykkään ajopiirturin version 2 tekniset eritelmät. Sen perusteella EU esittää myöhemmin – todennäköisesti AETR-asiantuntijaryhmän kokouksessa lokakuussa 2021 – tarkistetun teknisen liitteen (liite 1C), jossa esitetään sopimukseen sisällytettävät älykkään ajopiirturin version 2 tekniset eritelmät.

               Lisäksi on joiltakin osin muutettava päätöksessä (EU) 2016/1877 vahvistettua EU:n puolesta otettavaa kantaa. Mitä tulee sopimuksen 22 artiklaan, päätöksessä (EU) 2016/1877 vahvistetussa EU:n kannassa ehdotettiin unionin puolesta kyseisen artiklan muuttamista muun muassa siten, että muutokset hyväksytään, jos sopimuspuolten toimivaltaisista viranomaisista enintään puolet ilmoittaa pääsihteerille vastustavansa muutoksia; nykymuotoisen AETR-sopimuksen mukaan muutoksen voi torjua jo kolmasosa sopimuspuolista. EU:n ulkopuoliset AETR-sopimuksen sopimuspuolet vastustivat EU:n ehdottamaa muutosta voimakkaasti. Sopimuksen 22 artiklan mukaista menettelyä ei siksi enää ehdoteta muutettavaksi.

               Toinen muutos, joka sekin liittyy päätöksessä (EU) 2016/1877 vahvistettuun unionin puolesta otettavaan kantaan, on että AETR-sopimusta käsittelevässä asiantuntijaryhmässä käytyjen keskustelujen perusteella ei ole enää tarpeen kumota sopimuksen 22 a artiklaa, jota sovelletaan edelleen ajopiirturin aiempiin versioihin.

               Sen sijaan EU esittää edelleen neuvoston päätökseen (EU) 2016/1877 sisältyvää sopimuksen 14 artiklaan tehtävää muutosta, jonka myötä EU voisi liittyä AETR-sopimukseen.

               EU selosti AETR-sopimusta käsittelevän asiantuntijaryhmän kokouksessa lokakuussa 2020 alustavia näkemyksiään älykkäästä ajopiirturista ja sen tärkeimmistä lisätoiminnoista. EU esitti alustavia näkemyksiään myös sopimukseen kirjattavasta älykkään ajopiirturin version 2 käyttöönottopäivästä. EU vahvisti, että EU:n virallinen kanta toimitetaan UNECEn sihteeristölle, jotta siitä voidaan keskustella AETR-sopimusta käsittelevän asiantuntijaryhmän kokouksessa helmikuussa 2021.

               Ensimmäinen luonnos ehdotukseksi älykkään ajopiirturin version 2 eritelmistä voitaisiin esittää AETR-sopimusta käsittelevän asiantuntijaryhmän kokouksessa helmikuussa 2021.

               5.Tiivistelmä ehdotetuista muutoksista

               5.1Sopimuksen 10 artiklan muuttaminen: viittaus älykkään ajopiirturin teknisiin eritelmiin

               Kun otetaan huomioon, että älykkään ajopiirturin version 2 tekniset eritelmät on määrä sisällyttää sopimukseen sen liitteen uutena liitteenä 1C, 10 artiklassa olisi viitattava näihin eritelmiin, joiden on katsottava vastaavan sopimuksen vaatimuksia siitä päivästä, jona vastaava sopimukseen tehtävä muutos tulee voimaan.

               5.2Sopimuksen 13 artiklan muuttaminen: älykkään ajopiirturin käyttöönottoa koskeva siirtymäaika

               Sopimuksen 13 artiklassa vahvistetaan neljän vuoden siirtymäaika, jonka kuluttua ajopiirturia koskevien teknisten eritelmien soveltamisesta tulee pakollista AETR-sopimuksen sopimuspuolille. Ensimmäistä kertaa rekisteröitävät ajoneuvot olisi varustettava älykkään ajopiirturin versiolla 2 viimeistään 31. joulukuuta 2025. Kansainvälisessä liikenteessä käytettävät ajoneuvot olisi varustettava älykkäällä ajopiirturilla viimeistään 31. joulukuuta 2027.

               5.3.Sopimuksen 14 artiklan muuttaminen: alueellisen yhdentymisen järjestöjen mahdollisuus liittyä AETR-sopimukseen

               Sopimuksen 14 artiklassa rajoitetaan AETR-sopimukseen liittymisen mahdollisuus koskemaan vain valtioita, jotka ovat UNECEn jäseniä tai UNECEen neuvonantajiksi hyväksyttyjä valtioita. Jotta EU voisi liittyä sopimukseen, on 14 artiklaa muutettava siten, että myös alueellisen yhdentymisen järjestöt voivat liittyä sopimukseen.

               5.4Sopimuksen 22 artiklan muuttaminen: artiklassa vahvistetun menettelyn soveltaminen älykkään ajopiirturin teknisiin eritelmiin tehtäviin muutoksiin

               Sopimuksen 22 artiklassa vahvistettua menettelyä olisi sovellettava myös älykkään ajopiirturin versioon 2, joka on määrä määritellä uudessa liitteessä 1 C. Sopimuksen 22 a artikla olisi säilytettävä ennallaan, ja sitä olisi edelleen sovellettava digitaaliseen ajopiirturiin.

               5.5Älykkään ajopiirturin teknisten eritelmien sisällyttäminen AETR-sopimukseen liitteenä 1 C

               Älykkään ajopiirturin version 2 tekniset eritelmät olisi sisällytettävä kokonaisuudessaan sopimukseen sen liitteeseen lisättävänä liitteenä 1 C. Liitettä 1 C koskeva EU:n ehdotus tulee saataville vuonna 2021. Se perustuu unionin puolesta 8. huhtikuuta 2020 toimitettuihin eritelmiin (älykkään ajopiirturin versio 1) ja EU:n eritelmiin, jotka komission on määrä hyväksyä vuonna 2021 asetuksen (EU) 2020/1054 pohjalta.

               5.6Hyväksyntätodistuksen muuttaminen älykkään ajopiirturin ja sen komponenttien hyväksyntöjen sisällyttämiseksi siihen

               Liitteessä 2 olevassa III luvussa esitettyä hyväksyntätodistusta on muutettava siten, että sen soveltamisalaan sisällytetään liite 1 C eli älykäs ajopiirturi.

               6.Oikeusperusta

               6.1Menettelyllinen oikeusperusta

               6.1.1Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen sopimuspuoli.
                  8

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.
                  9

               6.1.2Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Tieliikenteen työryhmä (SC.1) on UNECEn perustama elin.

               Säädös, joka tieliikenteen työryhmän on määrä hyväksyä ennen kuin muutokset toimitetaan Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille hyväksyttäväksi sopimuksen 21 artiklan mukaisesti, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla AETR-sopimuksen 14 artiklan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on sen vuoksi SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               6.2Aineellinen oikeusperusta

               6.2.1Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               6.2.2.Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät liikennepolitiikkaan.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on 91 artikla.

               6.3Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 91 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               7.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Sopimukseen tehtävät muutokset on aiheellista julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen, kun ne on hyväksytty.

               2021/0013 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission asiantuntijaryhmässä ja tieliikenteen työryhmässä Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Eurooppalainen sopimus kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä,
                  10
                jäljempänä ’AETR-sopimus’, tuli voimaan 5 päivänä tammikuuta 1976. Sitä on muutettu viimeksi 20 päivänä syyskuuta 2010.

               (2)Sopimuspuolet voivat AETR-sopimuksen 21 artiklan mukaisesti toimittaa Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille ehdotuksia sopimukseen tehtäviksi muutoksiksi. Ennen kuin ehdotukset toimitetaan Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille, niistä keskustellaan Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) tieliikenteen työryhmässä, jäljempänä ’SC.1-työryhmä’.

               (3)AETR-sopimusta käsittelevän asiantuntijaryhmän on helmikuussa 2021 pidettäväksi suunnitellussa 25. kokouksessaan ja SC.1-työryhmän lokakuussa 2021 pidettäväksi suunnitellussa 116. kokouksessaan määrä keskustella AETR-sopimukseen tehtävistä muutoksista, jotka koskevat älykästä ajopiirturia.

               (4)AETR-sopimuksen 22 a artiklassa määrätään, että neuvoston asetukseen (ETY) N:o 3821/85
                  11
                tehtävät digitaalista ajopiirturia koskevat muutokset koskevat automaattisesti kaikkia AETR-sopimuksen sopimuspuolia ilman, että järjestetään mitään muodollista kuulemista tai äänestystä. Se, etteivät AETR-sopimuksen sopimuspuolet osallistu digitaalista ajopiirturia koskevien teknisten eritelmien kehittämis- ja hyväksymisprosessiin, on aiheuttanut laajaa tyytymättömyyttä joidenkin sopimuspuolten parissa. Komission tiedonannossa Digitaalinen ajopiirturi: Etenemissuunnitelma tulevaisuudessa toteutettaville toimille
                  12
                todetaan, että tämä mekanismi vaarantaa digitaalisen ajopiirturin moitteettoman ja yhdenmukaisen täytäntöönpanon unionin ulkopuolisissa sopimusvaltioissa. Sen vuoksi on unionin etujen mukaista muuttaa digitaalisia ajopiirtureita koskevaa päätöksentekoprosessia ja ehdottaa AETR-sopimusta käsittelevässä asiantuntijaryhmässä, että älykkään ajopiirturin teknisten eritelmien sisällyttämiseksi AETR-sopimukseen sovelletaan 22 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaista menettelyä. Sopimuksen 22 a artikla olisi pidettävä voimassa ajopiirturin edellisiin versioihin mahdollisesti tehtävien muutosten varalta.

               (5)AETR-sopimuksen 10 artiklassa määrätään, että asetuksen (ETY) N:o 3821/85 mukaisen ajopiirturin rakenteen, asennuksen, käytön ja testauksen katsotaan täyttävän AETR-sopimuksen vaatimukset. Sopimuksen 10 artiklaa olisi muutettava sisällyttämällä siihen viittaus älykkään ajopiirturin teknisiin eritelmiin, joiden olisi katsottava vastaavan AETR-sopimuksen vaatimuksia siitä päivästä, jona AETR-sopimuksen liitteessä oleva liite 1 C tulee voimaan.

               (6)Päivä, jona älykäs ajopiirturi otetaan AETR-sopimuksen mukaan käyttöön, olisi täsmennettävä siirtymämääräyksiä koskevassa AETR-sopimuksen 13 artiklassa.

               (7)AETR-sopimukseen eivät voi sen 14 artiklan mukaisesti liittyä muut elimet kuin UNECEn jäsenvaltiot ja UNECEen neuvonantajiksi hyväksytyt valtiot. Jotta Euroopan unioni voisi liittyä AETR-sopimukseen, olisi sen vuoksi muutettava 14 artiklaa siten, että alueellisen yhdentymisen järjestöt voivat liittyä AETR-sopimukseen.

               (8)Unionin liittymiselle AETR-sopimukseen on useita perusteita. Unionilla on ensinnäkin yksinomainen toimivalta kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työn alalla, kuten tuomioistuin on asiassa 22/70 vahvistanut. Toiseksi liittyminen takaisi unionin etujen tehokkaan ajamisen AETR-sopimuksen puitteissa. Sitä paitsi AETR-sopimukseen ja ehdotettuun päätöksentekoprosessiin liittyvät erityispiirteet ovat perusteita sille, että unionin olisi oltava sopimuspuoli.

               (9)Älykkään ajopiirturin tekniset eritelmät, jotka sisällytettäisiin AETR-sopimukseen sen liitteeseen lisättävänä liitteenä 1 C, olisi laadittava käyttämällä perustana AETR-sopimusta käsittelevälle asiantuntijaryhmälle 8 päivänä huhtikuuta 2020 unionin puolesta toimitettuja eritelmiä ja niitä eritelmiä, jotka komission on määrä hyväksyä vuonna 2021 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/1054
                  13
                nojalla.

               (10)AETR-sopimuksen liitteessä 2 olevassa III luvussa vahvistettua digitaalisten ajopiirturien hyväksyntätodistusta olisi muutettava siten, että sitä voidaan käyttää myös älykkäiden ajopiirturien ja niiden komponenttien hyväksyntään.

               (11)On aiheellista vahvistaa kanta, joka otetaan unionin puolesta AETR-sopimusta käsittelevässä asiantuntijaryhmässä ja tieliikenteen työryhmässä, jotta saavutettaisiin tieliikenteen valvontalaitteiden (ajopiirturien) yleiseurooppalainen yhdenmukaistaminen.

               (12)Unionin kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä AETR-sopimusta käsittelevässä asiantuntijaryhmässä ja UNECEn tieliikenteen työryhmässä, toimien yhdessä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevän asiantuntijaryhmän 25. kokouksessa ja UNECEn tieliikenteen työryhmän 116. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta vastaa tämän päätöksen liitteessä esitettyjä AETR-sopimukseen ehdotettavia muutoksia.

               Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuun kantaan tehtävistä muodollisista ja vähäisistä muutoksista voidaan sopia ilman, että kantaa muutetaan.

               2 artikla

               1.Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä AETR-sopimusta käsittelevässä asiantuntijaryhmässä ja UNECEn tieliikenteen työryhmässä, toimien yhdessä.

               2.Jäsenvaltioiden on annettava ehdotettavat muutokset tiedoksi AETR-sopimusta käsittelevälle asiantuntijaryhmälle.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/1054, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2020, asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse vuorokautista ja viikoittaista enimmäisajoaikaa, vähimmäistaukoja sekä vuorokautisia ja viikoittaisia lepoaikoja koskevista vähimmäisvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta (EUVL L 249, 15.7.2020, s. 1).

                     (2)

                        Neuvoston päätös (EU) 2016/1877, annettu 17 päivänä lokakuuta 2016, kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission asiantuntijaryhmässä ja tieliikenteen työryhmässä Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta (EUVL L 288, 22.10.2016, s. 49).

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014, annettu 4 päivänä helmikuuta 2014, tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta (EUVL L 60, 28.2.2014, s. 1).

                     (4)

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/799, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2016, ajopiirturien ja niiden osien rakentamista, testaamista, asentamista, käyttöä ja korjaamista koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 täytäntöönpanemisesta (EUVL L 139, 26.5.2016, s. 1).

                     (5)

                        Neuvoston päätös (EU) 2018/1926, annettu 19 päivänä marraskuuta 2018, kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission asiantuntijaryhmässä Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta (EUVL L 313, 10.12.2018, s. 13).

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/1054, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2020, asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse vuorokautista ja viikoittaista enimmäisajoaikaa, vähimmäistaukoja sekä vuorokautisia ja viikoittaisia lepoaikoja koskevista vähimmäisvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta (EUVL L 249, 31.7.2020, s. 1).

                     (7)

                        Ks. asetuksen (EU) N:o 165/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2020/1054, 3 artiklan 4 ja 4 a kohta.

                     (8)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (9)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio, 7. lokakuuta 2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (10)

                        EYVL L 95, 8.4.1978, s. 1.

                     (11)

                        Neuvoston asetus (ETY) N:o 3821/85, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, tieliikenteen valvontalaitteista (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8).

                     (12)

                        KOM(2011) 454 lopullinen.

                     (13)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/1054, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2020, asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse vuorokautista ja viikoittaista enimmäisajoaikaa, vähimmäistaukoja sekä vuorokautisia ja viikoittaisia lepoaikoja koskevista vähimmäisvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta (EUVL L 249, 31.7.2020, s. 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.1.2021
            COM(2021) 26 final
            LIITE
            ehdotukseen neuvoston päätökseksi kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission asiantuntijaryhmässä ja tieliikenteen työryhmässä Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta

               LIITE

               Muutetaan AETR-sopimus seuraavasti:

               (1)Lisätään 1 artiklaan x alakohta seuraavasti:

               ”x)
                     ’alueellisen yhdentymisen järjestöllä’ tarkoitetaan tietyn alueen täysivaltaisten valtioiden perustamaa järjestöä, jolla on toimivaltaa tietyissä tämän sopimuksen alaan kuuluvissa asioissa ja joka on asianmukaisesti valtuutettu allekirjoittamaan sekä ratifioimaan tai hyväksymään tämä sopimus tai liittymään siihen.”

               (2)Lisätään 10 artiklaan 4 kohta seuraavasti:

               ”4
                     Ajoneuvojen, jotka on varustettu valvontalaitteella, joka rakenteeltaan, asennukseltaan, käytöltään ja testaukseltaan vastaa komission täytäntöönpanoasetusta (EU) 2016/799
                  1
                ja sen muutossäädöksiä tai tämän sopimuksen liitteessä olevaa liitettä 1 C, katsotaan tämän sopimuksen liitteessä olevan liitteen 1 C voimaantulopäivästä olevan tämän sopimuksen vaatimusten mukaisia.”

               (3)Lisätään 13 artiklan 2 kohtaan c alakohta seuraavasti:

               ”c)
                     Liitteestä 1 C tulee tämän sopimuksen sopimuspuolina olevia maita sitova viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2025. Tästä seuraa, että kaikki tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat ajoneuvot, jotka otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön 1 päivänä tammikuuta 2026 tai sen jälkeen, on varustettava kyseisten uusien vaatimusten mukaisella digitaalisella valvontalaitteella. Tähän sopimukseen tehtävien asiaa koskevien muutosten voimaantulopäivästä sopimuspuolten, jotka eivät ole vielä panneet näitä muutoksia täytäntöön maassaan, on hyväksyttävä ja otettava valvoakseen alueellaan jossakin toisessa tämän sopimuksen sopimuspuolessa rekisteröidyt ajoneuvot, jotka on jo varustettu tällaisella digitaalisella valvontalaitteella.

               Kaikissa kansainvälisessä liikenteessä käytettävissä ajoneuvoissa on 1 päivästä tammikuuta 2028 oltava liitteen 1 C mukainen digitaalinen valvontalaite.

               Sopimuspuolten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet voidakseen myöntää liitteessä 1 C tarkoitetut kuljettajakortit viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2025.”

               (4)Muutetaan 14 artikla seuraavasti:

               (a)Lisätään 1 a kohta seuraavasti:

               ”1 a.
                     Tämä sopimus on avoinna allekirjoittamista varten myös alueellisen yhdentymisen järjestöille.

               Sopimuksen sopimuspuolena olevan alueellisen yhdentymisen järjestön edustaja käyttää liitteiden 1, 1B, 1C, 2 ja 3 muuttamiseksi jäsenvaltioidensa ääniä ilman, että niiden on oltava läsnä äänestyksessä.”

               (b)Korvataan 5 kohta seuraavasti:

               ”5.
                     Kunkin sellaisen valtion tai alueellisen yhdentymisen järjestön osalta, joka ratifioi tämän sopimuksen tai liittyy tähän sopimukseen tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kahdeksannen ratifioimis- tai liittymiskirjan tallettamisen jälkeen, tämä sopimus tulee voimaan 180 päivän kuluttua siitä, kun asianomainen valtio tai alueellisen yhdentymisen järjestön on tallettanut ratifioimis- tai liittymiskirjansa.”

               (5)Muutetaan 22 artikla seuraavasti:

               (a)Korvataan 1 ja 2 kohta seuraavasti:

               ”1.
                     Tämän sopimuksen liitteessä olevia liitteitä 1, 1C ja 2 voidaan muuttaa tässä artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.

               2.
                     Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) pääasiallisen tieliikenteen työryhmän on minkä tahansa sopimuspuolen pyynnöstä käsiteltävä ehdotettuja muutoksia tämän sopimuksen liitteessä olevaan liitteeseen 1, 1C tai 2.”

               (b)Lisätään 6 kohta seuraavasti:

               ”6.
                     Jos tämän sopimuksen liitteen 1C muuttamista koskeva ehdotus edellyttää sopimuksen muiden määräysten muuttamista, liitteen 1C muutokset eivät voi tulla voimaan ennen päivää, jona muita määräyksiä koskevat muutokset tulevat voimaan 21 artiklan mukaisesti. Jos tällaisessa tapauksessa liitettä 1C koskevat muutokset esitetään samaan aikaan sopimuksen muita määräyksiä koskevien muutosten kanssa, ne tulevat voimaan päivänä, joka seuraa 21 artiklassa esitetyn menettelyn soveltamisesta.”

               (6)Lisätään uusi liite 1 C, joka perustuu AETR-sopimukseen mukautettuihin teknisiin eritelmiin, jotka komissio hyväksyy Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/1054
                  2
                nojalla .

               (7)Korvataan liitteessä 2 olevassa III luvussa oleva ”Tyyppihyväksyntätodistus liitteen 1B mukaisille valmisteille” seuraavasti:

               ”III Hyväksyntätodistus liitteen 1B/1C mukaisille tuotteille (1)

               Kun sopimuspuoli on suorittanut hyväksynnän, se antaa hakijalle hyväksyntätodistuksen, joka on laadittu jäljempänä esitetyn mallin mukaisesti. Sopimuspuolet ilmoittavat myönnetyistä hyväksynnöistä tai niiden peruutuksista muille sopimuspuolille tämän asiakirjan jäljennöksiä käyttäen.

               Hyväksyntätodistus liitteen 1B/1C mukaisille tuotteille (1)

               Toimivaltaisen viranomaisen nimi

               Ilmoituksen aihe (2):

               Hyväksyntä

               Hyväksynnän peruuttaminen

               valvontalaitteen malli

               valvontalaitteen komponentti (3)

               kuljettajakortti

               korjaamokortti

               yrityskortti

               tarkastajakortti

               Hyväksyntänumero………………………………

               (1)Tavaramerkki tai kaupallinen merkki

               (2)Mallin nimi

               (3)Valmistajan nimi

               (4)Valmistajan osoite

               (5)Päivä, jona hakemus hyväksyntää varten on esitetty

               (6)Testauslaboratoriot

               (7)Testausselosteiden päiväys ja numero………………………………………..

               (8)Hyväksymispäivä

               (9)Hyväksynnän peruuttamispäivä

               (10)Sen valvontalaitteen komponenttien mallit, jossa komponentti on tarkoitettu käytettäväksi…………………………………….

               (11)Paikka
                     .

               (12)Päiväys…………………………………………………………….

               (13)Liitteenä seuraavat kuvailevat asiakirjat……………………………….

               (14)Huomautukset (tarvittaessa myös sinettien kiinnittäminen)…………

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………..

                  (Allekirjoitus)

               (1) Täsmennetään, onko kyseessä liite 1B vai 1C.

               (2) Merkitään rasti asianomaisiin kohtiin.

               (3) Täsmennetään tiedoksiannossa tarkoitettu osa.”

                     (1)

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/799, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2016, ajopiirturien ja niiden osien rakentamista, testaamista, asentamista, käyttöä ja korjaamista koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 täytäntöönpanemisesta (EUVL L 139, 26.5.2016, s. 1).

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/1054, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2020, asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse vuorokautista ja viikoittaista enimmäisajoaikaa, vähimmäistaukoja sekä vuorokautisia ja viikoittaisia lepoaikoja koskevista vähimmäisvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta (EUVL L 249, 31.7.2020, s. 1).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.5.2019
            COM(2019) 206 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta Romanian, Italian ja Itävallan avustamiseksi

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen tausta

               Tämä päätös kattaa 293 551 794 euron käyttöönoton Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta (EUSR) avun antamiseksi Romanialle, Italialle ja Itävallalle näissä maissa vuonna 2018 tapahtuneiden katastrofien vuoksi. Tämän varojen käyttöönottoa koskevan päätöksen ohella annetaan lisätalousarvioesitys (LTE) nro 3/2019
                  1
               , jossa esitetään tarvittavien määrärahojen ottamista vuoden 2019 yleiseen talousarvioon maksusitoumus- ja maksumäärärahoina.

               2.Tiedot ja ehdot

               2.1Romania – tulvat maan koillisosassa kesällä 2018

               Koillis-Romaniassa esiintyi kesäkuun 2018 puolivälistä elokuun alkuun toistuvia rankkasateita ja niiden seurauksena rajuja tulvia, jotka aiheuttivat merkittävää vahinkoa infrastruktuurille ja kotitalouksille sekä menetyksiä maataloudelle.

               1)Romania haki tukea solidaarisuusrahastosta 7. syyskuuta 2018 eli 12 viikon määräajan kuluessa vahingon ensimmäisestä esiintymisestä. Hakemus koski ainoastaan maan koillisosaa, johon tulvat vaikuttivat kaikkein eniten ja jossa todettiin ensimmäiset vahingot 16. kesäkuuta. Romanian viranomaiset ilmoittivat hakemuksessaan lähettävänsä pian päivitetyt tiedot, sillä vahinkojen arviointi ei ollut vielä täydellinen tulvien pitkän keston takia.

               2)Kyse on luonnonkatastrofista.

               3)Hakemus esitettiin asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa säädetyn alueellista luonnonkatastrofia koskevan kriteerin nojalla. Romanian viranomaiset arvioivat 7. syyskuuta lähettämässään alustavassa hakemuksessa välittömien vahinkojen kokonaismäräksi 196,8 miljoonaa euroa. Koska määrä on vain 1,24 prosenttia asianomaisen Koillis-Romanian NUTS 2 -tason alueen BKT:sta, alkuperäinen hakemus ei täyttänyt asetuksessa säädettyä olennaista ehtoa Euroopan solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotolle eikä sen pohjalta voitu myöntää rahoitusta solidaarisuusrahastosta.

               4)Romanian viranomaiset toimittivat aikaisemman ilmoituksensa mukaisesti 9. lokakuuta 2018 tarkistetun hakemuksen, jossa välittömien vahinkojen kokonaisarvoksi ilmoitettiin 327,7 miljoonaa euroa. Määrä on 2,07 prosenttia alueellisesta BKT:sta ja ylittää siten vaaditun kynnysarvon, joka on 1,5 prosenttia alueellisesta BKT:sta (Koillis-Romanian tapauksessa 238 miljoonaa euroa).

               5)Analysoituaan Romanian tarkistetun hakemuksen komissio havaitsi edelleen useita epäjohdonmukaisuuksia. Sen takia komissio pyysi Romanian viranomaisilta selvennystä, joka toimitettiin 14. joulukuuta 2018.

               6)Romanian viranomaiset kuvaavat hakemuksessaan yksityiskohtaisesti katastrofin vaikutuksia. Toistuvat rankkasateet kesäkuun puolivälistä elokuun alkuun aiheuttivat tulvia ja vahingoittivat infrastruktuuria, maataloutta ja kotitalouksia Koillis-Romanian kuudessa läänissä, erityisesti Neamțin, Bacăun ja Suceavan lääneissä. Vahinkoa kärsivät sisävesiväylillä sijaitsevat padot ja vallit, kadut ja tiet (yli 4 000 km paikallisia ja valtakunnallisia teitä), sillat, vedenkäsittely- ja viemäröintijärjestelmät, sähkön ja kaasun jakelu, juomavesi- ja kastelujärjestelmät, 32 koulua ja muita julkisia rakennuksia.

               7)Romanian viranomaiset arvioivat asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 294 miljoonaa euroa ja esittivät kustannuksista toimityyppien mukaisesti jaotellun yhteenvedon. Suurin osuus kustannuksista (yli 154 miljoonaa euroa) liittyy suojainfrastruktuurin (pengerrykset) turvaamiseen ja toiseksi suurin liikenneinfrastruktuurin korjauskustannuksiin (yli 127 miljoonaa euroa).

               8)Romania ei pyytänyt ennakkomaksua.

               9)Romanian viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               10)Katastrofialue on Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI-rahastot) vuosiksi 2014–2020 annettujen säännösten mukainen ”vähemmän kehittynyt alue”. Hakemuksessaan Romanian viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle, että ne aikoisivat suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               11)Romania ei käynnistänyt unionin pelastuspalvelumekanismia.

               12)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               2.2Italia – äärimmäiset sääolosuhteet syksyllä 2018

               Suurin osa Italian alueesta Alpeilta Sisiliaan kärsi lokakuussa 2018 ja marraskuun alussa toistuvista rankkasateista ja rajuista tuulista, joita seurasivat tulvat ja maanvyöryt. Syksyn sääilmiöt olivat Italiassa viime vuosien tuhoisimmat; ne aiheuttivat useita kuolonuhreja ja mittavia fyysisiä vahinkoja.

               1)Italia haki solidaarisuusrahaston rahoitustukea 20. joulukuuta 2018 eli 12 viikon määräajan kuluessa siitä, kun ensimmäiset vahingot oli todettu 2. lokakuuta. Italia toimitti 27. maaliskuuta 2019 omasta aloitteestaan päivitetyt tiedot, joiden mukaan vahingot kolmella tuhoista pahiten kärsineellä alueella olivat alun perin arvioitua suuremmat.

               2)Kyse on luonnonkatastrofista.

               3)Hakemus esitettiin asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa säädetyn suurta luonnonkatastrofia koskevan kriteerin nojalla. Italian viranomaiset arvioivat katastrofista aiheutuneiden välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 6,6 miljardia euroa (päivitetty määrä). Tämä määrä on yli 192 prosenttia Italiaan sovellettavasta kynnysarvosta, joka on 3,4 miljardia euroa.

               4)Italian viranomaiset kuvaavat hakemuksessaan yksityiskohtaisesti äärimmäisten sääilmiöiden aiheuttamien tuhojen luonnetta ja laajuutta. Kyseessä oli sääilmiöiden kannalta tuhoisin syksy useaan vuoteen. Kuolleiden määräksi ilmoitettiin 34, ja yhden henkilön ilmoitettiin kadonneen. Katastrofi koski lähes kaikkia Italian alueita etelästä pohjoiseen, mukaan lukien Friuli Venezia Giulia, Trenton ja Bolzanon itsenäiset maakunnat, Liguria, Lombardia, Toscana, Emilia Romagna, Lazio, Campania, Calabria, Sisilia, Sardinia ja ennen kaikkea Veneton alue. Valle d'Aostan ja Abruzzon alueella vahingot olivat vähäisemmät.

               5)Katastrofi aiheutti erityisesti merkittäviä häiriöitä tieverkolle valtakunnallisella, alueellisella, maakuntien ja kuntien tasolla maanvyöryjen ja kaatuneiden puiden takia. Useat syrjäiset vuoristo- ja rannikkokunnat jäivät katastrofin takia erityksiin. Useimmilla alueilla jokiverkoston toiminta häiriintyi, vuorenrinteiden maamassat liikkuivat ja esiintyi maanvyörymiä ja tulvia. Koulujen ja muiden julkisten palvelujen toiminta keskeytyi. Tuulenpuuskat, joiden nopeus oli jopa 200 kilometriä tunnissa, aiheuttivat mittavia metsätuhoja (noin 8,5 miljoonaa kuutiometriä puuta tuhoutui). Tällä oli vakavia seurauksia metsiin liittyvälle taloudelle ja matkailulle (tuhoutuneet hissit, mökit jne.). Veneton alueella vahinkoa aiheutui noin 130 suojelualueelle, jotka kuuluvat Natura 2000 -verkostoon. Vahinko kärsineiden maa-alueiden pinta-ala oli yli 414 000 hehtaaria. Lähes kaikilla alueilla ilmoitettiin tulvavahingoista julkisissa ja yksityisissä rakennuksissa. Jätevedenkäsittelylaitokset tukkeutuivat, ja sähkö- ja kaasuverkkojen toiminta keskeytyi.

               6)Komission analyysin mukaan hakemuksen kattamalla ajanjaksolla esiintyneet sääilmiöt voidaan katsoa meteorologiselta ja hydrologiselta kannalta yhdeksi ainoaksi tapahtumaksi. Lisäksi Italian viranomaisten ilmoittamien vahinkojen maantieteellinen laajuus ja suuruusluokka vaikuttavat uskottavilta, kun otetaan huomioon Copernicus-järjestelmän nopean kartoituksen aktivointien ja Euroopan myrskytutkimuslaboratorion (ESSL) ilmoittamat vaikutukset.

               7)Italia arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi yli 1 700 miljoonaa euroa ja esitti kustannuksista toimityyppien mukaisesti jaotellun yhteenvedon. Suurin osuus tukikelpoisista kustannuksista (yli 810 miljoonaa euroa) liittyy suojainfrastruktuurin turvaamiseen. Toiseksi suurin osuus kustannuksista koskee infrastruktuurin kunnostusta (yli 478 miljoonaa euroa).

               8)Italia ei pyytänyt ennakkomaksua.

               9)Italian viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               10)Vahinkoa kärsineistä alueista kolme (Calabria, Campania ja Sisilia) on ERI-rahastoista (2014–2020) annettujen säännösten mukaisesti ”vähemmän kehittyneitä alueita”, kaksi (Abruzzo ja Sardinia) on ”siirtymäalueita”, ja 9 muuta aluetta ovat ”kehittyneempiä alueita”. Italian viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle, että ne aikoisivat suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               11)Italia ei pyytänyt unionin pelastuspalvelumekanismin käynnistämistä. Sen sijaan EU:n hätäavun koordinointikeskukselle (ERCC) lähetettiin ilmoitus yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän (CECIS) kautta.

               12)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               2.3Itävalta – äärimmäiset sääolosuhteet syksyllä 2018

               Italiaa koetelleet sääilmiöt vaikuttivat lokakuun 2018 lopussa myös useisiin Itävallan alueisiin Alpeilla / maan eteläosissa, erityisesti Kärntenin osavaltiossa ja Itä-Tirolissa.

               1)Itävalta haki solidaarisuusrahaston rahoitustukea 14. tammikuuta 2019 eli 12 viikon määräajan kuluessa siitä, kun ensimmäiset vahingot oli todettu 28. lokakuuta 2018. Itävalta toimitti 20. helmikuuta 2019 omasta aloitteestaan päivitetyt tiedot, joiden mukaan vahingot tuhoa kärsineillä alueilla olivat alun perin arvioitua hieman suuremmat.

               2)Kyse on luonnonkatastrofista.

               3)Itävallan viranomaiset arvioivat katastrofista aiheutuneiden välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 326,2 miljoonaa euroa. Tämä määrä on selvästi alle Itävaltaan suurkatastrofien osalta vuonna 2018 sovellettavan kynnysarvon, joka on 2,1 miljardia euroa. Se jää myös alle niin sanotun alueellisen katastrofin kynnysarvon. Tämä on 1,5 prosenttia alueellisesta BKT:sta, jota on painotettu ottaen huomioon vahinkojen osuus kyseessä olevilla alueilla. Katastrofi ei siten ole suuri luonnonkatastrofi eikä asetuksen mukainen alueellinen luonnonkatastrofi. Koska katastrofi oli kuitenkin seurausta samoista sääolosuhteista, jotka aiheuttivat Italiassa suurkatastrofin, Itävallan viranomaiset esittivät hakemuksensa asetuksen 2 artiklan 4 kohtaan sisältyvän niin sanotun naapurivaltiota koskevan säännöksen nojalla. Tämän säännöksen mukaan solidaarisuusrahastosta voidaan myöntää tukea sellaiselle tukikelpoiselle valtiolle, joka on kärsinyt tukikelpoisessa naapurivaltiossa tapahtuneesta suureksi luonnonkatastrofiksi luokitellusta katastrofista.

               4)Itävallan viranomaiset antoivat yksityiskohtaisen kuvauksen katastrofin vaikutuksista. Suurimmat vahingot aiheutuivat Itävallan eteläisimmässä osavaltiossa Kärntenissä ja sen viereisessä Itä-Tirolin maakunnassa. Kumpikin näistä Alppien alueista rajoittuu Italiaan. Tulvahälytysjärjestelmän, väestölle annettujen varoitusten ja pelastuspalvelujoukkojen nopean toiminnan ansiosta estettiin henkilöiden loukkaantuminen ja kuolonuhrit. Useita asutuksia evakuoitiin varotoimenpiteenä. Rankkasateet ja myrskytuulet, joiden nopeus oli jopa 130 kilometriä tunnissa, aiheuttivat kuitenkin tulvavahinkoja rakennuksille, merkittäviä metsätuhoja ja maanvyörymiä, jotka katkaisivat teitä ja sähkölinjoja. Yli 7 000 pelastustyöntekijää (mukaan lukien armeija) sekä 5 helikopteria osallistui pelastustöihin useiden päivien ajan.

               5)Itävalta arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 214,5 miljoonaa euroa ja esitti kustannuksista toimityyppien mukaisesti jaotellun yhteenvedon. Suurin osuus tukikelpoisista kustannuksista (yli 85 miljoonaa euroa) liittyy suojainfrastruktuurin (jokien pengerrykset) turvaamiseen. Toiseksi suurin osuus liittyy toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on ehkäistä maaperän eroosio ja joiden kustannukset ovat yli 72 miljoonaa euroa.

               6)Itävallan viranomaiset eivät pyytäneet ennakkomaksua.

               7)Itävallan viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               8)Katastrofialueet ovat ERI-rahastoista (2014–2020) annetuissa säännöksissä tarkoitettuja ”kehittyneempiä alueita”. Itävallan viranomaiset ilmoittivat hakemuksessaan aikovansa käyttää Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta rahoitetun Itävallan maaseudun kehittämisohjelman varoja uudistaakseen metsäalueita, joilla on suojaava tehtävä.

               9)Itävalta ei pyytänyt unionin pelastuspalvelumekanismin käynnistämistä.

               10)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               2.5Päätelmät

               Edellä esitetyistä syistä katastrofit, joihin Romania, Italia ja Itävalta viittaavat hakemuksissaan, täyttävät asetuksessa säädetyt edellytykset Euroopan solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotolle.

               3.Rahoitus solidaarisuusrahaston vuoden 2019 määrärahoista

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  2
               , jäljempänä ’rahoituskehysasetus’, ja erityisesti sen 10 artiklan nojalla Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta voidaan ottaa käyttöön varoja vuosittain enintään 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina). Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  3
                11 kohdassa vahvistetaan solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa koskevat menettelyt.

               Koska Euroopan unionin solidaarisuusrahasto on perustettu solidaarisuuden tukemiseksi, komissio katsoo, että tuen olisi oltava porrasteista. Tämä tarkoittaa, että ”suurten luonnonkatastrofien” osalta sovelletun, solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotolle asetetun kynnysarvon (0,6 % suhteessa BKTL:oon tai 3 miljardia euroa vuoden 2011 hintoina sen mukaan, kumpi näistä on pienempi) ylittävän vahingon osalta olisi aiemman käytännön mukaisesti sovellettava suurempaa tuki-intensiteettiä kuin kynnysarvon alle jäävän vahingon osalta. Suurkatastrofien perusteella myönnettävä tuki on aikaisemmin ollut kynnysarvon alle jäävältä osuudelta 2,5 prosenttia ja kynnysarvon ylittävältä osuudelta 6 prosenttia kaikista välittömistä vahingoista. Alueellisten katastrofien ja naapurivaltiota koskevan säännöksen nojalla hyväksyttyjen katastrofien osalta tukiosuus on 2,5 prosenttia.

               Rahoitustuen määrä ei saa ylittää tukikelpoisten toimien arvioituja kokonaiskustannuksia. Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta myönnettävän tuen laskutapa on määritetty rahaston vuosikertomuksessa (2002–2003), ja neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat hyväksyneet sen.

               Seuraavassa esitetään Romanian, Italian ja Itävallan hakemuksiin perustuva laskelma Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta maksettavasta rahoitustuesta, joka perustuu arvioon välittömistä kokonaisvahingoista:

                        Jäsenvaltiot

                        Katastrofin luokitus

                        Välittömät kokonaisvahingot

                        (milj. euroa)

                        Suurkatastrofin kynnysarvo

                        (milj. euroa)

                        2,5 % välittömistä vahingoista kynnysarvon alle jäävältä osuudelta

                        (euroa)

                        6 % välittömistä vahingoista kynnysarvon ylittyessä

                        (euroa)

                        Ehdotetun tuen kokonaismäärä

                        (euroa)

                        Maksetut ennakot

                        (euroa)

                        ROMANIA

                        Alueellinen

                        (2 artiklan 3 kohta)

                        327,692

                        986,378

                        8 192 300

                        -

                        8 192 300

                        0

                        ITALIA

                        Valtakunnallinen

                        (2 artiklan 2 kohta)

                        6 630,276

                        3 446,057

                        86 151 425

                        191 053 170

                        277 204 595

                        0

                        ITÄVALTA

                        Naapurimaa

                        (2 artiklan 4 kohta)

                        326,196

                        2 118,701

                        8 154 899

                        -

                        8 154 899

                        0

                        YHTEENSÄ

                        293 551 794

                        0

               Rahoituskehysasetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta oli vuoden 2019 alussa käytettävissä yhteensä 851 082 072 euroa. Määrä käsittää vuoden 2019 määrärahat eli 585 829 691 euroa ja vuoden 2018 jäljelle jääneet määrärahat eli 265 252 381 euroa. Koska kyseinen määrä jäi käyttämättä, se siirrettiin vuodelle 2019.

               Tässä vaiheessa vuotta 2019 käytettävissä on 704 624 649 euron määrä. Kyseessä on solidaarisuusrahastosta vuoden 2019 alussa käytettävissä ollut kokonaismäärä (851 082 072 euroa), josta on vähennetty rahastossa pidettävä 146 457 423 euron määrä. Jälkimmäinen määrä perustuu rahoituskehysasetuksen 10 artiklan 1 kohtaan, jonka mukaan 25 prosenttia vuoden 2019 määrärahoista on säilytettävä rahastossa lokakuun 1. päivään 2019 saakka.

                        Tiivistelmätaulukko EUSR-rahoituksesta

                        Määrä

                        (euroa)

                        Vuodelta 2018 vuodelle 2019 siirretyt määrärahat

                        265 252 381

                        Vuoden 2019 määrärahat

                        585 829 691

                        ---------------

                        Vuoden 2019 alussa käytettävissä oleva kokonaismäärä

                        851 082 072

                        josta on vähennetty vuoden 2019 määrärahoista säilytettävä 25 %

                        –146 457 423

                        ----------------

                        Tällä hetkellä käytettävissä oleva enimmäismäärä (2018+2019 määrärahat)

                        704 624 649

                        Ehdotettu Romaniaa, Italiaa ja Itävaltaa varten käyttöön otettava määrä yhteensä

                        –293 551 794

                        ----------------

                        Jäljellä oleva määrä 1. lokakuuta 2019 saakka

                        411 072 855

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta Romanian, Italian ja Itävallan avustamiseksi

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  4
                ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  5
                ja erityisesti sen 11 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               1)Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, tavoitteena on antaa unionille mahdollisuus reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteisiin osoittaakseen solidaarisuutta luonnonkatastrofien kohteeksi joutuneiden alueiden väestöä kohtaan.

               2)Rahaston määrärahojen vuotuinen enimmäismäärä on 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina) neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  6
                10 artiklan mukaisesti.

               3)Romania toimitti 7 päivänä syyskuuta 2018 hakemuksen rahaston varojen käyttöönottamiseksi laajoja tulvia aiheuttaneiden äärimmäisten sääilmiöiden jälkeen.

               4)Italia toimitti 20 päivänä joulukuuta 2018 hakemuksen rahaston varojen käyttöönottamiseksi äärimmäisten sääilmiöiden jälkeen.

               5)Itävalta toimitti 14 päivänä tammikuuta 2019 hakemuksen rahaston varojen käyttöönottamiseksi äärimmäisten sääilmiöiden jälkeen.

               6)Romanian, Italian ja Itävallan hakemukset täyttävät asetuksen (EY) N:o 2012/2002 4 artiklassa säädetyt edellytykset rahoitustuen myöntämiseksi rahastosta.

               7)Sen vuoksi rahastosta olisi otettava käyttöön varoja rahoitustuen myöntämiseksi Romanialle, Italialle ja Itävallalle.

               8)Jotta rahaston varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava siitä päivästä, jona se hyväksytään,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Varainhoitovuotta 2019 koskevassa Euroopan unionin yleisessä talousarviossa otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja maksusitoumus- ja maksumäärärahoina seuraavasti:

               a) 8 192 300 euroa Romaniaa varten;

               b) 277 204 595 euroa Italiaa varten;

               c) 8 154 899 euroa Itävaltaa varten.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan … päivästä ...kuuta ... [sen hyväksymispäivästä]**.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                     (1)

                        COM(2019)205, 22.5.2019.

                     (2)

                        EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (3)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (4)

                        EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (5)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (6)

                        Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.8.2019
            COM(2019) 361 final
            2019/0164(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehtyyn väliaikaiseen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukseen liitettävän pöytäkirjan, joka koskee Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puitesopimusta palestiinalaishallinnon osallistumista unionin ohjelmiin säätelevistä yleisistä periaatteista, tekemisestä Euroopan unionin puolesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Tiettyjen Euroopan unionin ohjelmien ja virastojen avaaminen asteittain Euroopan naapuruuspolitiikan (ENP) kumppanimaille on yksi monista toimenpiteistä, joilla ENP:n avulla tuetaan uudistuksia, nykyaikaistamista ja siirtymävaihetta unionin naapurialueilla. Asiaa käsitellään kattavammin joulukuussa 2006 annetussa Euroopan komission tiedonannossa yleisestä toimintamallista Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden osallistumiselle yhteisön virastojen ja ohjelmien toimintaan
                  1
               .

               Neuvosto hyväksyi toimintamallin 5. maaliskuuta 2007 annetuissa päätelmissään
                  2
               .

               Tiedonannon ja 5. maaliskuuta 2007 annettujen päätelmien pohjalta neuvosto antoi komissiolle 18. kesäkuuta 2007 ohjeet
                  3
                Algerian, Armenian, Azerbaidžanin, Egyptin, Georgian, Israelin, Jordanian, Libanonin, Marokon, Moldovan, palestiinalaishallinnon, Tunisian ja Ukrainan kanssa tehtävien puitesopimusten neuvottelemista varten. Puitesopimuksissa esitetään yleiset periaatteet näiden maiden osallistumiselle yhteisön ohjelmiin.

               Kesäkuussa 2007 kokoontunut Eurooppa-neuvosto
                  4
                vahvisti uudelleen Euroopan naapuruuspolitiikan äärimmäisen suuren merkityksen. Se hyväksyi 18. ja 19. kesäkuuta 2007 pidetylle neuvoston kokoukselle toimitetun puheenjohtajan tilannekatsauksen
                  5
                sekä sitä koskevat neuvoston päätelmät
                  6
               . Katsauksessa muistutettiin, että neuvosto antaa ohjeet lisäpöytäkirjojen neuvottelemista varten.

               Komission ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan yhteisessä tiedonannossa ”Uusi strategia muutostilassa olevia naapurimaita varten”
                  7
               , jota neuvosto tuki 20. kesäkuuta 2011 antamissaan päätelmissä, korostettiin EU:n pyrkimystä helpottaa kumppanimaiden osallistumista EU:n ohjelmiin.

               Tähän mennessä pöytäkirjat on allekirjoitettu Algerian
                  8
               , Armenian
                  9
               , Azerbaidžanin
                  10
               , Georgian
                  11
               , Israelin
                  12
               , Jordanian
                  13
               , Libanonin
                  14
               , Marokon
                  15
               , Moldovan
                  16
               , Tunisian
                  17
                ja Ukrainan
                  18
                kanssa, ja pöytäkirjasta Egyptin kanssa käydään keskusteluja. EU:n ja palestiinalaishallinnon sekakomitean kokouksessa syyskuussa 2018 palestiinalaishallinto ilmaisi olevansa kiinnostunut allekirjoittamaan puitesopimukseen liitettävän pöytäkirjan voidakseen osallistua täysimääräisesti joihinkin EU:n ohjelmiin.

               Pöytäkirjan tarkoituksena on määritellä varainhoito- ja tekniset säännöt, jotta palestiinalaishallinto voisi osallistua tiettyihin EU:n ohjelmiin. Pöytäkirjassa määritelty horisontaalinen kehys on taloudellinen, varainhoidollinen ja tekninen yhteistyöväline, jonka nojalla palestiinalaishallinto voi saada Euroopan unionilta tukea, erityisesti rahoitustukea, ohjelmasta riippuen. Kehystä sovelletaan vain niihin unionin ohjelmiin, joihin asianomaiset perustamisasiakirjat antavat palestiinalaishallinnolle mahdollisuuden osallistua. Näin ollen pöytäkirjan allekirjoittaminen ja väliaikainen soveltaminen eivät anna mahdollisuutta ohjelmien taustalla olevien ja niiden käynnistysvaiheessa noudatettavien alakohtaisten politiikkojen mukaisten valtuuksien käyttämiseen.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

                  Euroopan yhteisön sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehty väliaikainen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus allekirjoitettiin 24. helmikuuta 1997, ja se tuli voimaan 1. heinäkuuta 1997.

                  Kesäkuun 17. ja 18. päivänä 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto suhtautui myönteisesti komission tekemiin Euroopan naapuruuspolitiikkaa koskeviin ehdotuksiin ja vahvisti neuvoston asiasta 14. kesäkuuta 2004 antamat päätelmät.

                  Neuvosto ilmaisi 5. maaliskuuta 2007 tukensa 4. joulukuuta 2006 annetussa komission tiedonannossa esitellylle yleiselle ja kokonaisvaltaiselle toimintamallille, joka mahdollistaa Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden osallistumisen yhteisön virastojen toimintaan ja yhteisön ohjelmiin maiden omien ansioiden perusteella edellyttäen, että asianomainen oikeusperusta sallii osallistumisen.

               Tiedonannon ja 5. maaliskuuta 2007 annettujen päätelmien pohjalta neuvosto antoi komissiolle 18. kesäkuuta 2007 ohjeet
                  19
                ENP-maiden kanssa tehtävien puitesopimusten neuvottelemista varten. Puitesopimuksissa esitetään yleiset periaatteet näiden maiden osallistumiselle yhteisön ohjelmiin.

               Pöytäkirjan tekemisen aineellinen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 209 artikla. Menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan a alakohta ja 7 kohta.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

                  Ei sovelleta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Palestiinalaishallinnon on maksettava Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sille ohjelmiin osallistumisen perusteella määräytyvä rahoitusosuus.

               Palestiinalaishallinnon osallistumista kuhunkin ohjelmaan koskevat erityisehdot, erityisesti rahoitusosuus, määritellään komission ja palestiinalaishallinnon toimivaltaisten viranomaisten välisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa asianomaisissa ohjelmissa vahvistetuin perustein.

               Kussakin tämän pöytäkirjan 5 artiklan nojalla tehdyssä yhteisymmärryspöytäkirjassa määrätään unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 mukaisesti, että komissio, Euroopan petostentorjuntavirasto ja Euroopan tilintarkastustuomioistuin suorittavat varainhoidon valvonnan, tilintarkastukset tai muut tarkastukset, myös hallinnolliset tutkimukset, tai ne suoritetaan niiden alaisuudessa.

               Varainhoidon valvonnasta ja tilintarkastuksista, hallinnollisista toimenpiteistä, seuraamuksista ja takaisinperinnästä laaditaan yksityiskohtaiset määräykset, joiden nojalla komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirastolle ja tilintarkastustuomioistuimelle myönnetään valtuudet, jotka vastaavat näillä toimielimillä unioniin sijoittautuneiden edunsaajien tai toimeksisaajien osalta olevia valtuuksia.

               5.LISÄTIEDOT

               Osapuolet voivat tarkastella pöytäkirjan täytäntöönpanoa palestiinalaishallinnon tosiasiallisen unionin ohjelmiin osallistumisen perusteella viimeistään kolmen vuoden kuluttua pöytäkirjan voimaantulopäivästä ja sen jälkeen joka kolmas vuosi.

               Palestiinalaishallinnon osallistumista kuhunkin ohjelmaan koskevat erityisehdot, erityisesti raportointi- ja arviointimenettelyt, määritellään komission ja palestiinalaishallinnon toimivaltaisten viranomaisten välisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa asianomaisissa ohjelmissa vahvistetuin perustein.

               2019/0164 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehtyyn väliaikaiseen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukseen liitettävän pöytäkirjan, joka koskee Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puitesopimusta palestiinalaishallinnon osallistumista unionin ohjelmiin säätelevistä yleisistä periaatteista, tekemisestä Euroopan unionin puolesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan ja 218 artiklan 7 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehtyyn väliaikaiseen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukseen liitettävä pöytäkirja, joka koskee Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puitesopimusta palestiinalaishallinnon osallistumista unionin ohjelmiin säätelevistä yleisistä periaatteista, jäljempänä ’pöytäkirja’, allekirjoitettiin unionin puolesta...

               (2)Pöytäkirjan tarkoituksena on määritellä varainhoito- ja tekniset säännöt, jotta Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinto voisi osallistua tiettyihin EU:n ohjelmiin. Pöytäkirjassa määritelty horisontaalinen kehys on taloudellinen, varainhoidollinen ja tekninen yhteistyöväline, jonka nojalla palestiinalaishallinto voi saada Euroopan unionilta teknistä tukea, erityisesti rahoitustukea, ohjelmasta riippuen. Kehystä sovelletaan vain niihin unionin ohjelmiin, joihin asianomaiset perustamisasiakirjat antavat palestiinalaishallinnolle mahdollisuuden osallistua. Näin ollen pöytäkirjan tekeminen ei anna mahdollisuutta ohjelmien taustalla olevien ja niiden käynnistysvaiheessa noudatettavien alakohtaisten politiikkojen mukaisten valtuuksien käyttämiseen.

               (3)Pöytäkirja olisi hyväksyttävä unionin puolesta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehtyyn väliaikaiseen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukseen liitettävä pöytäkirja, joka koskee Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puitesopimusta palestiinalaishallinnon osallistumista unionin ohjelmiin säätelevistä yleisistä periaatteista
                  20
               .

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja nimeää henkilön, jolla on valtuudet tehdä Euroopan unionin puolesta pöytäkirjan 10 artiklassa määrätty ilmoitus
                  21
               , jolla ilmaistaan Euroopan unionin suostumus tulla pöytäkirjan sitomaksi.

               Pöytäkirjan voimaantulopäivä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               3 artikla

               Komissio valtuutetaan määrittämään unionin puolesta palestiinalaishallinnon osallistumista kuhunkin ohjelmaan koskevat erityisehdot, muun muassa maksettava rahoitusosuus. Komissio tiedottaa asiasta toimivaltaiselle neuvoston työryhmälle.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        COM(2006) 724 lopull., 4. joulukuuta 2006.

                     (2)

                        Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston päätelmät, 5. maaliskuuta 2007.

                     (3)

                        Neuvoston päätös (rajoitettu jakelu), jolla komissio valtuutetaan neuvottelemaan pöytäkirjat […], asiakirja 10412/07.

                     (4)

                        Puheenjohtajan päätelmät, Bryssel 21. ja 22. kesäkuuta 2007, asiakirja 11177/07.

                     (5)

                        Euroopan naapuruuspolitiikan lujittaminen – puheenjohtajavaltion tilannekatsaus, asiakirja 10874/07.

                     (6)

                        Euroopan naapuruuspolitiikan lujittaminen – neuvoston päätelmät (yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto), 18. kesäkuuta 2007, asiakirja 11016/07.

                     (7)

                        COM(2011) 303 final, 25. toukokuuta 2011.

                     (8)

                        EUVL L 14, 18.1.2017, s. 2.

                     (9)

                        EUVL L 174, 13.6.2014, s. 1.

                     (10)

                        EUVL L 199, 26.7.2016, s. 1.

                     (11)

                        EUVL L 165, 4.6.2014, s. 16.

                     (12)

                        EUVL L 129, 17.5.2008, s. 39.

                     (13)

                        EUVL L 89, 25.3.2014, s. 6.

                     (14)

                        EUVL L 202, 28.7.2016, s. 3.

                     (15)

                        EUVL L 90, 28.3.2012, s. 1.

                     (16)

                        EUVL L 131, 18.5.2011, s. 1.

                     (17)

                        EUVL L 297, 13.11.2015, s. 1.

                     (18)

                        EUVL L 133, 20.5.2011, s. 1.

                     (19)

                        Neuvoston päätös (rajoitettu jakelu), jolla komissio valtuutetaan neuvottelemaan pöytäkirjat […], asiakirja 10412/07.

                     (20)

                        Pöytäkirja on julkaistu [EUVL...] yhdessä sen allekirjoittamista koskevan päätöksen kanssa.

                     (21)

                        Neuvoston pääsihteeristö julkaisee pöytäkirjan voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.8.2019
            COM(2019) 361 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehtyyn väliaikaiseen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukseen liitettävän pöytäkirjan, joka koskee Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puitesopimusta palestiinalaishallinnon osallistumista unionin ohjelmiin säätelevistä yleisistä periaatteista, tekemisestä Euroopan unionin puolesta

               LIITE

               Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen
                  palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO)

               kaupasta ja yhteistyöstä tehtyyn väliaikaiseen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukseen liitettävä

               pöytäkirja,

               joka koskee Euroopan unionin sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puitesopimusta

               palestiinalaishallinnon osallistumista unionin ohjelmiin säätelevistä yleisistä periaatteista

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’,

               sekä

               Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinto, jäljempänä ’palestiinalaishallinto’,

               jäljempänä ’osapuolet’, jotka

               katsovat seuraavaa:

               1.Euroopan yhteisön sekä Länsirannan ja Gazan alueen palestiinalaishallinnon puolesta toimivan Palestiinan vapautusjärjestön (PLO) kaupasta ja yhteistyöstä tehty väliaikainen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus, jäljempänä ’väliaikainen assosiaatiosopimus’, allekirjoitettiin 24 päivänä helmikuuta 1997, ja se tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1997.

               2.Kesäkuun 17 ja 18 päivänä 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto suhtautui myönteisesti Euroopan komission tekemiin Euroopan naapuruuspolitiikkaa koskeviin ehdotuksiin ja vahvisti neuvoston asiasta 14 päivänä kesäkuuta 2004 antamat päätelmät.

               3.Neuvosto on useaan otteeseen antanut uusia naapuruuspolitiikkaa tukevia päätelmiä.

               4.Neuvosto ilmaisi 5 päivänä maaliskuuta 2007 tukensa 4 päivänä joulukuuta 2006 annetussa Euroopan komission tiedonannossa esitellylle yleiselle ja kokonaisvaltaiselle toimintamallille, joka mahdollistaa Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden osallistumisen yhteisön virastojen toimintaan ja yhteisön ohjelmiin maiden omien ansioiden perusteella edellyttäen, että asianomainen oikeusperusta sallii osallistumisen.

               5.Palestiinalaishallinto on ilmaissut halunsa osallistua useisiin unionin ohjelmiin.

               6.Palestiinalaishallinnon osallistumista kuhunkin ohjelmaan koskevista erityisehdoista, erityisesti rahoitusosuudesta sekä raportointi- ja arviointimenettelyistä, olisi määrättävä Euroopan komission ja palestiinalaishallinnon toimivaltaisten viranomaisten välisellä yhteisymmärryspöytäkirjalla,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 artikla

               Palestiinalaishallinto saa osallistua kaikkiin nykyisiin ja tuleviin unionin ohjelmiin, jotka ovat ohjelmien perustamista koskevien säännösten mukaisesti sille avoimia.

               2 artikla

               Palestiinalaishallinnon on maksettava Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sille ohjelmiin osallistumisen perusteella määräytyvä rahoitusosuus.

               3 artikla

               Palestiinalaishallinnon edustajat saavat osallistua tarkkailijoina palestiinalaishallintoa koskevien asioiden käsittelyyn hallintokomiteoissa, jotka vastaavat niiden ohjelmien seurannasta, joiden rahoitukseen palestiinalaishallinto osallistuu.

               4 artikla

               Palestiinalaishallinnon osallistujien esittämiin hankkeisiin ja aloitteisiin sovelletaan mahdollisuuksien mukaan samoja edellytyksiä, sääntöjä ja menettelyjä kuin asianomaisissa ohjelmissa sovelletaan jäsenvaltioihin.

               5 artikla

               Palestiinalaishallinnon osallistumista kuhunkin ohjelmaan koskevat erityisehdot, erityisesti rahoitusosuus sekä raportointi- ja arviointimenettelyt, määritellään komission ja palestiinalaishallinnon toimivaltaisten viranomaisten välisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa asianomaisissa ohjelmissa vahvistetuin perustein.

               Jos palestiinalaishallinto hakee johonkin tiettyyn unionin ohjelmaan osallistumista varten unionin ulkomaanapua Euroopan naapuruusvälineen perustamisesta 11 päivänä maaliskuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 232/2014 nojalla tai muun sellaisen tulevaisuudessa mahdollisesti annettavan asetuksen nojalla, jossa säädetään unionin ulkomaanavun antamisesta palestiinalaishallinnolle, ehdot unionin tuen käytölle palestiinalaishallinnossa määritellään rahoitussopimuksessa noudattaen asetusta (EU) N:o 232/2014.

               6 artikla

               Kussakin 5 artiklan nojalla tehdyssä yhteisymmärryspöytäkirjassa määrätään unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18 päivänä heinäkuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 mukaisesti, että Euroopan komissio, Euroopan petostentorjuntavirasto ja Euroopan tilintarkastustuomioistuin suorittavat varainhoidon valvonnan, tilintarkastukset tai muut tarkastukset, myös hallinnolliset tutkimukset, tai ne suoritetaan niiden alaisuudessa.

               Varainhoidon valvonnasta ja tilintarkastuksista, hallinnollisista tutkimuksista, perinnästä sekä taloudellisista ja muista hallinnollisista seuraamuksista laaditaan yksityiskohtaiset määräykset, joiden nojalla komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirastolle ja tilintarkastustuomioistuimelle myönnetään valtuudet, jotka vastaavat näillä toimielimillä unioniin sijoittautuneiden edunsaajien tai toimeksisaajien osalta olevia valtuuksia.

               7 artikla

               Tätä pöytäkirjaa sovelletaan sen ajan, jonka väliaikainen assosiaatiosopimus on voimassa.

               Osapuolet allekirjoittavat ja hyväksyvät tämän pöytäkirjan omien menettelyjensä mukaisesti.

               Kumpi tahansa osapuoli voi irtisanoa tämän pöytäkirjan kirjallisella ilmoituksella toiselle osapuolelle. Pöytäkirjan voimassaolo päättyy kuuden kuukauden kuluttua tällaisesta ilmoituksesta.

               Pöytäkirjan voimassaolon päättyminen kumman tahansa osapuolen irtisanomisen johdosta ei vaikuta 5 ja 6 artiklan mukaisiin tarkastuksiin ja valvontaan.

               8 artikla

               Osapuolet voivat tarkastella pöytäkirjan täytäntöönpanoa palestiinalaishallinnon tosiasiallisen unionin ohjelmiin osallistumisen perusteella viimeistään kolmen vuoden kuluttua pöytäkirjan voimaantulopäivästä ja sen jälkeen joka kolmas vuosi.

               9 artikla

               Tätä pöytäkirjaa sovelletaan alueisiin, joilla sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta siinä määrätyin edellytyksin, sekä Länsirannan ja Gazan alueeseen.

               10 artikla

               Tämä pöytäkirja tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona osapuolet ovat ilmoittaneet toisilleen diplomaattiteitse voimaantulon edellyttämien menettelyjensä päätökseen saattamisesta.

               Sopimuspuolet soveltavat tätä pöytäkirjaa ennen sen voimaantuloa väliaikaisesti sen allekirjoituspäivästä sillä varauksella, että pöytäkirjan tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin.

               11 artikla

               Tämä pöytäkirja on erottamaton osa sopimusta.

               12 artikla

               Tämä pöytäkirja laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin, viron ja arabian kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

               Tehty Brysselissä ... päivänä ...kuuta ...

               Euroopan unionin puolesta

                     Palestiinalaishallinnon puolesta