               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 9.3.2018
            COM(2018) 121 final
            2018/0055(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            AKT–EU-ministerineuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC tarkistamiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen aihe

               Tämä ehdotus koskee päätöstä AKT–EU-ministerineuvostossa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun ministerineuvoston on määrä antaa päätös varojen kohdentamisesta uudelleen määrärahaan, jolla rahoitetaan AKT-valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä, johon osallistuvat useat tai kaikki AKT-valtiot.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.AKT–EU-kumppanuussopimus (”Cotonoun sopimus”)

               AKT–EU-kumppanuussopimuksella
                  1
               , jäljempänä ’sopimus’, pyritään Euroopan unionin ja AKT-valtioiden väliseen assosiaatioon. Sopimus tuli voimaan 1. huhtikuuta 2003, ja sopimuksen uudelleentarkastelua joka viides vuosi koskevan tarkistuslausekkeen mukaisesti sitä on tarkistettu vuosina 2005 ja 2010.

               Sopimuksen 95 artiklan 2 kohdan mukaisesti rahoituspöytäkirjat vahvistetaan tiettyä ajanjaksoa varten. Rahoituspöytäkirjoissa määrätään EU:n rahoitustuen kokonaismäärästä.

               Rahoituspöytäkirja vuosia 2014–2020 varten hyväksyttiin 7. kesäkuuta 2013 AKT–EU-ministerineuvoston päätöksellä N:o 1/2013
                  2
               . Päätös on sopimuksen liitteenä IC.

               AKT–EU-kumppanuussopimuksen 100 artiklan mukaisesti AKT–EU-ministerineuvosto voi kehitysrahoitusyhteistyön AKT–EU-komitean suosituksen perusteella tarkistaa, tarkastella uudelleen ja/tai muuttaa sopimuksen liitteitä.

               Sopimuksen 15 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määrätään, että AKT–EU-ministerineuvoston tehtävänä on tehdä sopimuksen määräysten täytäntöön panemiseksi tarvittavat päätökset.

               2.2.AKT–EU-ministerineuvosto

               AKT–EU-ministerineuvosto voi antaa päätöksiä, jotka sitovat osapuolia oikeudellisesti. Ministerineuvoston muodostavat Euroopan unionin neuvoston jäsenet ja yksi jäsen kunkin AKT-valtion hallituksesta. Ministerineuvoston puheenjohtajana toimivat vuorotellen Euroopan unionin neuvoston jäsen ja jonkin AKT-valtion hallituksen jäsen. Neuvosto kokoontuu puheenjohtajansa aloitteesta yleensä kerran vuodessa ja aina tarvittaessa sekä käsiteltävien asioiden kannalta tarkoituksenmukaisessa muodossa ja maantieteellisessä kokoonpanossa.

               2.3.Suunniteltu AKT–EU-ministerineuvoston säädös

               AKT–EU-ministerineuvoston on määrä antaa päätös AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC muuttamisesta, jäljempänä ’suunniteltu säädös’.

               Päätöstä sovelletaan liitteessä IC olevan 2 kohdan a ja b alakohtaan, ja se koskee varojen kohdentamista uudelleen määrärahaan, jolla rahoitetaan AKT-valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä, johon osallistuvat useat tai kaikki AKT-valtiot.

               Liitteessä IC olevan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta määrärahasta, jolla rahoitetaan maa- ja alueohjelmia, vähennetään 425 miljoonaa euroa.

               Toisaalta liitteessä IC olevan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua määrärahaa, jolla rahoitetaan AKT-valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä, lisätään 425 miljoonalla eurolla, jotka käytetään Spotlight-aloitteen ja maailmanlaajuisen koulutuskumppanuuden rahoittamiseen.

               Spotlight-aloite on EU:n ja YK:n yhteinen maailmanlaajuinen toimi, jolla pyritään ehkäisemään ja torjumaan naisiin ja tyttöihin kohdistuvaa väkivaltaa kohdemaissa.

               Maailmanlaajuisen koulutuskumppanuuden yleistavoitteena ovat maailmanlaajuiset ja kansalliset toimet laadukkaan koulutuksen ja oppimisen takaamiseksi kaikille osallistavan kumppanuuden kautta, tehokkaiden koulutusjärjestelmien kehittäminen ja peruskoulutuksen rahoittaminen.

               AKT-valtioiden väliseen yhteistyöhön Euroopan kehitysrahaston kautta maa- ja alueohjelmien yleisrahastosta annettava rahoitus jakautuu seuraavasti:

               - 350 miljoonaa euroa Spotlight-aloitteelle,

               - 75 miljoonaa euroa maailmanlaajuiselle koulutuskumppanuudelle.

               Suunnitellusta säädöksestä tulee osapuolia sitova sopimuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jossa määrätään, että ”ministerineuvosto voi tehdä osapuolia sitovia päätöksiä”.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               AKT–EU-kumppanuussopimuksen 100 artiklan mukaisesti AKT–EU-ministerineuvosto voi kehitysrahoitusyhteistyön AKT–EU-komitean suosituksen perusteella tarkistaa, tarkastella uudelleen ja/tai muuttaa sopimusta.

               Euroopan unioni on vakaasti sitoutunut edistämään sukupuolten välistä tasa-arvoa, kaikenikäisten naisten voimaannuttamista ja kaikkien naisiin ja tyttöihin kohdistuvien väkivallan muotojen hävittämistä maailmasta.

               Spotlight-aloite on EU:n ja YK:n yhteinen maailmanlaajuinen toimi, jolla pyritään ehkäisemään ja torjumaan naisiin ja tyttöihin kohdistuvaa väkivaltaa kohdemaissa. Se käynnistettiin virallisesti YK:n yleiskokouksen 72. istunnossa 20. syyskuuta 2017.

               Spotlight-aloitteessa keskitytään näytön perusteella seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan tiettyihin muotoihin, jotka ovat yleisiä tai esiintyvät suuressa määrin tietyillä alueilla. Näin edistetään sukupuolten tasa-arvoa koskevaa kestävän kehityksen tavoitetta 5.

               Sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevaa aloitetta varten perustetaan monenvälinen rahasto, jota hallinnoi YK:n pääsihteeristön hallintoyksikkö. Rahoitus saadaan EU:n kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä Latinalaisen Amerikan ja Aasian osalta ja Euroopan kehitysrahastosta AKT-maiden osalta.

               Maailmanlaajuisella koulutuskumppanuudella tuetaan kolmen korkean tason tavoitteen saavuttamista. Kaksi ensimmäistä tavoitetta ovat tasa-arvo, mukaan lukien sukupuolten välinen tasa-arvo ja osallisuus, ja laadukas opetus ja oppiminen. Kolmas tavoite on vahvempien koulutusjärjestelmien kehittäminen tasapuolisten ja laadukkaiden koulutuspalvelujen tarjoamiseksi. Aloite perustettiin vuonna 2012, ja sen tavoitteena on panna täytäntöön maailman koulutusfoorumissa Dakarissa ja YK:n vuosituhannen huippukokouksessa tehdyt maailmanlaajuiset koulutussitoumukset.

               Maailmanlaajuinen koulutuskumppanuus on useiden toimijoiden välinen kumppanuus ja rahoitusalusta, jonka tavoitteena on vahvistaa koulutusjärjestelmiä alhaisen tulotason ja alemman keskitulotason maissa parantamalla koulutussuunnitelmia ja niiden täytäntöönpanoa.

               EU on yhdessä AKT-valtioiden ryhmän kanssa tukenut maailmanlaajuista koulutuskumppanuutta vuodesta 2005. Tämän kumppanuuden rahoittamisen jatkaminen sopii hyvin EU:n ja AKT:n väliseen poliittiseen toimintakehykseen.

               Molemmat aloitteet ovat linjassa kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen kanssa, jolla edistetään kattavampaa lähestymistapaa inhimilliseen kehitykseen. Koulutuksen kannalta tämä lähestymistapa merkitsee enemmän tukea osallistavalle ja tasapuoliselle laadukkaalle koulutukselle, jota tarjotaan kaikille, ja elinikäiselle oppimiselle (kestävän kehityksen tavoite 4), jossa keskitytään voimakkaasti sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiseen (kestävän kehityksen tavoite 5).

               Tämän vuoksi komissio ehdottaa, että neuvosto antaa tämän päätöksen.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Lisäksi se kattaa välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  3
               .

               4.1.2.Soveltaminen kyseessä olevaan tapaukseen

               AKT–EU-ministerineuvosto on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu Cotonoun sopimuksella.

               Säädös, joka AKT–EU-ministerineuvoston on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla Cotonoun sopimuksen 100 artiklan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä tai muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen kyseessä olevaan tapaukseen

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät kehitysyhteistyöhön. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 209 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 209 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Koska AKT–EU-ministerineuvoston säädöstä sovelletaan Cotonoun sopimuksen liitteeseen IC, on aiheellista julkaista säädös Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen kun se on hyväksytty.

               2018/0055 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               AKT–EU-ministerineuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC tarkistamiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen, jäljempänä ’AKT–EU-kumppanuussopimus’
                  4
               ,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välinen kumppanuussopimus, jäljempänä ’AKT–EU-kumppanuussopimus’, allekirjoitettiin Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000. AKT–EU-kumppanuussopimus tuli voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2003, ja sopimuksen uudelleentarkastelua joka viides vuosi koskevan tarkistuslausekkeen mukaisesti sitä tarkistettiin vuosina 2005 ja 2010.

               (2)AKT–EU-kumppanuussopimuksen 95 artiklan 2 kohdan mukaisesti rahoituspöytäkirjat vahvistetaan tiettyä ajanjaksoa varten. Rahoituspöytäkirjoissa määrätään EU:n rahoitustuen kokonaismäärästä. Rahoituspöytäkirja vuosia 2014–2020 varten hyväksyttiin 7 päivänä kesäkuuta 2013 tehdyllä AKT–EU-ministerineuvoston päätöksellä N:o 1/2013
                  5
               , joka on sopimuksen liitteenä IC.

               (3)AKT–EU-kumppanuussopimuksen 100 artiklan mukaisesti AKT–EU-ministerineuvosto voi kehitysrahoitusyhteistyön AKT–EU-komitean suosituksen perusteella tarkistaa, tarkastella uudelleen ja/tai muuttaa sopimusta.

               (4)Unionin olisi tuettava AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC mukaisesti varojen kohdentamista uudelleen määrärahasta, jolla rahoitetaan maa- ja alueohjelmia, määrärahaan, jolla rahoitetaan AKT-valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä, johon osallistuvat useat tai kaikki AKT-valtiot.

               (5)On aiheellista vahvistaa AKT–EU-ministerineuvostossa unionin puolesta otettava kanta, koska päätös tulee olemaan unionia sitova,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.AKT–EU-ministerineuvostossa unionin puolesta otettava kanta AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC tarkistamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn AKT–EU-ministerineuvoston säädösluonnokseen.

               2.Unionin edustajat AKT–EU-ministerineuvostossa voivat hyväksyä pieniä muutoksia päätösluonnokseen ilman uutta neuvoston päätöstä.

               2 artikla

               Kun AKT–EU-ministerineuvoston päätös on annettu, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Sopimus (EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3) sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27) ja Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (2)

                        AKT–EU-ministerineuvoston päätös N:o 1/2013, tehty 7 päivänä kesäkuuta 2013, Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen mukaisen vuosien 2014–2020 monivuotista rahoituskehystä koskevan pöytäkirjan vahvistamisesta (EUVL L 173, 26.6.2013).

                     (3)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (4)

                        Sopimus (EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3) sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27) ja Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (5)

                        AKT–EU-ministerineuvoston päätös N:o 1/2013, tehty 7 päivänä kesäkuuta 2013, Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen mukaisen vuosien 2014–2020 monivuotista rahoituskehystä koskevan pöytäkirjan vahvistamisesta (EUVL L 173, 26.6.2013).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel9.3.2018
            COM(2018) 121 final
            LIITE
            asiakirjaan
            EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            AKT–EU-ministerineuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC tarkistamiseen

               LIITE

               AKT–EU-MINISTERINEUVOSTON

               PÄÄTÖS N:o…/2018,

               annettu .. päivänä ..kuuta 2018,

               AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC tarkistamisesta

               AKT–EU-MINISTERINEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’AKT–EU-kumppanuussopimus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 100 artiklan kanssa,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)AKT–EU-kumppanuussopimuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti ministerineuvoston tehtäviin kuuluu päätösten tekeminen sopimuksen tehokkaan ja toimivan täytäntöönpanon varmistamiseksi.

               (2)AKT–EU-kumppanuussopimuksen 100 artiklan mukaisesti AKT–EU-ministerineuvosto voi kehitysrahoitusyhteistyön AKT–EU-komitean suosituksen perusteella tarkistaa, tarkastella uudelleen ja/tai muuttaa sopimuksen liitteitä.

               (3)AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitettä IC olisi muutettava varojen kohdentamiseksi uudelleen Euroopan kehitysrahaston yhteistyövälineiden välillä AKT-maiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön välineeseen.

               Uudelleen kohdennetut varat käytetään Spotlight-aloitteen ja maailmanlaajuisen koulutuskumppanuuden rahoittamiseen.

               Spotlight-aloite on EU:n ja YK:n yhteinen maailmanlaajuinen toimi, jolla pyritään ehkäisemään ja torjumaan naisiin ja tyttöihin kohdistuvaa väkivaltaa kohdemaissa. Spotlight-aloitteessa keskitytään näytön perusteella seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan tiettyihin muotoihin, jotka ovat yleisiä tai esiintyvät suuressa määrin tietyillä alueilla. Näin edistetään sukupuolten tasa-arvoa koskevaa kestävän kehityksen tavoitetta 5.

               Maailmanlaajuisen koulutuskumppanuuden yleistavoitteena ovat maailmanlaajuiset ja kansalliset toimet laadukkaan koulutuksen ja oppimisen takaamiseksi kaikille osallistavan kumppanuuden kautta, tehokkaiden koulutusjärjestelmien kehittäminen ja peruskoulutuksen rahoittaminen. Molemmat aloitteet ovat yhdenmukaisia Cotonoun kumppanuussopimuksen sekä kestävän kehityksen toimintaohjelman Agenda 2030 kanssa, joilla edistetään kattavampaa lähestymistapaa inhimilliseen kehitykseen. Koulutuksen kannalta tämä lähestymistapa merkitsee enemmän tukea osallistavalle ja tasapuoliselle laadukkaalle koulutukselle, jota tarjotaan kaikille, ja elinikäiselle oppimiselle (kestävän kehityksen tavoite 4), jossa keskitytään voimakkaasti sukupuolten välisen tasa-arvon edistämiseen (kestävän kehityksen tavoite 5),

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1 artikla

               1.Ohjelmointivaatimuksiin vastaamiseksi Euroopan kehitysrahaston varoja kohdennetaan uudelleen kehitysyhteistyövälineiden määrärahojen välillä AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC mukaisesti.

               2.Liitteessä IC olevan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta maa- ja alueohjelmien yleisrahastosta kohdennetaan uudelleen 425 miljoonaa euroa liitteessä IC olevan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun AKT-maiden väliseen ja alueiden väliseen yhteistyöhön seuraavasti:

               –350 miljoonaa euroa Spotlight-aloitteelle;

               –75 miljoonaa euroa maailmanlaajuiselle koulutuskumppanuudelle.

               2 artikla

               Edellä 1 artiklassa säädetyn määrärahojen uudelleen kohdentamisen johdosta AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteen IC tekstiä muutetaan seuraavasti:

               1.Korvataan AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteessä IC olevan 2 kohdan a alakohta seuraavasti:

               ”a)
                     Maa- ja alueohjelmien rahoitukseen 23 940 miljoonaa euroa. Näistä määrärahoista rahoitetaan

               i)
                     yksittäisten AKT-valtioiden maaohjelmia tämän sopimuksen täytäntöönpano- ja hallintomenettelyjä koskevassa liitteessä IV olevien 1–5 artiklan mukaisesti;

               ii)
                     AKT-valtioiden alueellista sekä alueiden välistä yhteistyötä ja alueellista yhdentymistä tukevia alueohjelmia tämän sopimuksen täytäntöönpano- ja hallintomenettelyjä koskevassa liitteessä IV olevien 6–11 artiklan mukaisesti;”.

               2.Korvataan AKT–EU-kumppanuussopimuksen liitteessä IC olevan 2 kohdan b alakohta seuraavasti:

               ”b)
                     4 015 miljoonaa euroa sellaisen AKT-valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön rahoittamiseen, jossa on mukana useita AKT-valtioita tai kaikki niistä, tämän sopimuksen täytäntöönpano- ja hallintomenettelyjä koskevassa liitteessä IV olevien 12–14 artiklan mukaisesti. Tähän määrärahaan sisältyy tuki tämän sopimuksen nojalla perustetuille yhteisille toimielimille ja elimille. Tästä määrärahasta rahoitetaan myös yhteisten toimielinten toimintakuluja koskevassa pöytäkirjassa N:o 1 olevissa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun AKT-valtioiden sihteeristön toimintakuluja.”

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan, kun se annetaan.

               Tehty […][…].

                     AKT–EU-ministerineuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Sopimus (EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3) sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27) ja Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta 2010 allekirjoitetulla sopimuksella (EUVL L 287, 4.11.2010, s. 3).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 12.3.2018
            COM(2018) 122 final
            2018/0056(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta muutosten hyväksymiseen SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, hyväksynnän hakemiseen merkityksellisille suuntaviivoille aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutosten hyväksymiseen vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta. Tarkoituksena on hyväksyä muutoksia SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, hyväksyä merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä hyväksyä muutoksia vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön (vuoden 2010 FTP-säännöstö).

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) koskeva yleissopimus

               Kansainvälistä merenkulkujärjestö (IMO) on perustettu yleissopimuksella. IMO tarjoaa foorumin hallitusten väliselle yhteistyölle kaikkien kansainvälisen kauppamerenkulun teknillisiä kysymyksiä koskevien hallitusten omaksumien säännösten ja menettelytapojen alalla, edistää tiukimpien mahdollisten määräysten yleistä hyväksymistä meriturvallisuuden, tehokkaan navigoinnin sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisen ja torjunnan alalla yhtäläisten toimintaedellytysten luomiseksi ja käsittelee asiaan liittyviä hallinnollisia ja oikeudellisia seikkoja.

               Yleissopimus tuli voimaan 17. maaliskuuta 1958.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat sen sopimuspuolia.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat myös ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, sopimuspuolia. SOLAS-yleissopimus tuli voimaan 25 päivänä toukokuuta 1980. Unioni ei ole SOLAS-yleissopimuksen sopimuspuoli.

               2.2.Kansainvälinen merenkulkujärjestö

               Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä. IMO on yleinen standardeja laativa viranomainen kansainvälisen merenkulun turvallisuuden, turvatoimien ja ympäristönsuojelun tason alalla.  Sen tärkein tehtävä on luoda oikeudenmukainen ja tehokas merenkulkualan sääntelykehys, joka hyväksytään ja pannaan täytäntöön yleisesti.

               IMOn jäsenyys on avoin kaikille valtioille, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat IMOn jäseniä. Euroopan komissiolla on ollut IMOssa tarkkailijan asema vuodesta 1974 lähtien. Se perustuu Kansainvälisen merenkulkualan neuvoa-antavan järjestön (IMCO)
                  1
                ja Euroopan yhteisöjen komission väliseen yhteistyöjärjestelyyn molemmille tärkeissä asioissa.

               IMOn meriturvallisuuskomitea, joka koostuu kaikista IMOn jäsenistä, kokoontuu vähintään kerran vuodessa. IMOn meriturvallisuuskomitean tehtävänä on käsitellä kaikkia kysymyksiä, jotka kuuluvat järjestön toimialaan ja koskevat merenkulun apuneuvoja, alusten rakentamista ja varustamista, turvallisuuden vaatimaa alusten miehitystä, sääntöjä yhteentörmäysten ehkäisemiseksi, vaarallisten lastien käsittelyä, meriturvallisuutta tehostavia toimenpiteitä, hydrograafisia tiedonantoja, laivapäiväkirjoja ja merenkulkutietoja, merionnettomuuksien tutkimista, meripelastusta sekä muita merenkulun turvallisuutta suoranaisesti koskevia asioita.

               Meriturvallisuuskomitea huolehtii IMOn yleissopimuksen, yleiskokouksen tai neuvoston sille määräämien tehtävien suorittamisesta sekä kaikkien sellaisten edellä mainittuun soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille on mahdollisesti annettu jonkin muun, IMOn hyväksymän kansainvälisen välineen perusteella tai puitteissa. Meriturvallisuuskomitea ja sitä avustavat elimet tekevät päätöksensä jäsenten enemmistöllä.

               2.3.IMO:n meriturvallisuuskomitean suunniteltu säädös

               Meriturvallisuuskomitean on määrä 16.–25. toukokuuta 2018 pidettävässä 99. istunnossa (MSC 99) hyväksyä muutoksia SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, hyväksyä merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä hyväksyä muutoksia vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön (vuoden 2010 FTP-säännöstö).

               Suunnitelluilla muutoksilla SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön pyritään ulottamaan SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 sääntöön sisältyvä vaatimus, joka koskee aluksen päällikön tueksi annettavia tietokoneistettuja tietoja vakavuuden laskemiseksi täyttymistilanteessa, koskemaan olemassa olevia matkustaja-aluksia.

               Vuoden 2010 FTP-säännöstön muuttamisella pyritään siihen, ettei palontorjuntavaatimuksissa enää tehdä eroa alle 36 matkustajan ja yli 36 matkustajan kuljettamiseen tarkoitettujen alusten välillä. Näin voidaan selkeyttää vuoden 2010 FTP-säännöstön liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 esitettyjen alttiita lattiapäällysteitä (exposed floor coverings) koskevien vaatimusten soveltamista niin, että niitä sovelletaan myös alle 36 matkustajan kuljettamiseen tarkoitettuihin matkustaja-aluksiin.

               3.Unionin puolesta esitettävä kanta

               3.1.Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön ja merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa

               Lontoossa 17.–21. marraskuuta 2014 pidetyssä meriturvallisuuskomitean 94. istunnossa (MSC 94) muun muassa Bahama esitti pyynnön uudeksi aloitteeksi (MSC 94/6/1), joka koski SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 säännön muuttamista. Pyyntö hyväksyttiin.

               IMOn alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevän alakomitean Lontoossa 18.–22. tammikuuta 2016 pidetyssä 3. istunnossa (SDC 3) todettiin, että osastoimista ja vaurioituneen aluksen vakavuutta käsittelevällä työryhmällä oli ollut vain vähän aikaa tarkastella ehdotusta, jolla SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 säännössä oleva vaatimus, joka koskee aluksen päällikölle annettavia tietokoneistettuja tietoja vakavuuden laskemiseksi aluksen täyttymistilanteessa, ulotetaan koskemaan olemassa olevia matkustaja-aluksia. Mainitussa vaatimuksessa on kyse siitä, että aluksen päällikön tukena on säännöllisesti päivitettyjä tietoja aluksen jäännösvakavuudesta täyttymistilanteessa.

               Vaikka osastoimista ja vaurioituneen aluksen vakavuutta käsittelevä työryhmä katsoi, että ehdotetut muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 sääntöön ovat riittäviä otettavaksi viimeisteltäviksi IMOn alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevän alakomitean 4. istunnossa (SDC 4), SDC 3 totesi kuitenkin, että olisi tarkasteltava perusteellisemmin, miten luonnosta, joka koskee tarkistettuja suuntaviivoja matkustaja-alusten päälliköille annettavista operatiivisista tiedoista turvallisesta paluusta satamaan omalla voimalla tai hinauksessa (Guidelines on operational information for masters of passenger ships for safe return to port by own power or under tow – MSC.1/Circ.1400), voidaan soveltaa olemassa oleviin matkustaja-aluksiin, ja pyysi esittämään huomautuksia SDC 4:ää varten.

               SDC 4:ssä, joka pidettiin Lontoossa 13.–17. helmikuuta 2017, keskusteltiin siitä, missä määrin SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 sääntöä olisi sovellettava olemassa oleviin matkustaja-aluksiin. Keskustelujen päätteeksi SDC 4 vahvisti, että kaikkien voimassa olevien suuntaviivojen (MSC.1/Circ.1400, MSC.1/Circ.1532 ja MSC.1/Circ.1229) sovellettavuuden rajoituksia varten olisi kehitettävä uusi suuntaviivapaketti, joka koskee vakavuustietokoneita ja maista annettavaa tukea ennen 1. tammikuuta 2014 rakennetuille matkustaja-aluksille.

               SDC 4 hyväksyi luonnoksen muutoksiksi SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, jotka koskevat aluksen päällikölle annettavia tietokoneistettuja tietoja vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa (SDC 4/16, liite 2). SDC 4 ei kuitenkaan kyennyt tekemään päätöstä ehdotettujen muutosten voimaantuloon liittyvästä menettelystä, koska uuden suuntaviivapaketin mukaisten vakavuustietokoneisiin sovellettavien kriteerien monimutkaisuus vaikuttaisi siihen, mistä päivästä lähtien uusien sääntöjen luonnosta voitaisiin soveltaa olemassa oleviin matkustaja-aluksiin.

               Meriturvallisuuskomitea hyväksyi Lontoossa 7.–16. kesäkuuta 2017 pitämässään 98. istunnossa (MSC 98) luonnoksen muutoksiksi SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön seuraavassa istunnossa (MSC 99) annettavaa lopullista hyväksyntää silmällä pitäen. Se asetti kuitenkin edellytykseksi, että IMOn alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevän alakomitean 5. istunnossa (SDC 5) vahvistetaan päivämäärä, josta lähtien SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 sääntöluonnosta sovelletaan, ja viimeistellään luonnos suuntaviivoiksi vakavuustietokoneesta ja maista annettavasta tuesta ennen 1. tammikuuta 2014 rakennetuille matkustaja-aluksille. Lontoossa 22.–26. tammikuuta 2018 pidetyssä SDC 5:ssä vahvistettiin, että ennen 1. tammikuuta 2014 rakennettujen matkustaja-alusten on täytettävä SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3.1 sääntö viimeistään ensimmäisen uusintakatsastuksen hetkellä viiden vuoden kuluttua voimaantulopäivän jälkeen. Lisäksi SDC 5 päätti toimittaa asiaan liittyvät suuntaviivat MSC 99:lle hyväksyntää varten.

               Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön vahvistetaan IMO-asiakirjan MSC 98/23/Add.1 liitteessä 13. Meriturvallisuuskomitean 98. istunnosta laaditun raportin (MSC 98/23) 10.9 kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa.

               3.2.Muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön

               Aluksen järjestelmiä ja laitteistoja käsittelevän alakomitean 3. istunnossa (SSE 3) Lontoossa 14.–18. päivänä maaliskuuta 2016 katsottiin, että vuoden 2010 FTP-säännöstön liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 mainittuja määräyksiä, jotka koskevat alttiita lattiapäällysteitä (exposed floor coverings) ja joita sovelletaan yli 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin, olisi sovellettava myös alle 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin.  SSE 3 hyväksyi kannan, jonka mukaan ohjeistusta alttiita lattiapäällysteitä koskevista vaatimuksista, joita sovelletaan yli 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin, olisi sovellettava myös alle 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin. Näin ollen SSE 3 päätti pyytää palontorjuntaa käsittelevää työryhmää tarkastelemaan asiaa edelleen ja tämän jälkeen neuvomaan alakomiteaa vastaavasti.

               Otettuaan huomioon vuoden 2010 FTP-säännöstön liitteessä 3 olevassa taulukossa esitetyt 1 määräykset ja palontorjuntaa käsittelevän työryhmän kannan SSE 3 katsoi, että vuoden 2010 FTP-säännöstön liitteessä 3 olevaa taulukkoa 1 olisi sovellettava myös alle 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin ja että asia voitaisiin ratkaista poistamalla virkkeestä maininta yli 36 matkustajan kuljettamisesta (’carrying more than 36 passengers’).

               Tätä ratkaisumahdollisuutta ei kuitenkaan esitetty Lontoossa 21.–25. marraskuuta 2016 pidetyssä meriturvallisuuskomitean 97. istunnossa (MSC 97), koska SSE 3 oli jo tarkastellut tätä kysymystä turvallisuutta, turvatoimia ja ympäristönsuojelua koskevien IMO-määräysten yhdenmukaista tulkintaa käsittelevässä esityslistan kohdassa (”Unified interpretation of provisions of IMO safety, security, and environment related convention”).

               MSC 98 sen sijaan tarkasteli ehdotettuja muutoksia vuoden 2010 FTP-säännöstöön ja hyväksyi ne MSC 99:ssä annettavaa lopullista hyväksyntää silmällä pitäen.

               Muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön esitetään MSC 98:n raportissa MSC 98/23/Add.1) olevassa liitteessä 25. MSC 98:n raportin (MSC 98/23) 12.47 kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä lopullisesti MSC 99:ssä.

               3.3.Asiaa koskeva EU:n lainsäädäntö ja EU:n toimivalta

               3.3.1.Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön ja merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa

               Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia.

               3.3.2.Muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön

               Vuoden 2010 FTP-säännöstö sisältää kansainväliset vaatimukset, joita sovelletaan SOLAS-yleissopimuksen II-2 luvussa lueteltujen tuotteiden laboratoriotestaukseen, tyyppihyväksyntään ja palotestimenettelyihin (kyseinen luku sisältää myös palonsuojelua, palon havaitsemista ja palonsammutusta koskevia sääntöjä). Ihmishengen turvallisuudesta merellä tehtyyn kansainväliseen yleissopimukseen (SOLAS-yleissopimus) tehdyt muutokset, joiden myötä kansainvälisestä palokoemenetelmiä koskevasta säännöstöstä (vuoden 2010 FTP-säännöstö) tulee sitova, tulivat voimaan 1. heinäkuuta 2012 (päätöslauselma MSC.307(88)).

               Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia. Lisäksi direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevan II-2 luvun A ja B osan mukaan paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstöä, joka on hyväksytty päätöslauselmalla MSC.98(73), sovelletaan B-, C- ja D-luokan aluksiin, jotka on rakennettu 1. tammikuuta 2003 tai sen jälkeen.

               3.3.3.EU:n toimivalta

               Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EY soveltamisen kautta.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni sopimuksessa mainitun elimen jäsen tai kyseisen sopimuksen osapuoli
                  2
               .

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  3
               .

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               IMOn meriturvallisuuskomitea on sopimuksella perustettu elin. Kyseinen sopimus on Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskeva yleissopimus.

               Säädökset, jotka IMO:n meriturvallisuuskomitean on määrä hyväksyä, ovat säädöksiä, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellut säädökset vaikuttavat ratkaisevasti EU:n lainsäädännön, nimittäin matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY, sisältöön. Tämä johtuu siitä, että direktiivin 2009/45/EY mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on täytettävä kaikki vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimukset edellä kohdissa 3.1 ja 3.2 esitetyn mukaisesti.

               Siksi muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EY soveltamisen kautta.

               Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät meriliikenteeseen. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmä

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana olisi oltava SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2018/0056 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta muutosten hyväksymiseen SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, hyväksynnän hakemiseen merkityksellisille suuntaviivoille aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutosten hyväksymiseen vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Merenkulkualalla toteutettavalla unionin toiminnalla olisi pyrittävä parantamaan meriturvallisuutta.

               (2)Kansainvälistä merenkulkujärjestöä, jäljempänä ’IMO’, koskeva yleissopimus tuli voimaan 17 päivänä maaliskuuta 1958.

               (3)IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista. Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevan yleissopimuksen 28 artiklan b kohdan mukaan meriturvallisuuskomitea, joka on IMOn komitea, huolehtii kaikkien niiden tehtävien suorittamisesta, joita sille on määrätty mainitussa yleissopimuksessa, IMOn yleiskokouksessa tai IMOn neuvostossa, tai kaikkien sellaisten mainitun artiklan soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille voidaan antaa jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella ja jotka IMO voi hyväksyä.

               (4)Kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, tuli voimaan 25 päivänä toukokuuta 1980.

               (5)SOLAS-yleissopimuksen VIII artiklan b kohdan iii alakohdan mukaan IMOn meriturvallisuuskomitea voi hyväksyä muutoksia SOLAS-yleissopimukseen.

               (6)Meriturvallisuuskomitean on määrä hyväksyä 16.–25. toukokuuta 2018 pidettävässä 99. istunnossa (MSC 99) muutoksia SOLAS-yleissopimuksen SII-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutoksia vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön, jäljempänä ’FTP-säännöstö’.

               (7)On aiheellista vahvistaa MSC 99:ssä unionin puolesta esitettävä kanta, koska muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutokset FTP-säännöstöön vaikuttavat ratkaisevasti unionin lainsäädännön, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY
                  4
               , sisältöön.

               (8)SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 säännön muutoksilla ja suuntaviivoilla aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista, säännöllisesti päivitetyistä tiedoista aluksen jäännösvakavuudesta täyttymistilanteessa olisi luotava perusta operatiivisille suuntaviivoille olemassa olevia matkustaja-aluksia varten.

               (9)FTP-säännöstöön tehtävissä muutoksissa, jotka koskevat alttiille lattiapäällysteille (exposed floor coverings) asetettavia testivaatimuksia, olisi vahvistettava, että asianomaisia määräyksiä sovelletaan myös alle 36 matkustajan kuljettamiseen tarkoitettuihin matkustaja-aluksiin.

               (10)Unionin kannan ilmaisevat yhdessä unionin jäsenvaltiot, jotka ovat IMO:n meriturvallisuuskomitean jäseniä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               IMOn meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa unionin puolesta esitettävät kannat ovat seuraavat:

               a) Hyväksytään muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön ja merkitykselliset suuntaviivat, jotka vahvistetaan tähän päätökseen liitetyn IMO-asiakirjan MSC 98/23/Add.1 liitteessä 13.

               b) Hyväksytään muutokset vuoden 2010 kansainvälisen palokoemenetelmiä koskevan säännöstön liitteessä 3 olevaan taulukkoon 1, joka vahvistetaan tähän päätökseen liitetyn IMO-asiakirjan MSC 98/23/Add.1 liitteessä 25.

               2 artikla

               1. Unionin jäsenvaltiot, jotka ovat IMOn meriturvallisuuskomitean jäseniä, esittävät yhdessä edellä 1 artiklan a ja b kohdassa tarkoitetut kannat.

               2. Vähäisistä muutoksista 1 artiklan a ja b kohdassa tarkoitettuihin kantoihin sovitaan ilman uutta neuvoston päätöstä asiasta.

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Nimi muutettiin vuonna 1982 Kansainväliseksi merenkulkujärjestöksi.

                     (2)

                        Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (3)

                        Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (4)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä (EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1).