               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 1.7.2019
            COM(2019) 294 final
            2019/0140(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin kyseessä on suositusluonnos ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen”

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun näiden elinten on määrä antaa suositusluonnos ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen”.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Suositusluonnos laittoman kaupan torjumisesta

               Suositusluonnoksen ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen”, jäljempänä ’suositusluonnos’, on laatinut OECD:n laittoman kaupan torjumista käsittelevä työryhmä, joka on OECD:n julkishallintokomitean korkean riskitason foorumin apuelin. Suositus perustuu kuusi vuotta kestäneeseen analysointiin ja asiantuntijoiden kuulemiseen, joissa määritettiin keskeiset ongelmat, jotka tekevät vapaakauppa-alueista alttiita laittomalle kaupalle.

               Suositusluonnoksen päätavoitteena on lisätä vapaakauppa-alueiden avoimuutta, jotta rikollisjärjestöt eivät pystyisi hyödyntämään niitä. Tätä varten suositusluonnoksessa kehotetaan OECD:n jäseniä ja ei-jäseniä i) varmistamaan, että vapaakauppa-alueiden valvonta on riittävää, ja ii) kannustamaan vapaakauppa-alueiden toimijoita noudattamaan puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjä, jotka esitetään tämän suositusluonnoksen liitteessä ja jotka ovat sen erottamaton osa.

               Suositusluonnoksen ensimmäisessä pilarissa määritellään alueita, joilla jäsenvaltioiden olisi toteutettava lisätoimia (esimerkiksi tekemällä kansainvälistä yhteistyötä), jotta niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien vapaakauppa-alueiden seurantaa ja valvontaa voidaan tehostaa. Tällaisiin toimiin kuuluu vapaakauppa-alueita koskeva oikeudellinen kehys, joka antaa toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden suorittaa tehokkaita paikalla tehtäviä tarkastuksia ja tutkimuksia ja toteuttaa valvontaa sekä panna vapaakauppa-alueella täytäntöön voimassa olevia kieltoja ja rajoituksia. Suositusluonnoksella pyritään myös parantamaan vapaakauppa-alueelle saapuvia ja sieltä lähteviä tavaroita koskevien koottujen tilastotietojen saatavuutta tullinimiketasolla.

               Suositusluonnoksen toisessa pilarissa kehotetaan suositukseen sitoutuvia maita toteuttamaan toimenpiteitä, joilla vapaakauppa-alueiden toimijoita kannustetaan noudattamaan käytännesääntöjä vapaaehtoisesti. Tällaisia toimenpiteitä voivat olla muun muassa sellaisilta vapaakauppa-alueilta, joilla kyseisiä sääntöjä ei noudateta, tulevien lähetysten tiukempi valvonta. Mekanismi sääntöjenmukaisuuden arvioimiseksi ja seuraamiseksi kehitetään suositusluonnoksen hyväksymisen jälkeen. Käytännössä käytännesäännöillä tarkoitetaan sitä, että vapaakauppa-alueet valvovat alueelleen sijoittautuneita talouden toimijoita, tekevät yhteistyötä tullin kanssa ja edistävät tietojen saatavuutta tutkimuksissa. Tarkoitus on lisätä vastuuvelvollisuutta ja luoda tasapuoliset toimintaedellytykset ja siten vähentää laitonta kauppaa.

               2.2.OECD:n neuvosto ja OECD:n julkishallintokomitea

               OECD:n neuvosto on OECD:n päätöksentekoelin. Siinä on yksi edustaja kustakin jäsenmaasta ja yksi edustaja Euroopan komissiosta. Neuvosto kokoontuu säännöllisesti OECD:n pysyvien edustajien tasolla, ja päätökset tehdään yksimielisesti. Kokousten puheenjohtajana toimii OECD:n pääsihteeri. Unionin jäsenvaltioista 23 on OECD:n jäseniä, ja niillä on äänestysoikeus OECD:n neuvostossa. Unioni ei ole OECD:n jäsen, eikä sillä siksi ole oikeutta äänestää, kun OECD:n neuvosto antaa säädöksiä. OECD:n julkishallintokomitea toimii OECD:n neuvoston antaman valtuutuksen pohjalta. Kun Euroopan komissio ilmaisee tämän neuvoston päätöksen mukaisen unionin kannan OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa, niiden unionin jäsenvaltioiden, jotka ovat OECD:n jäseniä, on käytettävä äänestysoikeuttaan ja otettava kanta unionin puolesta, toimien yhdessä.

               2.3.OECD:n neuvoston suunniteltu säädös

               OECD:n laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän ohjauskomitea viimeisteli suositusluonnoksen, joka on OECD:n oikeudellisesti sitomaton väline, tekstin 29. maaliskuuta 2019, ja se on saatettu OECD:n julkishallintokomitean käsiteltäväksi 16. huhtikuuta 2019 pidetyssä istunnossa. Kun tämä neuvoston päätös tulee voimaan, suositusluonnos toimitetaan OECD:n julkishallintokomitean hyväksyttäväksi kirjallisella menettelyllä. Sillä edellytyksellä, että suositusluonnos hyväksytään, se toimitetaan OECD:n neuvostolle antamista varten.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Unionilla on aktiivinen rooli laittoman kaupan torjunnassa muun muassa unionin tullikoodeksiin sisältyvien säännösten ja teollis- ja tekijänoikeuksien tullivalvontaa koskevien sääntöjen myötä.

               Viime vuosikymmeninä monet maat eri puolilla maailmaa ovat perustaneet vapaakauppa-alueita vauhdittamaan taloudellista kehitystä. Niiden kehitys on joissakin maissa kuitenkin ollut nopeampaa kuin vapaakauppa-alueiden toiminnan tehokasta valvontaa koskevien standardien ja määräysten laatiminen. Tämän seurauksena rikollisverkostot ovat löytäneet tapoja käyttää väärin joidenkin vapaakauppa-alueiden valvonnassa olevia aukkoja ja salakuljettaneet tai ohjanneet laittomia tuotteita kotimarkkinoille, perustaneet tuotantolaitoksia väärennettyjen tavaroiden valmistamiseksi, kuljettaneet laittomia tavaroita ja helpottaneet laittomien palvelujen tarjoamista. Joissakin maissa vapaakauppa-alueita kohdellaan kaikilta osin kuin maan ulkopuolella sijaitsevia tullialueita. Tämän vuoksi saapuvien ja lähtevien tavaroiden tullivalvonta on hyvin vähäistä.

               Näiden ongelmien ratkaisemiseksi komissio on tehnyt tiivistä yhteistyötä OECD:n laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän kanssa. Tarkoituksena on ollut laatia ohjeistusta, jolla tuetaan hallituksia ja poliittisia päättäjiä vapaakauppa-alueilla ja niiden kautta tapahtuvan laittoman kaupan vähentämisessä ja estämisessä. Tämän seurauksena suositusluonnoksessa esitetään toimenpiteitä, joilla parannetaan vapaakauppa-alueiden avoimuutta, edistetään puhdasta ja reilua kauppaa ja vähennetään vapaakauppa-alueiden houkuttelevuutta rikollisjärjestöille, jotka tällä hetkellä käyttävät niitä hyväkseen.

               Koska laittomalla kaupalla on laajoja kielteisiä taloudellisia, yhteiskunnallisia, ympäristöön liittyviä ja jopa poliittisia vaikutuksia, unionin tuki suositusluonnoksen hyväksymiselle OECD:n neuvostossa lähettäisi voimakkaan myönteisen viestin muille OECD:n jäsenille ja ei-jäsenille.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”. Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia”, kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               OECD:n neuvosto on Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöä koskevalla konventiolla perustettu elin. Unioni ei ole OECD:n jäsen sinällään, mutta Euroopan komission edustaja osallistuu OECD:n neuvoston kokouksiin ja ilmaisee unionin kannan. Unionin toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta unionin kanta ilmaistaan neuvoston päätöksen mukaisesti, ja ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat OECD:n jäseniä, käyttävät äänestysoikeuttaan ja ottavat kantaa unionin puolesta, toimien yhdessä.

               Suositusluonnos, jonka OECD:n neuvosto saattaa hyväksyä OECD:n julkishallintokomitean annettua hyväksyntänsä, voi vaikuttaa riskianalyysiin, jonka jäsenvaltioiden tulliviranomaiset suorittivat unionin tullikoodeksista annetun asetuksen (EU) N:o 952/2013 mukaisesti tullialan riskienhallintajärjestelmän yhteydessä. Tämä johtuu siitä, että käytännesääntöjen noudattamatta jättäminen on riski-indikaattori, jota jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat käyttää harkintavaltansa puitteissa valitessaan tavaroita tai talouden toimijoita tullivalvontaan vapaakauppa-alueelta tulevien tai sitä kautta kulkeneiden tavaroiden lähetysten osalta. Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan. Kuten suositusluonnoksen 1 kohdassa todetaan, sen tarkoituksena on auttaa hallituksia ja poliittisia päättäjiä vähentämään ja estämään vapaakauppa-alueilta käsin ja niiden sisällä tapahtuvaa laitonta kauppaa. Näin ollen suositusluonnoksella pyritään edistämään ja suojelemaan laillista kauppaa SEUT-sopimuksen 207 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

               4.3.Päätelmät

               Tästä syystä neuvoston päätöksen perustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artikla 218 artiklan 9 kohdan kanssa, jotta voidaan vahvistaa OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa unionin puolesta otettava kanta. Kun Euroopan komissio ilmaisee tämän neuvoston päätöksen mukaisen unionin kannan OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa, niiden unionin jäsenvaltioiden, jotka ovat OECD:n jäseniä, on käytettävä äänestysoikeuttaan ja otettava kanta unionin puolesta, toimien yhdessä.

               2019/0140 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin kyseessä on suositusluonnos ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen”

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Laittoman kaupan torjuntaa koskevat kansainväliset standardit ovat olennaisen tärkeitä tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi ja laillisen kaupan edistämiseksi. Jotta voidaan tukea hallituksia ja poliittisia päättäjiä näiden pyrkimyksissä vähentää ja estää laitonta kauppaa, jota käydään vapaakauppa-alueiden kautta ja niiden sisällä, tällaisiin standardeihin olisi sisällyttävä ohjeistusta, jota annetaan esimerkiksi OECD:n suositusluonnoksessa ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen”, jäljempänä ’suositusluonnos’.

               (2)Suositusluonnoksesta on käyty OECD:n laittoman kaupan torjumista käsittelevässä työryhmässä, joka on OECD:n julkishallintokomitean korkean riskitason foorumin apuelin, laajoja keskusteluja, jotka perustuvat kuusi vuotta kestäneeseen analysointiin ja asiantuntijoiden kuulemiseen, myös WCO:ssa ja WTO:ssa.

               (3)Suositusluonnos aiotaan esittää ensin OECD:n julkishallintokomitean hyväksyttäväksi ja sen jälkeen OECD:n neuvostolle suosituksen antamista varten.

               (4)On aiheellista vahvistaa OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa unionin puolesta otettava kanta SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti, koska suositusluonnos voi vaikuttaa riskianalyysiin, jonka jäsenvaltioiden tulliviranomaiset suorittivat unionin tullikoodeksista annetun asetuksen (EU) N:o 952/2013 mukaisesti tullialan riskienhallintajärjestelmän yhteydessä. Tämä johtuu siitä, että käytännesääntöjen noudattamatta jättäminen on riski-indikaattori, jota jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat käyttää harkintavaltansa puitteissa valitessaan tavaroita tai talouden toimijoita tullivalvontaan vapaakauppa-alueelta tulevien tai sitä kautta kulkeneiden tavaroiden lähetysten osalta. Laittomalla kaupalla on laajoja kielteisiä taloudellisia, yhteiskunnallisia, ympäristöön liittyviä ja jopa poliittisia vaikutuksia, ja on olennaisen tärkeää, että unioni tukee suositusluonnoksen hyväksymistä OECD:n neuvostossa.

               (5)OECD:n neuvosto on Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöä koskevalla konventiolla perustettu elin. Unionin jäsenvaltioista 23 on OECD:n jäseniä, ja niillä on äänestysoikeus OECD:n neuvostossa. Unioni ei ole OECD:n jäsen, eikä sillä siksi ole oikeutta äänestää, kun OECD:n neuvosto antaa säädöksiä. Euroopan komissio esittää unionin kannan OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa, ja niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat jäseninä OECD:ssä, olisi käytettävä äänestysoikeuttaan ja esitettävä unionin puolesta otettava unionin kanta, toimien yhdessä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa unionin puolesta otettava kanta vapaakauppa-alueiden avoimuuden lisäämisestä perustuu tähän päätökseen liitettyyn suositusluonnokseen ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen”.

               Unionin edustajat OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa voivat hyväksyä suositusluonnokseen tehtävät pienet muutokset ilman uutta neuvoston päätöstä.

               2 artikla

               Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseniä OECD:ssä, toimien yhdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 1.7.2019
            COM(2019) 294 final
            LIITE
            asiakirjaan
            ehdotus neuvoston päätökseksi
            OECD:n julkishallintokomiteassa ja OECD:n neuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin kyseessä on suositusluonnos ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen”

               LIITE

               Suositus: ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen

               1.Tässä asiakirjassa esitetään suositusluonnos ”Laittoman kaupan torjuminen: vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantaminen”, jäljempänä ’suositusluonnos’ (ks. liite). Suositusluonnoksen on laatinut laittoman kaupan torjumista käsittelevä työryhmä
                  1
               , joka on OECD:n julkishallintokomitean, jäljempänä ’julkishallintokomitea’, korkean riskitason foorumin apuelin. Tarkoituksena on auttaa hallituksia ja poliittisia päättäjiä vähentämään ja estämään vapaakauppa-alueilta käsin ja niiden sisällä tapahtuvaa laitonta kauppaa.

               2.OECD on tutkinut laitonta kauppaa laajasti sekä tehnyt temaattisia tutkimuksia ja vertaillut eri maiden tietoja laittomien markkinoiden kartoittamiseksi ja ymmärtämiseksi paremmin. Työstä saadut tulokset tarjoavat todisteperustan riskinhallintapolitiikoille eri sektoreilla.

               3.Kuten julkishallintokomitean työ- ja budjettiohjelmassa 2017–2018 [GOV/PGC(2016)9/FINAL] esitettiin, OECD analysoi yhteistyössä Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) kanssa väärennösten rajat ylittävän laittoman kaupan kauppareittejä sekä erityyppisiä laittomia tavaroita. Analyysissä havaittiin useita toimintatapoihin liittyviä ongelmia (muun muassa vapaakauppa-alueet), joiden osalta voidaan parantaa valvontaa ja tehostaa riskiin perustuvia lainvalvontakäytäntöjä. Vuonna 2017 annetussa ministerineuvoston julkilausumassa toivottiin OECD:n laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän työn jatkumista ja todettiin, että kansainvälisen korruption ja laittoman kaupan torjunta edellyttää kansainvälistä yhteistyötä ja kumppanuuksia
                  2
               .

               Suositusluonnoksen laatimisen perusteet

               4.Vapaakauppa-alueita on perustettu viime vuosikymmeninä ennätysmääriä uuden liiketoiminnan ja ulkomaisten investointien houkuttelemiseksi. Tavoitteena on helpottaa kauppaa ja talouskasvua poistamalla tulleja, kiintiöitä ja muita veroja sekä minimoimalla byrokratian vaatimuksia, kuten tiettyjä tullimenettelyjä ja julkistamisvaatimuksia. Vapaakauppa-alueiden soveltamisala ja luonne on eri maissa erilainen riippuen siitä, minkälaista järjestelmää ja minkä tyyppisiä toimia niillä voidaan toteuttaa. Niillä voi myös olla erilaisia nimityksiä, kuten vapaa-alue, yritysvyöhyke, vientiteollisuuden vapaa-alue, erityistalousalue ja ulkomaankauppa-alue. Koska tällaiset alueet ovat yleistyneet dynaamisessa globalisaatioympäristössä, niillä on nykyisin keskeinen asema monien maiden ja monien johtavien valmistajien liiketoiminnassa.

               5.Vapaakauppa-alueiden kehitys on joissakin maissa kuitenkin ollut nopeampaa kuin niiden toiminnan tehokasta valvontaa koskevien standardien ja määräysten laatiminen. Tämän seurauksena rikollisverkostot ovat löytäneet tapoja käyttää väärin joidenkin vapaakauppa-alueiden valvonnassa olevia aukkoja ja salakuljettaneet tai ohjanneet laittomia tuotteita kotimarkkinoille, perustaneet tuotantolaitoksia väärennettyjen tavaroiden valmistamiseksi, kuljettaneet laittomia tavaroita ja helpottaneet laittomien palvelujen tarjoamista. Joissakin maissa vapaakauppa-alueita kohdellaan kaikilta osin kuin maan ulkopuolella sijaitsevia tullialueita, minkä vuoksi saapuvien ja lähtevien tavaroiden tullivalvonta on hyvin vähäistä. Vaikka vapaakauppa-alueiden perustamisen edellytyksiä säännellään, tullivalvonta ja tullitoimet ovat usein riittämättömiä tai niitä ei ole lainkaan. Vaikka lainsäädännössä nimenomaisesti säädettäisiinkin tulliviranomaisten toimivallasta tehdä tarkastuksia vapaakauppa-alueilla, täytäntöönpano voi olla heikkoa.

               6.Monet vapaakauppa-alueet tuottavat taloudellista hyötyä paikallisille talouksille. On kuitenkin vahvaa näyttöä siitä, että niiden kautta kulkee laittomia kauppavirtoja, kuten väärennöksiä, luonnonvaraista kasvistoa ja eläimistöä sekä aseita. OECD:n analyysissa havaittiin positiivinen korrelaatio vapaakauppa-alueen koon eli sille sijoittautuneiden työntekijöiden ja yritysten määrän ja väärennösten laittoman kaupan arvon välillä. Joidenkin vapaakauppa-alueiden on todettu olevan keskeisiä kauttakuljetuspaikkoja laittomille tavaroille, jotka on pakattu tai merkitty uudelleen, jotta niiden alkuperä voidaan peittää ja ne voidaan ujuttaa lailliseen toimitusketjuun.

               7.Neuvoston ministeritason kokouksessa vuonna 2017 ministerit ”totesivat, että kansainvälinen korruption ja laittoman kaupan torjunta edellyttää kansainvälistä yhteistyötä ja kumppanuuksia, myös nykyisten standardien täytäntöönpanon tehostamista” ja ”toivoivat OECD:n jatkavan työtä laittoman kaupan torjumiseksi, myös laittoman kaupan torjumista käsittelevässä työryhmässä”.

               8.Näihin ongelmiin puuttumiseksi ja ministerien kehotukseen vastaamiseksi laittoman kaupan torjumista käsittelevä työryhmä on valmistellut luonnosta OECD:n neuvoston suositukseksi, jossa ehdotetaan toimenpiteitä vapaakauppa-alueiden avoimuuden lisäämiseksi, jotta voidaan vähentää niiden väärinkäyttöä ja niiden houkuttelevuutta rikollisjärjestöille, jotka tällä hetkellä käyttävät niitä hyväkseen.

               9.Suositusluonnos perustuu OECD:n kuusi vuotta kestäneeseen analysointiin ja asiantuntijoiden kuulemiseen, etenkin seuraaviin kahteen:

               10.Laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän kokoukset, joissa käsiteltiin lainvalvonnan haasteita, joita vapaakauppa-alueet aiheuttavat erilaisilla laittomilla markkinoilla, ja kaksi yhteistä työpajaa eri hallitustenvälisten järjestöjen kanssa. Ensimmäinen työpaja järjestettiin Maailman tullijärjestön (WCO) kanssa Brysselissä marraskuussa 2016 ja toinen EUIPO:n kanssa Alicantessa syyskuussa 2017;

               11.OECD:n raportti hallintokehyksestä laittoman kaupan torjuntaa varten ”Governance Frameworks to Counter Illicit Trade”
                  3
               , jossa otetaan huomioon muun muassa näiden keskustelujen laajat suuntaviivat, sekä maaliskuussa 2018 julkaistu OECD:n ja EUIPO:n yhteinen raportti
                  4
                väärennettyjen tavaroiden kaupasta ja vapaakauppa-alueista ”Trade in Counterfeit Goods and Free Trade Zones”, jossa katsotaan, että vapaakauppa-alueen koon (sille sijoittautuneiden yritysten ja työntekijöiden määrä ja osuus kokonaisvientiarvosta) ja väärennösten laittoman kaupan arvon välillä on tilastollinen korrelaatio.

               12.Analyysissä määritettiin keskeiset ongelmat, jotka tekevät vapaakauppa-alueista alttiita laittomalle kaupalle:

               ·Lainvalvontaviranomaiset eivät ehkä valvo riittävästi vapaakauppa-alueiden toimintaympäristöä, koska virheellisesti ajatellaan, että alueille sijoittautuneet yritykset toimivat kansallisen lainkäyttöalueen ulkopuolella. Tämä johtaa virheelliseen käsitykseen siitä, että kansallisilla lainvalvontaviranomaisilla ja tulliviranomaisilla ei olisi valtuutettua pääsyä alueella toimivien talouden toimijoiden toimitiloihin ja tietoihin.

               ·Myös talouksissa, joissa on oikea käsitys paikallisen tullin ja muiden lainvalvojien valtuutuksesta päästä vapaakauppa-alueelle, kiinnostus alueen toimintojen ja jälleenlaivausten seurantaan on vähäistä, ellei toiminta tunkeudu riittävässä määrin kotimarkkinoille.

               13.Käteisen rahan käyttö vapaakauppa-alueilla on helppoa, koska sen voidaan ilmoittaa olevan tarkoitettu alueen sisäisiin liiketoimiin. Käytössä ei kuitenkaan ole virallista tarkastusmenettelyä lopullisen käytön laillisuuden vahvistamiseksi. Myös se, että sähköiset lastin seurantajärjestelmät eivät ole yhteensopivia toimivaltaisten viranomaisten järjestelmien kanssa, haittaa oikea-aikaista riskianalyysiä.

               14.Vaikka vapaakauppa-alueiden väärinkäytöstä laittoman kaupan harjoittamiseen on saatu tapauskohtaista näyttöä, mikä on nostanut jotkin niistä kansainväliseen valokeilaan, korkealla tasolla tietoisuus vapaakauppa-alueisiin liittyvistä riskeistä on edelleen varsin vähäistä.

               15.Asiantuntijakokoukset ja -pohdinnat sekä OECD:n äskettäiset vapaakauppa-alueita koskevat julkaisut ja aiemmat OECD:n raportit
                  5
                tukevat päätelmää siitä, että useilla vapaakauppa-alueilla toimien seurannan, valvonnan ja avoimuuden puute mahdollistaa laittomien tavaroiden tuotannon, liikuttamisen, varastoinnin ja salakuljetuksen. Näiden havaintojen painoarvo vaikutti ministerien vuoden 2017 OECD:n ministerineuvoston kokouksessa antamaan kehotukseen käynnistää koordinoituja kansainvälisiä toimia vapaakauppa-alueiden avoimuuden lisäämiseksi ja siten vähentää niiden hyödyllisyyttä laittomalle kaupalle.

               Suositusluonnoksen laatimisprosessi

               16.Korkean riskitason foorumin joulukuussa 2017 järjestetyssä kokouksessa sovittiin, että työryhmän olisi laadittava luonnos laittoman kaupan torjuntaa koskevasta ohjeasiakirjasta, jolla tuetaan OECD:n päämäärää vahvistaa maailmanlaajuiset standardit ja luoda maailmanlaajuiset tasapuoliset toimintaedellytykset. Ehdotettujen toimenpiteiden tavoitteena on vahvistaa lainvalvonnan valmiuksia toteuttaa tehokkaita toimia ja vähentää vapaakauppa-alueiden houkuttelevuutta rikollisille yrittäjille.

               17.Ensimmäisestä ohjeasiakirjaluonnoksesta, joka koski suositusta ”laittoman kaupan torjumisesta: vapaakauppa-alueiden avoimuuden lisääminen”, keskusteltiin ja sitä kommentoitiin laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän kokouksessa maaliskuussa 2018 [GOV/PGC/HLRF/TFCIT(2018)1]. Kokouksessa käsiteltiin myös rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisen toimintaryhmän, WCO:n ja Maailman kauppajärjestön sihteeristöjen kuulemiseen liittyviä kirjallisia huomautuksia.

               18.Julkishallintokomitealle prosessista ilmoitettiin sen 57. kokouksessa 12. huhtikuuta 2018, ja sitä pyydettiin esittämään huomautuksia toimintavaihtoehdoista, joilla pyritään vahvistamaan laittoman kaupan torjuntaa koskevaa hallintokehystä ja joihin kuuluu myös kuulemismenettely. Julkishallintokomitea suostui myös ohjeasiakirjaluonnosta koskevan julkisen kuulemisen käynnistämiseen [GOV/PGC/A(2018)1].

               19.Kun ohjeasiakirjaluonnokseen oli lisätty korkean riskitason foorumin ja laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän huomautukset, julkinen verkkokuuleminen käynnistettiin 8. heinäkuuta 2018. Kuuleminen kesti 3. syyskuuta 2018 asti. Kuuleminen oli avoin kaikille sidosryhmille. Palautetta saatiin muun muassa OECD:n jäseniltä ja ei-jäseniltä, vapaakauppa-alueiden toimijoilta ja niiden järjestöiltä, välittäjiltä (mukaan lukien laivaajat, huolitsijat ja kuriiripalvelut) ja vapaakauppa-alueelle sijoittautuneilta tai niitä toimitusketjussaan käyttäviltä teollisuudenaloilta. Julkiseen kuulemiseen osallistui yli 200 yksittäistä sidosryhmää, ja kirjallisia huomautuksia saatiin lähes 100 sivua.

               20.Ohjeasiakirjaluonnos toimitettiin 18. kesäkuuta 2018 kommentoivaksi myös kauppakomitean työryhmälle, ja sisäisiä kuulemisia järjestettiin talouspoliittisen komitean, kauppakomitean, kansainvälisissä liikesuhteissa tapahtuvan korruption vastaisen työryhmän ja avoimuutta ja tietojenvaihtoa käsittelevän maailmanlaajuisen foorumin sihteeristöille. Myös rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisen toimintaryhmän (FATF) sihteeristöä kuultiin. Näin saatiin arvokasta palautetta, joka auttoi lisäämään ohjeasiakirjaluonnoksen johdonmukaisuutta ja yhdenmukaisuutta nykyisten välineiden kanssa.

               21.Kun luonnokseen oli lisätty kaikki julkisessa kuulemisessa ja muiden OECD:n elinten ja sihteeristön kuulemisessa saadut aiheelliset ja merkitykselliset huomautukset, tarkistettu luonnos lähetettiin laittoman kaupan torjumista käsittelevälle työryhmälle (ja korkean riskitason foorumille) edelleen suositusluonnoksena. Tässä vaiheessa eräät valtuuskunnat ottivat esiin useita kysymyksiä, kuten sen, miten voitaisiin parhaiten valvoa, noudattavatko vapaakauppa-alueet puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjä. Kysymyksiä käsiteltiin, ja tuloksena oli liitteessä oleva tekstiluonnos, joka ei sisällä erillistä määräystä noudattamisen valvomisesta mutta joka sisältää lausuman aikomuksesta kehittää selkeät keinot noudattamisen valvomiseksi yhden vuoden kuluessa suosituksen hyväksymisestä.

               22.Tarkistettu suositusluonnos esitetään näin ollen laittoman kaupan torjumista käsittelevälle työryhmälle hyväksyntää varten ja siirrettäväksi korkean riskitason foorumille, minkä jälkeen se toimitetaan julkishallintokomitealle hyväksyntää varten ja lopulta toimeenpanevan komitean kautta neuvostolle hyväksyttäväksi.

               Suositusluonnoksen tavoite ja soveltamisala

               23.Suositusluonnoksen tarkoituksena on varmistaa vapaakauppa-alueiden avoimuus. Se kuuluu osana laajempaan tavoitteeseen torjua laitonta kauppaa. Laittomalla kaupalla on laajoja kielteisiä taloudellisia, yhteiskunnallisia, ympäristöön liittyviä ja jopa poliittisia vaikutuksia – se on kokonaisvaltaisesti haitallista kestävälle kehitykselle. Se heikentää hyvää hallinnointia, syö valtioiden ja oikeusvaltioperiaatteen uskottavuutta ja mahdollisesti uhkaa poliittista vakautta, koska talouden toimijat ohjaavat huomiota eri suuntaan suojellakseen laitonta markkinaosuuttaan.

               24.Suositusluonnoksen laajempi tavoite on määrittää ajan myötä selkeät odotukset politiikalle, jolla laitonta kauppaa voidaan torjua tehokkaasti. Yhteisten globalisaatiostandardien päämääränä on varmistaa hyötyjen jakaminen ja haittojen vähentäminen siinä määrin kuin se on mahdollista. Tämä edellyttää mailta yhteistyön jatkamista ja investointeja tarvittavien institutionaalisten valmiuksien kehittämiseen
                  6
               .

               25.Suositusluonnoksessa siihen sitoutuneita jäseniä ja ei-jäseniä, jäljempänä ’suosituksen osapuolet’, kehotetaan kannustamaan vapaakauppa-alueiden toimijoita noudattamaan puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjä (esitetty suositusluonnoksen lisäyksessä) vapaaehtoisesti, sillä noudattamista tullaan arvioimaan ja valvomaan mekanismin avulla (diagnostinen väline), joka kehitetään vuoden kuluessa suositusluonnoksen hyväksymisestä. Tarkoituksena on varmistaa suositusluonnoksen vaikutus ja edistää avoimuutta tehokkaasti niin, että vapaakauppa-alueet valvovat alueelleen sijoittautuneita talouden toimijoita ja tekevät yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Vapaakauppa-alueiden olisi edistettävä tutkimusten kannalta hyödyllisten tietojen saatavuutta, lisättävä vastuuvelvollisuutta ja luotava tasapuoliset toimintaedellytykset, mikä lopulta auttaa vähentämään laitonta kauppaa.

               26.Suositusluonnoksessa ehdotetaan kaksitahoista lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon kaikille vapaakauppa-alueiden hyvään hallinnointiin liittyville sidosryhmille merkitykselliset ulottuvuudet. Tällä tarkoitetaan esimerkiksi tulliviranomaisia ja tarvittaessa laajempaa lainvalvontayhteisöä (johon voi kuulua ympäristörikoksia käsitteleviä viranomaisia, veroviranomaisia ja muita viranomaisia), vapaakauppa-aluetta, alueen toimijoita ja kansalaisyhteiskuntaa.

               27.Suositusluonnoksen tavoitteena on tukea suosituksen osapuolia ja tarjota hyödyllisiä ohjeita ongelmien ratkaisemiseksi ja laittoman kaupan vähentämiseen liittyvien hyvien käytäntöjen tunnistamiseksi. Kattava lähestymistapa vapaakauppa-alueiden laittoman kaupan vähentämiseksi edellyttää suosituksen osapuolilta investointeja paitsi erilaisiin toimiin myös yhteistyöhön, jotta vapaakauppa-alueita voidaan seurata ja valvoa, kun niitä käytetään väärin laittoman kaupan harjoittamiseen. Tästä syystä suositusluonnoksessa käsitellään OECD:n tutkimuksessa havaittuja keskeisiä tarpeita, muun muassa seuraavia:

               ·Kansallisten lainsäätämisestä ja lainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien virnaomaisten välinen koordinoitu kansainvälinen yhteistyö sen varmistamiseksi, että lainvalvojilla ja tullivirkailijoilla on nimenomaisesti valtuudet suorittaa kansallisen lainsäädännön mukaisesti tehokkaita paikalla tehtäviä tarkastuksia ja tutkimuksia ja toteuttaa valvontaa ilman ennakkoilmoitusta tai tuomioistuimen lupaa milloin ja missä tahansa vapaakauppa-alueen sisällä, jotta voidaan helpottaa sovellettavien lakien, määräysten ja ohjeiden soveltamista.

               ·Kansainvälinen yhteistyö, jolla paikallisviranomaisille asetetaan kannustimia lisätä valppautta ja valvoa vapaakauppa-alueita, sillä negatiiviset ulkoisvaikutukset eivät ole niiden kotimarkkinoilla riittäviä motivoimaan toimiin, jotka vähentäisivät laittoman kaupan riskejä.

               ·Poliittisen tahdon luominen ratkaisujen löytämiseksi.

               Täytäntöönpanon seuranta, levittäminen ja ei-jäsenten osallistuminen

               28.Suositusluonnoksessa kehotetaan julkishallintokomiteaa

               ·käyttämään laittoman kaupan torjumista käsittelevää työryhmää tiedonvaihdon foorumina ja tekemään vapaaehtoisia vertaisarviointeja tämän suosituksen täytäntöönpanosta. Tämä voi tapahtua esimerkiksi siten, että sidosryhmät sitoutuvat lisäämään tietoisuutta laittoman kaupan riskistä vapaakauppa-alueilla, keskustelevat puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjen noudattamisesta ja vertailevat kokemuksia ja tutkivat käytäntöjä laittoman kaupan riskien vähentämiseksi ja torjumiseksi;

               ·kehittämään mekanismi (diagnostinen väline) puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjen noudattamisen ja toimivuuden arvioimiseksi. Mekanismi on tarkoitus kehittää laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän johtamassa sidosryhmien välisessä prosessissa korkean riskitason foorumin ja julkishallintokomitean puitteissa yhden vuoden kuluessa suosituksen antamisesta;

               ·kehittämään välineet, joilla tuetaan suosituksen osapuolia suosituksen täytäntöönpanossa, mukaan lukien puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjen noudattamisen edistäminen ja siihen kannustaminen, yhden vuoden kuluessa suosituksen antamisesta: välineet on tarkoitus kehittää laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän johtamassa sidosryhmien välisessä prosessissa korkean riskitason foorumin ja julkishallintokomitean puitteissa tukemaan suosituksen osapuolia ja vapaakauppa-alueita käytännön täytäntöönpanossa, mukaan lukien puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjen noudattaminen. Tällaisiin välineisiin kuuluisi vapaakauppa-alueita koskevan riskinarviointimallin kehittäminen yrityksille eheyden/luotettavuuden ja hyvän hallinnoinnin riittävyyden arvioimiseksi viitearvojen perusteella eri vapaakauppa-alueilla. Niihin kuuluisi myös konkreettisin esimerkein varustettu hyvien käytänteiden rekisteri. Lisäksi voidaan perustaa asteittain foorumeita eri sidosryhmien yhteistyötä varten politiikan, hallinnon ja täytäntöönpanon aukkojen poistamiseksi;

               ·seuraamaan suosituksen täytäntöönpanoa ja antamaan siitä raportti neuvostolle viimeistään viiden vuoden kuluttua suosituksen antamisesta ja myöhemmin vähintään kerran kymmenessä vuodessa: raportissa arvioidaan suositusluonnoksen merkityksellisyyttä ja vaikutuksia, jotta voidaan varmistaa sen ajantasaisuus ja tarvittaessa tunnistaa tarkistustarpeet. Raportti perustuu välineiden kehittämisen aikana kerättyihin tietoihin hyvistä käytännöistä, julkishallintokomiteassa ja sen asiaan liittyvissä apuelimissä käytyihin keskusteluihin suositusluonnoksen täytäntöönpanosta sekä sidosryhmien välisillä foorumeilla vaihdettuihin tietoihin yhteistyöstä, jota on tehty julkishallintokomitean ja sen apuelimien työn tukemiseksi.

               29.Suositusluonnoksessa kehotetaan pääsihteeriä ja suosituksen osapuolia levittämään suositusta. Kun suositusluonnos on hyväksytty, se on saatavilla

                  verkossa OECD:n oikeudellisten asiakirjojen koosteessa

               . Levittämisen helpottamiseksi saataville tulee myös PDF-muotoinen kirjanen, joka sisältää suositusluonnoksen tekstin ja oleellisia taustatietoja. Sihteeristö jakaa suositusluonnoksen asianomaisten ministeriöiden, parlamentaaristen ryhmien, teollisuuden järjestöjen, ammatillisten järjestöjen ja asiaankuuluvien tutkijoiden ja asiantuntijoiden kokouksissa.

               30.Ei-jäsenet voivat liittyä suositusluonnokseen. Liittyminen tarkoittaisi suosituksen osapuolten poliittista sitoutumista suositusluonnoksen periaatteisiin. Ei-jäsenten sitouttaminen suositusluonnokseen lähettäisi viestin, että niillä voi olla proaktiivinen rooli laittoman kaupan vähentämisessä ja tasapuolisten toimintaedellytysten edistämisessä maailmanlaajuisesti. Kaikki mukaan liittyvät ei-jäsenet sisällytettäisiin toimiin, joilla tuetaan ja seurataan suosituksen täytäntöönpanoa.

               LISÄYS

               Neuvoston suositusluonnos
                  vapaakauppa-alueiden avoimuuden parantamisesta

               NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon 14 päivänä joulukuuta 1960 tehdyn Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöä koskevan konvention 5 artiklan b alakohdan;

               ottaa huomioon

                  neuvoston suosituksen vero- ja muiden lainvalvontaviranomaisten välisen yhteistyön helpottamisesta vakavien rikosten torjumiseksi

                [OECD/LEGAL/0384];

               ottaa huomioon neuvoston suosituksen torjunta-aineiden laittoman kaupan torjumisesta [

                  OECD/LEGAL/0446

               ];

               ottaa huomioon vuoden 2012 FATF:n suositukset, vuoden 1994 WTO:n sopimuksen teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista ja vuoden 2017 WTO:n sopimuksen kaupan helpottamisesta;

               PANEE MERKILLE tarkistetun WCO:n Kioton yleissopimuksen erillisessä liitteessä D olevassa 2 luvussa (vapaa-alueet) vahvistetut tullimenettelyjä ja -valvontaa koskevat perusperiaatteet;

               TOTEAA, että laiton kauppa toimii globaalin talouden varjossa ja yhä useampi ammattimainen laiton kauppias käy kauppaa erilaisilla kielletyillä tavaroilla ja palveluilla, myös väärennöksillä;

               TOTEAA, että laiton kauppa ja rikollisverkostot ovat kasvava turvallisuusongelma maailmanlaajuisesti ja että ne ovat uhka yhteisöille ja yhteiskunnille kokonaisuudessaan mahdollistaen tuottoisan rikollisen liiketoiminnan ja terrorismin rahoituksen ja aiheuttaen epävakautta ja väkivaltaa koko maailmassa;

               TOTEAA, että käytössä on erilaisia kansainvälisiä standardeja, joilla kielletään tai säännellään laittoman kaupan eri sektoreita, kuten ihmisten, huumausaineiden, väärennösten, uhanalaisen ja laittomasti korjatun kasviston ja eläimistön, antiikkiesineiden ja tavanomaisten aseiden kauppaa, ja edistetään oikeudellisten ja operatiivisten toimenpiteiden sekä sääntelytoimenpiteiden käyttöön ottoa laittoman kaupan tuoton torjumiseksi;

               OTTAA HUOMIOON tarpeen antaa lisää yhdenmukaistettuja ohjeita, jotka tarjoavat hallituksille tehokkaat välineet laittoman kaupan havaitsemiseen, ehkäisemiseen ja vähentämiseen kaikilla eri laittomilla markkinoilla hyödykkeestä riippumatta;

               TOTEAA tarpeen toteuttaa proaktiivisia toimenpiteitä laittomien tavaroiden ja palvelujen tarjonnan vähentämiseksi ja niiden kysynnän hillitsemiseksi kaikilla eri laittomilla markkinoilla;

               TOTEAA, että vapaakauppa-alueet voivat edistää laillista talouskasvua ja että niillä voi olla keskeinen asema talouselämässä monissa talouksissa ja monien johtavien valmistajien keskuudessa;

               TOTEAA, että vaikka vapaakauppa-alueiden standardit, valvonta ja muut tarkastukset ovat yleistyneet, ne eivät ole aina pysyneet talouden toimijoiden määrän kasvun ja tavaroiden ja palvelujen laittoman kaupan määrän kasvun tasalla;

               TOTEAA, että joillakin vapaakauppa-alueilla toimivaltaisilla viranomaisilla ei ehkä ole oikea-aikaista fyysistä pääsyä tiloihin ja että niillä on usein vaikeuksia saada tietoja vapaakauppa-alueelle sijoittautuneiden talouden toimijoiden toiminnasta ja vapaakauppa-alueen kautta kuljetettujen tavaroiden tai siellä valmistettujen tai koottujen tavaroiden omistajuudesta, vaikka muissa asiaan liittyvissä kansainvälisissä standardeissa sitä edellytetään;

               TOTEAA, että jotkin talouden toimijat voivat käyttää vapaakauppa-alueiden riittämätöntä valvontaa ja tarkastusta sekä avoimuuden puutetta hyödykseen ja harjoittaa petollista kauppaa, rikkoa teollis- ja tekijänoikeuksia, salakuljettaa tavaroita, helpottaa aseiden leviämistä ja pestä rikoksen tuottamaa hyötyä;

               PANEE MERKILLE mahdollisuuden saattaa vastuuseen toimivaltaiset viranomaiset, jotka hyväksyvät laittoman kaupan tai laiminlyövät sellaisten talouden toimijoiden valvontaa, jotka harjoittavat ihmisille, yrityksille ja ympäristölle vahingollista laitonta kauppaa tai mahdollistavat sen;

               julkishallintokomitean ehdotuksesta

               I. ON YHTÄ MIELTÄ siitä, että tässä suosituksessa

               –’vapaakauppa-alueella’ tarkoitetaan tietyn maan tai lainkäyttöalueen määrittelemää aluetta, jolla sinne tuleviin tavaroihin ei sovelleta lainkaan tuonti- tai vientitulleja tai niihin sovelletaan alhaisempia tuonti- tai vientitulleja kuin sovellettaisiin, jos kyseiset tavarat ilmoitettaisiin luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen, sillä hetkellä, jona ne saapuvat sinne. Tiloja, joita käytetään väliaikaiseen varastointiin tai tullivarastointimenettelyyn, ei katsota vapaakauppa-alueiksi;

               –’toimivaltaisilla viranomaisilla’ tarkoitetaan muun muassa mutta ei pelkästään seuraavia viranomaisia: poliisi-, tulli, vero- ja markkinavalvontavirkamiehet, joilla on lainkäyttövaltaa asiaan kuuluvien henkilöiden, paikkojen, prosessien/menettelyjen tai tavaroiden suhteen;

               II. SUOSITTELEE, että jäsenet ja ei-jäsenet, jotka ovat sitoutuneet noudattamaan suositusta, jäljempänä ’suosituksen osapuolet’, edistävät avoimuutta, jotta voidaan estää vapaakauppa-alueiden väärinkäyttö laittoman kaupan hyväksi.

               Tätä varten suosituksen osapuolten olisi syrjimättömästi ja siten, että ei aiheuteta esteitä kaupankäynnille,

               1.varmistettava, että niiden alueelle perustettuja tai muutoin niiden hallinnollisessa valvonnassa olevia vapaakauppa-alueita koskevassa oikeuskehyksessä

               ·annetaan toimivaltaisille viranomaisille oikeus vaatia asiaan liittyviä tietoja, asiakirjoja, näytteitä tai muita tavaroiden tuotantoon tai liikkumiseen liittyviä tietoja sekä suorittaa milloin tahansa viran puolesta kansallisen lainsäädännön mukaisesti vapaakauppa-alueella varastoituja, tuotettuja tai pakattuja tavaroita tai tarjottuja palveluja taikka siellä toteutettuja toimia koskevia tarkastuksia;

               ·annetaan toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus toteuttaa asianmukaiset toimet ja toimenpiteet kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

               ·annetaan toimivaltaisille viranomaisille valtuudet tutkia tavarat ennen niiden pääsyä vapaakauppa-alueelle tai sen yhteydessä tai milloin tahansa tämän jälkeen, jos tutkimusta pidetään tarpeellisena sellaisen lain, määräyksen tai ohjeen asianmukaisen soveltamisen helpottamiseksi, jonka täytäntöönpanoon toimivaltaisella viranomaisella on valtuudet;

               ·annetaan toimivaltaisille viranomaisille valtuudet panna täytäntöön vapaakauppa-alueella toteutettavia toimia koskevat kiellot ja rajoitukset ottaen huomioon kyseessä olevien tavaroiden luonteen, tullivalvonnan vaatimukset tai turvallisuus- ja suojavaatimukset;

               ·annetaan toimivaltaisille viranomaisille valtuudet kieltää henkilöitä, jotka eivät anna tarvittavia takeita tullisäännösten noudattamisesta, harjoittamasta toimintaa vapaakauppa-alueella;

               ·kielletään sellaisia oikeushenkilöitä tai luonnollisia henkilöitä, jotka on tuomittu laittomasta taloudellisesta tai rahoitustoiminnasta, toimimasta vapaakauppa-alueella;

               ·varmistetaan, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat vapaakauppa-alueiden rajoja ja tulo-/lähtöpaikkoja;

               ·varmistetaan, että vapaakauppa-alueelle saapuvat ja sieltä lähtevät tavarat, ihmiset ja kuljetusvälineet tarkistetaan tehokkaasti;

               ·varmistetaan, että taloudet toimijat, jotka saavat toimia vapaakauppa-alueella, ovat fyysisesti sijoittautuneet vapaakauppa-alueelle ja että ne ilmoittavat toimivaltaisille viranomaisille asiakkaidensa henkilöllisyyden. Jos asiakas toimii asiamiehenä tai edustajana, talouden toimijan olisi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille myös päämiehen henkilöllisyys eli sen henkilön tiedot, jonka puolesta asiamies toimii;

               2.varmistettava, että toimivaltaisilla viranomaisilla on pääsy vapaakauppa-alueelle saapuvia ja sieltä lähteviä tavaroita koskeviin koottuihin tilastotietoihin tullinimiketasolla sekä tietoihin, joista ilmenee tavaroiden omistaja;

               3.tehtävä kansainvälistä yhteistyötä lainvalvontatietojen vaihtamiseksi ja kuultava toimivaltaisia viranomaisia ja vaikutuksen kohteena olevia teollisuudenaloja tutkimuksissa ja muissa oikeudellisissa tai hallinnollisissa menettelyissä, jotka koskevat tapauksia, joissa vapaakauppa-aluetta on käytetty väärin laittomaan kauppaan. Tämä tarkoittaa esimerkiksi seuraavia keinoja:

               ·rahoitus- ja hallinnollisten tietojen jakaminen omatoimisesti ja pyydettäessä todisteiden esittämisen tukemiseksi oikeudenkäynneissä ja vapaakauppa-alueiden tehokkaan valvonnan ja tarkistusten varmistamiseksi ja edistämiseksi sekä vapaakauppa-alueiden väärinkäytön estämiseksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

               ·tullien väliseen yhteistyöhön liittyvien nykyisten järjestelyjen parempi hyödyntäminen tai liittyminen osaksi niitä, kuten sopimuksissa keskinäisestä avunannosta tulliasioissa edellytetään, ja muun lainvalvonnan alan tiedonvaihdon ja julkistamista koskevien väylien ja protokollien parempi hyödyntäminen tai liittyminen osaksi niitä;

               ·yhteistyö ja avunanto toimintatapojen ja käytäntöjen kehittämiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, jotta voidaan torjua laitonta kauppaa vapaakauppa-alueilla, mukaan lukien tekninen apu toimivaltaisten viranomaisten, vapaakauppa-alueiden ja talouden toimijoiden rekisterien jakamiseksi ja parempien järjestelmien kehittämiseksi;

               4.parannettava kansallista virastojen välistä yhteistyötä, mukaan lukien velvollisuus ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille epäilykset laittomasta käyttäytymisestä, tiedonvaihto virastojen välillä ja muut yhteistyömekanismit, kuten yhteiset tutkimukset ja tiedustelutietokeskukset;

               5.lisättävä tietoisuutta toimivaltaisten viranomaisten ja yksityisen sektorin sidosryhmien keskuudessa (esimerkiksi suuret välittäjät, kuten laivaajat, huolitsijat, tulliasioitsijat ja logistiikkayritykset), jotta ymmärrettäisiin vapaakauppa-alueella toimimisen roolit ja vastuut sekä vapaakauppa-alueella tapahtuvaan toimintaan liittyvät riskit;

               6.edistettävä kumppanuuksia sidosryhmien välillä, jotta voidaan torjua laitonta kauppaa, joka johtuu korkean riskin vapaakauppa-alueista, kuten niistä, jotka eivät ole panneet täytäntöön tämän suosituksen liitteessä vahvistettuja puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjä, jotka ovat erottamaton osa suositusta. Tähän kuuluu vapaakauppa-alueita hyödyntävän tai niiden toimijoita rahoittavan elinkeinoelämän kannustaminen harjoittamaan kauppaa sellaisten vapaakauppa-alueiden kanssa, jotka noudattavat puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjä;

               7.seurattava vapaakauppa-alueiden toimia ja julkaistava vuosittain indikaattoreita, jotka auttavat arvioimaan riskiä laittoman kaupan helpottumisesta;

               8.laadittava alustavat noudattamista tai noudattamatta jättämistä koskevat tilastot, mukaan lukien vapaakauppa-alueilta peräisin tai lähtöisin olevien laittomien tavaroiden haltuunotot ja takavarikot sekä jo toteutetut kyseistä vapaakauppa-aluetta koskevat täytäntöönpanotoimet;

               9.toteutettava kohdennettuja toimia, jotka koskevat lähetyksiä, jotka ovat peräisin korkean riskin vapaakauppa-alueelta, kuten sellaiselta alueelta, jolla puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjä ei ole pantu täytäntöön;

               10.hyödynnettävä paremmin nykyisiä tai uusia kansainvälisiä sopimuksia, joissa on määräyksiä keskinäisestä oikeusavusta tai muista täytäntöönpanoyhteistyön muodoista, jotta voidaan torjua laitonta kauppaa vapaakauppa-alueilla. Soveltaessaan tällaisia sopimuksia suosituksen osapuolten olisi nimettävä toimivaltaiset viranomaiset ja niiden yhteyspisteet, jotta voidaan helpottaa tällaisten sopimusten osapuolten toimivaltaisten viranomaisten välistä ja niiden keskistä yhteydenpitoa;

               III. SUOSITTELEE, että suosituksen osapuolet toteuttavat toimenpiteitä, joilla rohkaistaan vapaakauppa-alueita panemaan täytäntöön puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesäännöt. Tällaisiin toimenpiteisiin kuuluu muun muassa mutta ei pelkästään sellaisten lähetysten tiukka valvonta, jotka saapuvat sellaiselta vapaakauppa-alueelta, jolla ei panna  täytäntöön puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjä, tai joiden osalta on näyttöä siitä, että ne on kuljetettu tällaisten alueiden kautta;

               IV. SUOSITTELEE, että suosituksen osapuolet tarvittaessa hyödyntävät kauppasopimuksia tukeakseen tässä suosituksessa mainittujen, laittoman kaupan torjumista vapaakauppa-alueilla koskevien periaatteiden noudattamista;

               V. KEHOTTAA pääsihteeriä ja suosituksen osapuolia levittämään tätä suositusta;

               VI. KEHOTTAA muita kuin suosituksen osapuolia ottamaan huomioon tämän suosituksen ja noudattamaan sitä;

               VII. KEHOTTAA julkishallintokomiteaa laittoman kaupan torjumista käsittelevän työryhmän kautta

               ·toimimaan tiedonvaihdon foorumina ja tekemään vapaaehtoisia vertaisarviointeja tämän suosituksen täytäntöönpanosta;

               ·kehittämään mekanismin puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjen noudattamisen ja toimivuuden arvioimiseksi yhden vuoden kuluessa suosituksen antamisesta ja raportoimaan siitä neuvostolle;

               ·kehittämään välineet, joilla tuetaan suosituksen osapuolia suosituksen täytäntöönpanossa, mukaan lukien puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesääntöjen noudattamisen edistäminen ja siihen kannustaminen, yhden vuoden kuluessa suosituksen antamisesta; ja

               ·seuraamaan suosituksen täytäntöönpanoa ja antamaan siitä kertomus neuvostolle viimeistään viiden vuoden kuluttua sen antamisesta ja myöhemmin vähintään kerran kymmenessä vuodessa.

               LIITE

               Puhtaiden vapaakauppa-alueiden käytännesäännöt

               Puhtaita vapaakauppa-alueita ovat sellaiset alueet, jotka

               1.tarjoavat kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti toimivaltaisille viranomaisille ehdoitta pääsyn tekemään viran puolesta toimijoita koskevia tarkastuksia sovellettavien lakien ja määräysten rikkomista koskevien tutkimusten tukemiseksi;

               2.ilmoittavat toimivaltaisille viranomaisille etukäteen kaikesta vapaakauppa-alueella tapahtuvasta teollisesta, kaupallisesta ja palvelutoiminnasta;

               3.kieltävät toimijoita ja henkilöitä, jotka eivät anna tarvittavia takeita sovellettavien tullisäännösten noudattamisesta, harjoittamasta toimintaa vapaa-alueella;

               4.varmistavat, että vapaakauppa-alueella toimivat talouden toimijat pitävät yllä riittävän yksityiskohtaista digitaalista rekisteriä kaikista alueelle tulevista ja sieltä lähtevistä lähetyksistä sekä kaikista siellä tuotetuista tavaroista ja palveluista, jotta ne tietävät kaikkina aikoina, mitä alueen sisällä on. Digitaalisissa tiedoissa olisi

               ·dokumentoitava kaikkien vapaakauppa-alueelle tulevien ja sieltä lähtevien tavaroiden ja palvelujen myynti- ja ostotapahtumat, ja ne olisi esitettävä pyynnöstä toimivaltaisille viranomaisille;

               ·pidettävä yllä kansallisen lainsäädännön mukaisesti kattavia ja tarkkoja tietoja kaikista kaupallisista liiketoimista, jotta voidaan varmistaa täysi vastuu tuotannossa ja kokoonpanossa käytettävistä raaka-aineista ja yhdistää ne kaupallisten liiketoimien määrään ja arvoon. Tiedot olisi

               –säilytettävä vähintään viiden vuoden ajan;

               –pyynnöstä asetettava toimivaltaisten viranomaisten saataville riittävän nopeasti;

               –pidettävä yllä toimivaltaisen viranomaisen vaatimassa muodossa, jotta toimivaltainen viranomainen voi käyttää niitä riskiprofilointiin;

               5.toimittavat toimivaltaisille viranomaisille hyvissä ajoin kansallisen lainsäädännön mukaisesti pyydetyt tiedot ja asiakirjat, joita niiden on tietovaatimusten mukaisesti pidettävä yllä;

               6.varmistavat, että vapaakauppa-alueella toimivien talouden toimijoiden on annettava pääsy yksityiskohtaisiin digitaalisiin tietoihinsa, jos sen lainkäyttöalueen, johon vapaakauppa-alue on sijoittunut, toimivaltainen viranomainen sitä pyytää;

               7.nimeävät yhteyshenkilön, jolla on tarvittavat taidot ja resurssit vastata tehokkaasti toimivaltaisten viranomaisten tietopyyntöihin;

               8.kannustavat vapaakauppa-alueen toimijoita käyttämään sähköistä maksutapaa kaikissa kaupallisissa tai rahoitustoimissa, jotka tapahtuvat vapaakauppa-alueen sisällä tai ovat sieltä peräisin, ja varmistavat käteismaksujen jäljitettävyyden;

               9.osallistuvat suosituksen osapuolten kanssa vertaisoppimiseen ja vuoropuheluun sääntöjen noudattamiseen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi.

                     (1)

                        Laittoman kaupan torjumista käsittelevä työryhmä kartoittaa ja mittaa rajojen yli ulottuvan laittoman kaupan taloudellisia vaikutuksia esimerkiksi väärennettyjen tavaroiden, luonnonvaraisen kasviston ja eläimistön sekä ihmisten osalta.

                     (2)

                        Ministerineuvoston julkilausuma vuodelta 2017.

                     (3)

                        Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (OECD, 2018).

                     (4)

                        Trade in Counterfeit Goods and Free Trade Zones: Evidence from recent trends (OECD-EUIPO, 2018).

                     (5)

                        Why Do Countries Export Fakes? The Role of Governance Frameworks, Enforcement and Socio-economic Factors (OECD-EUIPO, 2018); Illicit Trade: Converging Criminal Networks (OECD, 2016).

                     (6)

                        Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (OECD, 2018)


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 16.9.2019
            COM(2019) 414 final
            2019/0194(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen osapuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta hammasamalgaamin käytön vaiheittaisesta lopettamisesta ja kyseisen yleissopimuksen liitteen A muuttamisesta annettavan päätöksen hyväksymiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen osapuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta liittyen tämän elimen suunnittelemaan päätökseen hammasamalgaamin käytön vaiheittaisesta lopettamisesta ja kyseisen yleissopimuksen liitteen A muuttamisesta.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Elohopeaa koskeva Minamatan yleissopimus

               Elohopeaa koskeva Minamatan yleissopimus, jäljempänä ’sopimus’, on tärkein kansainvälinen oikeudellinen kehys, jonka tarkoituksena on ihmisten terveyden ja ympäristön suojeleminen ihmisen toiminnasta johtuvilta elohopean ja elohopeayhdisteiden päästöiltä ilmaan, veteen ja maaperään.

               Sopimus kattaa elohopean koko elinkaaren elohopean louhinnasta sen loppusijoitukseen, mukaan lukien väliaikainen varastoiminen, kun on kyse elohopeasta ja elohopeaa sekä muita aineita sisältävistä seoksista, myös elohopeaseoksista, joiden elohopeapitoisuus on vähintään 95 painoprosenttia, jäljempänä ’elohopeaseokset’, sekä kuudesta elohopeayhdisteestä, jotka ovat elohopea(I)kloridi, elohopea(II)oksidi, elohopea(II)sulfaatti, elohopea(II)nitraatti, sinooperi ja elohopeasulfidi, kuitenkin pois lukien jäte-elohopea. Sopimus tuli voimaan 16. elokuuta 2017. Euroopan unioni on sopimuksen osapuoli
                  1
               . Myös useimmat jäsenvaltiot ovat sopimuksen osapuolia
                  2
               .

               2.2.Osapuolten konferenssi

               Osapuolten konferenssi, jäljempänä ’COP’, huolehtii sille sopimuksessa määrättyjen tehtävien suorittamisesta. Tätä varten se harkitsee ja toteuttaa muun muassa sopimuksen tavoitteiden saavuttamisen kannalta tarvittavia lisätoimia, joihin kuuluu merkityksellisten suuntaviivojen antaminen.

               Sopimuksen 28 artiklan ja COPin (24–29. syyskuuta 2017 pidetyssä) ensimmäisessä kokouksessa annetun työjärjestystä koskevan päätöksen MC-1/1 mukaan kullakin osapuolella on yksi ääni. Unionilla on kuitenkin alueellisena taloudellisena yhdentymisen järjestönä sen omaan toimivaltaan kuuluvissa asioissa oikeus käyttää äänimäärää, joka vastaa sen tämän sopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden lukumäärää. Unioni ei saa käyttää äänioikeuttaan, jos joku sen jäsenvaltioista käyttää omaa äänioikeuttaan, ja päinvastoin.

               2.3.Suunniteltu osapuolten konferenssin säädös

               Sopimuksen osapuolille toimitettujen tietojen perusteella COPin on määrä antaa 25. marraskuuta 2019 pidettävässä kolmannessa kokouksessaan sopimuksen 26 ja 27 artiklan mukaisesti päätös hammasamalgaamin käytön vaiheittaisesta lopettamisesta ja kyseisen yleissopimuksen liitteen A muuttamisesta, jäljempänä ’suunniteltu säädös’, jatkotoimenpiteenä sopimuksen osapuolina olevien kuuden Afrikan maan (Gabon, Tšad, Guinea-Bissau, Botswana, Senegal ja Niger) esittämään yhteiseen ehdotukseen.

               Sopimuksen liitteessä A olevassa I osassa on luettelo lisättyä elohopeaa sisältävistä tuotteista (esimerkiksi tietyt yleisvalaistukseen tarkoitetut pienloistelamput), joiden valmistus, tuonti ja vienti on kielletty vuodesta 2021 alkaen sopimuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               Sopimuksen liitteessä A olevassa I osassa on luettelo yhdeksästä toimenpiteestä hammasamalgaamin käytön lopettamiseksi vaiheittain. Sopimuksen 4 artiklan 1 kohdan ja liitteessä A olevan II osan mukaisesti osapuolten on toteutettava vähintään kaksi toimenpidettä (esimerkiksi hammasamalgaamin käytön rajoittaminen sen kapseloituun muotoon).

               Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on lopettaa hammasamalgaamin käyttö vaiheittain. Suunnitellussa säädöksessä ehdotetaan siksi, että hammasamalgaamin valmistusta ja kansainvälistä kauppaa säänneltäisiin kahdessa vaiheessa. Ensinnäkin siinä säädetään, että vaiheittain vuodesta 2022 alkaen lopetetaan sellaisen hammasamalgaamin valmistus, tuonti ja vienti, joka on tarkoitettu maitohampaiden, alle 15-vuotiaiden lasten hampaiden sekä raskaana olevien ja imettävien naisten hampaiden hoitoon. Toisekseen siinä säädetään, että tätä kieltoa sovelletaan vuodesta 2025 alkaen hammasamalgaamin valmistukseen, tuontiin ja vientiin kaikissa sellaisissa käyttötarkoituksissa, joissa elohopeattomia vaihtoehtoja on saatavilla. Suunnitellussa säädöksessä ehdotetaan tältä osin sopimuksen liitteessä A olevan II osan poistamista ja hammasamalgaamin sisällyttämistä sopimuksen liitteessä A olevassa I osassa tarkoitettuun lisättyä elohopeaa sisältävien tuotteiden luetteloon.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Ehdotettu unionin puolesta otettava kanta on tukea EU:n säännöstön mukaisen päätöksen antamista COPin kolmannessa kokouksessa.

               Elohopeasta 17 päivänä toukokuuta 2017 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/852
                  3
               , jäljempänä ’asetus (EU) 2017/852’, 10 artiklan 2 kohdassa kielletään 1. heinäkuuta 2018 alkaen hammasamalgaamin käyttö EU:ssa maitohampaiden, alle 15-vuotiaiden lasten hampaiden sekä raskaana olevien ja imettävien naisten hampaiden hoidossa.

               Asetuksen (EU) 2017/852 19 artiklassa säädetään muun muassa, että komissio raportoi Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2020 siitä, onko hammasamalgaamin käytön vaiheittainen lopettaminen toteutettavissa unionissa pitkällä aikavälillä, mieluiten vuoteen 2030 mennessä. Tässä yhteydessä on otettava huomioon 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden kansalliset suunnitelmat hammasamalgaamin käytön lopettamisesta vaiheittain ja jäsenvaltioiden kansallinen toimivalta terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämisessä ja tarjoamisessa. Tätä taustaa vasten Euroopan komissio käynnisti syyskuussa 2018 arvioinnin tällaisen vaiheittaisen lopettamisen toteutettavuudesta EU:ssa vuoteen 2030 mennessä. Selvityksen tuloksiin sisältyvässä teknisessä arvioinnissa on myös analyysi edellä mainituista kansallisista suunnitelmista, jotka kaikkien jäsenvaltioiden oli toimitettava 1. heinäkuuta 2019 mennessä. Selvitys saadaan päätökseen helmikuussa 2020, ja sen tulokset otetaan huomioon edellä mainitussa komission kertomuksessa, joka on määrä laatia kesäkuun 2020 loppuun mennessä.

               Näin ollen EU:n säännöstöllä kyllä nykyisellään säännellään hammasamalgaamin käyttöä muttei estetä hammasamalgaamin valmistusta, tuontia ja vientiä. Jatkossa voidaan harkita mahdollisuutta laajentaa käyttörajoituksia, jotta voidaan kieltää hammasamalgaamin valmistus, tuonti ja vienti, muun muassa asetuksen (EU) 2017/852 19 artiklan mukaisen uudelleentarkastelun tulosten perusteella.

               Näin ollen EU voi ainoastaan tukea EU:n säännöstön mukaisen päätöksen antamista sopimuksen osapuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa. Unionin kanta on tarpeen, sillä osapuolten on pantava suunniteltu säädös täytäntöön sen antamisen jälkeen.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”. Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia”, kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  4
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               COP on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu elohopeaa koskevalla Minamatan yleissopimuksella.

               Suunniteltu säädös, joka COPin on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellulla säädöksellä on oikeusvaikutuksia, koska osapuolten on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että se pannaan täytäntöön ja sitä noudatetaan.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita. Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät ympäristöön. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2019/0194 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen osapuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta hammasamalgaamin käytön vaiheittaisesta lopettamisesta ja kyseisen yleissopimuksen liitteen A muuttamisesta annettavan päätöksen hyväksymiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni teki elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen
                  5
               , jäljempänä ’sopimus’, neuvoston päätöksellä (EU) 2017/939
                  6
               , ja sopimus tuli voimaan 16 päivänä elokuuta 2017.

               (2)Osapuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessaan antaman työjärjestystä koskevan päätöksen MC-1/1 mukaan osapuolten olisi pyrittävä kaikin tavoin siihen, että kaikista tärkeistä asioista sovitaan yksimielisesti.

               (3)Sopimuksen osapuolten konferenssin odotetaan 25–29 päivänä marraskuuta 2019 pidettävässä kolmannessa kokouksessaan antavan päätöksen, jäljempänä ’päätösehdotus’, hammasamalgaamin käytön vaiheittaisesta lopettamisesta ja sopimuksen liitteen A muuttamisesta.

               (4)On aiheellista vahvistaa sopimuksen osapuolten konferenssissa unionin puolesta otettava kanta, koska kyseisellä päätösehdotuksella tulee hyväksyttynä olemaan oikeusvaikutuksia, sillä sopimuksen osapuolten on toteutettava toimenpiteitä sen täytäntöön panemiseksi kansallisella ja/tai alueellisella tasolla.

               (5)Päätösehdotuksessa esitetään, että kielletään vuodesta 2022 alkaen sellaisen hammasamalgaamin valmistus, tuonti ja vienti, joka on tarkoitettu maitohampaiden, alle 15-vuotiaiden lasten hampaiden sekä raskaana olevien ja imettävien naisten hampaiden hoitoon. Päätösehdotuksessa esitetään myös, että tämä kielto ulotetaan vuodesta 2025 alkaen hammasamalgaamin valmistukseen, tuontiin ja vientiin kaikissa sellaisissa käyttötarkoituksissa, joissa elohopeattomia vaihtoehtoja on saatavilla. Lisäksi päätösehdotuksessa esitetään sopimuksen liitteen A muuttamista, jotta kyseiset kiellot voidaan panna täytäntöön sopimuksella.

               (6)Elohopeaa koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/852
                  7
                10 artiklan 2 kohdassa kielletään 1 päivästä heinäkuuta 2018 alkaen hammasamalgaamin käyttö maitohampaiden, alle 15-vuotiaiden lasten hampaiden sekä raskaana olevien ja imettävien naisten hampaiden hoidossa. Kyseisen asetuksen 19 artiklassa puolestaan säädetään, että komissio tekee arvion ja raportoi Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2020, onko
                  hammasamalgaamin käytön vaiheittainen lopettaminen toteutettavissa unionissa pitkällä aikavälillä, mieluiten kuitenkin vuoteen 2030 mennessä.

               (7)Päätösehdotusta olisi siksi tuettava ainoastaan siltä osin kuin on kyse hammasamalgaamin käytön vaiheittaisesta lopettamisesta maitohampaiden, alle 15-vuotiaiden lasten hampaiden sekä raskaana olevien ja imettävien naisten hampaiden hoidossa. Unionin olisi tuettava ainoastaan sellaisen päätöksen antamista sopimuksen osapuolten konferenssissa, joka on unionin säännöstön mukainen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Sopimuksen osapuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa unionin puolesta otettava kanta on seuraava: tuetaan unionin säännöstön mukaisen päätöksen antamista hammasamalgaamin käytön vaiheittaisesta lopettamisesta.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös (EU) 2017/939, annettu 11 päivänä toukokuuta 2017, elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 142, 2.6.2017, s. 4).

                     (2)

                        Elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen oli 20. kesäkuuta 2019 mennessä ratifioinut 23 jäsenvaltiota: Itävalta, Belgia, Bulgaria, Kroatia, Tšekin tasavalta, Tanska, Viro, Suomi, Ranska, Saksa, Unkari, Irlanti, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Alankomaat, Portugali, Romania, Slovakia, Slovenia, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta.

                     (3)

                        EUVL L 137, 24.5.2017, s. 1.

                     (4)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI: EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (5)

                        Elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen virallinen versio on saatavilla osoitteessa:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (6)

                        Neuvoston päätös (EU) 2017/939, annettu 11 päivänä toukokuuta 2017, elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 142, 2.6.2017, s. 4).

                     (7)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus  (EU) 2017/852, annettu 17 päivänä toukokuuta 2017, elohopeasta ja asetuksen (EY) N:o 1102/2008 kumoamisesta (EUVL L 137, 24.5.2017, s. 1).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 16.9.2019
            COM(2019) 413 final
            2019/0193(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta kyseisen yleissopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun elohopeajätteen raja-arvot vahvistavan päätöksen hyväksymistä varten

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa unionin puolesta otettavasta kannasta kyseisen yleissopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun elohopeajätteen raja-arvot vahvistavan päätöksen aiottua hyväksymistä varten.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Elohopeaa koskeva Minamatan yleissopimus

               Elohopeaa koskeva Minamatan yleissopimus, jäljempänä ’sopimus’, on pääasiallinen kansainvälinen lainsäädäntökehys, jonka tavoitteena on ihmisten terveyden ja ympäristön suojeleminen ihmisen toiminnasta johtuvilta elohopean ja elohopeayhdisteiden päästöiltä ilmaan, veteen ja maaperään. Yleissopimus kattaa elohopean koko elinkaaren elohopean louhinnasta sen loppusijoitukseen.

               Sopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa määrätään, että kyseisessä sopimuksessa ”elohopeajätteellä” tarkoitetaan aineita tai esineitä, a) jotka koostuvat elohopeasta tai elohopeayhdisteistä tai b) jotka sisältävät elohopeaa tai elohopeayhdisteitä tai c) jotka ovat saastuneet elohopeasta tai elohopeayhdisteistä, joiden määrä ylittää osapuolten konferenssin määrittämät asiaankuuluvat raja-arvot, ja jotka loppusijoitetaan tai aiotaan loppusijoittaa tai jotka on velvollisuus loppusijoittaa kansallisen lainsäädännön säännösten tai yleissopimuksen määräysten mukaisesti.  Kyseisessä määräyksessä lisätään, että ”elohopeajätteen” määritelmään ei kuulu kaivosjäte (pintakerros, sivukivi ja mineraalijäte) uuden elohopean tuotantoa lukuun ottamatta, kun se sisältää elohopeaa tai elohopeayhdisteitä osapuolten konferenssin määrittämät raja-arvot alittavina määrinä.

               Sopimuksen 11 artiklan 3 kohdassa täsmennetään, että sen 11 artiklan 2 kohdan mukaan elohopeajätteeksi luokiteltava jäte on käsiteltävä ympäristön kannalta kestävällä tavalla.

               Sopimus tuli voimaan 16. elokuuta 2017.

               Euroopan unioni sekä useimmat jäsenvaltiot ovat sopimuksen
                  1
                sopimuspuolia
                  2
               .

               2.2.Sopimuspuolten konferenssi

               Sopimuspuolten konferenssi huolehtii sille sopimuksessa määrättyjen tehtävien suorittamisesta ja harkitsee ja toteuttaa tätä varten muun muassa sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseen tarvittavia lisätoimia, kuten hyväksyy merkityksellisiä suuntaviivoja.

               Sopimuspuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessaan (24.–29. syyskuuta 2017) hyväksymän työjärjestystä koskevan päätöksen MC-1/1 ja sopimuksen 28 artiklan mukaisesti kullakin sopimuspuolella on yksi ääni. Unionilla on kuitenkin alueellisena taloudellisen yhdentymisen järjestönä sen omaan toimivaltaan kuuluvissa asioissa oikeus käyttää äänimäärää, joka vastaa sen tämän sopimuksen sopimuspuolina olevien jäsenvaltioiden lukumäärää. Unioni ei saa käyttää äänioikeuttaan, jos joku sen jäsenvaltioista käyttää omaa äänioikeuttaan, ja päinvastoin.

               2.3.Suunniteltu sopimuspuolten konferenssin säädös

               Sopimuspuolten konferenssi hyväksyi toisessa kokouksessaan (19.–23. marraskuuta 2018) päätöksen MC-2/2
                  3
               , jolla perustettiin teknisten asiantuntijoiden ryhmä jatkamaan keskusteluja elohopeajätteen raja-arvoista kokousten välisenä aikana sopimuspuolten konferenssin kolmatta kokousta varten. Edellä mainitun ryhmän toimeksiannossa kehotettiin erityisesti kehittämään lähestymistapoja ja menetelmiä elohopeajätteen sekä asianomaisen kaivostoiminnan jätteen raja-arvojen vahvistamista varten.

               Sopimuspuolten konferenssin on tarkoitus hyväksyä kolmannessa kokouksessaan asiantuntijatyön tulosten perusteella tätä asiaa koskeva päätös, jäljempänä ’suunniteltu säädös’.

               Suunnitellussa säädöksessä vahvistetaan raja-arvot, joiden perusteella voidaan yksilöidä ne jätteet, a) jotka koostuvat elohopeasta tai elohopeayhdisteistä tai b) jotka sisältävät elohopeaa tai elohopeayhdisteitä tai c) jotka ovat saastuneet elohopeasta tai elohopeayhdisteistä, joihin tullaan soveltamaan sopimuksen 11 artiklaa. Suunnitellussa säädöksessä määritellään, missä määrin jätteitä koskevia sopimuksen määräyksiä, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan määräyksiä, sovelletaan velvollisuuteen käsitellä asianomainen elohopeajäte ympäristön kannalta kestävällä tavalla.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Ehdotettu unionin puolesta otettava kanta on tukea EU:n säännöstön mukaisen päätöksen hyväksymistä sopimuspuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa.

               Elohopeajätettä säännellään EU:n tasolla etenkin elohopeasta ja asetuksen (EY) N:o 1102/2008 kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2017/852
                  4
               , jätteistä 19 päivänä marraskuuta 2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/98/EY
                  5
               , kaivannaisteollisuuden jätehuollosta ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/21/EY
                  6
                ja jätteistä annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdan mukaisen jäteluettelon laatimisesta tehdyn komission päätöksen 94/3/EY ja vaarallisista jätteistä annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdan mukaisen vaarallisten jätteiden luettelon laatimisesta tehdyn neuvoston päätöksen 94/904/EY korvaamisesta 3 päivänä toukokuuta 2000 tehdyllä komission päätöksellä 2000/532/EY
                  7
               .

               EU:n jätelainsäädäntö perustuu edellä mainitun direktiivin 2008/98/EY 13 ja 17 artiklassa vahvistettuihin keskeisiin velvoitteisiin, joiden mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jätehuolto tapahtuu vaarantamatta ihmisten terveyttä ja vahingoittamatta ympäristöä. Kyseisillä säännöksillä pannaan täytäntöön sopimuksen 11 artiklan 3 kohdassa vahvistettu velvoite toimia ympäristön kannalta kestävällä tavalla.

               EU:lla on ollut keskeinen rooli sopimuksen ja sen elohopeajätettä koskevien määräysten kehittämisessä ja EU:n asiantuntijoiden panos säädöksen laatimisessa on ollut merkittävä, mutta samalla jätettä koskeva EU:n säännöstö ulottuu sopimuksen 11 artiklaa pidemmälle, sillä kaikkea kyseisessä määräyksessä tarkoitettua elohopeajätettä säännellään EU:n tasolla ja sitä on käsiteltävä ympäristön kannalta kestävällä tavalla riippumatta sen elohopea- tai elohopeayhdistepitoisuudesta.

               Edellä esitetyn perusteella EU voi siis tukea EU:n säännösten mukaisen suunnitellun säädöksen hyväksymistä.

               Näin ollen EU voi sopimuksen sopimuspuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa tukea ainoastaan sellaisen päätöksen hyväksymistä, joka on EU:n säännöstön mukainen.

               Unionin kanta on tarpeen, sillä kun suunniteltu säädös on hyväksytty, sopimuspuolten on pantava se täytäntöön.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  8
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Sopimuspuolten konferenssi on elohopeaa koskevalla Minamatan yleissopimuksella perustettu elin.

               Suunniteltu säädös, joka sopimuspuolten konferenssin on määrä hyväksyä, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellulla säädöksellä on oikeusvaikutuksia, koska sopimuspuolten on toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että sopimus pannaan täytäntöön ja sitä noudatetaan.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä tai muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävän päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät ympäristöön.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2019/0193 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta kyseisen yleissopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun elohopeajätteen raja-arvot vahvistavan päätöksen hyväksymistä varten

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni hyväksyi elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen
                  9
               , jäljempänä ’sopimus’, neuvoston päätöksellä (EU) 2017/939
                  10
               , ja se tuli voimaan 16 päivänä elokuuta 2017.

               (2)Sopimuspuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessaan hyväksymän työjärjestystä koskevan päätöksen MC-1/1 mukaisesti sopimuspuolten olisi pyrittävä kaikin tavoin siihen, että kaikista tärkeistä asioista sovitaan yksimielisesti.

               (3)Sopimuspuolten konferenssin odotetaan hyväksyvän 25–29 päivänä marraskuuta 2019 pidettävässä kolmannessa kokouksessaan sopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun elohopeajätteen raja-arvoja koskevan päätöksen, jäljempänä ’ehdotettu päätös’, joka määrittelisi sopimuksen 11 artiklan soveltamisalan jätteiden osalta; näin ollen sopimuksen 11 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluva elohopeajäte olisi käsiteltävä ympäristön kannalta kestävällä tavalla sopimuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla.

               (4)On aiheellista vahvistaa sopimuspuolten konferenssissa unionin puolesta otettava kanta, koska ehdotetulla päätöksellä tulee hyväksyttynä olemaan oikeusvaikutuksia, sillä sopimuspuolten on toteutettava toimenpiteitä sen täytäntöön panemiseksi kansallisella ja/tai alueellisella tasolla.

               (5)Unioni on osallistunut merkittävällä tavalla sopimuksen jätemääräysten kehittämiseen ja kokousten välisen ajan asiantuntijatyöhön, joka käynnistettiin sopimuspuolten konferenssin toisessa kokouksessaan hyväksymällä päätöksellä MC-2/2
                  11
                ja joka on johtanut ehdotettuun päätökseen; unionin säännöstössä edellytetään jo nyt, että kaikki sopimuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu elohopeajäte käsitellään vaarantamatta ihmisten terveyttä ja vahingoittamatta ympäristöä jätteen elohopeapitoisuudesta riippumatta.

               (6)Unionin olisi tuettava ainoastaan sellaisen päätöksen hyväksymistä sopimuksen osapuolten konferenssissa, joka on unionin säännöstön mukainen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Sopimuspuolten konferenssin kolmannessa kokouksessa unionin puolesta otettava kanta on tukea unionin säännöstön mukaisen elohopeajätteen raja-arvoja koskevan päätöksen hyväksymistä.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                        Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös (EU) 2017/939, annettu 11 päivänä toukokuuta 2017, elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 142, 2.6.2017, s. 4).

                     (2)

                        20. kesäkuuta 2019 23 jäsenvaltiota oli ratifioinut elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen: Itävalta, Belgia, Bulgaria, Kroatia, Tšekki, Tanska, Viro, Suomi, Ranska, Saksa, Unkari, Irlanti, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Alankomaat, Portugali, Romania, Slovakia, Slovenia, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta.

                     (3)

                        Päätös MC-2/2, Mercury waste thresholds, Report of the Conference of the Parties to the Minamata Convention on Mercury on the work of its second meeting, UNEP/MC/COP2/19, 6.12.2018, saatavilla osoitteessa
                  http://www.mercuryconvention.org/Meetings/COP2/tabid/6355/language/en-US/Default.aspx

                     (4)

                        EUVL L 137, 24.5.2017, s. 1.

                     (5)

                        EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3.

                     (6)

                        EUVL L 102, 11.4.2006, s. 15.

                     (7)

                        EYVL L 226, 6.9.2000, s. 3.

                     (8)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio, 7. lokakuuta 2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (9)

                        Elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen virallinen versio on saatavilla osoitteessa:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (10)

                        Neuvoston päätös (EU) 2017/939, annettu 11 päivänä toukokuuta 2017, elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 142, 2.6.2017, s. 4).

                     (11)

                        Päätös MC-2/2, Mercury waste thresholds, Report of the Conference of the Parties to the Minamata Convention on Mercury on the work of its second meeting, UNEP/MC/COP2/19, 6.12.2018.