Avis juridique important

|

52000PC0047

Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta  /* KOM/2000/0047 lopull. - COD 2000/0035 */

Virallinen lehti nro C 177 E , 27/06/2000 s. 0074 - 0076

Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta(komission esittämä)SISÄLLYSLUETTELOTIIVISTELMÄPERUSTELUT1. Johdanto2. Määritelmä2.1. Peruslähestymistapa2.2. COMMPS-menettelyn mukaisen automaattisen priorisoinnin tekninen toteuttaminen2.2.1. Ehdolle valitut aineet2.2.2. Vesiympäristöön liittyvät prioriteettiluettelot (luettelot A ja B)2.2.3. Sedimenttiin liittyvä prioriteettiluettelo (luettelo C)2.2.4. Metallien prioriteettiaineluettelo (luettelo D)2.3. Prioriteettiaineiden valintaan liittyvät asiantuntija-arviot2.3.1. Luettelon A (vesiympäristön seurantatietojen perusteella luetteloidut orgaaniset aineet) aineiden valinta:2.3.2. Luettelo B (vesiympäristöä koskevien mallintamistietojen perusteella luetteloidut orgaaniset aineet) aineiden valinta:2.3.3. Luettelon C (sedimenttien seurantatietoihin perustuvat orgaaniset aineet) aineiden valinta:2.3.4. Luettelon D (perustuu vesiympäristön seurantatietoihin) metallien valinta 3. COMMPS-menettelyn tuleva kehitys3.1. Yleistä3.2. Merivedet3.3. Pohjavesi3.4. Tietokannat3.5. Muut aiheet3.6. Tarkistaminen4. Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi5. Oikeusperusta6. Yrityksille aiheutuvien vaikutusten arviointiEhdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisestaLIITETIIVISTELMÄYhteisön vesipolitiikan puitteista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotuksen (jäljempänä 'vesipolitiikan puitedirektiivi') 16 artiklan (entisen 21 artiklan) [1] mukaisesti komission on tehtävä ehdotus ensimmäiseksi prioriteettiaineiden luetteloksi 31. joulukuuta 1999 mennessä. Kyseisten prioriteettiaineiden osalta on sovellettava vesipolitiikan puitedirektiivin mukaista 'yhdistettyä lähestymistapaa' (10 artikla, entinen 12a artikla), eli kaikkia aineita varten laaditaan veden laatua koskevat yhdenmukaistetut eurooppalaiset päästörajat ja päästöjen hallintamenetelmät.[1] Huom.: Neuvoston 2. maaliskuuta 1999 tekemää poliittista sopimusta on muutettu ja artiklojen numerot on muutettu neuvoston 22. lokakuuta 1999 vahvistamassa yhteisessä kannassa.Prioriteettiaineiden luettelon tulisi perustua vesiympäristölle ja vesiympäristön välityksellä ihmisten terveydelle aiheutuvaan riskiin. Ehdotettu vesipolitiikan puitedirektiivi sisältää kolme vaihtoehtoa, joiden mukaisesti prioriteettiaineet voidaan määrittää. Näistä ainoa käytännössä kohtuullisen lyhyessä ajassa toteutettavissa oleva on vaihtoehto, jossa edellytyksenä on "yksinkertaistettu, tieteellisiin periaatteisiin pohjautuva riskinarviointi" ottaen huomioon seurannan ja mallintamisen avulla saadut tiedot aineiden haitallisista ominaisuuksista ja niiden ekosysteemeille aiheuttamista vaikutuksista.Tähän perustuu niin kutsuttu COMMPS-menettely (combined monitoring-based and modelling-based priority setting, yhdistetty seuranta- ja mallintamispohjainen priorisointijärjestelmä). Menettely on laadittu yhteistyössä erään konsulttiyrityksen kanssa (Fraunhofer Institute for Environmental Chemistry and Ecotoxicology, Saksa, jäljempänä lyhyesti Fraunhofer-instituutti). Perusajatuksena on sijoittaa aineet, joista on käytettävissä riittävästi tietoja, automaattisesti tärkeysjärjestykseen niiden vesiympäristölle aiheuttaman suhteellisen riskin mukaisesti. Asiantuntijat arvioivat sen jälkeen, mitkä aineet valitaan lopulliseen luetteloon.COMMPS-menettelyä käsiteltiin vuoden 1998 helmikuussa ja heinäkuussa pidetyissä kokouksissa, joihin osallistui asiantuntijoita jäsenvaltioista, myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevästä tiedekomiteasta (CSTEE:stä), Euroopan kemikaalivirastosta (European Chemicals Bureau), teollisuudesta, vesilaitoksista ja ympäristöjärjestöistä. Heinäkuussa 1998 järjestetyssä kokouksessa esiteltiin ensimmäinen Fraunhofer-instituutin laatima tutkimus, jossa käsiteltiin COMMPS-menettelyn tehokkuutta. Saatuaan edellä mainituilta asiantuntijoilta huomautuksia ja lisätietoja Fraunhofer-instituutti tarkasteli COMMPS-menettelyä perusteellisesti uudelleen. Tässä työssä käytettiin hyväksi myös erään komission palkkaaman tilastotieteilijän asiantuntemusta. Tarkistettu Fraunhofer-tutkimuksen aineisto sisälsi noin 750 000 pintaveden seurantatietuetta ja noin 70 000 sedimentin seurantatietuetta. Tietoja toimittivat kaikki 15 jäsenvaltiota ja Euroopan vesi- ja viemärilaitosjärjestö (EUREAU, European Union of National Associations of Water Suppliers and Waste Water Services). Mallintamistiedot toimitti Euroopan kemikaalivirasto, ja tiedot ovat näin ollen nykyisten aineiden priorisointitiedoston kanssa täysin yhteensopivia.Tarkistettu COMMPS-tutkimus sisältää seuraavat riskiin perustuvat järjestysluettelot:- Luettelo, jossa käytetään pintaveden seurannasta saatuihin tietoihin perustuvaa altistumisen tason arviota (seurantaperusteinen luettelo)- Luettelo, jossa käytetään pintaveden mallintamisesta saatuihin tietoihin perustuvaa altistumisen tason arviota (mallintamisperusteinen luettelo)- Luettelo, jossa käytetään sedimentin seurannasta saatuihin tietoihin perustuvaa altistumisen tason arviota (sedimenttiluettelo)- Useita metallien järjestysluetteloita, jotka perustuvat erilaisiin altistumisen tasoa ja vaikutuksia kuvaaviin skenaarioihin (metalliluettelot)Erilaiset altistumista kuvaavat skenaariot yhdistettiin aineiden vaikutuksia koskeviin tietoihin ottaen huomioon vesieliöihin kohdistuva ekomyrkyllinen vaikutus (välittömät vaikutukset), bioakkumulaatio (välilliset vaikutukset) ja myrkyllisyys (vaikutukset ihmisten terveyteen). Fraunhofer-instituutti valitsi eri järjestysluetteloista suppeamman ryhmän ensisijaisia "ehdolla olevia prioriteettiaineita" ja arvioi ne yksitellen voidakseen määrittää aineet, joita se voisi suositella sisällytettäviksi ensimmäiseen prioriteettiaineiden luetteloon.Tarkistettu COMMPS-tutkimus esiteltiin ja siitä keskusteltiin 19. huhtikuuta 1999 pidetyssä asiantuntijoiden kokouksessa. Yleinen yksimielisyys vallitsi siitä, että suositeltu luettelo perustuu tiettynä ajanjaksona käytettävissä olleeseen parhaaseen mahdolliseen tieteelliseen näyttöön. Asiantuntijoiden esittämät huomautukset huomioon ottaen komissio tarkasteli uudelleen Fraunhofer-instituutin suosittelemaa luetteloa ja laati oheisen lopullisen ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta.PERUSTELUT1. Johdanto1. Komissio antoi vuonna 1997 Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen direktiiviksi yhteisön vesipolitiikan puitteista. Neuvosto vahvisti 22. lokakuuta 1999 tätä ehdotusta koskevan yhteisen kannan [2]. Kun direktiivi on annettu, siitä tulee Euroopan vesiympäristön suojelemista koskeva perussäännös.[2] Neuvoston 22. lokakuuta 1999 vahvistama yhteinen kanta, (EYVL C 343, 30.11.1999, s. 1).2. Yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviehdotuksen (jäljempänä vesipolitiikan puitedirektiivi) 10 artiklassa (uusi) / 12a artiklassa (vanha) ja 16 artiklassa (uusi) / 21 artiklassa (vanha) [3] säädetään yhteisön strategiasta vaarallisia aineita koskevien yhdenmukaisten laatunormien ja yhdenmukaisen päästöjen ennakkovalvonnan käyttöön ottamiseksi (yhdistetty lähestymistapa). Tämä strategia korvaa tietyn siirtymäajan kuluessa tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta annetussa neuvoston direktiivissä 76/464/ETY [4] ja sen mukaisesti hyväksytyissä direktiiveissä säädetyn päästöjen ennakkovalvontamenettelyn.[3] Huom.: Neuvoston poliittinen sopimus, neuvoston asiakirja 6404/99 ENV 68 PRO-COOP 46 - Toimielinten välinen asiakirjavihko: 97/0067 (SYN), 2. maaliskuuta 1999 (jäljempänä 'vanha') on tarkistettu ja artiklojen numerointi on muutettu neuvoston 22. lokakuuta 1999 vahvistamassa yhteisessä kannassa (jäljempänä 'uusi').[4] EYVL L 129, 18.5.1976, s. 23.3. Direktiivi 76/464/ETY on nykyisin tärkein yhteisön väline, jolla säännellään vaarallisten aineiden päästöjä pintavesiin. Komission vuonna 1982 neuvostolle antamassa tiedonannossa vaarallisista aineista, jotka voitaisiin sisällyttää neuvoston direktiivin 76/464/ETY luetteloon I [5], lueteltiin noin 130 ainetta, jotka edellyttävät yhteisön toimia ja jotka oli valittu suuren tuotantomäärän sekä myrkyllisyyden, pysyvyyden ja bioakkumulaation perusteella. Tämän luettelon julkaisemisen jälkeen sääntelyn piiriin otettiin 17 ainetta neuvoston direktiivin 76/464/ETY mukaisesti annetuilla johdannaisdirektiiveillä (82/176/ETY, 83/513/ETY, 84/156/ETY, 84/491/ETY, 86/280/ETY) [6].[5] EYVL C 176, 14.7.1982, s. 3.[6] EYVL L 81, 27.3.1982, s. 29; EYVL L 291, 14.10.1983, s. 1; EYVL L 74, 17.3.1984, s. 49; EYVL L 274, 17.10.1984, s. 11; EYVL L 221, 7.8.1986, s. 51 (muutokset EYVL L 158, 25.6.1988, s. 35 ja EYVL L 219, 14.8.1990, s. 49).4. Johdannaisdirektiivien edelleen kehittäminen vaikeutui monista syistä. Ensiksi katsottiin yleisesti, että direktiivissä 76/464/ETY omaksuttu yhden ympäristöelementin mukainen lähestymistapa ei ottaisi ainakaan suurten laitosten osalta riittävästi huomioon yleisiä ympäristönsuojelullisia tarpeita, joihin olisi sisällytettävä myös päästöt ilmaan ja jätteet sekä muita näkökohtia, kuten energian järkevä käyttö. Toiseksi direktiivillä 76/464/ETY otettiin käyttöön mahdollisuus soveltaa teknisesti määritettävää päästöjen rajoittamista tai pyrkiä laatutavoitteisiin. Tämä oli vastoin lisääntyviä todisteita siitä, että vain molemmat välineet sisältävä 'yhdistetty lähestymistapa' olisi riittävä keino saavuttaa suojelun korkea taso. Kolmanneksi direktiivissä 76/464/ETY ei säädetty johdonmukaisesta ja järjestelmällisestä lähestymistavasta sellaisten aineiden priorisoimiseksi, joita varten olisi tarpeen kehittää yhteisön toimenpiteitä.5. Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä koskevan järjestelmän vahvistamiseksi suurten laitosten osalta annettu neuvoston direktiivi 96/61/EY [7] (IPPC-direktiivi) tarjosi ensin mainittuun ongelmaan onnistuneen ratkaisun, mutta jätti muut ongelmat ratkaisematta. Komission vuonna 1997 tekemä ehdotus pienten ja keskisuurten yritysten päästöjen ennakkovalvontaa koskevan direktiivin antamiseksi sai jäsenvaltioiden kuulemisen yhteydessä vain vähän kannatusta, ja sitä arvosteltiin joustamattomuudesta sekä toissijaisuusperiaatteen hylkäämisestä. Näiden tapahtumien jälkeen komissio päätteli lopulta, että paras vaihtoehto olisi korvata direktiivissä 76/464/ETY säädetty järjestelmä muuttamalla vastaavasti vesipolitiikan puitedirektiiviehdotusta.[7] EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.6. Ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklassa (uusi) / 21 artiklassa (vanha) säädetyillä toimenpiteillä vahvistetaan vesipolitiikan puitedirektiivin 10 artiklassa (uusi) / 12 artiklassa (vanha) määritelty yhteisön tason yhdistetty lähestymistapa. Yhdistetty lähestymistapa edellyttää, että käyttöön otetaan kaksi toisistaan riippumatonta toimenpidetyyppiä: päästöjen ehkäiseminen niiden lähteellä ja laatunormien vahvistaminen ensin mainitun toimenpiteen onnistumisen mittaamiseksi.7. Lisäksi 16 artikla (uusi) / 21 artikla (vanha) sisältää ensimmäistä kertaa oikeudelliset puitteet ja selkeän metodologisen perustan niiden aineiden priorisoimiseksi, joita koskevien laatunormien ja päästörajoitusten asettamista yhteisön tasolla on suunniteltu.8. Vuonna 1997 tekemässään alkuperäisessä ehdotuksessa vesipolitiikan puitedirektiiviksi komissio asetti vesipolitiikan alan prioriteettiaineluetteloehdotuksen (jäljempänä 'prioriteettiluettelo') valmistumiselle määräajaksi kunnianhimoisesti 31. joulukuuta 1998. Se sai tästä huolimatta osakseen paljon arvostelua, koska sen ehdottamaa menettelyä pelättiin monimutkaisuudessaan liian aikaavieväksi, jolloin yhteisön toimenpiteiden edelleen kehittäminen vaikeutuisi merkittävästi. Tämän vuoksi komissio käynnisti mahdollisimman pikaisesti asiantuntijoiden keskustelut yleisesti hyväksytyn etenemistavan kehittämiseksi priorisoinnin toteuttamisessa. Helmikuun 1998 ja huhtikuun 1999 välillä järjestettyjen kolmen asiantuntijoiden neuvottelukierroksen aikana laadittiin yhteistyössä erään konsultointiyrityksen kanssa COMMPS-menettely (combined monitoring-based and modelling-based priority setting, yhdistetty seuranta- ja mallintamispohjainen priorisointijärjestelmä), jota sovellettiin ehdolla olevien prioriteettiaineiden nimeämiseen.9. Prioriteettiaineluettelo on avainasemassa vahvistettaessa yhteisön vesistöjen suojeluun liittyviä päästörajoituksia tulevaisuudessa. Prioriteettiaineiden vahvistamisen merkittävä oikeudellinen seuraus on, että komission on tehtävä ehdotukset päästöjen rajoittamiseksi ja laatunormien vahvistamiseksi vesipolitiikan puitedirektiiviehdotuksen 16 artiklassa (uusi) / 21 artiklassa (vanha) säädetyn määräajan kuluessa. Komissio on sitä mieltä, että parhaiten soveltuva oikeudellinen väline prioriteettiluettelon vahvistamiseksi on Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös.10. Seuraavassa esitellään lyhyesti perusteet, joilla ehdotetut aineet on valittu.2. Määritelmä2.1. PeruslähestymistapaEhdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklassa (uusi) / 21 artiklassa (vanha) esitetään kolme vaihtoehtoista strategista menettelyä prioriteettiaineiden vahvistamiseksi:(1) riskinarvioinnit neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 [8], neuvoston direktiivin 91/414/ETY [9] ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY [10] mukaisesti,[8] EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1 (olemassa olevia kemikaaleja koskeva asetus).[9] EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1 (kasvinsuojeluaineita koskeva direktiivi).[10] EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1 (biosideja koskeva direktiivi).(2) kohdennettu riskiin perustuva arviointi (käyttäen asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisia menetelmiä) keskittyen ainoastaan vesiympäristöön kohdistuvaan myrkyllisyyteen ja vesiympäristön välityksellä ihmisiin kohdistuvaan myrkyllisyyteen,tai, jos tämä ei ole mahdollista annetussa aikataulussa,(3) yksinkertaistettu, tieteellisiin periaatteisiin pohjautuva riskinarviointi, jossa otetaan erityisesti huomioon:_ tiedot kyseisen aineen haitallisista ominaisuuksista, erityisesti sen myrkyllisyydestä vesiympäristölle sekä aineen vesiympäristön välityksellä ihmisille aiheuttamasta myrkyllisyydestä,_ seurannasta saadut tiedot laaja-alaisesta ympäristön saastumisesta ja _ muut todennetut tekijät, jotka voivat viitata mahdolliseen laaja-alaiseen ympäristön saastumiseen, kuten kyseisen aineen tuotanto- tai käyttömäärä sekä käyttötapa.11. Vaikka vesipolitiikan puitedirektiiviehdotuksen vaarallisia aineita koskevasta lopullisesta tavoitteesta keskustellaan edelleen tulevissa neuvotteluvaiheissa, Euroopan parlamentti ei ole merkittävästi arvostellut edellä esitettyä valintastrategiaa, ja ministerineuvosto onkin liittänyt sen 22. lokakuuta 1999 vahvistamaansa yhteiseen kantaan.12. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 ja neuvoston direktiivin 91/414/ETY mukaisesti tehdyt riskin arvioinnit ovat ainekohtaisia arviointeja, jotka perustuvat vakiintuneeseen mutta aikaavievään menettelyyn. Siksi riskin arvioinnit on saatu valmiiksi vain suhteellisen harvojen aineiden osalta. Neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisia riskin arviointeja ei ole toistaiseksi tehty. Tämän vuoksi on selvää, että riskin arviointien nykytilanne ei muodosta kyllin laajaa perustaa vesiympäristöä koskevan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamiseksi.13. Kohdistettujen tai tapauskohtaisesti suunniteltujen riskin arviointien toteuttamisen uskotaan yleisesti olevan nopeampaa, koska niiden pitäisi olla suppeampia. Tällaisten arviointien suorittamiseksi ei kuitenkaan ole olemassa yleisesti hyväksyttyä menettelyä, ja ne voivat silti viedä huomattavan pitkän ajan. Näin ollen käy ilmeiseksi, että edellä tiivistetyistä kolmesta tavasta käytännössä vain kolmas on toteuttamiskelpoinen kohtuullisessa ajassa.14. Kolmannen tavan pohjalta on laadittu COMMPS-menettely, joka on tieteellinen ja yksinkertaistettu riskin arviointiin perustuva priorisointimenetelmä.2.2. COMMPS-menettelyn mukaisen automaattisen priorisoinnin tekninen toteuttaminen15. COMMPS-menettelyn tekniset tiedot on annettu komission työasiakirjassa M0498WD1 ja Fraunhofer-instituutin (Fraunhofer Institute for Environmental Chemistry and Ecotoxicology, Saksa) laatimassa tutkimusraportissa (asiakirjaviite: 98/788/3040/DEB/E1) Revised Proposal for a list of Priority Substances in the Context of the Water Framework Directive (COMMPS Procedure) (jäljempänä COMMPS-raportti). Seuraavissa kappaleissa on lyhyt yhteenveto teknisestä menettelystä.16. Riski on yleismerkityksessään yhdistelmä todennäköisyydestä, jolla kielteinen tapahtuma toteutuu, ja tapahtumasta aiheutuvien seurausten vakavuudesta. Vesiekosysteemien osalta se voidaan ilmaista teknisemmin vesiympäristössä ilmenevän aineen pitoisuuden ja kyseisen aineen systeemin kannalta haitallisten ominaisuuksien tulona. COMMPS-menettelyn tarkoituksena on laatia luettelo aineista, jotka on asetettu tärkeysjärjestykseen niiden vesiekosysteemille aiheuttaman suhteellisen riskin perusteella. Aineen sijoittuminen luetteloon määräytyy kertomalla ympäristön altistumista kyseiselle aineelle kuvaava pisteluku aineesta mahdollisesti johtuvien haitallisten vaikutusten määrää vastaavalla pisteluvulla. Seuraavassa vaiheessa prioriteettiaineet valitaan tästä luettelosta asiantuntijoiden arvion perusteella, jossa otetaan huomioon kyseisiin aineisiin liittyviä ympäristövaikutuksia koskevat muut tiedot.17. Vesiekosysteemit sisältävät useita osia. Näistä kaksi tärkeintä COMMPS-menettelyssä järjestelmällisesti käsiteltävää osaa ovat vesi (pintavesi) ja sedimentti.2.2.1. Ehdolle valitut aineet18. COMMPS-menettelyssä käsiteltävät aineet on valittu erilaisista virallisista luetteloista ja seurantaohjelmista. Tämän "luetteloperustaisen" lähestymistavan perustarkoituksena on varmistaa, että valituiksi tulevat jo huolta aiheuttaviksi havaitut aineet, joista tavallisesti on myös käytettävissä riittävästi tietoja. COMMPS-menettelyyn sisältyvät aineet, jotka ovat seuraavissa luetteloissa:_ neuvoston direktiivin 76/464/ETY luettelot 1 ja 2_ kolmannen Pohjanmeri-konferenssin liitteet 1A ja 1D_ neuvoston asetuksen N:o 793/93 mukaisesti vahvistetut prioriteettiaineluettelot 1-3_ OSPAR-yleissopimuksen luettelo ehdolla olevista aineista_ HELCOM-yleissopimuksen prioriteettiaineluettelo_ neuvoston direktiivin 91/414/ETY mukaiset prioriteettiaineluettelot.19. COMMPS-menettelyyn sisällytettiin lisäksi kaikki aineet, joita koskevat seurantatiedot olivat käytettävissä.20. Näihin aineisiin sovellettiin COMMPS-menettelyssä seuraavassa esitettyjä arviointivaiheita.2.2.2. Vesiympäristöön liittyvät prioriteettiluettelot (luettelot A ja B)21. Vesiympäristön altistumisen tason määrittelemiseksi COMMPS-menettelyssä käytettiin pääasiassa kahta tietolähdettä, seurantatietoja ja mallintamistietoja. Mallintamistietoja käytettiin kuitenkin vain, jos seurantatiedot olivat riittämättömät tai niitä ei ollut lainkaan. Kasvinsuojeluaineiden ja metallien osalta tehtiin vain seurantapohjainen arvio, koska analysoituja tietoja oli yllin kyllin, eikä käyttökelpoisia malleja ollut saatavissa.22. COMMPS-raporttia varten kerättiin seurantatietoja kaikista 15 jäsenvaltiosta ja eurooppalaisilta vesilaitoksilta. Yhteensä toimitettiin ja arvioitiin noin 752 000 yksittäistä tietuetta, jotka koskivat 330 ainetta (metallit mukaan luettuna). Koska jäsenvaltioiden ylläpitämiä seurantaverkostoja ei ole suunniteltu yhdenmukaisiksi, COMMPS-menettelyyn oli liitettävä tiukat arviointia koskevat säännöt, joilla voitiin varmistaa käytettyjen tietojen tilastollinen asianmukaisuus. Seurantatietojen vakuuttavuus, edustavuus ja tilastollinen merkitsevyys tutkittiin. Tämän arvioinnin tuloksena huomattava osa saadusta tiedoista oli hylättävä. Esimerkiksi COMMPS-menettelyn edustavuuskriteeri edellyttää, että ainetta seurataan vähintään kolmessa jäsenvaltiossa tai ainakin kahdella rajat ylittävällä valuma-alueella, jotka ulottuvat vähintään kahteen jäsenvaltioon. Tämä kriteeri on aiheuttanut aineiden kokonaislukumäärän supistumisen noin 70 prosentilla, koska monia aineita koskevat tiedot olivat peräisin vain yhdestä jäsenvaltiosta. Seurantatietojen valinnan jälkeen laskettiin kunkin näytteenottoaseman kokonaiskeskiarvo. Altistumisen tasoa merkitsevän luvun selville saamiseksi näistä keskiarvoista määritettiin 90-persentiili. Tämä normalisoitiin niin, että suurin mahdollinen pistemäärä oli 10. Laadittuun järjestysluetteloon sisällytettiin kaikkiaan 86 eri ainetta.23. Luettelosta tilastollisista syistä pois jätettyjen aineiden suuri määrä osoittaa, miten tärkeää mallintamistietojen käyttö on erillisenä ja täydentävänä keinona saada tietoja. COMMPS-menettelyssä käytetään johdonmukaisuuden vuoksi EURAM-altistumismallia, joka on kehitetty neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaista olemassa olevien kemiallisten aineiden määrittelyä varten. Tämä malli mahdollistaa altistumisen tasoa kuvaavien lukujen määrittelemisen koko Euroopan mantereen laajuisesti, ja se perustuu aineiden tunnettuihin tuotantomääriin, käyttötapoihin, ympäristöön leviämiseen ja hajoamisprosesseihin. Euroopan kemikaalivirasto toimitti 318 ehdolla olevaa ainetta koskevat altistumistiedot. Muiden ehdotettujen aineiden osalta lukuja ei voitu määritellä, koska laskennassa tarvittavia tietoja ei ollut käytettävissä. Useita aineita poistettiin menettelystä, koska ne ovat kasviensuojeluaineita, epäorgaanisia metalliyhdisteitä tai niitä suojasivat alalla sovitut luottamuksellisuutta koskevat säännöt. Useimmat kasviensuojeluaineet ja metallit on kuitenkin jo arvioitu seurantaan perustuvassa luettelossa. Mallintamiseen perustuvaan järjestysluetteloon sisällytettiin lopulta 123 ainetta.24. COMMPS-menettelyn mukainen vesiympäristölle aiheutuvia vaikutuksia vastaava pisteytys yhdistää vesieliöihin kohdistuvat suorat ja välilliset vaikutukset sekä vaikutukset ihmisten terveyteen. Suorat myrkyllisyysvaikutukset ilmaistaan osoittamalla vaikutuksettomat pitoisuudet, jotka on johdettu ekomyrkyllisyyttä koskevista koetuloksista vesipolitiikan puitedirektiiviehdotuksen liitteessä V vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Eliöissä biologisesti akkumuloituvien aineiden välilliset vaikutukset ilmaistaan biokonsentraatiotekijän tai veden ja oktanolin jakaantumiskertoimen avulla. Vesiympäristön välityksellä, kuten juomaveden välityksellä tai vapaa-ajan toimintojen yhteydessä tapahtuneen altistumisen vuoksi ihmisten terveyteen kohdistuvat vaikutukset ilmaistaan vaaraa koskevin vakiolausekkein, joissa kuvataan karsinogeenisuutta, mutageenisuutta ja teratogeenisuutta sekä kroonisia vaikutuksia aineen jouduttua elimistöön suun kautta. Kunkin aineen määritetty yleisvaikutuspisteytys normalisoidaan niin, että enimmäispistemäärä on 10. Suoran, välillisen ja ihmisten terveyteen kohdistuvan vaikutuksen suhteellinen painotus on samassa järjestyksessä 5, 3 ja 2.25. COMMPS-menettelyssä käytetyistä vaikutustiedoston tiedoista on keskusteltu perusteellisesti ja ne on saatettu ajan tasalle yhteistyössä asiantuntijoiden kanssa. Erityistä huomiota on kiinnitetty tietojen yhdenmukaistamiseen sekä meneillään olevan riskinarviointityön kanssa että neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 ja neuvoston direktiivin 91/414/ETY mukaisen priorisoinnin kanssa.26. Vesiympäristöön liittyvä lopullinen pisteytys, jolla ilmaistaan aineen vesiympäristölle aiheuttama suhteellinen riski, lasketaan COMMPS-menettelyssä vesiympäristön altistumistason ja vesiympäristölle aiheutuvien vaikutusten mukaisten pisteytysten tulona. Koska kahta erilaista altistumisen tasoon liittyvien tietojen lähdettä käytettiin toisiaan täydentävästi, luotiin kaksi luetteloa, joista toinen perustuu seurantatietoihin ja toinen mallintamistietoihin.2.2.3. Sedimenttiin liittyvä prioriteettiluettelo (luettelo C)27. Aineita, jotka kertyvät herkästi sedimentteihin, voi esiintyä vesiympäristössä vain pieninä pitoisuuksina ja siksi niiden pisteytys voi olla veteen liittyvässä prioriteettiluettelossa alhainen. Siksi COMMPS-menettelyssä on laadittu erillinen sedimenttiin liittyvä pisteytysluettelo.28. Sedimentin altistumistasoa koskeva pisteytys on laskettu COMMPS-menettelyssä aivan vastaavalla tavalla kuin se laskettiin vesiympäristön osalta. COMMPS-raportissa koottiin yhteen 10 jäsenvaltiosta peräisin olevat noin 69 000 sedimenttiin liittyvää seurantatietuetta, jotka koskivat 221 ainetta. Kun tietojen vakuuttavuus, edustavuus ja tilastollinen merkitsevyys oli tutkittu, jäljelle jäi lopulta tiedot 60 aineen asettamiseksi tärkeysjärjestykseen. Tämä tarkoittaa, että hylättyjen aineiden osuus oli samansuuruinen kuin vesiympäristöön liittyvien tietojen yhteydessä.29. Koska tarvittavia malleja ei ollut käytettävissä, ja sekä vaikutuksia että altistumistasoa koskeviin laskelmiin liittyi epävarmuustekijöitä, sedimenttiin liittyvässä COMMPS-menettelyssä ei sovellettu mallintamista. Altistumistasoa koskeva pisteytys perustui toisin sanoen yksinomaan sedimentin seurantatietoihin.30. Sedimentille aiheutuvien vaikutusten mukainen pisteytys määritettiin samalla tavoin kuin vesiympäristön osalta. Yksi suorien vaikutusten arviointiin liittyvistä merkittävimmistä rajoituksista oli kuitenkin sedimentissä eläviin eliöihin tai pohjasta ravintonsa saaviin kaloihin kohdistuvia vaikutuksia koskevien tietojen vähäisyys. Siksi sedimenttiin liittyvät vaikutuksettomuutta ilmaisevat arvot laskettiin muuntamalla tunnettuja veden ja sedimentin jakaantumiskertoimia käyttämällä tunnettuja vesiympäristöön liittyviä ekomyrkyllisyyttä koskevia tietoja.31. Sedimenttiin liittyvä lopullinen pisteytys laskettiin samalla tavoin kuin vesiympäristön yhteydessä määrittämällä sedimentin altistumistason ja sedimentille aiheutuvien vaikutusten mukaisten pisteytysten tulo.32. Yhteenvetona voidaan todeta, että COMMPS-menettelyssä määritettiin automaattisesti seuraavat riskiin perustuvat pisteytysluettelot:- Luettelo A: vesiympäristön orgaanisten epäpuhtauksien luettelo, joka perustuu vesiympäristön seurantatietoihin.- Luettelo B: vesiympäristön orgaanisten epäpuhtauksien luettelo, joka perustuu vesiympäristöä koskeviin mallintamistuloksiin.- Luettelo C: sedimenttiin imeytyneiden orgaanisten epäpuhtauksien luettelo, joka perustuu sedimenttien tai suspendoituneiden kiintoainesten seurantatietoihin.- Luettelo D: useita metalliluetteloita, jotka perustuvat vesiympäristön seurantatietoihin. Laadinnassa otetaan huomioon erilaisia altistumistasoon ja vaikutuksiin liittyviä skenaarioita.2.2.4. Metallien prioriteettiaineluettelo (luettelo D)33. Metalleja esiintyy luonnossa erilaisina paikallisesti vaihtelevina pitoisuuksina ja erilaisissa muodoissa. Metallien biologinen hyötyosuus vesieliöissä riippuu suuressa määrin kyseisistä olosuhteista. Monet eliöt ovat lisäksi kehittäneet aktiivisia mekanismeja metallien ottamiseksi elimistöönsä ja niiden poistamiseen sieltä. Näiden mekanismien avulla ne pystyvät sopeutumaan paikallisiin ympäristöolosuhteisiin. Näillä perusteilla täysin tyydyttävän riskipisteytyksen laskeminen on vaikeaa. COMMPS-raporttia varten on laadittu joukko pisteytysskenaarioita, jotka perustuvat tiettyihin altistumisen tasoa ja vaikutuksia koskeviin ihanneoletuksiin ottaen huomioon metallien tausta-arvot sekä niiden liuenneiden pitoisuuksien ja kokonaispitoisuuksien välisen suhteen. Jotta peruserot metallien ja orgaanisten yhdisteiden välillä voitaisiin ottaa huomioon, metalliluettelot laadittiin erillisinä orgaanisten epäpuhtauksien luetteloista. Metalleja koskevia seurantatietoja oli käytettävissä huomattavan paljon, ja siksi metallien pisteytyksessä ei ollut tarpeen käyttää mallintamistietoja. Kun asiantuntijat arvioivat valittavia prioriteettimetalleja, käytettiin hyväksi eri pisteytysskenaarioiden tuloksia.2.3. Prioriteettiaineiden valintaan liittyvät asiantuntija-arviot34. COMMPS-menettelyn toisessa vaiheessa prioriteettiaineet valittiin neljästä riskiin perustuvasta järjestysluettelosta. Tätä tarkoitusta varten COMMPS-raportissa nimettiin ehdolla oleviksi prioriteettiaineiksi joukko aineita, joiden saamat pistemäärät olivat kaikkein korkeimmat. Aineet, joihin sovelletaan neuvoston direktiivien 76/769/ETY ja 79/117/ETY [11] perusteella laajoja rajoituksia tai jotka eivät ole käytössä jäsenvaltioissa, ja joita voidaan sen vuoksi pitää "historiallisina epäpuhtauksina" (kuten DDT tai aldriini, dieldriini ja isodriini), jätettiin luettelon ulkopuolelle. Myös jotkin aineet, jotka tavallisesti esiintyvät seoksina, koottiin yhdeksi ryhmäksi (kuten triklooribentseenit tai polyaromaattiset hiilivedyt).[11] EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201 (tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annettu neuvoston direktiivi 76/769/ETY).35. "Historiallisten epäpuhtauksien" jättäminen luettelon ulkopuolelle toteutettiin tapauskohtaisin päätöksin, joita asiantuntijat arvioivat konsulttiyrityksen tekemän ehdotuksen perusteella. EU:n lainsäädännössä säädettyjen laajojen rajoitusten lisäksi kaikki luettelon ulkopuolelle jätetyt aineet on säännelty YK:n ECE:n POP-pöytäkirjassa [12] ja niiden kieltäminen maailmanlaajuisesti UNEP:n POP-yleissopimuksen nojalla on keskusteltavana [13]. Lisäksi vesipolitiikan puitedirektiiviehdotuksessa edellytetään, että jäsenvaltiot nimeävät eri valuma-alueilla huolestumista aiheuttavat aineet. Näihin aineisiin on sovellettava "yhdistettyä lähestymistapaa". Tämä merkitsee sitä, että jos pintaveden "hyvää ekologista tilaa" ei saavuteta, koska sedimenttien pilaantuminen johtuu "historiallisista epäpuhtauksista", jäsenvaltion on ilmoitettava tästä "valuma-alueiden hoitosuunnitelmassa" ja sen on sisällytettävä korjaavat toimet "toimenpideohjelmaansa".[12] Yhdistyneet Kansakunnat - Euroopan talouskomissio: Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan vuoden 1979 yleissopimuksen pöytäkirja hitaasti hajoavista orgaanisista yhdisteistä. Århus (Tanska), 24. kesäkuuta 1998.[13] Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelma: International Legally Binding Instrument for Implementing International Action on Certain Persistent Organic Pollutants (kansainvälinen oikeudellisesti sitova asiakirja tiettyjä hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteistä koskevien kansainvälisten toimien toteuttamiseksi) (neuvoteltavana).36. COMMPS-raportti sisältää suosituksen prioriteettiaineiden valitsemiseksi ehdolla olevien prioriteettiaineiden luettelosta. Tästä suosituksesta on keskusteltu jäsenvaltioita, teollisuutta ja muita asianomaisia edustavien asiantuntijoiden sekä myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean (Scientific Committee on Toxicity, Ecotoxicity and the Environment, CSTEE) ja Euroopan kemikaaliviraston (European Chemicals Bureau, ECB) kanssa kokouksessa, joka pidettiin 19. huhtikuuta 1999. Ottaen huomioon asiantuntijoiden komissiolle esittämät huomautukset ja CSTEE:n 28.9.1999 antama lausunto, voidaan tehdä seuraavat päätelmät:2.3.1. Luettelon A (vesiympäristön seurantatietojen perusteella luetteloidut orgaaniset aineet) aineiden valinta:37. Luettelo A sisältää 20 ehdolla olevaa ainetta, jotka on otettu luetteloon vesiympäristöön liittyvän lopullisen pisteytyksen perusteella. Kullekin yksittäiselle aineelle on annettu numero, joka vastaa sen asemaa pisteytysluettelossa niin, että 1. sija merkitsee korkeinta prioriteettiasemaa ja niin edelleen. Ehdolla olevista aineista 20. sijalla olevan aineen (simatsiinin) järjestysluku on 39 eikä 20, koska yksittäisiä aineita on poistettu ja ryhmitelty. Altistumistasoa ehdolla oleville aineille kuvaavat luvut perustuvat perusteellisesti arvioituihin seurantatietoihin. Useimpien aineiden osalta, joitakin polyaromaattisia hiilivetyjä lukuun ottamatta, vaikutuksiin perustuvat arvot oli määritetty testien avulla saatujen tietojen eikä oletusarvojen mukaisesti. Näin ollen aineiden sijoittaminen luettelon kärkipäähän on hyvin perusteltua. Asiantuntijoiden keskusteluissa tuotiin esille vakuuttavia väitteitä, joiden perusteella muutamia aineita jätettiin prioriteettiaineluettelon ulkopuolelle tai ne sisällytettiin vastaavasti luetteloon muutetussa muodossa. Tämä koskee seuraavia aineita tai aineryhmiä:38. Polyaromaattiset hiilivedyt (PAH): Yksittäisten aineiden järjestys luettelossa vaihtelee 1. sijalta 55. sijalle. Joitakin näistä aineista tuotetaan ja käytetään tarkoituksella, kuten naftaleenia ja antraseenia, ja kaikkien priorisoitu korkealle. Useimmat muut polyaromaattiset hiilivedyt, joiden prioriteettiasema on korkea, leviävät ympäristöön lähinnä tahattomasti tiettyjen toimintojen sivutuotteina, kuten palamistuotteina. Näiden aineiden osalta yleisenä käytäntönä on nimetä tiettyjä yksittäisiä yhdisteitä, jotka toimivat indikatiivisina muuttujina. Esimerkiksi ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta annetussa neuvoston direktiivissä 98/83/EY [14] on vahvistettu viiden yksittäisen yhdisteen alaryhmää koskevat raja-arvot. Siksi ehdotetaan, että ensimmäiseen prioriteettiaineiden luetteloon olisi sisällytettävä naftaleeni ja antraseeni yksittäisinä yhdisteinä, koska niitä tuotetaan Euroopan unionissa suuria määriä. Muut polyaromaattiset hiilivedyt olisi sisällytettävä luetteloon ryhmänä ja määriteltävä kyseiset yksittäiset yhdisteet indikatiivisten muuttujien avulla, joista on säädetty neuvoston direktiivin 98/83/EY mukaisesti. Lisäksi luetteloon olisi sisällytettävä fluoranteeni.[14] EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32.39. Heptakloori: Tämä hyönteistorjunta-aine on vesiympäristöön liittyvien aineiden prioriteettiluettelossa 10. sijalla. Tämän aineen markkinoille saattaminen ja käyttö kasvinsuojeluaineena on kielletty tiettyjä tehoaineita sisältävien torjunta-aineiden markkinoille saattamisen ja käytön kieltämisestä annetun neuvoston direktiivin 79/117/ETY [15] mukaisesti. Heptakloori sisältyy POP-luetteloon (hitaasti hajoavat orgaaniset yhdisteet), joka on hyväksytty Yhdistyneiden Kansakuntien ECE:n ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen mukaisesti. Mitään merkkejä heptakloorin tuotannosta ja käytöstä Euroopassa ei ole kuitenkaan löydetty. Siksi heptakloori voidaan aldriinin ja dieldriinin tavoin katsoa "historialliseksi epäpuhtaudeksi" ja näin ollen se voidaan jättää prioriteettiluettelon ulkopuolelle.[15] EYVL L 33, 8.2.1979, s. 36.40. Kloorinitrobentseenit: COMMPS-raportin valmistuttua todettiin, että erään isomeerin (trikloorinitrobentseenin) saama korkea järjestysluku 14 johtui erään jäsenvaltion ilmoittamissa tiedoissa olevasta mittavirheestä. Uudelleen suoritettu laskenta tuotti tulokseksi sijan 66 pisteytysluettelossa. Siksi kloorinitrobentseenit jätetään prioriteettiluettelon ulkopuolelle.41. Triklooribentseenit: Tämä ryhmä koostuu kolmesta erillisestä isomeeristä, joista vain yhdellä (1,2,4-triklooribentseeni) on lopulliseen luetteloon hyväksytyistä aineista alhaisimmassa asemassa olevaa (eli simatsiinia) korkeampi prioriteettiasema. Koska triklooribentseenejä tuotetaan teknisenä sekoituksena, johon kaikki kolme isomeeriä kuuluvat, ne ehdotetaan sisällytettäväksi prioriteettiluetteloon ryhmänä, jossa 1,2,4-triklooribentseeni määritellään indikatiiviseksi muuttujaksi.42. Endosulfaani: Tämän monikäyttöinen hyönteismyrkky on tekninen seos, joka sisältää useita isomeerejä. Näistä isomeereistä vain yhdellä, alfa-isomeerilla, on simatsiinia pienempi järjestysluku. Koska endosulfaania tuotetaan kaikki isomeerit sisältävänä teknisenä seoksena, se ehdotetaan sisällytettäväksi prioriteettiluetteloon ryhmänä niin, että sen alpha-isomeeri määritellään indikatiiviseksi muuttujaksi.43. Tekninen heksakloorisykloheksaani (HCH) koostuu isomeereistä, joista ainoastaan gamma-isomeeri on hyönteismyrkky. Lindaani on seos, joka sisältää vähintään 99 prosenttia tätä isomeeriä. Neuvoston direktiivillä 79/117/ETY kielletään teknisen HCH:n markkinoille saattaminen ja käyttö torjunta-aineena lindaania lukuun ottamatta. Euroopassa on vain yksi lindaanin tuotantolaitos, ja se sijaitsee Itä-Euroopassa. Vaikka jotkut HCH:n isomeerit on sijoitettu luettelossa korkeammalle kuin simatsiini, itse lindaani on luettelossa alempana (45.sijalla). Koska kuitenkin on todennäköistä, että korkealle priorisoidut HCH:n isomeerit leviävät pintavesiin teknisen lindaanin käytön vuoksi, HCH ehdotetaan sisällytettäväksi prioriteettiluetteloon ryhmänä niin, että sen gamma-isomeeri määritellään indikatiiviseksi muuttujaksi.44. Yhteenvetona ehdotetaan, että seuraavat luettelon A aineet sisällytetään ensimmäiseen prioriteettiaineiden luetteloon (aineiden ryhmän indikatiivinen muuttuja suluissa):_ polyaromaattiset hiilivedyt (bentso(a)pyreeni, bentso(b)fluoranteeni, bentso(g,h,i)peryleeni, bentso(k)fluoranteeni, indeno(1,2,3-cd)pyreeni, fluoranteeni)_ naftaleeni_ antraseeni_ pentakloorifenoli_ klorpyrifossi_ heksaklooribentseeni_ triklooribentseenit (1,2,4-triklooribentseeni)_ klorfenvinfossi_ diuroni_ trifluraliini_ trikloorimetaani_ dikloorimetaani_ 1,2-dikloorietaani_ isoproturoni_ endosulfaani (alfa-endosulfaani)_ alakloori_ heksaklooributadieeni_ heksakloorisykloheksaani (gamma-HCH, lindaani)_ atratsiini_ simatsiini.2.3.2. Luettelo B (vesiympäristöä koskevien mallintamistietojen perusteella luetteloidut orgaaniset aineet) aineiden valinta:45. Luettelo B sisältää 20 ehdolla olevaa ainetta, jotka on nimetty lopullisen pisteytyksen perusteella. Kun yhtään aineista ei jätetty luettelon ulkopuolelle eikä sijoitettu ryhmään, 20. aineen järjestysluku alkuperäisessä pisteytysluettelossa on kahdeskymmenes. Mallintamiseen perustuva aineille altistumista kuvaava luku voi pohjautua yhteen tai useampaan oletusarvoon, jotka liittyvät aineen tuotantomäärään, käyttötapaan, hajoamiseen ja ympäristöön leviämiseen. Siksi asiantuntijoiden arvion on oltava merkittävässä asemassa päätettäessä, onko mallintamistietojen perusteella määritetty aineen prioriteettiasema oikeutettu. Seuraava ehdotus ehdolla olevien aineiden sisällyttämisestä lopulliseen prioriteettiaineiden luetteloon tai niiden jättämisestä luettelon ulkopuolelle on laadittu ottaen huomioon COMMPS-raportissa toimitetut tiedot ja asiantuntijoiden lausunto:46. Hypokloriitti (natriumsuola), kloori, dimetyylisulfaatti ja epikloorihydriini jätetään luettelon ulkopuolelle, koska ne ovat hyvin reaktiivisia tai niille on ominaista vedessä tapahtuva hydrolyysi, joka ei ilmene riskiin liittyvän mallintamisen yhteydessä.47. Perboorihappo (natriumsuola), mineraaliöljyt, lyijytetraetyyli, tali-alkyyliamiinit, bis(hydroksyyliammonium)sulfaatti and dietyyliftalaatti (DEP) jätetään luettelon ulkopuolelle, koska niiden pisteytys on erittäin epävarma (tuotantomäärien, käyttötapojen ja leviämisen osalta käytettiin oletusarvoja) ja/tai siksi, koska käytettävissä ei ole mitään lisätietoja, joiden perusteella niiden korkean prioriteettiaseman todennäköisyys voitaisiin vahvistaa.48. Aniliini, dibutyylitinadikloridi ja 4,4'-metyleenidianiliini jätetään luettelon ulkopuolelle, koska käytettävissä on alueellisen tason seurantaan tai mallintamiseen perustuvia tietoja, joiden mukaisesti aineen prioriteettiasema olisi seurantaan perustuvassa pisteytysluettelossa alhaisempi kuin sellaisten aineiden, jotka on valittu kyseisestä luettelosta.49. Bentseeni: Ihmisten terveydelle aiheutuvia vaikutuksia koskeva pisteluku on tämän aineen osalta korkein mahdollinen, mikä johtuu sen mahdollisesta karsinogeenisyydestä. Asiantuntijoiden keskustelussa esitettiin väitteitä, joiden mukaan altistumista karsinogeenisille vaikutuksille tapahtuu eniten hengitysilman eikä veden välityksellä. Bentseenin vaikutusta vastaava pisteytys perustuu kuitenkin vaaraa koskevaan vakiolausekkeeseen R45, joka sisältää nimenomaan muulla tavoin kuin hengityksen välityksellä ilmeneviä altistumisteitä. Bentseeni on nimetty ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta annetussa direktiivissä vaikuttavaksi muuttujaksi, joten on tunnustettu, että juomaveden kautta elimistöön joutuva bentseeni merkitsee huomattavaa vaaraa terveydelle. Näistä syistä bentseeni ehdotetaan sisällytettäväksi ensimmäiseen prioriteettiaineiden luetteloon.50. C10-13-kloorialkaanit: Tämän aineryhmän sisällyttämistä luetteloon tukee neuvoston asetuksen N:o 793/93 mukaisen riskin arvioinnin tulos, joka osoittaa, että vesiekosysteemin ja ravintoketjuun vaikuttavien erityisistä ympäristön osista riippumattomien vaikutusten osalta on riskien rajoittamiseksi tarpeen toteuttaa erityisiä toimia. Siksi tämä aineiden ryhmä ehdotetaan sisällytettäväksi prioriteettiaineiden luetteloon.51. Nitrobentseeni: Tämän aineen suhteellisen korkean prioriteettiaseman mallintamiseen perustuvassa luettelossa voidaan katsoa hyvin todennäköisesti johtuvan tuotantomääriä ja käyttötapoja koskevien oletusarvojen käytöstä. Asiantuntijoiden keskusteluissa korostettiin, että prioriteettiasemaa tukeva lisänäyttö perustuu vain yhdestä jäsenvaltiosta peräisin oleviin seurantatietoihin, joista noin 15 prosenttia ylittää määräävän tason. Näiden väitteiden perusteella ja ottaen huomioon yhdisteen voimakkaan biohajoavuuden ehdotetaan, että nitrobentseeni jätetään luettelon ulkopuolelle, kunnes lisätodisteita korkeasta riskistä on käytettävissä.52. Di(2-etyyliheksyyli)ftalaatti (DEHP): Tämä aine jätettiin seurantaan perustuvan pisteytyksen ulkopuolelle, koska seurantatiedot eivät riittäneet täyttämään edustavuusvaatimusta. Korkea sija mallintamiseen perustuvassa luettelossa (14. sija) tarkistettiin vertaamalla sitä luonnoksessa neuvoston asetuksen N:o 793/93 mukaiseksi riskinarviointikertomukseksi olevaan alueelliseen riskipisteytykseen perustuvaan likimääräiseen pisteytykseen. Tällä perusteella DEHP:n prioriteettiasema olisi korkeampi kuin seurantaan perustuvaan lopulliseen luetteloon sisällytetyn aineen, jolle määritetty pisteytys oli alhaisin (eli simatsiinin). On myös otettava huomioon, että teollisuus on asettanut kyseenalaiseksi jotkin riskinarviointikertomuksen luonnoksessa käytetyt tiedot ja väittänyt, että seurantaan ja myös testeihin perustuvat tiedot voivat olla yksipuolisia tai jopa vääriä, koska DEHP:n äärimmäisen heikkoa liukenevuutta ei ole otettu riittävästi huomioon. Vaikka väittely on vielä kesken, korostetaan, että edellä mainitun päätelmän tekemisessä käytettyjä riskinarviointikertomusluonnoksen tietoja ei ole toistaiseksi muutettu. Lisäksi huomautetaan, että riskinarviointikertomus osoittaa selvästi vedessä ja sedimenteissä esiintyvien DEHP:n paikallisten pitoisuuksien voivan ylittää pistelähteiden läheisyydessä huomattavasti vaikutuksettomat pitoisuudet. Lisäksi asiantuntijat keskustelevat DEHP:n hormonaalisista. Siksi DEHP ehdotetaan sisällytettäväksi prioriteettiaineiden luetteloon.53. Nonyylifenoli: Vaikka tert-oktyylifenoli on luettelossa 19. sijalla, sen sukulaisaine nonyylifenoli on vasta sijalla 38 ja 39. Mallintamiseen perustuvan luettelon kaksi prioriteettisijaa johtuu siitä, että kyseessä on kaksi erilaista teknistä tuotetta (eli nonyylifenoli CAS-numerolla 25154-52-3 ja 4-nonyylifenoli, jonka CAS-numero on 84852-15-3). Molemmat aineet ovat lisäksi alkyfenolietoksilaattien (APEOiden) hajoamistuotteita, joista nonyylifenolietoksilaatit muodostavat 70-90 prosenttia APEOiden koko tuotantomäärästä. Kumpaakaan ainetta koskevat seurantatiedot eivät vastaa edustavuudelle asetettua vaatimusta ja siksi niitä ei ole sisällytetty seurantaan perustuvaan luetteloon. Jos näille aineille laskettaisiin käytettävissä olevien seurantatietojen perusteella likimääräiset järjestysluvut, nonyylifenoli sijoittuisi seurantaan perustuvassa pisteytysluettelossa 21. sijalle ja oktyylifenoli 34. sijalle. Tämä viittaa siihen, että kummankin aineen prioriteettiasema olisi korkeampi kuin seurantaan perustuvaan lopulliseen luetteloon sisällytetyn aineen, jolle määritetty pisteytys oli alhaisin (eli simatsiinin). Lisäksi kummankin aineen on ilmoitettu mahdollisesti vaikuttavan hormonitoimintaan. Näistä syistä kumpikin aine ehdotetaan sisällytettäväksi prioriteettiaineiden luetteloon. Koska teknisten tuotteiden tärkeimpinä isomeereinä ovat nonyylifenolin ja tert-oktyylifenolin para-isomeerit, nämä isomeerit valitaan indikatiivisiksi muuttujiksi.54. Tributyylitinayhdisteet (TBT): Tributyylitinayhdisteitä ei ole pisteytetty mallintamiseen perustuvassa luettelossa niitä koskevien tietojen luottamuksellisuuden vuoksi. Tiedot eivät myöskään täyttäneet seurantaan perustuvan pisteytysluettelon edustavuusvaatimusta. Vain kaksi jäsenvaltiota ilmoitti vesiympäristössä ja sedimentissä havaituista pitoisuuksista, jotka ylittivät määräävän tason. On huomattava, että TBT:n olisi vesiympäristön seurantaan perustuvan luettelon ensimmäisellä prioriteettitilalla, jos kyseisiä tietoja käytettäisiin edustavuusvaatimuksesta välittämättä. Asiantuntijoiden keskustelussa korostettiin, että TBT, jota käytetään laivojen myrkkymaalissa, merkitsee huomattavaa riskiä sedimenteille sekä meri- ja rannikkovesien eliöstölle. Tällaiset tiedot eivät sisältyneet COMMPS-menettelyyn, koska meren sedimenttejä ja eliöstöä koskevat seurantatiedot eivät ole riittävän vertailukelpoisia käytettäväksi aineiden systemaattisessa luokituksessa pintavesien osalta. Kaksi valtiota toimitti kuitenkin rannikoiden ja meren sedimenteistä sekä myös merieliöstöstä uusia tietoja, jotka osoittivat suuria TBT-pitoisuuksia. Esimerkiksi rannikon sedimenttien TBT-pitoisuuksien on ilmoitettu olleen noin 400 (Tanska) tai jopa 100 000 (Norja) mikrogrammaa TBT-ioneja sedimentin kuivapainokiloa kohti, ja tällaiset määrät ovat satoja kertoja korkeammat kuin sedimenttejä varten arvioitu makean veden vesiympäristöä koskeviin COMMPS-raportin tietoihin perustuva vaikutukseton arvo. Samankaltaisia havaintoja on tehty useiden jäsenvaltioiden satamien sedimentistä. TBT:llä tunnustetaan yleisesti olevan merkittävä mahdollinen vaikutus hormonitoimintaan, mikä ilmenee sen luotettavasti todistetusta yhteydestä meri- ja makeanveden kotiloiden maskulinisoitumiseen (imposex-ilmiö). Näistä syistä TBT ehdotetaan sisällytettäväksi prioriteettiaineiden luetteloon ryhmänä, kuten useat jäsenvaltiot ovat ehdottaneet, ja ionisen TBT:n määrittelemistä indikatiiviseksi muuttujaksi.55. Yhteenvetona ehdotetaan, että lisäksi seuraavat aineet sisällytettäisiin prioriteettiaineiden luetteloon mallintamiseen perustuvasta pisteytysluettelosta (aineiden ryhmän indikatiivinen muuttuja suluissa):_ bentseeni_ C10-13-kloorialkaanit (indikatiivista muuttujaa ei ole vielä käytettävissä)_ di(2-etyyliheksyyli)ftalaatti (DEHP)_ oktyylifenolit (para-tert-oktyylifenolit)_ nonyylifenolit (para- nonyylifenolit)_ tributyylitinayhdisteet (ioninen TBT).2.3.3. Luettelon C (sedimenttien seurantatietoihin perustuvat orgaaniset aineet) aineiden valinta:56. Luettelo C sisältää 10 ehdolla olevaa ainetta, jotka on valittu lopullisten pisteytysten perusteella. Prioriteettiluettelossa kymmenentenä olevan aineen (oktyylifenoli) sijaluku oli 39. Altistumistasoa kuvaavat arvot perustuvat perusteellisesti tutkittuihin seurantatietoihin. Vaikutuksia koskevien tietojen arvioinnissa on käytetty vesiympäristöön liittyvien kokeiden tuloksia. Tämän arvioinnin puitteissa aineiden korkea prioriteettiasema on hyvin perusteltu. Useimmat aineista on jo nimetty vesiympäristöön liittyvien seuranta- tai mallintamistietojen perusteella.57. Lisäksi ehdotetaan seuraavien luetteloon C kuuluvien aineiden sisällyttämistä priorisointiluetteloon:_ pentaklooribentseeni_ bromattu difenyylieetteri (indikatiivista muuttujaa ei ole vielä käytettävissä).2.3.4. Luettelon D (perustuu vesiympäristön seurantatietoihin) metallien valinta::58. Luettelo D sisältää viisi metallia, jotka ovat sijoittuneet korkeimmalle COMMPS-raportissa tarkastelluissa erilaisissa altistumistasoa ja vaikutuksia koskevissa skenaarioissa. Erityisesti kolmen suurimmat pistemäärät saaneen metallin (nikkeli, lyijy, kadmium) sijoittuminen on huomattavan samanlainen kaikissa eri skenaarioissa. Tätä osoittaa se, että kunkin näistä kolmesta metallista keskimääräinen prioriteettiasema eri skenaarioissa on lähellä sijoja 1, 2 ja 3 (nikkelillä 1,2, lyijyllä 1,8 ja kadmiumilla 3,3), toisin sanoen sijojen vaihtelu eri luetteloissa on vähäinen. Kahden muun alkuaineen (arseenin ja kuparin) prioriteettiasemat vaihtelevat huomattavasti eri pisteytysskenaarioissa. Tämä osoittaa ilmeisesti, että asema luetteloissa riippuu merkittävästi paikallisten olosuhteiden vaihtelusta ja eliölajien erilaisuudesta. Edellä mainitusta syystä ja koska näiden alkuaineiden korkeaa prioriteettiasemaa vahvistavia lisätietoja ei ole, ehdotetaan, että aineita ei sisällytettäisi ensimmäiseen prioriteettiaineiden luetteloon.59. Elohopean prioriteettiasema on huomattavan alhainen vesiympäristöön kohdistuviin riskeihin perustuvassa luettelossa, vaikka pisteytysskenaariot vaihtelevat. Itse asiassa sen prioriteettiasema on useimmissa skenaarioissa alhaisin, eikä se sijoitu yhdessäkään viidettä sijaa korkeammalle. Tämä osoittaa, että aiemmat elohopeasaasteiden torjuntatoimet ovat olleet ilmeisen onnistuneita. Asiantuntijoiden keskustelussa väitettiin kuitenkin, että elohopean biokertyvyys on voimakasta varsinkin sen ollessa orgaanisesti sitoutuneena, eliöstössä ja ravintoketjun välityksellä. Näitä vaikutuksia ei voida havaita COMMPS-menettelyssä, koska eliöstön seurantatiedot eivät ole tarpeeksi vertailukelpoisia käytettäviksi aineiden järjestelmällisessä pisteyttämisessä. Elohopean kertyvyys suspendoituneeseen kiintoainekseen ja sedimenttiin on lisäksi voimakasta. Käytettävissä olevien sedimenttiä koskevien tietojen järjestelmällistä arviointia ei voitu tehdä, koska tiedot sedimentille aiheutuvista suorista vaikutuksista puuttuvat. Tiedoista tehtiin viitteellinen vertailu sellaisten suspendoitunutta kiintoainesta koskevien laatutavoitteiden kanssa, jotka on vahvistanut Reinin suojelemista pilaantumiselta koskeva kansainvälinen komissio. Elohopean 90-persentiilin pitoisuudet Euroopan suspendoituneissa kiintoaineksissa ja sedimenteissä olivat ICPR:n laatutavoitteita 12 kertaa korkeampia. Useat jäsenvaltiot vahvistivat, että niiden kansallisissa saastumisen vähentämisohjelmissa elohopea kuuluu yhä huolta aiheuttaviin aineisiin. Edellä mainituista syistä ehdotetaan elohopean sisällyttämistä ensimmäiseen prioriteettiaineiden luetteloon useiden jäsenvaltioiden ehdotusten ja CSTEE:n 28.9.1999 tekemien huomautusten mukaisesti.60. Yhteenvetona ehdotetaan seuraavien metallien sisällyttämistä prioriteettiaineiden luetteloon kaikkine yhdisteineen ja määritelmineen:_ nikkeli_ lyijy_ kadmium_ elohopea.3. COMMPS-menettelyn tuleva kehitys3.1. Yleistä61. Ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklassa (uusi) / 21 artiklassa (vanha) [16] säädetään dynaamisesta mekanismista, jolla aineet asetetaan yhteisön toimia varten tärkeysjärjestykseen. Artiklassa säädetään, että prioriteettiaineiden luettelo tarkistetaan vähintään joka kuudes vuosi tai tarpeen mukaan useammin. Näin ollen COMMPS-menettelyä on pidettävä dynaamisena välineenä, joka on avoin jatkuville muutoksille ja parannuksille. Laatiessaan ja tarkistaessaan prioriteettiaineiden luetteloa komissio ottaa huomioon kaikki tiedot, jotka se saa haltuunsa. Näihin kuuluvat erityisesti suositukset, joita myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea (CSTEE), jäsenvaltiot, Euroopan ympäristökeskus, yhteisön tutkimusohjelmat, kansainväliset järjestöt, joissa komissio toimii, eurooppalaista liike-elämää edustavat järjestöt, mukaan lukien pienten ja keskisuurten yritysten järjestöt, tai eurooppalaiset ympäristöjärjestöt tekevät.[16] Katso alaviite 2.62. Nämä velvoitteet huomioon ottaen komissio jatkaa yhteistyötään asianomaisten kanssa ja toteuttaa erityisiä tutkimustoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on kehittää edelleen COMMPS-menettelyä niin, että toimenpiteiden ansiosta ensimmäinen prioriteettiaineiden luettelo voidaan tarkistaa tulevan vesipolitiikan puitedirektiivin vaatimusten mukaisesti.63. On huomattava, että sitä mukaa kun uutta tietoa saadaan, komissio voi vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklan (uusi) / 21 artiklan (vanha) 7 kohdan mukaisesti ottaa käyttöön strategioita myös muiden pilaavien aineiden tai aineryhmien osalta, vaikka niitä ei olisi prioriteettiaineiden luettelossa.64. Näiden huomautusten ohella tulevaa kehitystä varten voidaan nimetä seuraavat ensisijaiset aiheet:3.2. Merivedet65. Ehdotetussa vesipolitiikan puitedirektiivissä ei käsitellä suoranaisesti meriympäristöä, mutta maalla ja rannikkoalueilla sijaitsevia pilaantumislähteitä koskevat toimenpiteet ja valvonta vähentävät epäilemättä merkittävästi merivesiin joutuvia päästöjä. Siksi komissio katsoo, että ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklassa (uusi) / 21 artiklassa (vanha) tarkoitettu valvonta edistää merkittävästi OSPAR-yleissopimuksen mukaisessa vuoden 1998 ministeritason kokouksessa hyväksytyn Koillis-Atlantin ja Itämeren (Helsingin yleissopimus) vaarallisia aineita koskevan strategian toteuttamista Euroopasta peräisin olevien epäpuhtauksien osalta. Komissio osallistuu aktiivisesti OSPAR-yleissopimuksen mukaiseen aineiden priorisointityöhön. Jos tämän työn yhteydessä ilmenee tarvetta toteuttaa muita kuin ensimmäisessä prioriteettiaineiden luettelossa mainittuja aineita koskevia toimenpiteitä, komissio harkitsee tapauskohtaisesti joko prioriteettiaineiden luettelon muuttamista tai ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklan (uusi) / 21 artiklan (vanha) 7 kohdan soveltamista.3.3. Pohjavesi66. COMMPS-menettelyn nykyisessä versiossa ei oteta järjestelmällisesti huomioon pohjavettä, koska käytettävissä ei ole tarkoituksenmukaisia riskimalleja eikä riittäviä seurantatietoja. Ehdotettua vesipolitiikan puitedirektiiviä koskeva keskustelu on osoittanut selvästi, että koko Euroopan pohjavesiesiintymiä on arvioitava järjestelmällisemmin ja yhdenmukaisemmin. Ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin odotetaan edistävän tämän tehtävän toteuttamista ja se on jo antanut virikkeitä tiiviille asiantuntijatason keskusteluille. Esimerkiksi Euroopan ympäristökeskuksen aloitteessa yhdenmukaisen vettä koskevan seurantaverkoston (Eurowaternet) perustamiseksi pohjavesi on nimetty yhdeksi sen tärkeimmistä kohteista.3.4. Tietokannat67. COMMPS-menettelyn käyttämiselle koko laajuudessaan on kaksi ilmeistä estettä, jotka ovat tiedon rajallisuus ja tietojen käytettävyys. Isprassa sijaitseva Euroopan kemiakaalivirasto työskentelee jatkuvasti laajentaakseen ja tarkistaakseen olemassa olevia kemikaaleja koskevia tietokantojaan. Teollisuuden kanssa yritetään esimerkiksi parhaillaan saada aikaan sopimus tuotantotietojen luotettavuuden lisäämisestä. Tällainen sopimus mahdollistaisi sellaisten aineiden lisäämisen COMMPS-menettelyyn, joilla on vain harvoja tuottajia ja maahantuojia ja jotka on sen vuoksi suljettu nykyisen yleisen keskustelun ulkopuolelle.3.5. Muut aiheet68. Perustutkimusta edellyttävillä alueilla tarvitaan vielä kehittämistä, jotta voitaisiin edistää seurantatietojen tieteellistä arviointia, erityisten altistumismallien suunnittelua ja uudenlaisten, vailla asianmukaisia ja yleisesti sovittuja testausmenetelmiä olevien epäpuhtauksien (esimerkiksi hormonitoimintaan vaikuttavien aineiden) vaikutusten arviointia. 69. Kansallisten seurantaohjelmien yhteensovittaminen kuuluu merkittäviin tuleviin tehtäviin. Monia aineita jätettiin luettelon ulkopuolelle siksi, että niitä oli seurattu vain yhdessä tai kahdessa jäsenvaltiossa, ja näin menetettiin vesiympäristön tilaa koskevia tietoja. Jäsenvaltioissa on itse asiassa paljon enemmän seurantatietoja, mutta tiedostoja ei ole yhteensovitettu tai tiedot eivät ole edes saatavilla sähköisessä muodossa. Lisätiedoista on yleisesti ottaen valtava pula, koskien esimerkiksi havainnoitavaa/määräävää tasoa sekä näytteenotto- ja analysointimenetelmiä. Esimerkiksi määritelmiä ja menettelyjä koskevat eurooppalaiset suuntaviivat voisivat olla lisäväline tietojen laadun parantamiseksi. Eurowaternet-verkon (Euroopan ympäristökeskus) ja ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin yhteydessä tehdyt aloitteet sisältävät jo joitakin peruselementtejä, mutta niitä on kuitenkin kehitettävä edelleen.3.6. Tarkistaminen70. Prioriteettiaineiden luettelon jatkuva tarkistaminen ei ole komission ja jäsenvaltioiden toteuttamiskelpoisen aikataulun ja työohjelman varmistamisen kannalta hyödyllistä. Komission on asetettava laatutavoitteet ja suunniteltava päästöjen valvonta kutakin luettelossa mainittua ainetta varten. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön seurantaohjelmat. Seuraavassa vaiheessa on vahvistettava ja toteutettava valittuja prioriteettiaineita koskevat tehokkaat päästöjen vähentämisohjelmat ja toimenpiteet Euroopan vesien laadun parantamiseksi. Tämä olisi tehtävä ennen kuin prioriteettiaineiden luettelossa olevien aineiden määrää lisätään. Siksi ehdotetussa vesipolitiikan puitedirektiivissä säädetyt kuuden vuoden välein toteutettavat tarkistukset ovat realistinen velvoite. Edellä mainitut syyt voivat kuitenkin aiheuttaa tarpeen tarkistaa prioriteettiaineiden luetteloa aikaisemmin, jos komissio ja jäsenvaltiot voivat vakuuttaa täyttävänsä siitä seuraavat velvoitteensa.4. Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi71. Prioriteettiaineiden luettelo, joka on laadittu ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklassa (uusi) / 21 artiklassa (vanha) säädetyn menettelyn mukaisesti, muodostaa tärkeimmän perustan päästöjen ennakkovalvonnan ja yhdenmukaisten ympäristön laatunormien kehittämiselle vesiympäristön suojelemiseksi yhteisön tasolla. Luettelo olisi hyväksyttävä kaikkien toimielinten vankalla tuella. Prioriteettiaineiden luettelon käyttöönotto ei edellytä jäsenvaltioilta lisätoimenpiteitä. Neuvoston ja parlamentin päätös on siksi parhaiten sopiva oikeudellinen muoto hyväksyä prioriteettiaineiden luettelo.5. Oikeusperusta72. Prioriteettiaineiden luettelon vahvistaminen on ensimmäinen vaihe, jolla ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin 16 artiklassa (uusi) / 21 artiklassa (vanha) säädetty vesien pilaantumisen torjuntastrategia otetaan käyttöön. Tulevan vesipolitiikan puitedirektiivin oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohta.6. Yrityksille aiheutuvien vaikutusten arviointi73. Prioriteettiaineiden luettelo ei aiheuta jäsenvaltioille sellaisia lisävelvoitteita, joista ei olisi jo säädetty neuvoston direktiivissä 76/464/ETY ja ehdotetussa vesipolitiikan puitedirektiivissä. Siksi tämä ehdotus ei aiheuta jäsenvaltioille ylimääräisiä kustannuksia. Sen sijaan jäsenvaltiot voivat käyttää aineiden priorisointia varten laadittua menetelmää tukena toteuttaessaan neuvoston direktiivin 76/464/ETY 7 artiklan ja ehdotetun vesipolitiikan puitedirektiivin mukaista tehtäväänsä nimetä valuma-alueittain huolta aiheuttavia pilaavia aineita, ja säästää näin tehokkaasti mainittujen direktiivien täytäntöönpanosta aiheutuvia kustannuksia.Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen [17],[17] EYVL C 184, 17.6.1997, s. 20, EYVL C 16, 20.1.1998, s.14 ja EYVL C 108, 7.4.1998, s. 94.ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [18],[18] EYVL C ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [19],[19] EYVL C noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä,sekä katsovat seuraavaa:(1) Tiettyjen vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta annettu neuvoston direktiivi 76/464/ETY [20] ja sen mukaisesti annetut direktiivit ovat tällä hetkellä yhteisön tärkeimmät välineet vaarallisten aineiden piste- ja hajakuormituksen rajoittamisessa.[20] EYVL L 129, 18.5.1976, s. 23.(2) Neuvoston direktiivissä 76/464/ETY säädettyjä säätelytoimia on korvattu, yhdenmukaistettu, ja kehitetty edelleen yhteisön vesipolitiikan puitteista annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä [21][21] EYVL L (3) Yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 16 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan tieteellisiin periaatteisiin pohjautuva menetelmä prioriteettiaineiden tunnistamiseksi niiden vesiekosysteemeille aiheuttaman riskin mukaan.(4) Yhteisön vesipolitiikan puitteista annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi mahdollistaa käytännöllisimmän vaihtoehdon, eli tieteellisiin periaatteisiin pohjautuvan ja riskiin perustuvan yksinkertaistetun arviointimenettelyn soveltamisen, jossa otetaan erityisesti huomioon_ tiedot kyseisen aineen haitallisista ominaisuuksista, erityisesti sen myrkyllisyydestä vesiympäristölle sekä aineen vesiympäristön välityksellä ihmisille aiheuttamasta myrkyllisyydestä,_ seurannasta saadut tiedot laaja-alaisesta ympäristön saastumisesta, ja _ muut todennetut tekijät, jotka voivat viitata mahdolliseen laaja-alaiseen ympäristön saastumiseen, kuten kyseisen aineen tuotanto- tai käyttömäärä sekä käyttötavat.(5) Komissio on kehittänyt tämän pohjalta yhdistetyn seuranta- ja mallintamispohjaisen priorisointijärjestelmän (COMMPS) yhteistyössä asianomaisten asiantuntijoiden, kuten myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean, jäsenvaltioiden, Efta-maiden, Euroopan ympäristökeskuksen, Euroopan liike-elämän järjestöjen, pieniä ja keskisuuria yrityksiä edustavat järjestöt mukaan luettuina, sekä ympäristöjärjestöjen asiantuntijoiden kanssa.(6) Asianomaisten kanssa käydyn julkisen ja avoimen keskustelun jälkeen laadittiin 32 prioriteettiainetta tai prioriteettiaineryhmää sisältävä ensimmäinen luettelo COMMPS-menettelyn mukaisesti.(7) Tämä luettelo on syytä hyväksyä nopeasti, jotta vaarallisia aineita koskevia yhteisön rajoituksia voidaan panna täytäntöön oikeaan aikaan ja keskeytyksettä yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 16 artiklassa määritellyn strategian mukaisesti.(8) Tällä päätöksellä hyväksytty prioriteettiaineiden luettelo korvaa vaarallisista aineista, jotka voidaan sisällyttää neuvoston direktiivissä 76/464/ETY olevaan luetteloon I, annetussa komission tiedonannossa neuvostolle [22] olevan aineluettelon.[22] EYVL C 176, 14.7.1982, s. 3.(9) Maalla sijaitsevista lähteistä peräisin olevien pintavesiin joutuvien päästöjen säätelytoimien vahvistamiseen tähtäävä prioriteettiaineiden tunnistaminen edistää sellaisten yhteisön velvoitteiden täyttämistä, joita aiheutuu merivesien suojelua koskevista kansainvälisistä yleissopimuksista, erityisesti neuvoston päätöksellä 98/249/EY [23] hyväksytyn Koillis-Atlantin merellisen ympäristön suojelusta tehdyn yleissopimuksen vuoden 1998 OSPAR-ministerikokouksessa hyväksytyn vaarallisia aineita koskevan strategian täytäntöönpanoa.[23] EYVL L 104, 3.4.1998, s. 1.(10) COMMPS-menettely on suunniteltu dynaamiseksi välineeksi, jonka avulla vaaralliset aineet voidaan asettaa tärkeysjärjestykseen ja jota voidaan parantaa ja muuttaa jatkuvasti, jotta ensimmäistä prioriteettiaineiden luetteloa voidaan tarkistaa ja mukauttaa viimeistään kuuden vuoden kuluessa sen hyväksymisestä,OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaVahvistetaan täten vesipolitiikan alaan liittyvä prioriteettiaineiden luettelo sellaisena kuin se on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaTällä päätöksellä hyväksytty prioriteettiaineiden luettelo korvaa 22 päivänä kesäkuuta 1982 annetussa vaarallisia aineita, jotka voidaan sisällyttää neuvoston direktiivissä 76/464/ETY olevaan luetteloon I, koskevassa komission tiedonannossa neuvostolle olevan luettelon.3 artiklaVesipolitiikan alaan liittyvästä prioriteettiaineiden luettelosta tulee sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat sen hyväksyneet, yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin liite X.4 artiklaTämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.5 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä,Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies PuheenjohtajaLIITEVesipolitiikan alan prioriteettiaineluettelo  [24][24] Mikäli on valittu aineryhmä, tyypilliset yksittäiset ryhmän edustajat on lueteltu suluissa indikatiivisina parametreina. Rajoitukset suunnataan näihin yksittäisiin aineisiin rajoittamatta muiden yksittäisten edustajien sisällyttämistä tarvittaessa.>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

52000PC0542

Ehdotus: neuvoston päätökseksi tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyn päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta  /* KOM/2000/0542 lopull. - CNS 2000/0234 */

Virallinen lehti nro 029 E , 30/01/2001 s. 0244 - 0244

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyn päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTTietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyssä neuvoston päätöksessä 90/424/ETY [1] vahvistetaan menettely yhteisön osallistumiseksi yksittäisten eläinlääkinnällisten toimien ja eläintautien hävittämis- ja valvontaohjelmien rahoitukseen. Yksittäisiä eläinlääkinnällisiä toimia ovat toimenpiteet hätätapauksissa, joita ovat useat kansainväliseen kauppaan vaikuttavat merkittävät eläintaudit kuten afrikkalainen sikarutto, klassinen sikarutto, sian vesikulaaritauti, bluetongue-tauti, afrikkalainen hevosrutto, lintuinfluenssa (avian influenza), Newcastlen tauti ja muut; suu- ja sorkkataudin torjunta; eläinten suojelua edistävät toimet; osallistuminen tiettyjen tautien kansallisiin hävittämistoimiin ja tekniset tai tieteelliset toimet.[1]  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19.Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1258/1999 [2] säädetään, että neuvoston päätöksessä 90/424/ETY määritellyt toimet rahoitetaan 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta perustamissopimuksen 33 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.[2]  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.Eläinlääkintäalan kustannusten hajanaisuuden vuoksi niitä ei voida kuitenkaan hallinnoida EMOTR:n tukiosaston maksajavirastoihin liittyvillä mekanismeilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta EMOTR:n tukiosaston muiden sääntöjen soveltamista.Tämän päätöksen tarkoituksena on muuttaa päätös 90/424/ETY ja eritellä selvästi järjestelyt, joita sovelletaan eläinlääkintäalan kustannusten hallintoon. Tämä tarkoittaa, että käytetään sääntelykomiteamenettelyä ja sovelletaan edelleen järjestelmää, jossa komissio hallinnoi suoraan yhteisön rahoitusosuutta eläinlääkintäalan toimenpiteisiin.Tämä ehdotus ei vaikuta yhteisön talousarvioon.2000/0234 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSItietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyn päätöksen 90/424/ETY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [3],[3]  EYVL Cottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [4],[4]  EYVL Cottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [5],[5]  EYVL Csekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1258/1999 [6] säädetään, että neuvoston päätöksessä 90/424/ETY [7] määritellyt yksittäiset eläinlääkinnälliset toimet rahoitetaan 1 päivästä tammikuuta 2000 Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta perustamissopimuksen 33 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.[6]  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.[7]  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY)  N:o 1258/1999.(2) On aiheellista tarkentaa, mitä järjestelyä sovelletaan yhteisön toteuttamaan kyseisten kustannusten hallinnointiin.(3) Ottaen huomioon kyseisten kustannusten laji on tarkoituksenmukaista, että komissio hallinnoi niitä suoraan.(4) Päätös 90/424/ETY olisi sen vuoksi muutettava,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaLisätään päätökseen 90/424/ETY 40 a artikla seuraavasti:"40 a artiklaTämän päätöksen edellytysten mukaisesti rahoitettavia kustannuksia hallinnoidaan suoraan  21 päivänä joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen* 98 artiklan toisen kohdan mukaisesti."_________* EYVL L 356, 31.12.1977, s. 1."2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


Ehdotus neuvoston päätökseksi luvan antamisesta Portugalin tasavallalle jatkaa keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 1998 asti


title: Proposal for a COUNCIL DECISION Approving amendments to the Statutes of the Joint European Torus (JET), Joint Undertaking

text:
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                Bryssel, 06.06.1995
                                KOM(95) 234 lopull.
                                95/0136(CNS)
                    Ehdotus
        NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
  yhteisyrityksen "Joint European Torus (JET)"
    perussääntöjen muutosten hyväksymisestä
              (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                             EXPLANATORY MEMORANDUM
Subject:         Proposal for a Council Decision to amend the Statutes of the Joint
                 European Torus (JET), Joint Undertaking.
JET is a Joint Undertaking within the meaning of Chapter V of the Euratom Treaty,
established by Decision 78/471/Euratom1 of the Council of the European Communities.
The Statutes of the Joint Undertaking were adopted by the same Decision. The Joint
Undertaking is currently established (Council Decision 91/677/Euratom2) until 31
December 1996.
Amendments to the Statutes
        As recognized by Council Decision 94/799/Euratom3, substantial new scientific
        and technical arguments have been identified, in particular for the benefit of
        ITER4, which speak for the continuation of JET's operation beyond 1996.
        JET is an essential element of the Euratom fusion prorramme strategy for
        progressing -wards its long term objective o( the joint instruction of safe and
        environmentally sound prototype reactors. JET is among the most important
        fusion experimental facilities in the world. Since its commissioning in June 1983,
        and following successive technical upgradings, JET has reached a level of
        performance placing the European Union at the forefront worldwide in the field
        of magnetic fusion. The objectives assigned initially to the project have been met
        and the final phase in Deuterium-Tritium could now be envisaged for 1996,
        which is the last year of the life of JET according to the present Statutes of the
        Joint Undertaking.
        However, a scientific and technical analysis of the medium term needs of the
        Euratom Fusion Programme, undertaken in 1993/1994 in the framework of the
        Consultative Committee for the Fusion Programme (CCFP, established by
        Council Decision of 16 December 1980), has stressed the value of extending JET
        beyond 1996 to provide further data of direct relevance to ITER, especially for
        the ITER-EDA (such as testing a divertor similar to that being designed for
        ITER), before entering into a final phase of Deuterium-Tritium operation. This
        extension would make it possible to achieve fully the aims of the Project and
        make a major contribution to serving the objectives of the Euratom Fusion
        OJ No L 151, 7.6.1978, p. 10.
        OJ No L 375, 31.12.1991, p.9.
        OJ No L 331, 21.12.1994, p.22.
        The International Thermonuclear Experimental Reactor (ITER) for which the Engineering Design
        Activities (EDA) are being carried out in the framework of the agreement concluded between
        Euratom, the Government of Japan, the Government of the Russian Federation, and the
        Government of the United States of America (OJ No L 244, 28.8.1992 and OJ L 114, 5.5.1994,
        p.25).
                                                  1
 ---pagebreak---     Programme. It would make the best use of the expertise and equipment made
    available at JET by the European Union.
    At its meeting of 22-23 March 1995, the JET Council decided to propose a
    3-year extension of the JET programme and to attach to this Proposal the
    Statement given in the Appendix, which provides the strategic, programme-
    related and financial arguments supporting the proposed extension.
    At its meeting of 21-22 March 1995, the CCFP supported the proposed extension
    of JET for the benefit of ITER.
    The corresponding amendment to the Statutes refers to Article 19.1.
2.  Following the accession of the Republic of Finland to the European Union as
    from 1 January 1995, the Technology Development Centre of Finland (TEKES)
    has requested accession to the JET Joint Undertaking. In accordance with Article
    18 of the JET Statutes, the request for accession was addressed to the Director
    of the JET Project who transmitted it to the JET Council. At its 22-23 March
    1995 meeting, the Director of the Project submitted to the JET Council the
    amendments to the JET Statutes required for the implementation of the accession
    of this new member to JET. The amendments were approved unanimously.
    The amendments refer to the following articles of the JET Statutes:
(a) the name of the Finnish Member, the Technology Development Centre of
    Finland, is to be inserted in Article 1.3, which designates the Members of the
    Joint Undertaking.
(b) Article 4.1.1 stipulates the composition of and the voting rights in the JET
    Council. Like all States represented in the Joint Undertaking, Finland will have
    two representatives. These two representatives will together have two votes; this
    will bring the total number of votes in the JET Council from 43 to 45. The total
    number of votes required for the adoption of acts, as stipulated in Article 4.1.2,
    will be increased from 29 to 30.
3.  On that occasion, the JET Council also took into account certain changes
    concerning the accession of Sweden to the European Union. Before accession,
    Sweden was a third country fully associated with the Euratom Fusion Programme
    and the Swedish Natural Science Research Council ("NFR") was already a
    member of the JET Joint Undertaking. The amendments refer to Articles 16.1.4.1
    and 16.2.3.
4.  Certain modifications to the wording of the JET Statutes are proposed, to bring
    them into line with the Treaty on European Union. These amendments refer to
    Articles 10.6, 12, 18.2, 20.4, 20.6, 21.1, 24.2, 24.3 and 26 a.
5.  Pursuant to Article 24.2 of the JET Statutes (in accordance with Article 50 of the
    Euratom Treaty), it is up to the Commission to submit these amendments to the
    Statutes of the JET Joint Undertaking to the Council of the European Union for
    approval.
 ---pagebreak--- Scale and timetable for financing
6.     In the case of an extension of JET to the end of 1999, the total contribution of
       the Members to the expenditure of the JET Joint Undertaking is estimated at
       about 311 Mio ECU for the period 1995-1998, which corresponds to the period
       covered by the Euratom Fusion Programme.
       The financial envelope for the proposed extension provides for funding by the
        Members of the JET Joint Undertaking at an average annual level of about 78
        Mio ECU for the period 1995-1998.
Participation by Euratom in the financing of the Joint Undertaking
7.     In application of Article 9 of the JET Statutes, 80% of the expenditure of the
       Joint Undertaking shall be borne by Euratom, As part of the Euratom
       contribution would be offset by the contribution of Switzerland to the Community
        in respect of its participation in the Joint Undertaking, the amount fallim iwfer
        the Euratom Fusion Programme would be about 240 Mio ECU within the period
        1995-1998 covered by Hiis Programme.
       The financial envelope mentioned under paragraph 6 above is much less [hv ihat
        for the period 1990-1994 (corresponding to an average annual level oi tuiuiing
       by the Members of about 93.5 Mio ECU). The terms of the Decision on the
       Euratom Fusion Programme 1994-1998 that "an extension of JET would
        necessarily imply a substantially reduced annual budget of the project9' are
        therefore fulfilled.     Within this period, the extension of the JET Joint
        Undertaking would not have new financial implications, as the Euratom
        contribution would remain within the range given in Annex n of Council
        Decision 94/799/Euratom (Area 2, JET: 23 to 32 %, i.e. 183 to 254 Mio ECU).
        For the period beyond 1998, the total contribution by Members is estimated to
       about 126 Mio ECU. The corresponding Euratom contribution (about 97 Mio
        ECU), subject to the availability of funding, would come from the next
       Framework Programme.
Note
        On 28 March 1995, the Scientific and Technical Committee (STC) discussed the
        proposal to extend the JET programme up to 31 December 1999, on the basis of
        the JET Council Statement. In its opinion transmitted to the Commission on
        5 April 1995, that Committee believes that, all things considered, the extension
        requested by the JET Council is very desirable for European and world fusion
        research and strongly recommended that the Commission and the Council of the
        European Union approve it.
       The Commission has informed CREST and the Bureau of the European Assembly
        for Science and Technology of the JET Council decision to propose an extension
       of the JET programme.
 ---pagebreak--- Proposed Decision
Pursuant to Article 24.2 of the JET Statutes (in accordance with Article 50 of the
Euratom Treaty), amendments to the Statutes require the approval of the Council of the
European Union.
Consequently, the Commission proposes that the Council :
       adopts the attached Decision approving the amendments to the Statutes of the
      Joint European Torus (JET), Joint Undertaking.
 ---pagebreak---                                                                                Appendix
    EXTENSION OF THE JET PROGRAMME TO THE END OF 1999
I.   INTRODUCTION
1. Since its establishment in 1978, JET has been an essential element of the Community
Fusion Programme strategy for progressing towards its long term objective of the joint
construction of safe and environmentally sound prototype reactors.
2. Progress achieved in JET has been instrumental for defining the parameters of the Next
Step, the first experimental reactor, presently in the phase of detailed engineering design
under the quadripartite agreement ITER-EDA.
3. According to its present Statutes, the JET Joint Undertaking should come to an end in
1996. However, as recognised by Council decision 94/799/Euratom on the Euratom Fusion
Programme for the period 1994-1998:
      "substantial new scientific and technical arguments have been identified, in particular
    for the benefit of ITER (such as testing a divertor similar to that being designed for
     ITER), which speak for the continuation ofJET's operation beyond 19%. "
4. The proposal is to extend the JET Joint Undertaking by three years to the end of 1999
to make room for an ITER-EDA Support Phase. This extension would make a major
contribution to serving the objectives of the Community Fusion Programme. It would also
make the best use of the expertise and equipment made available at JET by the European
Union.
II. THE PRESENT JET PROGRAMME TO END 1996:
     OBJECTIVES AND ACHIEVEMENTS
OBJECTIVES
5. By Council decision 78/471 /Euratom establishing the JET Joint Undertaking, the original
aim of the Project was:
       "to construct, operate and exploit, as part of the Community Fusion Programme and for
      the benefit of the participants therein, a large torus facility of Tokamak type and its
      auxiliary facilities...in order to extend the parameter range applicable to controlled
      thermonuclear fusion experiments up to conditions close to those needed in a
      thermonuclear reactor".
6. This objective was detailed in Report EUR-JET-R5, referred to in the Statutes of JET
 which were adopted by the same Council decision:
       "The essential objective of JET is to obtain and study a plasma in conditions and
      dimensions approaching those needed in a thermonuclear reactor. These studies will be
      aimed at defining the parameters, the size and the working conditions of a Tokamak
 ---pagebreak---      reactor. Tim realisation of this objective involves four main areas of work:
      (i) the scaling of plasma behaviour as parameters approach the reactor range;
      (ii) the plasma-wall interaction in these conditions;
      (Hi) the study of plasma heating: and
      (iv) the study of a^particle production, confinement and consequent plasma heating. "
7. Council decision 91/677/Euratom, extending the JET Joint Undertaking until the end of
1996, introduced:
      (v) "a new phase into the JET program me, the objective of which would be to
           establish the effective control of impurities in operation conditions close to those
           of the Next Step"
ACHIEVEMENTS
8. All five of JET's objectives stated above can be fulfilled within the timeframe to the end
of 1996.
Work areas (i) and (Hi): scaling of plasma behaviour and plasma heating
9. The temperatures (up to 330 million degrees), densities (up to 4xl020m3) and
confinement times (up to 1.8 seconds) required in a reactor have been achieved, separately,
in JET. Furthermore, the overall plasma performance, which can be measured by the product
of the above three parameters, has come within a factor six of that required in a reactor.
10. By virtue of JET's size, geometry, divertor configuration and proximity in working
conditions to ITER, its results on the scaling of plasma behaviour, together with those from
smaller tokamaks, have been crucial for predictions of the size and heating requirements of
ITER.
Work areas (ii) and (v): plasma-wall interaction and effective control of impurities
11. This area was addressed fully with material limiters (for which JET was originally
designed), then with a magnetic limiter (which allows access to regimes with better
confinement) and now with the divertor (which is recognised as the configuration for a Next
Step tokamak) installed during 1992/93. During 1994 the high power handling capability of
this divertor has been demonstrated and the severe impurity influxes, which previously
terminated high performance plasmas, have been eliminated.
12. In the first half of 1995, a comparison between carbon fibre composite and beryllium
divertor target tiles will be completed. This will provide necessary data for selecting the
target tile material for the ITER divertor.
13. During the second half of 1995, a more ITER-relevant divertor will then be installed
in JET as part of an internationally coordinated approach to test several divertor concepts for
ITER in existing tokamaks.
Work area (iv): a-particle production, confinement and heating
14. To date, very significant progress has been made in this area. In 1991 the performance
of JET plasmas had improved sufficiently to warrant the first tokamak experiments using a
deuterium-tritium (D-T) fuel mixture. With a mixture of 10% tritium in deuterium (chosen
to limit the activation of the JET device at that stage in the Programme), significant fusion
 ---pagebreak--- power (peaking at 1.7MW and averaging 1MW over 2 seconds) was produced in a laboratory
plasma for the first time.
15. Since then, the US tokamak TFTR, using 50% tritium in deuterium, has produced some
10MW of fusion power and has shown that, with their operating conditions, D-T plasmas
have more favourable confinement properties than deuterium plasmas.
16. In the second half of 1996, a further period of D-T operation in JET would allow these
TFTR results to be assessed under ITER-relevant divertor and operating conditions.
IH. EXTENSION OF JET TO THE END OF 1999:
     OBJECTIVES AND PROGRAMME PLAN
OBJECTIVES
17. The purpose of the extension of JET is to provide further data of direct relevance to
ITER, especially for the ITER-EDA, before entering into a final phase of D-T operation. In
particular, the extension would:
      (i) make essential contributions to the development and demonstration of a vial
           divertor concept for ITER, and
      (ii) carry out experiments using deuterium-tritium plasmas in an ITER-likc
           configuration, which will provide a firm basis for the D-T operation of ITER;
while allowing key ITER-relevant technology activities, such as the demonstration of remote
handling and tritium handling, to be carried out.
PROGRAMME PLAN
18. Extending JET by three years to the end of 1999 would allow a three year ITER-EDA
Support Phase to be inserted into the JET Programme before the final D-T phase begins.
ITER-EDA Support Phase (mid-1995 to mid-1998^
 19. The ITER-EDA Support Phase will begin in mid-1995 with the installation of ai.
improved divertor with sufficient flexibility to allow extensive exploration of divertor
concepts for ITER. This divertor will have better power handling and pumping characteristics
and these will be exploited in the subsequent experimental campaign. Furthermore, the
divertor has been designed so that its target assembly can be exchanged by remote handling
without manned intervention.
20. During the second half of 1996, D-T operations in JET (typically with 50% tritium)
would assess whether the more favourable confinement found during D-T operations in TFTR
extends also to ITER-relevant configurations and operating conditions. These experiments
would allow more accurate scalings for the performance and heating requirements of ITER
to be determined. In addition, JET's capability for long pulse operation and impurity control
should permit some 10 MW of fusion power for several seconds. The a-particle heating
would then make a significant contribution to the plasma power balance. The activation of
the device would be limited to a level that would allow manned intervention about one year
after the end of D-T operations. This period of D-T operation would also provide a first test
of a large scale technology for processing tritium in conjunction with an operating tokamak.
                                                                                i
 ---pagebreak--- 21. In 1997, the divertor target assembly would be exchanged to test a specific divertor
concept for ITER. This divertor would be based on the most recent experimental results and
model calculations. With the activation levels prevailing at this time, the target exchange
would be carried out by remote handling and this would demonstrate, for the first time, one
of the central technologies required both for ITER and for a fusion reactor.
22. During the remainder of 1997 and the first half of 1998, this ITER-specific divertor
would be tested experimentally with deuterium plasmas at high power. These results, together
with those from smaller tokamaks, will allow the ITER divertor design to be validated. This
should be possible by mid-1998, in line with the ITER-EDA schedule.
23. The planning of this ITER-EDA Support Phase is sufficiently flexible to allow the
precise duration and timing of the divertor and D-T programmes to be adapted to the
developing needs of ITER and in light of contributions from other devices worldwide.
Final phase of D-T operation (mid-1998 to end-1999)
24. During late 1998 and early 1999, the experimental program me would prepare for D-T
operation by optimising the plasma performance in deuterium.
25. During the remainder of 1999, a period of D-T operation would capitalise on the
performance improvements achieved in the preceding experimental campaigns with
deuterium, whilst limiting the activation of the device to the levels strictly necessary. This
period of D-T operation would also provide a full evaluation of the technology of processing
tritium in conjunction with an operating tokamak.
26. The above objectives and program me plan are in line with the requirements of the
ITER-EDA and have been agreed with the ITER Director.
The Reliability of the JET Device
27. A European assessment group, set up by the JET Council, has analysed the reliability
of JET in the context of the proposed extension to 1999. It concluded that with high
probability only a small fraction of the life of the JET device has been used.
IV. FINANCIAL ENVELOPE
28. The financial envelope for the proposed extension, set on the basis of current economic
conditions, provides for funding by the Members of the JET Joint Undertaking at an average
annual level of 77.7 MioECU for the period 1995-1998. This compares with an average
annual funding level of 93.5 MioECU for the period 1990-1994 and complies with the
requirement of the 1994-1998 Euratom Fusion Programme that "An extension of JET would
necessarily imply a substantially reduced annual budget of the project. " On the basis of this
envelope the amount of funding to be met from the 1994-1998 Community Fusion
Programme would amount to 240.17 MioECU. This represents 30.2% of the funds available
under the Programme, less than the indicative ceiling of 32% given in Council Decision
94/799/Euratom.
 ---pagebreak---                                    LUONNOSEHDOTUS
                             NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
                       yhteisyrityksen "Joint European Torus (JET)"
                         perussääntöjen muutosten hyväksymisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen
50 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon1,
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2,
sekä katsoo, että
JET-hankkeen toteuttamiseksi neuvosto perusti päätöksellä 78/471/Euratom3
yhteisyrityksen "Joint European Torus (JET)" ja otti käyttöön sen perussäännöt,
sellaisena kuin ne ovat viimeksi muutettuna päätöksellä 91/677/Euratom4,
päätöksellä 94/268/Euratom5 neuvosto käynnisti Euroopan atomienergiayhteisöä koskevan
yhteisön tutkimus- ja koulutustoiminnan puiteohjelman (1994-1998); päätöksellä
94/799/Euratom6 neuvosto käynnisti hallittua lämpöydinfuusiota koskevan tutkimus- ja
koulutastoiminnan erikoisohjelman, jossa muun muassa mainitaan, että on löydetty uusia
 merkittäviä tieteellisiä ja teknisiä todisteita erityisesti ITER:in (kansainvälinen
lämpöydinkoereaktori) hyväksi (kuten ITER:iä varten suunnitellun divertorin kaltaisen
divertorin testaaminen), joiden perusteella kannattaa jatkaa JET-toiminlaa vuoden 1996
jälkeen,
Euroopan atomienergiayhteisön fuusio-ohjelman tavoitteiden merkittäväksi edistämiseksi
on tarpeen pidentää yhteisyrityksen "Joint European Torus (JET)" voimassaoloaikaa 31
päivään joulukuuta 1999 ITER:in ja erityisesti ITER-EDA:n kannalta tärkeiden
lisätietojen hankkimiseksi, ennen kuin siirrytään deuterium-tritium-toiminnan viimeiseen
 vaiheeseen,
         EYVL  N:o ...
         EYVL  N:o ...
         EYYL  N:o L 151, 7.6.1978, s. 10
         EYVL  N:o L 375, 31.12.1991, s. 9
         EYVL  N:o L 115, 6.5.1994, s. 31
         EYVL  N:o L 331, 21.12.1994, s. 22
                                              $
 ---pagebreak--- tätä tarkoitusta varten JET: n neuvosto hyväksyi 23 päivänä maaliskuuta 1995
yhteisyrityksen jatkamisen 31 päivään joulukuuta 1999 sekä vastaavat muutokset JET:iä
koskeviin perussääntöihin,
ehdotettu JET: n jatkaminen ja yhteisön rahoitusosuus JET: n kustannuksiin vuosien 1995
ja 1998 väliselle ajanjaksolle ovat täysin neuvoston päätöksen 94/799/Euratom ehtojen
mukaisia,
Suomen tasavallan liityttyä Euroopan unioniin Teknologian kehittämiskeskus (TEKES)
on anonut liittymistä JET-yhteisyritykseen; JET:n neuvosto on hyväksynyt tämän
liittymisen yhteisyritykseen sekä liittymisen edellyttämät muutokset perussääntöihin,
perustamissopimuksen 101 artiklan nojalla yhteisö on tehnyt hallittua lämpöydinfuusiota
ja plasmafysiikkaa koskevan yhteistyösopimuksen Ruotsin kuningaskunnan kanssa; JET:n
neuvosto on hyväksynyt kyseisen valtion äskettäin tapahtuneen Euroopan unioniin
liittymisen edellyttämät muutokset perussääntöihin, ja        .
JET: n neuvosto on hyväksynyt muut Euroopan unionista tehdyn sopimuksen edellyttämät
 muutokset perussääntöjen sanamuotoon,
ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:
                                         1 artikla
Hyväksytään yhteisyrityksen "Joint European Torus (JET)" perussääntöjen muutokset,
jotka ovat tämän päätöksen liitteessä.
                                         2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
yhteisöjen virallisesssa lehdessä.
Tehty
                                                      Neuvoston puolesta
                                                      Puheenjohtaja
                                           /fe
 ---pagebreak---                                       ANNEX
1. Article 1.3 of the Statutes of the 'Joint European Torus (JET), Joint Undertaking'
   shall be replaced by the following:
   '1.3    The Joint Undertaking shall have the following Members:
   The European Atomic Energy Community (hereinafter referred to as "Euratom"),
   The Belgian State (hereinafter referred to as "Belgium"), acting for its own part
   ("Laboratoire de physique des plasmas of the Ecole Royale Militaire -
   Laboratorium voor plasmaphysica van de Koninklijke Militaire School") and on
   behalf of the "Université libre de Bruxelles" ("Service de physique statistique,
   plasmas et optique non linéaire de l'ULB") and of the "Centre d'Etude de
   l'Energie Nucléaire" (CEN)/"Studiecentrum voor Kernenergie" (SCK),
   the "Centro de Investigaciones Energéticas Medioambientaies y Tecnolögicas",
   Spain (hereinafter referred to as "CIEMAT"),
   the "Commissariat à l'Energie Atomique", France (hereinafter * -ferred to as
   "CEA"),
   the "Ente per le Nuove Tecnologie, VEnergia e V Ambiente" (hereinafter referred
   to as "ENEA" which since 1 January 1986, has represented all Italian activities
   falling within the Euratom Fusion Programme including that of the "Consiglio
   Nazionale delle Ricerche", CNR),
   the Hellenic Republic (hereinafter referred to as "Greece"),
   the "Forschungszentrum Julien GmbH", Federal Republic of Germany,
   (hereinafter referred to as "KFA"),
   the "Forskningscenter Riso", Denmark, (hereinafter referred to as "Riso"),
   the Grand Duchy of Luxembourg (hereinafter referred to as "Luxembourg"),
   the "Junta Nacional de Investigaçâo Cientifica e Tecnolögica", Portugal
   (hereinafter referred to as "JNICT"),
   Ireland,
   the "Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V.- Institut fur
   Plasmaphysik", Federal Republic of Germany (hereinafter referred to as "IPP"),
   the "Swedish Natural Science Research Council" (hereinafter referred to as
   "NFR"),
   the Swiss Confederation (hereinafter referred to as "Switzerland"),
   the "Stichting voor Fundamenteel Onderzoek der Materie", the Netherlands
   (hereinafter referred to as "FOM"),
                                        A*
 ---pagebreak---    the "United Kingdom Atomic Energy Authority" (hereinafter referred to as "the
   Authority" or "the Host Organization"),
   The "Technology Development Centre of Finland" (hereinafter referred to as
   "TEKES"), "
2. Article 4.1.1 and 4.1.2 shall be replaced by the following:
   '4.1.1 The Members of the Joint Undertaking shall be represented in the JET
           Council as follows, the vote of each pair of representatives being
           weighted as indicated:
   Representing                  Number of                           Weighting
                                 representatives                     of vote
   Euratom                                2                                  5
   Belgium                                2                                   2
   CIEMAT                                 2                                  3
   CEA                                    2                                  5
   ENEA                                   2                                  5
   Greece                                 2                                  1
   Riso                                   2                                   2
   Luxembourg                             2                                  1
   Ireland                                2                                  1
   JNICT                                  2                                   2
   IPP and KFA jointly                    2                                   5
   NFR                                    2                                   2
   Switzerland                            2                                   2
   FOM                                    2                                   2
   Authority                              2                                  5
   TEKES                                  2                                   2
   4.1.2 For their adoption, acts of the JET Council shall require at least 30 votes
           in favour .'
3. In the last sentence of Article 9.1, the words "European units of account" shall
   be replaced by the word "ECU".
4. The first sentence of Article 16.1.4.1 shall be replaced by the following:
   'The Commission will, in accordance with the provisions of Article 13 of the
   Euratom Treaty and subject to the conditions contained therein, communicate the
   reports referred to in Article 16.1.3 to the Member States, to persons and
   undertakings (as defined in Article 196 of that Treaty) as well as to the
   Government of Switzerland and to persons and undertakings established on its
   territory. '
                                       41
 ---pagebreak---    The first sentence of Article 16.2.3 shall be replaced by the following:
   'Under the patent applications and patents referred to in Article 16.2.1, the
   Commission may, in accordance with the provisions of Article 12 of the Euratom
   Treaty and subject to the conditions contained therein, grant on request non-
   exclusive licences to the Member States of Euratom, to persons and undertakings
   (as defined in Article 196 of that Treaty), as well as to the Government of
   Switzerland and to persons and undertakings established on its territory.'
   Article 19.1 of the Statutes of the Joint European Torus (JET), Joint Undertaking
   shall be replaced by the following:
   '19.1          The Joint Undertaking shall be established for a period until 31
                . December 1999.'
7. As a result of the entry into force of the Treaty on European Union:
   1.      In Articles 10.6, 12, 18.2, 20.4, 20.6, 21.1, 24.2, 24.3 and 26a, the
           words "Council of the European Communities" shall be replaced by the
           words "Council of the European Union".
   2.      In Articles 10.6 and 12 of the French text, the word "Assemblée" shall
           be replaced by the words "Parlement européen".
                                        13
 ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(95) 234 LoptriAen
FI
                                         Luettelonumero : CB-CO-95-256-F1-C
                                                          ISBN 92-77-89445-8
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxembourg
                                             H