|

52010PC0117

 Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o …/…, EUROOPAN MATKAILUTILASTOISTA (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)  /* KOM/2010/0117 lopull. - COD 2010/0063 */

	TOURISM[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 29.3.2010KOM(2010)117 lopullinen2010/0063 (COD)Ehdotus:EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o …/…,EUROOPAN MATKAILUTILASTOISTA(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Matkailualan merkitys Euroopan talouden, yhteiskunnan ja kulttuurin kehitykselle on yleisesti tunnustettu. Matkailualaa koskevien tilastotietojen keräämisestä 23. marraskuuta 1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/57/EY[1] perustettiin Euroopan unionin tasoinen matkailutilastojen tietojärjestelmä. Tällä direktiivillä on tuettu sellaisten kansallisten tietojenkeruujärjestelmien perustamista, joilla tuotetaan tietoja majoitusliikkeiden kapasiteetista ja käyttöasteesta liiketoiminnan näkökulmasta sekä matkailun kysynnästä kävijöiden näkökulmasta. Nykyistä Euroopan unionin matkailutilastojärjestelmää ei olisi käytettävissä ilman tätä direktiiviä. Vaikka järjestelmä on toiminut hyvin, sekä tietojen käyttäjät että niiden tuottajat ovat korostaneet päivityksen tarpeellisuutta. Yhtäältä matkailumarkkinoiden luonne on nopeasti muuttunut direktiivin voimaantulon jälkeen, mikä on luonut uusia tai erilaisia käyttäjien tarpeita uudenlaisten muuttujien ja jaotteluiden sekä entistä ajantasaisempien tietojen osalta. Toisaalta on edelleen varaa parantaa puitteiden vertailukelpoisuutta ja täydellisyyttä jatkamalla toimintaa muuttujien ja käsitteiden yhdenmukaistamiseksi. Sivutuotteena myös matkailun perustilastojen saatavuus parantuu. Näitä taas tarvitaan matkailun satelliittitilinpidon kokoamiseen. |120 | Yleinen tausta Tällä ehdotuksella pyritään päivittämään ja optimoimaan Euroopan matkailutilastoja koskevat nykyiset oikeudelliset puitteet eli neuvoston direktiivi 95/57/EY. Komission tiedonannoissa ja Euroopan parlamentin antamissa päätöslauselmissa on viime vuosikymmenen aikana kaivattu muutoksia matkailutilastojen oikeusperustaan. Direktiivin voimaantulon jälkeen sekä matkailuala että matkailun kysyntä ovat muuttuneet merkittävästi. Virallisia tilastoja koskee relevanssivaatimus eli niiden olisi vastattava käyttäjien nykyisiin ja mahdollisiin tarpeisiin. Tämän mukaisesti ehdotuksessa tarkistetaan matkailumenojen kaltaisia muuttujia ja otetaan huomioon viimeaikaisia ilmiöitä, kuten alle neljä yöpymistä käsittävien lyhyiden matkojen yleistyminen tai internetin käyttäminen matkavarauksiin. Tarjontapuolen näkökulmasta ehdotuksella vastataan käyttäjien tarpeiden muutoksiin, esimerkiksi huoneen käyttöastetta koskevien tietojen osalta. Siinä myös päivitetään tietojen toimittamisen määräaikoja. Ehdotuksella myös yhdenmukaistetaan edelleen muuttujia ja käsitteitä ja parannetaan lisäksi selvästi matkailutilastojen kattavuutta esimerkiksi siten, että tiedot kattavat kaikki vuokramajoitusliikkeet tai että tilastoihin sisällytetään päiväkävijöitä ja muita kuin lomailijoita koskevat tiedot, joilla on paljon kysyntää. Ehdotuksessa otetaan samalla tarkoin huomioon se, että tilastojen käyttäjien tarpeet sekä toisaalta vastaajille ja kansallisille tilastolaitoksille koituva rasitus on voitava tasapainottaa. Joitakin lisämuuttujia tai -jaotteluja otetaan käyttöön, mutta samalla luovutaan eräistä nykyisen direktiivin vaatimuksista. Lisävaatimukset ovat tasolla, jolla tietojen toimittajille koituva rasitus on pyritty pitämään suhteellisen vakaana, erityisesti yrityksiltä saatavien tietojen osalta. Kotitalouksilta tai matkailijoilta kerättävien tietojen osalta tietojen keruun tehokkuutta ja vastaajille koituvaa rasitusta pyritään seuraamaan ottamalla käyttöön kysymyskierto muuttujissa, joiden oletetaan olevan luonteeltaan rakenteellisempia, ja ottamalla käyttöön mikrotietojen toimittaminen matkailutarkoituksessa tehtäviä matkoja koskevissa tilastoissa. Tavoitteena on näiltä osin, että kansallisten tietojen kokoajat voivat matkailutilastojen yhdenmukaistetun keruun pohjalta jakaa vertailutilastoja ja näin saavuttaa tilanteen, jossa käsitteet, määritelmät ja toimitettavien tietojen raportointimuodot lähentyvät toisiaan. Jos oikeudellisten puitteiden päivittäminen osoittautuisi mahdottomaksi, Euroopan matkailutilastojen relevanssi saattaisi osittain vähentyä, mikä voisi vaarantaa johdonmukaisen päätöksenteon matkailuun liittyvillä politiikan aloilla. |130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Koska tällä ehdotuksella on tarkoitus päivittää nykysäännöksiä ja sopeutua uusiin tarpeisiin, nykyinen oikeusperusta (neuvoston direktiivi 95/57/EY) olisi kumottava. |140 | Johdonmukaisuus suhteessa EU:n muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Matkailun keskeistä roolia kasvun ja työpaikkojen synnyttäjänä Euroopan unionissa korostettiin 14. joulukuuta 2007 annetuissa Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmissä. Tilastojärjestelmän sopeuttamisen tekee tarpeelliseksi matkailun kasvava merkitys sekä sen vaikutus muihin politiikan aloihin aluepolitiikasta aina maaseudun talouden monipuolistamiseen, meripolitiikkaan, työllisyyteen tai kestävään kehitykseen ja kilpailukykyyn sekä sosiaalipolitiikkaan ja osallisuuteen (”matkailua kaikille”). |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Vuosina 2004–2009 Euroopan tilastojärjestelmän puitteissa on käyty tiiviitä teknisiä kuulemisia tietojen tuottajien kanssa eri työryhmissä ja erityisryhmissä. Kansallisia tietojen tuottajia on useaan otteeseen pyydetty tuomaan kansalliset sidosryhmät mukaan keskusteluihin. Myös komission sisällä on järjestetty kuulemisia (pääosastot ENTR, AGRI, MARE, REGIO, SANCO, ENV, EAC, TREN, EMPL) ja elinkeinoelämän sidosryhmiä on kuultu. |212 | Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Ehdotus on kaikkien intressitahojen välillä käytyjen tiiviiden neuvottelujen tulos. Siinä otetaan huomioon käyttäjien uusien tarpeiden painopisteet ja tasapainotetaan ne niiden keruusta ja kokoamisesta aiheutuvan lisärasituksen suhteen. |Asiantuntijatiedon käyttö |221 | Lähteenä olleet tieteenalat ja asiantuntemuksen alat Jäsenvaltioiden edustajat matkailutilastoja käsittelevässä Eurostatin työryhmässä ovat asiantuntijoita, jotka tuntevat nykylainsäädännön ja matkailutilastojen keruun ja laadinnan kansalliset järjestelmät. Matkailun ja matkailuun liittyvän poliittisen analyysin asiantuntijoita kuultiin asiaan liittyvissä komission osastoissa. |222 | Käytetty menettely Eurostatin ehdotuksista keskusteltiin vuosina 2004–2008 järjestetyissä erityistyöryhmien kokouksissa, joihin osallistui kansallisten tilastolaitosten tai kansallisten matkailuviranomaisten tutkimusosastojen edustajia sekä komission yksiköiden ja ulkoisten sidosryhmien edustajia. Tämän jälkeen ehdotukset toimitettiin työryhmän täysistunnolle, jossa niistä keskusteltiin. Lisäksi Eurostat järjesti vuoden 2007 ensimmäisellä puoliskolla kahdenvälisiä kuulemisia komission muiden sellaisten osastojen kanssa, joiden kannalta matkailulla voi olla merkitystä. |223 | Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultu Kansalliset tilastolaitokset, kansalliset matkailuviranomaiset, komission osastot, elinkeinoelämän sidosryhmät (esim. HOTREC ja EFFAT). |2249 | Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista asiantuntijalausunnoista Esiin ei ole tuotu sellaisia mahdollisesti vakavia riskejä, jotka voisivat johtaa peruuttamattomiin seurauksiin. Asiantuntijoiden keskuudessa oli yleinen yhteisymmärrys siitä, että matkailutilastojen oikeusperusta kaipaisi päivitystä. |225 | Asiantuntijoilta useissa kokouksissa ja kuulemiskierroksilla saadut neuvot ovat johtaneet tasapainoiseen ehdotukseen, jolla täytetään käyttäjien tarpeet esimerkiksi meripolitiikan tai matkailun yhteiskunnallisen ulottuvuuden alalla ja samalla otetaan huomioon tietojen keruun tehokkuus, jotta vastaajille koituva lisärasitus voidaan minimoida. |226 | Asiantuntijalausuntojen julkistaminen Erityisryhmän ja työryhmän kokouksien asiakirjat ja pöytäkirjat ovat saatavilla CIRCA-järjestelmän kautta. |230 | Vaikutus- ja seurausanalyysi Vaihtoehto 1 (perusvaihtoehto: ei Euroopan unionin uutta osallistumista). Jos Euroopan unioni ei toteuta uusia toimia, Euroopan laajuisten matkailutilastojen vertailukelpoisuus ja yhdenmukaisuus heikentyisivät. Tällöin ei voida täysimittaisesti hyödyntää mahdollisuuksia, joita kumppanivaltioiden kokoamien yhteisiin käsitteisiin ja raportointimuotoihin pohjautuvien tilastojen tehokas käyttö avaa tilanteessa, jossa vallitseva matkailumuoto on EU:n sisäinen matkailu. Jos virallisia matkailutilastoja ei ole yhdenmukaistettu tai niitä ei ole saatavilla tai ne ovat vain osittain saatavilla, koska niiden tarjoaminen on vapaaehtoista, on turvauduttava kaupallisiin lähteisiin. Tämän seurauksena tietojen laatu voi kärsiä ja niiden tehokas käyttö edellä mainitussa politiikan suunnittelussa saattaa vaarantua. Vaihtoehto 2 (Euroopan unioni osallistuu ehdotetulla tavalla). Ehdotetut Euroopan tilastopuitteet parantavat tietojen vertailukelpoisuutta ja lisäävät niiden kiinnostavuutta sekä Euroopan että kansallisen tason käyttäjien keskuudessa. Lisäksi yhteisten käsitteiden ja raportointimuotojen käyttäminen voi edistää tehokkaampaa matkailutilastotietojen keruuta ja käyttöä, esimerkiksi siten, että samasta matkasta ei kerätä tietoja sekä asuinmaassa että matkan kohteena olevassa jäsenvaltiossa. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Tämän asetuksen tavoitteena on yhteisten puitteiden luominen Euroopan matkailutilastojen järjestelmällistä tuottamista varten siten, että jäsenvaltiot keräävät, kokoavat, käsittelevät ja toimittavat matkailun tarjontaa ja kysyntää koskevat yhdenmukaistetut Euroopan tilastot. |310 | Oikeusperusta Euroopan tilastojen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 338 artikla. Siinä asetetaan Euroopan tilastojen tuottamista koskevat vaatimukset sekä edellytetään puolueettomuuden, luotettavuuden, objektiivisuuden, tieteellisen riippumattomuuden, kustannustehokkuuden ja tilastosalaisuuden noudattamista. |320 | Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asia, jota ehdotus koskee, ei kuulu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan. |Ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin seuraavista syistä. |321 | Vertailukelpoisuus on kaikkien tilastotietojen kannalta keskeinen tekijä. Jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa vertailukelpoisuutta riittävän laajalti ilman selkeitä Euroopan tasoisia puitteita eli EU:n lainsäädäntöä, jossa vahvistetaan yhteiset tilastokäsitteet, raportointimuodot ja laatuvaatimukset. Euroopassa on tätä varten ollut matkailutilastolainsäädäntöä vuodesta 1995 lähtien. Tilastojen käyttäjät ja tuottajat ovat kuitenkin kaivanneet tilanteen päivitystä. |323 | Pelkkä jäsenvaltioiden toiminta vaikuttaisi seuraavista syistä kielteisesti jäsenvaltioiden etuihin. Koska matkailulla on kotimaisen osuutensa lisäksi myös merkittävä kansainvälinen ulottuvuus ulkomailta saapuvan matkailun ja ulkomaanmatkailun osalta, jäsenvaltioiden matkailuviranomaiset haluavat käyttöönsä kansainvälisesti vertailukelpoista matkailutilastotietoa. Ilman tällaisia Euroopan unionin yhteisten puitteiden mukaisesti kerättyjä ja koottuja tilastoja (kansallisten) matkailutilastojen merkitys ja teho pienentyisivät. Yhteisten, yhteisiä käsitteitä ja raportointimuotoja hyödyntävien puitteiden puuttuminen vaarantaisi lisäksi vertailutilastojen vaihdon tai tekisi sen jopa täysin mahdottomaksi. |Ehdotuksen tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin Euroopan unionin tasoisilla toimilla seuraavista syistä. |324 | Tämän ehdotuksen tavoite voidaan saavuttaa paremmin Euroopan unionin tasolla eurooppalaisen säädöksen pohjalta, sillä vain komissio voi koordinoida tarvittavaa tilastotietojen yhdenmukaistamista Euroopan unionin tasolla. Jäsenvaltiot voivat toisaalta järjestää tietojen keruun ja vertailukelpoisten matkailutilastojen kokoamisen. Euroopan unioni voi tämän vuoksi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. |325 | Mitä tulee laatuindikaattoreiden käyttöön sen osoittamiseksi, että tavoite voidaan paremmin saavuttaa unionin tasolla, kun ehdotuksen tavoitteena on tuottaa yhdenmukaistettuja Euroopan matkailutilastoja, voidaan todeta, että tavoite voidaan toteuttaa ainoastaan Euroopan unionin tasolla. Ehdotuksella parannetaan tietojen vertailukelpoisuutta, jolloin ne ovat myös merkityksellisempiä. |327 | Ehdotuksella pyritään yhdenmukaistamaan käsitteitä, toiminnan piiriin kuuluvia aloja sekä edellytettävien tietojen piirteitä, kattavuutta, laatuperusteita, raportoinnin määräaikoja ja tuloksia, jotta saataisiin merkityksellisiä, ajankohtaisia, vertailukelpoisia ja johdonmukaisia Euroopan tilastoja. Tietojenkeruun tapa jätetään kuitenkin jäsenvaltioiden päätettäväksi, sillä kansalliset tietojen kerääjät voivat parhaiten arvioida soveltuvimmat menetelmät ja tietolähteet. Menetelmästandardeja koskeva Euroopan unionin aloite rajoittuu tämän vuoksi suositeltavien suuntaviivojen laatimiseen tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. |Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä. |331 | Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti asetuksessa säädetään vain asetuksen tavoitteen saavuttamisen edellyttämistä vähimmäisvaatimuksista eikä siinä mennä pidemmälle kuin on tämän vuoksi tarpeen. Siinä ei säädetä erikseen tietojenkeruumenetelmistä jäsenvaltioissa vaan ainoastaan määritellään toimitettavat tiedot, jotta varmistetaan yhdenmukainen rakenne ja aikataulu. |332 | Joissakin tapauksissa tietojen toimitustiheyttä on vähennetty ja tutkimusten ohella myös muiden tietolähteiden (kuten hallinnollisten lähteiden tai soveltuvien tilastollisten estimointimenetelmien) laajempi käyttö on mahdollista, jolloin kansallisille, alueellisille tai paikallisviranomaisille sekä talouselämän toimijoille ja kansalaisille koituva rahoitus- ja hallintorasitus todennäköisesti kevenee. |Sääntelytavan valinta |341 | Ehdotettu sääntelytapa: asetus. |342 | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä. Soveltuvan sääntelytavan valinta riippuu lainsäädännön tavoitteesta. Euroopan tason tietotarpeiden vuoksi suuntauksena on käyttää Euroopan tilastoissa perussäädöksenä mieluummin asetusta kuin direktiiviä. Asetus on suositeltavampi, koska siinä sama säädös säädetään koko Euroopan unioniin, eikä jäsenvaltioille jätetä mahdollisuutta soveltaa säännöksiä epätäydellisesti tai valikoidusti. Asetus on lisäksi suoraan sovellettavaa lainsäädäntöä, mikä tarkoittaa, että sitä ei tarvitse saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Direktiiveillä sitä vastoin pyritään yhdenmukaistamaan kansallisia lakeja. Ne sitovat jäsenvaltioita tavoitteen osalta, mutta jäsenvaltiot voivat valita tavoitteen saavuttamiseksi käyttämänsä muodon. Lisäksi direktiivit on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä. Asetuksen käyttäminen vastaa vuodesta 1997 muissa tilastoalan säädöksissä omaksuttua linjaa. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella sinänsä ei ole vaikutuksia Euroopan unionin talousarvioon. Jos Euroopan unionin talousarviossa on varattu tähän tarkoitukseen määrärahoja, jäsenvaltiot voivat kuitenkin saada komissiolta rahoitusta, jolla voidaan kattaa avustuksia koskevien varainhoitoasetuksen sääntöjen nojalla enintään 70 prosenttia ehdotuksen 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin mahdollisiin lisäkysymysosiin liittyvistä avustuskelpoisista kustannuksista. |LISÄTIEDOT |510 | Yksinkertaistaminen |511 | Ehdotuksessa säädetään (EU:n tai kansallisten) viranomaisten ja yksityisten osapuolten hallintomenettelyiden yksinkertaistamisesta. |513 | Tarjontapuolen tietojen alueittaista jaottelua on vähennetty, laajuutta on mahdollista rajoittaa majoitusliikkeen koon mukaisesti ja kysyntäpuolen tilastojen osalta on poistettu neljännesvuosittaisten tietojen toimittaminen, mikä yksinkertaistaa EU:n ja kansallisen hallinnon työtä. |514 | Mahdollisuus rajoittaa tietojenkeruun alaa majoitusliikkeiden kapasiteetin ja käyttöasteen osalta keventää vastaajien rasitusta, erityisesti mikroyrityksissä. Kun jäsenvaltioille annetaan vapaus tuottaa tarvittavat tiedot yhdistelemällä eri lähteitä (kyselytutkimuksia sekä lisäksi hallinnollisia tietoja tai estimointimenettelyjä), pyritään keventämään vastaajien – sekä yritysten että kotitalouksien – rasitusta. |520 | Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa, että aiempaa lainsäädäntöä kumotaan. |560 | Euroopan talousalue Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa alaa, minkä vuoksi se on ulotettava koskemaan Euroopan talousaluetta. |2010/0063 (COD)Ehdotus:EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o …/…,EUROOPAN MATKAILUTILASTOISTA(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 338 artiklan 1 kohdan,ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,sen jälkeen, kun ehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille,ovat kuulleet Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevää komiteaa,noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,sekä katsovat seuraavaa:1.  Matkailun keskeinen merkitys kasvun ja työllisyyden synnyttäjänä EU:ssa korostui 14 päivänä joulukuuta 2007 annetuissa Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmissä, joissa kehotettiin komissiota, jäsenvaltioita, elinkeinoelämää sekä muita sidosryhmiä yhdistämään voimansa, jotta kestävää ja kilpailukykyistä eurooppalaista matkailua koskeva toimintaohjelma voidaan panna hyvissä ajoin täytäntöön.2.  Tarvitaan hyvää matkailun määrien, sen ominaispiirteiden sekä matkailijoiden profiilin ja matkailumenojen tuntemusta, jotta voitaisiin arvioida kilpailukykyä Euroopan unionin matkailualalla, joka on merkittävällä sijalla jäsenvaltioiden taloudessa, sillä matkailutoiminnot muodostavat huomattavan potentiaalisen työllisyyslähteen.3.  Tarvitaan kuukausittaisia tietoja, joiden avulla voidaan mitata kysynnän kausittaisia vaikutuksia majoituskapasiteettiin ja siten auttaa viranomaisia ja talouden toimijoita kehittämään sopivampia strategioita ja menettelytapoja lomien ja matkailutoiminnan kausittaisen jakautumisen parantamiseksi.4.  Suurin osa Euroopan matkailualan yrityksistä on pieniä tai keskisuuria, eikä pienten ja keskisuurten yritysten strateginen merkitys Euroopan matkailulle rajoitu pelkästään niiden taloudelliseen arvoon ja niiden tarjoamiin huomattaviin työllisyysmahdollisuuksiin. Ne myös tukevat paikallisyhteisöjen vakautta ja vaurautta ja näin turvaavat vieraanvaraisuuden ja paikallisen identiteetin arvon, jotka ovat leimaa-antavia Euroopan eri alueiden matkailulle. Pienten ja keskisuurten yritysten koon vuoksi on otettava huomioon niihin mahdollisesti kohdistuva hallinnollinen rasitus, ja olisikin otettava käyttöön kynnysarvojärjestelmä, jotta käyttäjien tarpeisiin voidaan vastata ja samalla keventää tilastotietojen toimittamisesta vastuussa olevien tahojen, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten rasitusta.5.  Matkailualaa koskevien tilastotietojen keräämisestä 23 päivänä marraskuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/57/EY[2] voimaantulon jälkeen matkailukäyttäytymisen luonne on muuttunut siten, että lyhyiden matkojen ja päivämatkojen merkitys on kasvanut, mikä on lisännyt matkailutuloja monilla alueilla ja monissa maissa, muun kuin vuokramajoituksen ja pienissä majoitusliikkeissä tapahtuvan majoituksen merkitys on kasvanut ja internetin vaikutus matkailijoiden varauskäyttäytymiseen ja matkailualaan on lisääntynyt, minkä vuoksi matkailutilastojen tuotannon on sopeuduttava uusiin kehityspiirteisiin.6.  Jotta matkailun makrotaloudellista merkitystä Euroopan maiden talouksissa voitaisiin arvioida kansainvälisesti hyväksytyissä matkailun satelliittitilinpidon puitteissa, on parannettava tällaisen tilinpidon panoksena käytettävien matkailun perustilastojen saatavuutta, täydellisyyttä ja kattavuutta ja, jos komissio sen tarpeelliseksi katsoo, valmistauduttava seuraavaan, matkailun satelliittitilipidon yhdenmukaisten taulukoiden toimittamista koskevaan säädösehdotukseen, mikä edellyttää niiden oikeudellisten vaatimusten päivittämistä, joista nykyään säädetään direktiivissä 95/57/EY.7.  Matkailualaa koskettavien merkittävien taloudellisten ja yhteiskunnallisten ongelmien tarkastelua varten komissio tarvitse mikrotietoja, erityisesti uusista kysymyksistä, jotka edellyttävät erityistutkimusta. Matkailu on Euroopassa valtaosin Euroopan sisäistä, minkä vuoksi yhdenmukaistetuista Euroopan tilastoista saatavat ulkomaanmatkailun kysyntää koskevat mikrotiedot tarjoavat kohteena olevalle jäsenvaltiolle rasitteettoman tilastotietojen lähteen ulkomailta saapuvan matkailun kysynnän osalta, jolloin matkailuvirtojen päällekkäiseltä havainnoinnilta vältytään.8.  Tunnustetuilla unionin tasoisilla puitteilla voidaan osaltaan varmistaa luotettavat, yksityiskohtaiset ja vertailukelpoiset tiedot, mikä puolestaan mahdollistaa matkailun kysynnän ja tarjonnan rakenteen ja kehityksen asianmukaisen seurannan. Riittävä vertailukelpoisuus unionin tasolla on olennaisen tärkeää menetelmien, määritelmien sekä tilastotieto-ohjelman ja metatietojen osalta.9.  Euroopan tilastoja käsittelevä 11 päivänä maaliskuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 223/2009[3] tarjoaa viitekehyksen tämän asetuksen säännöksille, ja sen mukaisesti tilastotietojen keruun olisi tapahduttava puolueettomuuden, avoimuuden, luotettavuuden, objektiivisuuden, tieteellisen riippumattomuuden, kustannustehokkuuden ja tilastosalaisuuden periaatteiden mukaisesti.10.  Tuottaessaan ja levittäessään tämän asetuksen mukaisia Euroopan tilastoja kansallisten ja unionin tason tilastoviranomaisten olisi otettava huomioon periaatteet, jotka on esitetty tilasto-ohjelmakomitean 24 päivänä helmikuuta 2005 hyväksymissä Euroopan tilastoja koskevissa käytännesäännöissä, jotka on liitetty komission suositukseen[4] kansallisten ja yhteisön tilastoviranomaisten riippumattomuudesta, koskemattomuudesta ja vastuuvelvollisuudesta.11.  Koska yhteisiä tilastopiirteitä ja laatuvaatimuksia ei ole määritetty eivätkä menetelmät ole riittävän avoimia, vertailukelpoisten ja kattavien Euroopan matkailutilastojen keruuta ja kokoamista ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan yhteisten tilastopuitteiden ansiosta toteuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.12.  Matkailualan muutosten sekä komission ja muiden Euroopan matkailutilastojen käyttäjien tietotarpeiden muuttumisen vuoksi direktiivin 95/57/EY säännökset eivät ole enää sopivia. Koska alan lainsäädäntöä on päivitettävä, direktiivi 95/57/EY olisi kumottava.13.  Asetus on soveltuva keino varmistaa yhteisten standardien käyttäminen ja vertailukelpoisten tilastojen tuottaminen.14.  Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[5] mukaisesti.15.  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti komissiolle olisi annettava valta antaa delegoituja säädöksiä muutosten tekemiseksi määritelmiin, aihepiireihin ja vaadittavien tietojen ominaispiirteisiin, havaintoalaan sekä tietojen toimittamisen määräaikoihin,OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaKohdeTällä asetuksella luodaan yhteiset puitteet Euroopan matkailutilastojen järjestelmälliselle tuottamiselle.Tätä varten jäsenvaltioiden on kerättävä, koottava, käsiteltävä ja toimitettava matkailun tarjontaa ja kysyntää koskevat yhdenmukaistetut tilastot.2 artiklaMääritelmät16.  Tässä asetuksessa tarkoitetaan17.  ’viitejaksolla’ jaksoa, johon tiedot viittaavat18.  ’viitevuodella’ yhden kalenterivuoden mittaista viitejaksoa19.  ’NACE Rev. 2:lla’ unionin yhteistä tilastollista toimialaluokitusta, sellaisena kuin se on määritettynä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1893/2006[6]20.  ’NUTS:illa’ unionin alueellisten tilastojen tuottamista varten tarkoitettua yhteistä alueellisten yksiköiden luokitusta, sellaisena kuin se on määritettynä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1059/2003[7]21.  ’matkailulla’ toimintaa, jossa vierailijat matkustavat tavanomaisen ympäristönsä ulkopuolella sijaitsevaan kohteeseen alle vuoden ajaksi missä tahansa muussa pääasiallisessa tarkoituksessa, liiketoiminta, vapaa-aika tai muu henkilökohtainen syy mukaan luettuina, kuin työsuhdetta varten vierailun kohteena olevaan paikkaan sijoittautuneessa yksikössä ja johon sisältyvät sekä yöpyjät että päiväkävijät22.  ’tavanomaisella ympäristöllä’ maantieteellistä aluetta, joka ei välttämättä ole yhtenäinen, jolla kyseisen henkilön päivittäiset tavanomaiset toiminnot tapahtuvat ja joka määritetään seuraavien perusteiden mukaisesti: hallinnollisten rajojen ylittäminen tai etäisyys tavanomaisesta asuinpaikasta, vierailun kesto, vierailutiheys ja vierailun tarkoitus23.  ’kotimaanmatkailulla’ jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden matkailua kyseisessä jäsenvaltiossa24.  ’ulkomailta saapuvalla matkailulla’ muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden käyntejä kyseisessä jäsenvaltiossa25.  ’ulkomaanmatkailulla’ jossakin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden käyntejä kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella26.  ’kansallisella matkailulla’ kotimaanmatkailua ja ulkomaanmatkailua27.  ’sisäisellä matkailulla’ kotimaanmatkailua ja ulkomailta saapuvaa matkailua28.  ’majoitusliikkeellä’ paikallista toimialayksikköä, sellaisena kuin se on määritettynä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 696/93[8] liitteessä, joka tarjoaa maksettuna palveluna, vaikka hinta saattaa olla osittain tai kokonaan tuettu, lyhytaikaisia majoituspalveluita, kuten NACE Rev.2:n luokissa 55.1 (hotellit ja vastaava majoitustoiminta), 55.2 (lomakylät, retkeilymajat yms. majoitus) ja 55.3 (leirintäalueet, asuntovaunu- ja matkailuvaunualueet) kuvataan29.  ’muulla kuin vuokramajoituksella' perheen tai ystävien maksutta tarjoamaa majoitusta tai majoitusta omassa loma-asunnossa, lomaosakkeet mukaan luettuina.30.  Komissio antaa delegoituja säädöksiä 9 artiklan mukaisesti 1 kohdassa annettujen määritelmien muuttamiseksi.3 artiklaAihepiirit ja vaadittujen tietojen ominaispiirteet31.  Tiedot, jotka jäsenvaltioiden on tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti toimitettava, koskevat32.  sisäistä matkailua majoitusliikkeiden kapasiteetin ja käyttöasteen osalta liitteessä I olevassa 1, 2 ja 3 jaksossa täsmennettyjen muuttujien, jaksotuksen ja jaotteluiden mukaisesti33.  sisäistä matkailua muussa kuin vuokratussa majoituksessa tapahtuneiden matkailuyöpymisten osalta liitteessä I olevassa 4 jaksossa täsmennettyjen muuttujien, jaksotuksen ja jaotteluiden mukaisesti34.  kansallista matkailua matkailun kysynnän osalta, joka koskee matkailuun osallistumista sekä matkojen ja vierailijoiden ominaispiirteitä liitteessä II olevassa 1 ja 2 jaksossa täsmennettyjen muuttujien, jaksotuksen ja jaotteluiden mukaisesti35.  kansallista matkailua matkailun kysynnän osalta, joka koskee päiväkävijöiden ominaispiirteitä sellaisten muuttujien, jaksotuksen ja jaotteluiden mukaisesti, jotka komissio määrittää delegoitujen säädösten avulla. Kyseiset delegoidut säädökset on annettava 9 artiklan mukaisesti.36.  Komissio antaa delegoituja säädöksiä 9 artiklan mukaisesti aihepiirien ja vaadittavien tietojen ominaispiirteiden sekä liitteiden sisällön muuttamiseksi.37.  Vaadittaviin tietoihin liitettävät mahdolliset lisäkysymysosat, jotka ovat käytössä enintään yhden vuoden ajan, hyväksytään 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen vähintään kolme kuukautta ennen kyseisen viitejakson alkua. Lisäkysymysosien koko rajoitetaan viiteen muuttujaan.4 artiklaHavaintojen ala38.  Edellä 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti havaintojen alana ovat kaikki 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan määritelmän mukaiset majoitusliikkeet, ellei liitteessä I toisin täsmennetä.39.  Edellä 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti havaintojen alana ovat jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden ja muiden kuin kyseisessä maassa asuvien henkilöiden kaikki matkailuyöpymiset muussa kuin vuokramajoituksessa.40.  Edellä 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti havaintojen alan muodostavat matkailuun osallistumista koskevien tietojen osalta kaikki kyseisessä jäsenvaltiossa asuvat henkilöt, ellei liitteessä II olevassa 1 jaksossa tosin täsmennetä.41.  Edellä 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti havaintojen alana matkojen ja vierailijoiden ominaispiirteitä koskevien tietojen osalta ovat kaikki matkat, joihin kuuluu vähintään yksi yöpyminen kyseisessä jäsenvaltioissa asuvien henkilöiden tavanomaisen ympäristön ulkopuolella ja jotka alkoivat viitekauden aikana, ellei liitteessä II olevassa 2 jaksossa toisin täsmennetä.42.  Komissio antaa delegoituja säädöksiä 9 artiklan mukaisesti 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisen havaintojen alan määrittämiseksi päiväkäyntejä koskevien tietojen osalta.43.  Komissio antaa delegoituja säädöksiä 9 artiklan mukaisesti 3 artiklan 1 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisen havaintojen alan muuttamiseksi.5 artiklaLaatukriteerit ja raportit44.  Jäsenvaltioiden on varmistettava toimitettavien tietojen laatu.45.  Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 223/2009 12 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja laatukriteereitä.46.  Jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava komissiolle (Eurostatille) raportti viitevuoden viitejaksoihin liittyvien tietojen laadusta ja kaikista toteuttamistaan menetelmämuutoksista. Raportti on toimitettava yhdeksän kuukauden kuluessa viitevuoden päättymisestä.47.  Komissio soveltaa 2 kohdassa tarkoitettuja laatukriteerejä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin tietoihin ja määrittelee laaturaporteissa sovellettavat menettelyt ja niiden rakenteen 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.6 artiklaTietolähteetTietojen keruun perusteiden osalta jäsenvaltioiden on toteutettava aiheellisiksi katsomansa toimenpiteet tulosten laadun ja vertailukelpoisuuden ylläpitämiseksi. Jäsenvaltiot voivat tuottaa tarvittavat tilastotiedot yhdistämällä seuraavia eri lähteitä:a) kyselytutkimukset, joissa vastaajayksiköitä pyydetään antamaan ajantasaisia, tarkkoja ja täydellisiä tietojab) muut asianmukaiset lähteet, mukaan luettuna hallinnolliset tiedot, jos ne ovat riittävän ajantasaisia ja relevanttejac) asianmukaiset tilastolliset estimointimenetelmät.7 artiklaTietojen luovuttaminen48.  Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot, luottamukselliset tiedot mukaan luettuina, komissiolle (Eurostatille) tilastosalaisuuden alaisten tietojen luovuttamista koskevien Euroopan unionissa nykyisin voimassa olevien säännösten mukaisesti.49.  Jäsenvaltioiden on toimitettava liitteessä I ja liitteessä II olevassa 1 jaksossa luetellut tiedot aggregoiduissa taulukoissa komission (Eurostatin) täsmentämän tiedonvaihdon standardin mukaisesti. Tiedot on siirrettävä tai ladattava sähköisesti komission (Eurostatin) ylläpitämään keskitettyyn tietojen vastaanottopisteeseen. Tietojen toimittamiseen liittyvistä käytännön järjestelyistä päätetään 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.50.  Jäsenvaltioiden on toimitettava liitteessä II olevassa 2 jaksossa luetellut tiedot mikrotietotiedostojen muodossa siten, että jokainen havainnoitu matka muodostaa yksittäisen tietueen toimitetussa tietokokonaisuudessa ja että tiedot on täysin tarkistettu, toimitettu ja tarvittaessa syötetty komission (Eurostatin) täsmentämän tiedonvaihdon standardin mukaisesti. Tiedot on siirrettävä tai ladattava sähköisesti komission (Eurostatin) ylläpitämään keskitettyyn tietojen vastaanottopisteeseen. Komissio päättää tietojen toimittamiseen liittyvistä käytännön järjestelyistä 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.51.  Jäsenvaltioiden on toimitettava:52.  liitteessä I olevassa 1 ja 2 jaksossa luetellut vuosittaiset tiedot kuuden kuukauden kuluessa niiden viitejakson päättymisestä ellei liitteessä I toisin täsmennetä53.  liitteessä I olevassa 2 jaksossa luetellut kuukausittaiset tiedot kolmen kuukauden kuluessa viitejakson päättymisestä54.  liitteessä I olevassa 2 jaksossa luetellut nopeat avainindikaattorit, jotka liittyvät jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden ja muiden kuin kyseisessä jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisiin majoitusliikkeissä, kahdeksan viikon kuluessa viitejakson päättymisestä55.  liitteessä I olevassa 4 jaksossa luetellut tiedot yhdeksän kuukauden kuluessa viitejakson päättymisestä, jos kyseinen jäsenvaltio päättää toimittaa ne56.  liitteessä II luetellut tiedot kuuden kuukauden kuluessa viitejakson päättymisestä; liitteessä II olevan 2 jakson osalta sellaisia matkoja koskevat täydentävät tietueet, jotka alkoivat mutteivät päättyneet viitejaksolla, voidaan toimittaa yhdeksän kuukauden kuluessa viitejakson päättymisestä.57.  Komissio antaa delegoituja säädöksiä 9 artiklan mukaisesti 4 kohdassa säädettyjen, tietojen toimittamista koskevien määräaikojen muuttamiseksi.58.  Kaikkien tässä asetuksessa edellytettyjen tietojen ensimmäinen viitejakso alkaa tämän asetuksen voimaantulovuotta seuraavan kalenterivuoden 1 päivänä tammikuuta.8 artiklaMenetelmäopasKomissio (Eurostat) laatii ja säännöllisesti päivittää tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa menetelmäoppaan, joka sisältää suuntaviivoja tämän asetuksen nojalla tuotettavista tilastoista, myös vaadittavien tietojen ominaispiirteisiin sovellettavat määritelmät ja yhteiset standardit, joilla on tarkoitus varmistaa tietojen laatu.9 artiklaSäädösvallan siirron toteuttaminen59.  Komissiolle myönnetään toistaiseksi valta antaa 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa ja 2 kohdassa, 4 artiklan 5 ja 6 kohdassa sekä 7 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä.60.  Heti annettuaan delegoidun säädöksen komissio ilmoittaa siitä samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.61.  Valta antaa delegoituja säädöksiä myönnetään komissiolle 10 ja 11 artiklassa vahvistettavin edellytyksin.10 artiklaSäädösvallan siirron peruuttaminen62.  Euroopan parlamentti tai neuvosto voi peruuttaa 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa ja 2 kohdassa, 4 artiklan 5 ja 6 kohdassa sekä 7 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron.63.  Toimielin, joka on käynnistänyt sisäisen menettelyn päättääkseen säädösvallan siirron peruuttamisesta, ilmoittaa asiasta toiselle lainsäätäjälle ja komissiolle viimeistään kuukautta ennen lopullisen päätöksen tekemistä ja selvittää samalla, mitä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee ja mihin peruuttaminen perustuu.64.  Peruuttamispäätös lopettaa kyseisessä päätöksessä määritellyn säädösvallan siirron. Se tulee voimaan välittömästi tai siinä määriteltynä myöhempänä ajankohtana. Se ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .11 artiklaDelegoitujen säädösten vastustaminen65.  Euroopan parlamentti tai neuvosto voi vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi. Tätä ajanjaksoa voidaan Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta pidentää yhdellä kuukaudella.66.  Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole määräajan umpeutuessa vastustanut delegoitua säädöstä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen kyseistä päivää ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa säädöstä, delegoitu säädös tulee voimaan sinä päivänä, joka mainitaan sen säännöksissä.67.  Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, säädös ei tule voimaan. Se toimielin, joka vastustaa delegoitua säädöstä, esittää perusteet säädöksen vastustamiselle.12 artiklaKomitea68.  Komissiota avustaa Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevä komitea.69.  Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika on kolme kuukautta.13 artiklaKumoaminenKumotaan direktiivi 95/57/EY.Jäsenvaltioiden on toimitettava tulokset direktiivin 95/57/EY mukaisesti kaikilta tämän asetuksen voimaantulovuoden viitejaksoilta.14 artiklaVoimaantuloTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta […].Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja […] […]LIITE ISisäinen matkailu1 jakso: Majoitusliikkeiden kapasiteettiA. Toimitettavat muuttujat ja jaottelut vuosittaisten tietojen osalta1) Alueellisella NUTS-tasolla 2 ja kansallisella tasollaMajoitustyyppi | Muuttujat | Jaottelut |NACE 55.1 | Majoitusliikkeiden lukumäärä Vuodepaikkojen lukumäärä Huoneiden lukumäärä | Sijaintipaikan tyyppi a ja b |NACE 55.2 | Majoitusliikkeiden lukumäärä Vuodepaikkojen lukumäärä | Sijaintipaikan tyyppi a ja b |NACE 55.3 | Majoitusliikkeiden lukumäärä Vuodepaikkojen lukumäärä | Sijaintipaikan tyyppi a ja b |2) [valinnainen] Ainoastaan kansallisella tasollaMajoitustyyppi | Muuttujat | Jaottelut |NACE 55.1 | Majoitusliikkeiden lukumäärä Vuodepaikkojen lukumäärä Huoneiden lukumäärä | Kokoluokka |B. Soveltamisalan rajoitus1) Luokissa ”hotellit ja vastaava majoitustoiminta” ja ”lomakylät, retkeilymajat yms. majoitus” havaintoalaan pitäisi sisällyttää ainakin kaikki vähintään kymmenen vuodepaikan majoitusliikkeet.2) Luokassa ”leirintäalueet, asuntovaunu- ja matkailuvaunualueet” havaintoalaan pitäisi sisällyttää ainakin kaikki vähintään kymmenpaikkaiset alueet.3) Jäsenvaltiot, joiden osuus on vähemmän kuin 1 % yöpymisten kokonaismäärästä Euroopan unionin majoitusliikkeissä, voivat rajoittaa soveltamisalaa pidemmälle, jolloin siihen sisältyvät ainakin kaikki vähintään kahdenkymmenen vuodepaikan majoitusliikkeet.2 jakso: Majoitusliikkeiden käyttöaste (kotimainen ja ulkomailta saapuva)A. Toimitettavat muuttujat ja jaottelut vuosittaisten tietojen osalta1) Alueellisella NUTS-tasolla 2 ja kansallisella tasollaMajoitustyyppi | Muuttujat | Jaottelut |Yhteensä (kaikki majoitusliiketyypit) | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä | Sijaintipaikan tyyppi a ja b |NACE 55.1 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin |Vuodepaikkojen nettokäyttöaste Huoneiden nettokäyttöaste |NACE 55.2 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin |NACE 55.3 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin |2) Ainoastaan kansallisella tasollaMajoitustyyppi | Muuttujat | Jaottelut |NACE 55.1 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä | Sijaintipaikan tyyppi a ja b Matkailijan asuinmaa tai maantieteellinen alue [valinnainen] Kokoluokat |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin | Matkailijan asuinmaa tai maantieteellinen alue |Vuodepaikkojen nettokäyttöaste Huoneiden nettokäyttöaste | [valinnainen] Kokoluokat |NACE 55.2 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä | Sijaintipaikan tyyppi a ja b Matkailijan asuinmaa tai maantieteellinen alue |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin | Matkailijan asuinmaa tai maantieteellinen alue |NACE 55.3 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä | Sijaintipaikan tyyppi a ja b Matkailijan asuinmaa tai maantieteellinen alue |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin | Matkailijan asuinmaa tai maantieteellinen alue |B. Toimitettavat muuttujat ja jaottelut kuukausittaisten tietojen osalta kansallisella tasollaMajoitustyyppi | Muuttujat | Jaottelut |NACE 55.1 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin |Vuodepaikkojen nettokäyttöaste Huoneiden nettokäyttöaste |NACE 55.2 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin |NACE 55.3 | Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten määrä majoitusliikkeissä |Jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden saapumiset majoitusliikkeisiin |C. Soveltamisalan rajoitus1) Luokissa ”hotellit ja vastaava majoitustoiminta” ja ”lomakylät, retkeilymajat yms. majoitus” havaintoalaan pitäisi sisällyttää ainakin kaikki vähintään kymmenen vuodepaikan majoitusliikkeet.2) Luokassa ”leirintäalueet, asuntovaunu- ja matkailuvaunualueet” havaintoalaan pitäisi sisällyttää ainakin kaikki vähintään kymmenpaikkaiset alueet.3) Jäsenvaltiot, joiden osuus on vähemmän kuin 1 % yöpymisten kokonaismäärästä Euroopan unionin majoitusliikkeissä, voivat rajoittaa soveltamisalaa pidemmälle, jolloin siihen sisältyvät ainakin kaikki vähintään kahdenkymmenen vuodepaikan majoitusliikkeet.4) Jos soveltamisalaa rajoitetaan 1, 2 tai 3 kohdan mukaisesti, on vuosittain toimitettava estimaatti jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden ja muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden yöpymisten kokonaismäärästä viitevuoden aikana niissä majoitusliikkeissä, jotka on jätetty havaintoalan ulkopuolelle.5) Ensimmäiseltä viitevuodelta, jonka tietoja edellytetään tämän asetuksen nojalla, on toimitettava 4 kohdan kuvauksen mukainen estimaatti kahdentoista kuukauden kuluessa viitejakson päättymisestä.6) Jäsenvaltiot voivat rajoittaa soveltamisalaa pidemmälle huoneiden nettokäyttöasteen osalta hotelleissa ja vastaavassa majoitustoiminnassa, jolloin soveltamisalaan sisältyvät kaikki majoitusliikkeet, joissa on vähintään 25 huonetta.D. Nopeat avainindikaattoritTämän asetuksen 7 artiklan 4 kohdan c alakohdassa tarkoitetut nopeat avainindikaattorit ovat muuttujia, jotka viittaavat otsikon B alla lueteltujen yöpymisten määrään.3 jakso: 1 ja 2 jaksoon sovellettavat luokituksetA. MajoitustyyppiMajoitustyyppiin käytettävät kolme luokkaa viittaavat NACE:n luokkiin 55.1, 55.2 ja 55.3:-  hotellit ja vastaavat majoitusliikkeet-  lomakylät, retkeilymajat yms. majoitus-  leirintäalueet, asuntovaunu- ja matkailuvaunualueet.B. Sijaintipaikan tyyppi aSijaintipaikan tyyppiin a käytettävät kolme luokkaa viittaavat majoitusliikkeen sijaintikunnan (tai vastaavan paikallisen hallintoyksikön) kaupungistumisasteeseen:-  taajaan asuttu alue-  alue, jossa keskimääräinen asukastiheys-  harvaan asuttu alue.C. Sijaintipaikan tyyppi bSijaintipaikan tyyppiin b käytettävät kaksi luokkaa viittaavat majoitusliikkeen sijaintikunnan (tai vastaavan paikallisen hallintoyksikön) etäisyyteen merestä:-  rannikko-  muu kuin rannikko.D. KokoluokkaKokoluokkaan käytettävät kolme luokkaa viittaavat majoitusliikkeen huoneiden määrään:-  pieni majoitusliike: vähemmän kuin 25 huonetta-  keskikokoinen majoitusliike: 25–99 huonetta-  suuri majoitusliike: vähintään 100 huonetta.E. Maat ja maantieteelliset alueetMajoitusliikkeessä yöpyvän vieraan asuinmaan tai maantieteellisen asuinalueen ilmaisemiseen on käytettävä seuraavia luokkia:-  Euroopan unioni (EU); ilmoitetaan erikseen: EU:n jäsenvaltiot-  EFTA (Euroopan vapaakauppaliitto); ilmoitetaan erikseen: Islanti, Norja, Sveitsi (Liechtenstein mukaan luettuna)-  muut Euroopan maat (lukuun ottamatta EU:ta tai EFTA; ei Venäjä, Turkki ja Ukraina)-  Venäjä-  Turkki-  Ukraina-  Afrikka; ilmoitetaan erikseen: Etelä-Afrikka-  Pohjois-Amerikka; ilmoitetaan erikseen: Amerikan yhdysvallat, Kanada-  Etelä- ja Keski-Amerikka: ilmoitetaan erikseen: Brasilia-  Aasia; ilmoitetaan erikseen: Kiinan kansantasavalta, Japani, Etelä-Korea-  Australia, Oseania ja muut alueet; ilmoitetaan erikseen: Australia.4 jakso: Sisäinen matkailu muussa kuin vuokramajoituksessaA. Toimitettavat muuttujat vuosittaisten tietojen osalta[valinnainen] Matkailuyöpymisten määrä muussa kuin vuokratussa majoituksessa viitevuoden aikana.B. Jaottelu[valinnainen] Edellä A kohdassa mainittu muuttuja on jaoteltava EU-maissa asuvien matkailijoiden osalta asuinmaittain, ja EU:n ulkopuolella asuvat matkailijat on ryhmiteltävä yhteen lisäluokkaan.LIITE IIKansallinen matkailu1 jakso: Osallistuminen matkailuunA. Toimitettavat muuttujat ja jaottelut vuosittaisten tietojen osaltaMuuttujat | Yksityisten/henkilökohtaisten matkojen jaottelu keston ja kohteen mukaisesti | Sosiodemografiset jaottelut |1. Viitevuoden aikana matkailuun osallistuneiden vähintään 15-vuotiaiden, jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden määrä 2. Viitevuoden aikana matkailuun osallistumattomien vähintään 15-vuotiaiden, jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden määrä | a) Kaikki matkatyypit (eli vähintään yksi matka, johon kuuluu vähintään yksi yöpyminen b) Ainoastaan kotimaanmatkat (eli vähintään yksi kotimaanmatka, johon kuuluu vähintään yksi yöpyminen, mutta ei ulkomaanmatkoja) c) Ainoastaan ulkomaanmatkat (eli vähintään yksi ulkomaanmatka, johon kuuluu vähintään yksi yöpyminen, mutta ei kotimaanmatkoja) d) Kotimaan- ja ulkomaanmatkoja (eli vähintään yksi kotimaanmatka, johon kuuluu vähintään yksi yöpyminen, ja vähintään yksi ulkomaanmatka, johon kuuluu vähintään yksi yöpyminen) e) Lyhyet matkat (eli vähintään yksi matka, johon kuuluu 1–3 yöpymistä) f) Pitkät matkat (eli vähintään yksi matka, johon kuuluu vähintään 4 yöpymistä) g) Pitkät kotimaanmatkat (eli vähintään yksi kotimaanmatka, johon kuuluu vähintään neljä yöpymistä, mutta ei ulkomaanmatkoja, joihin kuuluu vähintään 4 yöpymistä) h) Pitkät ulkomaanmatkat (eli vähintään yksi ulkomaanmatka, johon kuuluu vähintään neljä yöpymistä, mutta ei kotimaanmatkoja, joihin kuuluu vähintään 4 yöpymistä) g) Pitkät kotimaan- ja ulkomaanmatkat (eli vähintään yksi kotimaanmatka, johon kuuluu vähintään neljä yöpymistä, ja vähintään yksi ulkomaanmatka, johon kuuluu vähintään 4 yöpymistä) | 1. Sukupuoli 2. Ikäryhmä: 3. [valinnainen] Koulutustaso 4. [valinnainen] Työllistymistilanne 5. [valinnainen] Kotitalouden tulot |Yksityisten/henkilökohtaisten matkojen jaottelut keston ja kohteen mukaisesti on yhdistettävä sosiodemografisiin jaotteluihin.B. Muuttujat ja jaottelut joka kolmas vuosi toimitettavia tietoja vartenMuuttujat | Jaottelu tärkeimmistä syistä siihen, että matkailuun ei ole osallistuttu viitevuoden aikana (vastaajat voivat antaa useita syitä) | Sosiodemografiset jaottelut |1. Viitevuoden aikana matkailuun osallistumattomien vähintään 15-vuotiaiden, jäsenvaltiossa asuvien henkilöiden määrä (eli viitevuoden aikana ei yhtään yksityismatkaa, johon kuuluu vähintään yksi yöpyminen) | a) Taloudelliset syyt (ei rahaa lomamatkoihin, ei varaa lomiin) b) perhesyistä johtuva vapaa-ajan puute c) Työstä tai opiskelusta johtuva vapaa-ajan puute d) Terveyssyyt e) On mieluummin kotona, ei matkustushalua f) Turvallisuus g) Muut syyt | 1. Sukupuoli 2. Ikäryhmä 3. [valinnainen] Koulutustaso 4. [valinnainen] Työllistymistilanne 5. [valinnainen] Kotitalouden tulot |Jaottelu, jossa eritellään tärkeimmät syyt, joiden vuoksi matkailuun ei ole osallistuttu viitevuoden aikana, on yhdistettävä sosiodemografisiin jaotteluihin.Ensimmäinen viitevuosi joka kolmas vuosi toimitettaville muuttujille on tämän asetuksen voimaantulovuotta seuraava toinen kalenterivuosi.C. Sosiodemografisiin jaotteluihin sovellettavat luokitukset1) Sukupuoli: mies, nainen.2) Ikäryhmä: alle 15 [valinnainen], 15–24, 25–34, 35–44, 45–54, 55–64, 65 vuotta tai yli, sekä yhteensä ikäryhmät 25–44 ja 45–643) Koulutustaso: alempi (ISCED 0, 1 tai 2), keskiasteen (ISCED 3 tai 4), korkea (ISCED 5 tai 6)4) Työllistymistilanne: työssä (työntekijä tai itsenäinen ammatinharjoittaja), työtön, opiskelija (tai koululainen), muu työvoimaan kuulumaton.5) Kotitalouden tulot: kvartiileina.2 jakso: Matkat ja matkoille osallistuvat kävijätA. Toimitettavat muuttujatMuuttujat | Toimitettavat luokat | Jaksotus |1. | Lähtökuukausi | Vuosittain |2. | Matkan kesto yöpymisinä | Vuosittain |3. | [Ainoastaan ulkomaanmatkat] Matkan kesto: kotimaan alueella vietettyjen öiden lukumäärä | Joka kolmas vuosi |4. | Tärkein kohdemaa | tämän asetuksen 8 artiklan nojalla laaditun menetelmäoppaan sisältämän maaluettelon mukaisesti | Vuosittain |5. | Matkan tärkein syy | a) Yksityinen / henkilökohtainen: vapaa-aika, virkistys ja loma b) Yksityinen / henkilökohtainen: sukulaisten ja ystävien tapaaminen c) Yksityinen / henkilökohtainen: muu (esim. pyhiinvaellus, terveyden hoitaminen) d) Ammatillinen / liikematka | Vuosittain |6. | [Ainoastaan yksityiset/henkilökohtaiset matkat] Kohteen tyyppi, useita vastauksia voidaan antaa | a) Kaupunkiloma b) Rantaloma c) Maaseutumatkailu (myös järvien, jokien jne. rannat) d) Risteilyalus e) Vuoret (ylängöt, kukkulat jne.) f) Muu | Joka kolmas vuosi |7. | [Ainostaan yksityiset/henkilökohtaiset matkat] Lasten osallistuminen matkaseurueeseen | a) Kyllä b) Ei | Joka kolmas vuosi |8. | Tärkein liikenneväline | a) Ilma (lento tai muut ilmailupalvelut) b) Vesitiet (matkustajalaivat ja –lautat, risteilyt, huviveneet, vuokra-alukset jne.) c) Rautatiet d) Linja-auto (reitti- tai tilausliikenne) e) Moottoriajoneuvo (yksityinen tai vuokrattu) f) Muu | Vuosittain |9. | Tärkein majoitusmuoto | a) Vuokramajoitus: hotellit tai vastaavat majoitusliikkeet b) Vuokramajoitus: leirintäalueet, asuntovaunu- ja matkailuvaunualueet (muu kuin asunto) c) Vuokramajoitus: muu vuokramajoitus (terveyslaitokset, retkeilymajat, vierasvenesatamat jne.) d) Muu kuin vuokramajoitus: oma loma-asunto e) Muu kuin vuokramajoitus: perheen tai ystävien maksutta tarjoama majoitus f) Muu kuin vuokramajoitus: muu kuin vuokramajoitus, muu | Vuosittain |10. | Matkavaraus: matkanjärjestäjän tai matkatoimiston käyttäminen tärkeimmän liikennevälineen varaamiseen | a) Kyllä b) Ei c) Ei osaa sanoa | Joka kolmas vuosi |11. | Matkavaraus: matkanjärjestäjän tai matkatoimiston käyttäminen tärkeimmän majoitusmuodon varaamiseen | a) Kyllä b) Ei c) Ei osaa sanoa | Joka kolmas vuosi |12. | [Ainoastaan matkat, joissa ei ole käytetty matkanjärjestäjää tai matkatoimistoa tärkeimmän liikennevälineen tai majoitusmuodon varaamiseen] Matkan (riippumaton) varaaminen | a) Palvelut varattiin suoraan palveluntarjoajalta b) Varausta ei tarvittu | Joka kolmas vuosi |13. | Matkavaraus: valmismatka | a) Kyllä b) Ei | Joka kolmas vuosi |14. | Matkavaraus: tärkeimmän liikennevälineen internet-varaus | a) Kyllä b) Ei c) Ei osaa sanoa | Joka kolmas vuosi |15. | Matkavaraus: tärkeimmän majoitusmuodon internet-varaus | a) Kyllä b) Ei c) Ei osaa sanoa | Joka kolmas vuosi |16. | Yksittäisen matkailijan liikennemenot matkan aikana | Vuosittain |17. | Yksittäisen matkailijan majoitusmenot matkan aikana | Vuosittain |18. | Yksittäisen matkailijan muut menot matkan aikana, ilmoitettava erikseen (18b): kestokulutustavarat ja arvotavarat | Vuosittain |19. | Kävijän profiili: sukupuoli seuraavia luokkia käyttäen | a) Mies b) Nainen | Vuosittain |20. | Kävijän profiili: ikä, täysinä vuosina | Vuosittain |21. | Kävijän profiili: asuinmaa | Vuosittain |22. | [valinnainen] Kävijän profiili: koulutustaso | a) Alempi (ISCED 0, 1 tai 2) b) Keskitaso (ISCED 3 tai 4) c) Korkea (ISCED 5 tai 6) | Vuosittain |23. | [valinnainen] Kävijän profiili: työllistymistilanne | a) Työllinen (palkansaaja tai itsenäinen ammatinharjoittaja) b) Työtön c) Opiskelija (tai koululainen) d) Muut työvoimaan kuulumattomat | Vuosittain |24. | [valinnainen] Kävijän profiili: kotitalouden tulot kvartiileina | Vuosittain |B. Soveltamisalan rajoitusHavaintoalana ovat kaikki jäsenvaltiossa asuvan populaation tekemät matkat, joihin kuuluu vähintään yksi yöpyminen henkilön tavanomaisen ympäristön ulkopuolella ja jotka aloitettiin viitekaudella; alle 15-vuotiaiden osalta valinnaisina.C. Jaksotus1) Ensimmäinen viitevuosi otsikoiden A(3), A(6) ja A(7) alla luetelluille joka kolmas vuosi toimitettaville muuttujille ja luokille on tämän asetuksen voimaantulovuotta seuraava toinen kalenterivuosi.2) Ensimmäinen viitevuosi otsikoiden A(10)–A(15) alla luetelluille joka kolmas vuosi toimitettaville muuttujille ja luokille on tämän asetuksen voimaantulovuotta seuraava toinen kalenterivuosi.[1] EYVL L 291, 6.12.1995, s. 32.[2] EYVL L 291, 6.12.1995, s. 32.[3] EUVL L 87, 31.3.2009, s. 164.[4] KOM(2005) 217 lopullinen.[5] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.[6] EUVL L 393, 30.12.2006, s. 1.[7] EUVL L 154, 21. 6.2003, s. 1.[8] EYVL L 76, 30.3.1993, s. 1.


Avis juridique important

|

52000PC0841

Ehdotus neuvoston asetus yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1259/1999 muuttamisesta  /* KOM/2000/0841 lopull. - CNS 2000/0335 */

Virallinen lehti nro 120 E , 24/04/2001 s. 0146 - 0147

Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista  yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1259/1999 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTKomissio on useaan otteeseen tuonut esille haluavansa yksinkertaistaa yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP).Vuoden 1992 YMP:n uudistuksella otettiin laajalti käyttöön viljelijöille maksettavat suorat tuet vähentyneiden hintatukien korvaamiseksi. Tämä kehitys jatkui Agenda 2000:ssa. Se merkitsee sitä, että useimmat viljelijät saavat nykyään suoria tukia maksajina toimivilta virastoilta. Järjestelmällä varmistetaan se, että viljelijät hyötyvät tästä tuesta, mutta se myös vääjäämättä aiheuttaa lisää hallinnollista työtä viljelijöille, jäsenvaltioiden viranomaisille ja komissiolle.Vaikka useimmat viljelijät saavat suoraa tukea, monet viljelijät saavat sitä hyvin vähän. Maatalouden kirjanpidon tietoverkon (FADN) mukaan 576 400 viljelijää eli 23,2 prosenttia kaikista FADN:iin sisältyvistä suoraa tukea saavista viljelijöistä sai alle 1 000 euroa vuonna 1996/97, ja 42,8 prosenttia sai alle 2 500 euroa. Eri jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja. Esimerkiksi Portugalissa 63,2 prosenttia viljelijöistä sai alle 1 000 euroa ja 86,3 prosenttia alle 2 500 euroa vuodessa, kun taas Tanskassa vastaavat luvut ovat 0,4 prosenttia ja 6 prosenttia. Yhdistyneen kuningaskunnan vastaavat luvut ovat 3,8 prosenttia ja 8,6 prosenttia. Alle 1 000 euroa saavien tilojen osuus oli yli 20 prosenttia Kreikassa, Espanjassa, Italiassa, Alankomaissa, Itävallassa ja Portugalissa.Näitä lukuja tarkasteltaessa on muistettava, että FADN kattaa vain 58 prosenttia Eurostatin vuoden 1995 maatilojen rakennetta koskevasta katsauksesta (Farms Structure Survey). Näistä tiloista 21 prosenttia ei saanut vuonna 1996/97 yhtäkään yksinkertaistetun järjestelmän mukaista suoraa tukea. FADN tutkimusalueen ulkopuolelle jäävistä 42 prosentista tiloja monien voidaan olettaa olevan hyvin pieniä tiloja.Alle 1 000 euroa saavien viljelijöiden tuet olivat yhteensä 286,9 miljoonaa euroa eli 1,4 prosenttia suorien tukien kokonaismäärästä.Vaikka joitakin yksinkertaistettuja järjestelmiä on olemassa (esim. viljelijöille, jotka tuottavat alle 92 tonnia viljaa pinta-alatukijärjestelmässä, ja kotieläintuottajille, joilla on alle 15 nautayksikköä), niissä ei yleensä tehdä eroa pieniä ja suuria tukimääriä saavien viljelijöiden välillä. Tukikelpoisuuden edellytykset, täytettävät lomakkeet, edellytettävät tiedot ja valvontasäännökset ovat samoja.Hallinnollisen työn vähentämiseksi erityisesti vähäisiä suoria tukia saavien viljelijöiden osalta komissio ehdottaa kyseisten tukien maksamiseksi yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönottoa koeajaksi. Järjestelmä yksinkertaistaa huomattavasti myös tukien maksusta ja valvonnasta vastaavien kansallisten viranomaisten työtä. Hakemuksen käsittelyn, maksun suorittamisen ja tarvittavien tarkastusten hallinnolliset kustannukset voivat olla merkittäviä suhteessa maksettaviin määriin, erityisesti kun määrät ovat pieniä. Toisaalta järjestelmän avulla on voitava välttää merkittävien ylimääräisten menojen sekä petosten tai väärinkäytösten riski.Tämän järjestelmän mukaan viljelijöille voidaan maksaa koeaikana enintään 1 000 euroa vuodessa. Järjestelmään liittyvä viljelijä voi olla mukana järjestelmässä siitä vuodesta, jona hän hakee järjestelmään osallistumista, koeajan loppuun vuoteen 2005 asti.Komissio arvioi järjestelmän vaikutukset koeajan kolmantena vuotena, ja se voi tehdä soveltuvia ehdotuksia.1. yksinkertaistetun järjestelmän malliEhdotetun yksinkertaistetun järjestelmän, jäljempänä 'pienviljelijöiden järjestelmä', olisi oltava avoin viljelijöille, jotka ovat jo saaneet suoraa tukea viitejaksona, jonka kestoksi ehdotetaan kolmea vuotta. Järjestelmään osallisiksi haluavien viljelijöiden olisi tehtävä yksi ainoa hakemus järjestelmään liittyessään ja saatava yksi kertamaksu vuodessa. Maksu kattaisi kaikki järjestelmään kuuluvat suorat tuet.Vuosittainen kertamaksu perustuu suorien tukien määrään, jonka viljelijä on saanut viitejaksona eli kolmena hakemustaan edeltävänä vuotena. Maksun enimmäismäärä on 1 000 euroa. Maksun olisi oltava viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana saatujen tukien korkein keskiarvo tai viimeisimpänä vuonna saadun tuen suuruinen. Kun tuki on vahvistettu, määrä maksetaan koeajan loppuun, edellyttäen että viljelijä täyttää edelleen yksinkertaistetun järjestelmän edellytykset.Edellytysten olisi oltava mahdollisimman yksinkertaisia. Ennakkoedellytyksenä on se, että viljelijä on aiemmin hakenut ja saanut suoraa tukea, jottei järjestelmään houkutella viljelijöitä, jotka eivät ole vielä hakeneet suoria tukia. Hakijoiden on täytynyt saada tukea vähintään yhdestä pienviljelijöiden järjestelmään kuuluvasta tukijärjestelmästä kunakin hakemusvuotta edeltäneenä kolmena vuonna. Tällä yleensä suljetaan äskettäin aloittaneet viljelijät järjestelmän ulkopuolelle. Ollakseen oikeutettuja osallistumaan järjestelmään heidän olisi haettava tukea tavanomaisista tukijärjestelmistä edellytetyn vuosimäärän ajan, jotta he täyttäisivät viitejaksoa koskevat edellytykset. Järjestelmään osallistumisen olisi oltava vapaaehtoista. Viljelijöiden, joiden viitejakson tuet ylittävät sallitun enimmäismäärän, olisi sallittava osallistua, jos he hyväksyvät sen, että he saavat enintään kyseisen määrän.Järjestelmään liittymällä viljelijä jäisi suorat tuet korvaavan järjestelmän ulkopuolelle, mutta hän voisi hakea muita järjestelmään kuulumattomia suoria tukia. Koska suorat tuet on tarkoitettu ammatissaan toimiville viljelijöille, varhaiseläketukea saavat viljelijät olisi jätettävä pienviljelijöiden järjestelmän ulkopuolelle.2. pienviljelijöiden järjestelmään kuuluvat tuetPienviljelijöiden järjestelmään kuuluvat vain viljelijälle suoraan maksettavat tuet, ja sen vuoksi välillinen maataloustuki, kuten vientituet tai interventio, jotka maksetaan tuotteiden viejälle tai myyjälle ja jotka perustuvat tarkkoihin määriin, eivät voi kuulua järjestelmään. Parhaimmillaan siihen sisältyisi mahdollisimman monta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 liitteessä mainittua suoraa tukea. Käytännön syistä se olisi rajoitettava kuitenkin vain tiettyihin tukiin.Sen vuoksi ehdotetaan, että järjestelmään kuuluisivat peltokasvien pinta-alatuet (kesantokorvaukset, durumvehnän lisäkorvaus ja erityistuki, sekä äskettäisen uudistuksen vuoksi pellava ja hamppu mukaan luettuina), palkoviljojen pinta-alatuki sekä riisi. Kotieläintuotannon alalla järjestelmään ehdotetaan kuuluvaksi naudanliha-alan erityispalkkio ja emolehmäpalkkio sekä lammas- ja vuohialan uuhi- ja vuohipalkkio epäsuotuisten alueiden palkkio mukaan luettuna. Komissiolla olisi mahdollisuus muuttaa tätä luetteloa järjestelmän toiminnan parantamiseksi sitä täytäntöönpantaessa.Tästä syystä järjestelmään ei saisi kuulua muita suoria tukia, joissa tuen määrä riippuu täysin tuotannon laadusta tai määrästä. Sen vuoksi perunatärkkelyksen, oliiviöljyn, banaanien, tupakan ja siementen tuen ei pitäisi kuulua järjestelmään.Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklassa säädetty teurastuspalkkio olisi jätettävä yksinkertaistetun järjestelmän ulkopuolelle, koska se ei ole ollut voimassa riittävän kauan ollakseen perustana kolmen vuoden keskiarvolle. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 mukaisesti jäsenvaltiot voivat maksaa uuden teurastuspalkkion viljelijälle suoraan ilman viljelijän tekemää hakemusta. Tätä mahdollisuutta ovat käyttäneet kaikki jäsenvaltiot neljää lukuun ottamatta (Kreikka, Espanja, Ranska ja Italia). Teurastuspalkkio olisi maksettava pienviljelijöiden järjestelmään osallistuville viljelijöille vuosittaisen kertamaksun lisäksi. Siihen olisi sovellettava samoja edellytyksiä ja yksityiskohtaisia sääntöjä kuin muihin viljelijöihin.Kausiporrastus- ja laajaperäistämispalkkiot olisi myös jätettävä pienviljelijöiden järjestelmän ulkopuolelle. Näiden palkkioiden tukikelpoisuusedellytykset ovat liian monimutkaisia yksinkertaistettuun järjestelmään. Niiden maksamista olisi jatkettava pienviljelijöiden järjestelmään osallistuville tukikelpoisille viljelijöille heidän tämän järjestelmän mukaisesti saamansa vuosittaisen kertamaksun lisäksi.Ehdotus merkitsisi sitä, että pienviljelijöiden järjestelmään kuuluisivat kaikki taloudellisesti merkittävät suorat tuet.Silloin kun se on viljelijöiden tai kansallisten viranomaisten kannalta edullisempaa, muista kuin pienviljelijöiden järjestelmästä maksettavat tuet voidaan maksaa pienviljelijöiden järjestelmään kuuluville viljelijöille samaan aikaan vuosittaisen kertamaksun kanssa, jotta vähennettäisiin erityisesti hallinto- ja pankkikuluja. Tähän voi kuulua tukia, kuten laajaperäistämispalkkio ja epäsuotuisia alueita ja maatalouden ympäristönsuojelujärjestelmiä koskevien järjestelmien tukia.Koska yksinkertaistettu järjestelmä toimii koeajalla, näyttää olevan aiheellista, että neuvosto valtuuttaa komission säätämään tarvittavista täytäntöönpanosäännöistä, myös mahdollisuudesta poiketa tarvittaessa ja siinä määrin kuin on tarpeen sen varmistamiseksi, että yksinkertaistaminen saavutetaan, asiaa koskevista neuvoston asetuksista, jotka koskevat tukikelpoisuusedellytyksiä, soveltamis- ja maksupäivämääriä sekä valvontasäännöksiä. Poikkeukset eivät koske eläinlääkintään liittyviä velvollisuuksia. Myös täytäntöönpanosäännöissä olisi otettava huomioon pyrkimys yksinkertaistamiseen.2000/0335 (CNS)EhdotusNEUVOSTON ASETUSyhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista  yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1259/1999 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen  [1],[1]  EYVL C..., ..., s. ...ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon  [2],[2]  EYVL C..., ..., s. ...sekä katsoo seuraavaa:(1) Tilastot osoittavat useiden yhteisen maatalouspolitiikan tulotukijärjestelmien suorien tukien osalta, että monet viljelijät saavat hyvin pieniä tukimääriä. Tukijärjestelmissä ei tehdä eroa pieniä ja suuria määriä saavien viljelijöiden välillä, ja tukikelpoisuusedellytykset sekä hallintoa ja valvontaa koskevat säännökset ovat samoja.(2) Yksinkertaistetun tukijärjestelmän käyttöönotto pieniä tukimääriä saaville viljelijöille voi vähentää viljelijöiden, kansallisten viranomaisten ja komission hallinnollisen työn määrää. On aiheellista testata tällaisen järjestelmän tehokkuus koeajalla. Pieniin määriin oikeutettujen tai pienemmän määrän hyväksyvien viljelijöiden olisi saatava vähimmäisajan kuluessa yksi vuosittainen kertamaksu yksinkertaistettujen edellytysten mukaisesti. Järjestelmän väliaikaisuudesta johtuen siihen osallistuminen on vapaaehtoista jäsenvaltioille ja niiden jäsenvaltioiden viljelijöille, jotka päättävät soveltaa järjestelmää.(3) Hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamiseksi jäsenvaltioiden olisi sallittava suorittaa järjestelmään osallistuville viljelijöille yhdistettyjä kertamaksuja, jotka kattavat tästä yksinkertaistetusta järjestelmästä ja muista järjestelmistä myönnettävät tuet.(4) Koska järjestelmä toimii koeajalla, on tarpeen antaa komissiolle tarvittaessa mahdollisuus joustaa järjestelmän täytäntöönpanossa ja muuttaa tai laajentaa järjestelmään kuuluvia tukijärjestelmiä. Yksinkertaistamisen saavuttamiseksi saattaa joissain tarkkaan määritellyissä ja perustelluissa tapauksissa lisäksi olla tarpeen poiketa tukia koskevissa asetuksissa säädetyistä voimassa olevista säännöistä.(5) Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1259/1999  [3] vahvistetaan yhteisen maatalous politiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevat yhteiset säännöt. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa kyseistä asetusta yksinkertaistetun järjestelmän sisällyttämiseksi siihen.[3]  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113.(6) Koska tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY  [4] 2 artiklassa tarkoitettuja hallintotoimenpiteitä, ne olisi toteutettava kyseisen päätöksen 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä noudattaen,[4]  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EY) N:o 1259/1999 seuraavasti:1. Lisätään 2a artikla seuraavasti:"2a artikla1. Vuosiksi 2000-2005 otetaan käyttöön yksinkertaistettu järjestelmä, jossa jäsenvaltiot voivat päättää, että seuraavien tukijärjestelmien maksut suoritetaan tämä artiklan edellytysten ja sen täytäntöönpanoa varten hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti:-asetuksen (EY) N:o 1251/1999  [5] 2 ja 5 artiklassa säädetyt peltokasvien pinta-alatuet kesantopalkkio sekä durumvehnän lisäpalkkio ja erityistuki mukaan luettuina,[5]  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 1.-asetuksen (EY) N:o 1577/96  [6] 1 artiklassa säädetty palkoviljojen pinta-alatuki,[6]  EYVL L 206, 16.8.1996, s. 4.-asetuksen (EY) N:o 3072/95  [7] 6 artiklassa säädetty riisin pinta-alatuki,[7]  EYVL L 329, 30.12.1995, s. 18.-asetuksen (EY) N:o 1254/1999  [8] 4, 6 ja 10 artiklassa säädetty erityispalkkio, emolehmäpalkkio, hiehoille maksettava emolehmäpalkkio ja yhteisrahoitettu kansallinen emolehmäpalkkion lisäpalkkio mukaan luettuina sekä lisätuet,[8]  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21.-asetuksen (EY) N:o 2467/98  [9] 5 artiklassa säädetty uuhi- ja vuohipalkkio sekä epäsuotuisien alueiden tuki.[9]  EYVL L 312, 20.11.1998, s. 1.Ensimmäisessä alakohdassa mainittuihin asetuksiin viitataan jäljempänä ilmaisulla 'asiaa koskevat asetukset'.2. Yksinkertaistettuun järjestelmään osallistuminen on vapaaehtoista. Hakijat voivat osallistua järjestelmään, jos he ovat saaneet tukea vähintään yhdestä siihen kuuluvasta tukijärjestelmästä kunakin hakemusvuotta edeltäneenä kolmena vuonna. Viljelijät, jotka saavat asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukaista varhaiseläketukea, eivät voi osallistua järjestelmään.3. Määrä, jonka viljelijä voi saada järjestelmästä, on:a) asiaa koskevien asetusten mukaisesti hakemusvuotta edeltäneiden kolmen vuoden aikana saatujen määrien korkein keskiarvo,b) asiaa koskevien asetusten mukaisesti hakemusvuotta edeltävänä vuonna saatu korkein kokonaismäärä.Asetuksen (ETY) N:o 1308/70  [10] 4 artiklassa säädetyt pellavan ja hampun pinta-alatuet otetaan huomioon tuen laskemisessa.[10]  EYVL L 146, 4.7.1970, s. 1.4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu määrä on 1 000 EUR. Hakijat, jotka voisivat saada suurempia määriä asiaa koskevien asetusten mukaisesti, voivat liittyä yksinkertaistettuun järjestelmään, jos he hyväksyvät saavansa enintään 1 000 EUR.  Yksinkertaistetun järjestelmän tuki maksetaan kerran vuodessa alkaen siitä vuodesta, jona hakemus järjestelmään liittymiseksi jätetään, vuoteen 2005 asti.5. Jäsenvaltiot voivat päättää, että yksinkertaistetun järjestelmän maksut suoritetaan yhdessä jonkin muun tukijärjestelmän maksujen kanssa."2. Korvataan 11 artikla seuraavasti:"11 artiklaYksityiskohtaiset säännöt1. Komissiota avustavat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1766/92  [11] 23 artiklassa perustettu viljojen hallintokomitea, tai tarvittaessa muut asiaankuuluvat muissa maatalouden yhteistä markkinajärjestelyä koskevissa asetuksissa perustetut hallintokomiteat.[11]  EYVL L 181, 1.7.1992, s. 21.2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä mainitun päätöksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti.3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan yksi kuukausi.4. Komissio hyväksyy 2 kohdan mukaisesti:-edellä olevan 2a artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, yksinkertaistettuun järjestelmään kuuluvien tukijärjestelmien luettelon muutokset sekä yksinkertaistamisen saavuttamiseksi tarpeelliset poikkeukset asiaa koskevista asetuksista, erityisesti tukikelpoisuusedellytyksiä, soveltamispäivämääriä sekä maksua ja valvontaa koskevien säännösten poikkeukset,-tarvittaessa liitteen muutokset, ottaen huomioon 1 artiklassa esitetyt perusteet, ja-tarvittaessa tämän asetuksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin sisältyvät erityisesti ne toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää 3 ja 4 artiklan säännösten kiertäminen sekä ne, jotka koskevat 7 artiklaa".2 artiklaTämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja>TAULUKON PAIKKA>