title: Ehdotus: neuvoston päätös EU:n keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä Latvialle

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0004(02)

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 8.1.2009KOM(2009) 4 lopullinenSuositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSkeskinäisen avun antamisesta LatviallesekäEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEU:n keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä LatvialleSuositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSkeskinäisen avun antamisesta LatviallesekäEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEU:n keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä LatviallePERUSTELUT1. JOHDANTOLatvian talouteen on viime vuosina kertynyt huomattavaa epätasapainoa, sillä löyhät luottoehdot ja liian elvyttävä finanssipolitiikan viritys ovat ruokkineet talouden nopeaa laajenemista. Tämä on ollut vastoin komission ja neuvoston antamia neuvoja, varsinkin Latvian perättäisistä lähentymisohjelmista annettuja lausuntoja. Maailmanlaajuinen finanssikriisi ja asenteiden yleinen kovettuminen nousevan talouden maita kohtaan ovat pahentaneet tilannetta huomattavasti, minkä vuoksi luotonsaanti on koko ajan vaikeutunut ja kallistunut. Latvian pääoma- ja rahoitusmarkkinoihin on kohdistunut huomattavaa painetta lokakuusta lähtien, mikä heijastaa kasvavaa huolta maan talous- ja rahoitustilanteen kestävyydestä. Erityistä huolta on aiheuttanut pankkiala, varsinkin maan suurimman kotimaisessa omistuksessa olleen, ulkoisesta rahoituksesta hyvin riippuvaisen ja lopulta valtion omistukseen ja määräysvaltaan otetun Parex-pankin elinkelpoisuus. Kaiken kaikkiaan Latviaa on kohdannut äkillinen ja ankara pankkialan ja ulkoisen rahoituksen kriisi.Tätä taustaa vasten Latvian viranomaiset ottivat yhteyttä EU:hun ja IMF:ään rahoitustuen saamiseksi. Komissio ja neuvoston puheenjohtajamaa ilmoittivat 22. marraskuuta, että EU oli valmis osallistumaan IMF:n kanssa koordinoituun rahoituspakettiin, jolla tuettaisiin Latvian maksutaseen kestävyyttä. Samalla kuitenkin korostettiin, että rahoitustukea annettaisiin ainoastaan sillä edellytyksellä, että Latvian viranomaiset sitoutuisivat lujasti tiukkaan ja uskottavaan talouden sopeutusohjelmaan. Komission ja IMF:n kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta Latvian parlamentti hyväksyi 12. joulukuuta viranomaisten ehdotuksen talouden vakauttamiseen ja kasvun elvyttämiseen tähtäävästä ohjelmasta, jäljempänä ’ohjelma’. Ohjelman keskeisiä tavoitteita on säilyttää kotimainen ja kansainvälinen luottamus rahoitusjärjestelmään, myötävaikuttaa suoraan ja välillisesti siihen, että kustannuskilpailukyvyn heikkenemis- ja inflaation nopeutumissuuntaus saataisiin pysäytettyä ja käännettyä päinvastaiseksi alentamalla julkisen sektorin palkkakustannuksia aiempaa huomattavasti tiukemman finanssipolitiikan virityksen keskeisenä osatekijänä, sekä lisätä talouden kasvupotentiaalia useiden rakenneuudistusten turvin.2. MAKROTALOUDEN VIIMEAIKAINEN KEHITYSLatvian kokonaistuotanto kasvoi 1990-luvun loppupuolelta jatkuneen, lähinnä kotimaiseen kysyntään pohjautuneen korkean kasvun kauden myötä kaksinumeroisin luvuin vuosina 2005–2007. Kasvua ruokki ennen kaikkea luotonannon voimakas kasvu, mikä lisäsi yksityistä kulutusta ja kiinteistösijoituksia. Tilanne muuttui kuitenkin vuoden 2007 puoliväliin mennessä, kun kiinteistöjen ylihinnoittelu kävi kestämättömäksi. Näinä vuosina talouden rakenteessa tapahtui siirtymä pois avoimelta sektorilta suljetulle sektorille, mikä heikensi talouden ulkoista kestävyyttä ja johti vakaviin ylikuumenemispaineisiin.BKT:n kasvu hidastui huomattavasti vuoden 2008 kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana. Tämän suuntauksen odotetaan jatkuvan lähinnä yksityisen kulutuksen ja yksityisten sijoitusten hiipumisen myötä. Yksityistä kulutusta ovat supistaneet nopea inflaatio, kiinteistöjen hintojen lasku, lainanhoitokulujen kasvu, lainansaannin vaikeutuminen sekä heikentyneet työllisyys- ja tulonäkymät. Rakennusalan kiinteät investoinnit ovat vähenemässä kiinteistömarkkinoiden ja laiteinvestointien noususuhdanteen päättymisen myötä, kun otetaan huomioon heikot kysyntänäkymät sekä kotimaassa että ulkomailla. Yritysmaailmaan kohdistuu työvoimakustannusten kasvusta johtuvia huomattavia kustannuspaineita, ja rahoituksen saanti vaikeutuu koko ajan. EU:n rahoitusta saavat hankkeet ja yleensäkin julkiset hankkeet tarjoavat jonkinlaisen suojan muiden investointien huomattavaa vähenemistä vastaan. BKT:n kasvun odotetaan kuitenkin supistuvan hyvin pitkään, sillä kotimainen kysyntä on erittäin heikkoa eikä nettoviennin kasvu kata sitä riittävässä määrin.Työmarkkinaolosuhteet ovat ruvenneet elpymään vasta viime aikoina, mutta työmarkkinoiden reaktio kotimaisen kysynnän heikentymiseen tulee olemaan huomattava. Työttömyys kasvoi vuoden 2008 toisen neljänneksen 6,3 prosentista 7,2 prosenttiin kolmannella neljänneksellä, ja palkkojen nimelliskasvu on kohtuullistumassa, vaikka lähtötaso onkin korkea. Latvian työmarkkinoita pidetään hyvin joustavina, minkä pitäisi rajoittaa tuotanto- ja työvoimakustannuksia, jotka liittyvät palkkojen mukauttamiseen tuottavuuteen.YKHI-inflaatio oli enimmillään 17,7 prosenttia toukokuussa 2008, jonka jälkeen se supistui 11,8 prosenttiin marraskuussa. Pohjainflaatio[1] (11,0 % marraskuussa) ja palveluhintainflaatio hidastuvat koko ajan, kun kysyntäpaine pienenee. Näkymät inflaation huomattavasta hidastumisesta jatkossakin ovat hyvät, kun otetaan huomioon ennuste kotimaisen kysynnän jyrkästä laskusta, yksityisen sektorin maltilliseen palkkakehitykseen johtavasta julkisen sektorin palkkojen alenemisesta (ks. 6 jakso) ja hyödykkeiden yleismaailmallisesta hintojen laskusta.Ulkoinen epätasapaino on ollut hyvin huomattavaa, ja ulkoinen velka on lisääntynyt kestämättömällä tavalla. Ulkomainen luotonotto väheni kuitenkin huomattavasti vuonna 2008, kun kotimainen kysyntä hiipui. Maksutasetta ja ulkomaista varallisuusasemaa käsitellään jäljempänä 5 jaksossa.3. JULKINEN TALOUSJulkisen talouden asema korostuu Latviassa, koska rahapolitiikan mahdollisuudet ovat rajalliset valuuttakurssijärjestelmän ollessa lähes kiinteä[2]. Latvia harjoitti kuitenkin myötäsyklistä finanssipolitiikkaa kotimaisen kysynnän ollessa huipussaan vuosina 2005–2007, vaikka julkisen talouden toteutuma oli kohenemassa. Tämä oli myös vastoin Latvian perättäisistä lähentymisohjelmista annetuissa neuvoston lausunnoissa esitettyjä toistuvia neuvoja. Odottamattomat tulot tavallisesti käytettiin vuoden aikana tehdyissä lisätalousarvioissa eikä varantoja kerrytetty huonojen aikojen varalta. Julkisen sektorin palkkojen kasvu kiihdytti yksityisen sektorin palkkojen nousua, sillä verrannolliset palkat olivat julkisella sektorilla korkeammat. Latviassa yli 30 prosenttia työllistetyistä on töissä julkisella sektorilla, ja kun otetaan huomioon, että palveluala on suhteellisen suuri, noin 75 prosenttia bruttoarvonlisäyksestä, julkisen sektorin palkat vaikuttavat paljon yksityisen sektorin palkkoihin.Vuoden 2008 kymmenen ensimmäisen kuukauden aikana alv-tulot tippuivat huomattavasti (-3 % vuositasolla), mikä johtui yksityisen kulutuksen jyrkästä laskusta. Muista keskeisistä verolajeista saadut tulot säilyivät aluksi suhteellisen hyvällä tasolla nopean inflaation myötä, mutta nämä suotuisat vaikutukset ovat katoamassa. Latvian valtionkassa arvioi, että valtion vuoden 2008 konsolidoidun talousarvion (eli keskushallinnon ja sosiaaliturvakassan) alijäämä saattaa olla noin 2 ½–2 ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen[3]. Kun otetaan huomioon, että näissä olosuhteissa paikallishallintoon saattaa kertyä hienoinen alijäämä (vaikka tämä osa-ala on tiettyjen rajoitusten avulla pyritty pitämään tasapainossa tai ylijäämäisenä), julkisen talouden vuoden 2008 alijäämä vaikuttaa olevan lähellä 3 prosenttia suhteessa BKT:hen.Vuoden 2009 talousarviossa, sellaisena kuin parlamentti sen hyväksyi 14. marraskuuta, tavoitteena oli konsolidoidun julkisen talouden 1 ½ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen. Perusteena oli kuitenkin epärealistinen oletus siitä, että tuotanto supistuisi ainoastaan 1 prosentin. Talousarvioon sisältyi huomattavia välittömien verojen alennuksia ja menolisäyksiä. Jo tuolloin oli selvää, että tuotanto supistuisi huomattavasti esitettyä enemmän ja että ilman tasapainottavia toimenpiteitä alijäämä olisi vaarassa kasvaa hyvinkin suureksi. Paikallishallinnon hyvin vähäinen alijäämä mukaan luettuna viranomaiset ennustivat julkisen talouden alijäämän olevan 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen ja perusalijäämän 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun huomioon otettiin vuoden 2008 viimeisten kuukausien veronkantotiedot ja vuoden 2009 heikkenevät talousnäkymät, ennuste julkisen talouden rahoitusasemasta heikkeni huomattavasti verrattuna komission yksiköiden syksyn talousennusteessa esitettyyn ennusteeseen 5,6 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden velkasuhde oli sitä vastoin vuoden 2007 lopussa EU:n alhaisimpia eli 9,5 prosenttia.4. RAHOITUSMARKKINATLatvian rahoitusjärjestelmää dominoi lähes yksinomaan pankkiala, joka on kehittynyt hyvin nopeasti kymmenen viime vuoden aikana. Kaksi osa-aluetta voidaan selkeästi erottaa toisistaan. Yhtäältä maassa on ulkomaisessa omistuksessa olevia pankkeja, jotka saavat rahoituksensa lähinnä emoyhtiöiden suoraan antamista luotoista. Niiden markkinaosuus on noin 70 prosenttia. Toisaalta kotimaiset pankit saavat rahoituksensa lähinnä ulkomaisista syndikoiduista luotoista ja muiden maiden asukkaiden tekemistä talletuksista. Muiden maiden asukkaiden tekemien talletusten osuus oli huomattava eli 43,5 prosenttia kaikista muista kuin raha- ja rahoituslaitosten tekemistä talletuksista marraskuun 2008 alussa. Tämä onkin erityisen silmiinpistävä piirre. Latvian rahoitusjärjestelmä on näin ollen riippuvainen ennen kaikkea ulkoisesta rahoituksesta riippumatta siitä, onko rahoitus peräisin emoyhtiöiltä, muiden maiden asukkaiden tekemistä talletuksista vai ulkomaisista syndikoiduista luotoista. Tämän vuoksi ulkomaista velkaa on hyvin paljon ja sen määrä kasvaa, ja asukkaille tarjotut luotot ovat ennen kaikkea valuuttalainoja (lähes 90 % kaikista lainoista). Kotimainen luotonanto on kasvanut vuoden 1997 10 prosentista suhteessa BKT:hen 90 prosenttiin vuonna 2007. Sen vuoksi näyttää siltä, että kaksi merkittävintä Latvian pankkijärjestelmään vaikuttavaa riskiä ovat likviditeetti ja luottoriskit.Likviditeettiriskit ovat jo toteutuneet, sillä likviditeettipaineet ovat jatkuneet lokakuusta 2008 lähtien. Takaisinmaksuvaikeuksia ounastellen kaksi ulkomaista yhtymää antoi selkeää osviittaa siitä, että ne saattaisivat pyytää Parex-pankille myönnettyjen lainojen aikaista takaisinmaksua. Lainaa oli yhteensä 0,8 miljardia euroa, ja sen oli tarkoitus erääntyä helmikuussa ja kesäkuussa 2009. Tämä johti pankin osittaiseen kansallistamiseen 10. marraskuuta 2008. Tällä tavoin myönnetyt julkiset lainatakaukset katsottiin kuitenkin riittämättömiksi, minkä vuoksi Parex kansallistettiin kokonaan joulukuun alussa ja talletuksille asetettiin nostoraja (50 000 euroa kuukaudessa henkilöä kohden). Näistä toimenpiteistä huolimatta muiden maiden asukkaat ovat nostaneet huomattavia määriä talletuksia Parexista ja muista samanlaisella liiketoimintamallilla toimivista kotimaisista pankeista, ja näistä talletuksista vain pieni osa on talletettu uudelleen muihin pankkeihin Latviassa. Järjestelmään kohdistuvien likviditeettipaineiden vuoksi Latvian keskuspankki ilmoitti 13. marraskuuta, että se edelleen alentaisi vaadittua varantosuhdetta 7 prosentista 5 prosenttiin lyhytaikaisten velkojen osalta ja 5 prosentista 3 prosenttiin yli kahden vuoden velkojen osalta, mikä vapautti likviditeettiä (päätökset tulivat voimaan kahdessa yhden prosenttiyksikön erässä 24. marraskuuta ja 24. joulukuuta). Varantojen hupeneminen on kuitenkin jatkunut, ja Latvian keskuspankin ulkomainen nettovelka kasvoi 0,9 miljardia euroa lokakuun 2008 alusta vuoden loppuun mennessä. Latvian asukkaiden ja muiden maiden asukkaiden ulkomaisessa omistuksessa oleviin pankkeihin tekemät talletukset kasvoivat samalla ajanjaksolla, ja ennen kaikkea emoyhtiöiden likviditeettituki vaikutti turvatulta.Luottoriski ei ole vielä toteutunut huomattavassa määrin, mutta sen odotetaan kasvavan tulevina kuukausina. Vaikka erääntyneiden lainojen määrä on jo kasvanut, järjestämättömien luottojen määrä on tähän mennessä pysytellyt alle 1 prosentissa kaikista lainoista, mikä osaltaan johtuu ongelmalainojen parhaillaan käynnissä olevasta uudelleenjärjestelystä. Ennakoidun pitkittyneen taantuman kielteinen vaikutus asukkaiden tuloihin ja näin ollen heidän velanmaksukykyynsä kasvaa kuitenkin selvästi. Vakavaraisuussuhteet alenevat ja saattavat lähestyä lakisääteistä vähimmäismäärää, jolloin saatetaan tarvita pääomalisäyksiä.Pankkialan nykyinen ja tuleva asema riippuu objektiivisista seikoista mutta myös uskottavuudesta ja luottamukseen liittyvistä odotuksista. Nykyisessä taloustilanteessa on olennaisen tärkeää varmistaa luottamus, jotta talletuspohja voidaan vakauttaa ja lieventää likviditeettipaineita jatkossa. Kun otetaan huomioon tiukka julkisen talouden tilanne, luottamuksen palauttaminen rahoitusalaan julkisin toimin on uskottavaa ainoastaan, jos näillä toimilla on vahva kansainvälinen rahoitustuki.5. MAKSUTASE JA ULKOISET RAHOITUSTARPEETLatvian talouden voimakkaalle kasvulle vuoteen 2007 saakka oli luonteenomaista huomattavan ulkoisen epätasapainon syntyminen ja kestämättömän ulkoisen velan kertyminen. Ulkomainen bruttovelka oli yli 135 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoden 2007 lopussa (ulkomainen nettovelka oli 52 % suhteessa BKT:hen). Ulkomainen varallisuusasema vuoden 2007 lopussa heikkeni siten, että nettovelka oli 79 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2008 toisen neljänneksen loppuun mennessä nettovelka oli arvioiden mukaan kasvanut 82 prosenttiin suhteessa BKT:hen.Vuonna 2008 kotimaisen kysynnän laskiessa ulkomainen luotonotto supistui huomattavasti. Latvian keskuspankin alustavien arvioiden mukaan vaihtotaseen alijäämä supistui noin 12 ½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoden 2008 kolmannella neljänneksellä (oltuaan enimmillään yli 27 % suhteessa BKT:hen vuoden 2006 neljännellä neljänneksellä). Kauppataseen alijäämän odotetaan vuonna 2009 pysyttelevän noin 10 prosentissa suhteessa BKT:hen (kuten vuoden 2008 viimeisinä kuukausina), mutta koska palvelutase on positiivinen ja tulotili on paranemassa, vaihtotaseen alijäämä lienee vähäisempi. Jotta varmistettaisiin, että BKT:n kasvuperusta vaihtuu supistuvasta kotimaisesta kysynnästä kasvavaan vientiin, palkat on mukautettava paremmin tuottavuuteen ja on jatkettava rakenneuudistuksia, jotka vahvistavat talouden tarjontapuolta.Vaikka vaihtotaseen alijäämän korjaaminen viime vuosien kestämättömältä tasolta on elintärkeä osatekijä moitteettoman maksutasetilanteen palauttamisessa, se ei sinällään riitä ulkoisen kestävyyden saavuttamiseksi, kun otetaan huomioon maan huomattava, usein lyhyen aikavälin velkakanta. Ulkoiseen rahoitukseen odotetaan kohdistuvan huomattavaa painetta jonkin aikaa, sillä ulkomaisten luottojen saatavuus on heikentynyt, Latvian asukkaiden ja muiden maiden asukkaiden talletuksia mahdollisesti menetetään ja maahan suuntautuvien sijoitusten näkymät ovat heikentyneet. Valuuttavarantojen (jotka pienenivät noin 25 % lokakuun alun ja joulukuun alun 2008 välillä) hupeneminen entisestään vaarantaisi Latvian kurssisidonnaisuuden. Tätä taustaa vasten tarvitaan ulkoista rahoitustukea, jonka turvana on vahva poliittinen ohjelma, maksuvalmiuden parantamiseksi lyhyellä aikavälillä samalla kun tuetaan järjestäytynyttä ulkoista sopeutusta keskipitkällä aikavälillä.Edellä olevan perusteella komissio katsoo, että Latvian maksutase on vakavasti uhattuna. Sen vuoksi komissio suosittelee, että neuvosto tekee päätöksen keskinäisen avun antamisesta.6. TALOUDEN VAKAUTTAMISEEN JA KASVUN ELVYTTÄMISEEN TÄHTÄÄVÄ LATVIAN OHJELMA: MAKROTALOUTTA JA RAHOITUSJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT TOIMENPITEETLatvian viranomaisten ja koordinoituun kansainvälisen rahoitustuen pakettiin mahdollisesti osallistuvien tahojen väliset keskustelut johtivat siihen, että viranomaiset hyväksyivät kunnianhimoisen politiikkaohjelman (joka esitettiin parlamentille ja jonka parlamentti hyväksyi 12. joulukuuta, kuten edellä on todettu). Ohjelma perustuu latin nykyisen kurssisidonnaisuuden säilyttämiseen. Kurssisidonnaisuus on jatkossakin keskeinen politiikan kiinnekohta. Ohjelman tarkoituksena on puuttua rahoitusalan haavoittuvuuteen, korjata julkisen talouden epätasapaino ja parantaa kilpailukykyä samalla kun säilytetään valuuttakurssin kapea vaihteluväli. Siihen sisältyy viipymätön ja kestävä julkisen talouden vakauttaminen, kattava strategia pankkialan ongelmien ratkaisemiseksi, sääntelyviranomaisten kriisinhallintavalmiuksien vahvistaminen, laajoja rakenneuudistuksia sekä muita merkittäviä toimenpiteitä. Ohjelman sisältämän makrotalouden skenaarion mukaan BKT supistuu 5 prosenttia vuonna 2009 ja edelleen 3 prosenttia vuonna 2010, minkä jälkeen tapahtuu hienoinen 2 prosentin elpyminen vuonna 2011. Julkisen talouden strategiana on alijäämän supistuminen enintään 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2011. Tavoitteena on näin ollen Maastrichtin alijäämäkriteerin saavuttaminen kyseisenä vuonna.EU:n, IMF:n ja muiden osapuolten kanssa käydyissä neuvotteluissa korostuivat tulevat julkisen talouden huomattavat alijäämät, ja neuvottelujen seurauksena hallitus hyväksyi vuoden 2009 tarkistetun talousarvioluonnoksen. Parlamentti hyväksyi talousarvion 12. joulukuuta talouden vakauttamiseen tarkoitetun kiireellisen ohjelman mukaisesti. Tarkistettu talousarvio perustuu tarkistettuun ennusteeseen BKT:n supistumisesta 5 prosenttia vuonna 2009, ja siinä otetaan huomioon talousnäkymien viimeaikainen heikkeneminen. Tavoitteena on julkisen talouden alle 5 prosentin suuruinen alijäämä suhteessa BKT:hen[4], mikä merkitsee ainoastaan hienoista rakenteellista sopeutusta verrattuna vuoden 2008 arvioituun toteutumaan (sopeutus on kuitenkin paljon suurempi kuin marraskuussa hyväksytyssä talousarviossa). Lisäksi on tarkoitus hyväksyä viimeistään maaliskuun 2009 lopussa kyseiselle vuodelle täysimittainen lisätalousarviolaki, joka vastaa joulukuussa esitettyä talousarvioluonnosta.Menopuolella vakauttamisessa keskitytään julkisen sektorin palkkojen huomattavaan alentamiseen (keskimääräistä palkkaa alennetaan 15 % verrattuna alkuperäiseen 14. marraskuuta 2008 hyväksyttyyn talousarvioon – tämä kattaa kuitenkin ainoastaan osittain viime vuosien huomattavat reaalimääräiset korotukset) ja henkilöstömäärän lisäsupistuksiin. Lisäksi suunnitteilla on muuhun kuin henkilöstöön liittyvien juoksevien kustannusten huomattava alentaminen. Muita merkittäviä suunnitteilla olevia toimenpiteitä ovat tukien (ei koske sosiaaliturvaa) ja tavaroihin ja palveluihin käytettyjen menojen alentaminen sekä paikallishallinnon menonkiristykset. Tässä yhteydessä EU-rahoitteisten hankkeiden kansallinen yhteisrahoitus säilytetään suunnitellulla tasolla ja taloutta autetaan siirtymään kohti avointa sektoria. Tulopuoleen sisältyy yleisen arvonlisäverokannan 3 prosenttiyksikön korotus 21 prosenttiin, kapeampaan veropohjaan (lähinnä lääkkeisiin) sovellettavan alennetun arvonlisäverokannan korotus 5 prosentista 10 prosenttiin, polttoaineen valmisteveron korotus (vastaamaan EU:n säännöstöä) sekä näiden korotusten osittainen tasoittaminen alentamalla henkilökohtaista tuloveroastetta 2 prosenttiyksikköä.Julkisen talouden lisävakauttamista suunnitellaan vuodeksi 2010, ja julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehys on kytköksissä tavoitteeseen saada julkisen talouden alijäämä supistettua vuonna 2011 enintään 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, joka vastaisi Maastrichtin julkisen talouden lähentymiskriteeriä. Lisäksi menoja rajoitetaan edelleen vuonna 2010 ja käyttöön otetaan pääomatulovero (10 %). Verovapautukset poistamalla ja veropohjaa näin laajentamalla kasvatetaan kiinteistö- ja varallisuusverosta saatavaa tuloa, mikä lisää vakautusta kyseisenä vuonna. Lisäksi toteutetaan budjettimenettelyjen suunnittelua ja toteuttamista lujittavia toimenpiteitä hyväksymällä uusi julkisen talouden kehys ja talousarviouudistusta koskeva laki.Edellä kuvatun julkisen talouden paketin lisäksi ennakkoedellytyksenä ulkoisen rahoitustuen saamiseksi on Parex-pankin ongelmien ratkaiseminen niin, ettei nykyisillä osakkeenomistajilla olisi enää omistusoikeutta. Ensimmäisen tilintarkastuksen jälkeen valtio on jo ottanut yli 85 prosenttia pankin omasta pääomasta määräysvaltaansa. Pankin johto on vaihdettu. Uudella johdolla on valmisteilla pankin ongelmien ratkaisemiseksi suunnitelma, joka merkitsisi valtiolle mahdollisimman vähäisiä tappioita. Johto hakee piakkoin ulkoisten kumppaneiden lujaa sitoumusta uudistaa Parexin syndikoitu rahoitus.Muilla toimenpiteillä pyritään varmistamaan pankkialan laajempi vakaus keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Ensimmäisessä vaiheessa viranomaiset pyrkivät palauttamaan luottamuksen pankkijärjestelmään. Pankkijärjestelmää tarkastellaan kohdennetusti sen varmistamiseksi, että kaikki pankit ovat vakavaraisia ja niillä on riittävästi pääomaa. Pääomakorotuksia tarvitsevien elinkelpoisten pankkien on haettava yksityisiä uudelleenjärjestelyjä ulkopuolisten sijoittajien tai sulautumien kautta taikka pyydettävä pääomatukea emopankeiltaan.Lähes kaikki nykyinen ulkomaan velka on yksityisellä sektorilla. Jotta velkataso saataisiin tulevaisuudessa vastaamaan kestävää kasvua, velkojen uudelleenjärjestely on vakavaraisuuteen, valvontaan ja rahapolitiikkaan liittyvien toimenpiteiden ohella ohjelman keskeisiä osatekijöitä. Samalla lujitetaan tarkoituksenmukaista oikeusperustaa olemassa olevan velan juoksuaikojen ja valuuttayksiköiden uudelleenjärjestämiseksi. Etusijalle asetetaan myös maksukyvyttömyysmenettelyjen helpottaminen ja tervehdyttämissuunnitelmien nopea täytäntöönpano.Talouspoliittinen ohjelma sisältää myös Lissabonin strategian mukaisia rakenneuudistustoimenpiteitä, kuten aktiivinen työmarkkinapolitiikka ja elinikäinen oppiminen, yksityisen sektorin toimijoiden laajempi osallistuminen T&K:een ja innovointitoimintaan, vienninedistämistoimenpiteet ja yritysten hallinnollisen rasitteen vähentäminen.7. EU:N TUKI KANSAINVÄLISTEN TOIMIEN MAKSUTASEJÄRJESTELYÄ KOSKEVASSA OSUUDESSAKun otetaan huomioon Latvian parhaillaan kokemat vakavat maksutaseongelmat ja edellyttäen, että Latvian viranomaiset lujasti sitoutuvat toteuttamaan merkittävän talouden sopeutusohjelman, komissio suosittaa kuultuaan talous- ja rahoituskomiteaa 12. tammikuuta 2009, että neuvosto hyväksyisi EY:n perustamissopimuksen 119 artiklassa tarkoitetun keskinäisen avun antamisen.Komissio ehdottaa talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan lisäksi, että hyväksyttyään komission suosituksesta edellä mainitun neuvoston päätöksen keskinäisen avun antamisesta Latvialle neuvosto hyväksyisi päätöksen, joka koskee EU:n jäsenvaltioille myöntämän järjestelyn (18 päivänä helmikuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002) mukaisen 3,1 miljardin euron suuruisen keskipitkän aikavälin rahoitustuen myöntämistä Latvialle sen maksutaseen kestävyyden tukemiseksi.Keskipitkän aikavälin rahoitustuki myönnettäisiin tilanteessa, jossa Latviaa uhkaa vakavasti kotimaisen ja kansainvälisen luottamuksen menettäminen maan rahoitusjärjestelmää kohtaan, julkisen talouden tilanne heikkenee ja Latviaan kohdistuu huomattavia rahoituspaineita lähitulevaisuudessa. Tuella on kaiken kaikkiaan tarkoitus helpottaa tarpeellisia ulkoisia ja sisäisiä sopeutuksia. Rahoituksen arvioitu kokonaistarve on vuoden 2011 ensimmäiseen neljännekseen asti 7,5 miljardia euroa. Tämä summa kattaa ulkomaan taseen (vaihto- ja pääomataseen) odotetun alijäämän, talletusten noston, erääntyvien lainojen vaillinaisen uusiminen, maksutaseessa olevat virheet ja poisjäännit sekä kansainvälisten varantojen kerryttämisen vakaalle tasolle.Tukea myönnettäisiin yhdessä IMF:n ja muiden monen- ja kahdenvälisten tahojen kanssa. Se maksettaisiin kuudessa erässä, ja siihen liittyisi talouspoliittisia ehtoja. Ehdotetun päätöksen voimassaolo päättyisi kolmen vuoden kuluttua sen voimaantulosta. EY:n lainojen nostoon liittyvät talouspoliittiset ehdot vahvistetaan Latvian viranomaisten kanssa tehtävässä yhteisymmärryspöytäkirjassa. Nämä ehdot ovat pääpiirteissään seuraavat:Julkisen talouden merkittävä vakauttaminen aina vuoteen 2011 saakka . Alkuperäiseen 14. marraskuuta 2008 hyväksyttyyn talousarvioon verrattuna vuodeksi 2009 on suunnitteilla hyvin huomattavia julkisen talouden vakauttamistoimia, joiden tavoitteena on enintään 5 prosentin suuruinen julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen. Vakauttaminen jatkuu vuonna 2010. Vakauttamista tukeviin julkisen talouden toimenpiteisiin sisältyvät erityisesti seuraavat: i) julkisen talouden selkeä keskipitkän aikavälin ohjelma, jonka tavoitteena on supistaa julkisen talouden alijäämä alle perustamissopimuksen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2011; ii) julkisen sektorin keskimääräisen palkkatason nimellismääräinen alentaminen noin 15 prosenttia vuonna 2009 talousarvion keskipitkän aikavälin enimmäismäärien rajoissa; tämän pitäisi koskea myös paikallishallintoa, valtion virastoja ja valtion omistamia yrityksiä; iii) bonusten ja vastaavien korvausten poistaminen; iv) julkisen sektorin ja paikallishallinnon työpaikkojen vähentäminen vähintään 5 prosenttia; v) tukien (ei koske sosiaaliturvaa) ja tavaroihin ja palveluihin käytettyjen menojen huomattava alentaminen; vi) EU-rahoitteisten hankkeiden toteuttaminen aiemmin suunnitellulla tasolla.Rahoituksellisia ehtoja koskevat toimenpiteet, jolla pyritään varmistamaan pankkialan laajempi vakaus keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Aluksi viranomaiset pyrkivät palauttamaan luottamuksen pankkijärjestelmään. Pankkijärjestelmää tarkastellaan kohdennetusti sen varmistamiseksi, että kaikki pankit ovat vakavaraisia ja niillä on riittävästi pääomaa. Pääomakorotuksia tarvitsevien elinkelpoisten pankkien on haettava yksityisiä uudelleenjärjestelyjä ulkopuolisten sijoittajien tai sulautumien kautta taikka pyydettävä pääomatukea emopankeiltaan. Tässä prosessissa tärkeällä sijalla olivat kolmen suuren ulkomaisen pankkiryhmittymän erilliset ilmoitukset 18. joulukuuta 2008 niiden sitoumuksesta pysytellä Latviassa ja tukea siellä toimintojaan.Yksityisen sektorin velkojen uudelleenjärjestely , jotta vähennettäisiin korkeasta velkatasosta aiheutuvaa haavoittuvuutta (lähes kaikki ulkomainen velka on yksityisellä sektorilla), minkä lisäksi tulevat vakavaraisuuteen, valvontaan ja rahapolitiikkaan liittyvät toimenpiteet. Samalla olisi lujitettava tarkoituksenmukaista oikeusperustaa olemassa olevan velan juoksuaikojen ja valuuttayksiköiden uudelleenjärjestämiseksi. Etusijalle on asetettava myös maksukyvyttömyysmenettelyjen helpottaminen ja tervehdyttämissuunnitelmien nopea täytäntöönpano. Tähän sisältyy maksukyvyttömyyslain tarkistaminen, jotta helpotettaisiin yritysten ja niiden velkojien välisiä lainajärjestelyjä, sekä henkilökohtaista konkurssia koskevien säännösten parantaminen.Rakenteelliset toimenpiteet tulopolitiikan, budjettikurin sekä budjettimenettelyjen ja -hallinnon alalla. Talousarvio- ja varainhoitolakia tarkistetaan taloudellista vastuuta, avoimuutta ja tilintekovelvollisuutta koskevien säännösten tiukentamiseksi ja keskipitkän aikavälin talousarviokehys saatetaan toimintaan. Maltillisen palkkakehityksen seurantaan perustetaan erityinen komitea, joka myös antaa suosituksia sen varmistamiseksi, että palkat kehittyvät kilpailukykyä palauttavalla tavalla.Lissabonin strategian mukaiset rakenneuudistustoimenpiteet , kuten aktiivinen työmarkkinapolitiikka ja elinikäinen oppiminen, yksityisen sektorin toimijoiden laajempi osallistuminen T&K:een ja innovointitoimintaan, vienninedistämistoimenpiteet ja yritysten hallinnollisen rasitteen vähentäminen.Jotta varmistettaisiin nykyisessä markkinatilanteessa välttämätön joustavuus, olisi sallittava mahdollisuus käyttää koronvaihtosopimuksia lainanottotoimessa, jolla laina rahoitetaan. Mahdollisen vaihdon vastapuolten luottoluokan olisi oltava korkein mahdollinen EU:n talousarvion turvaamiseksi.Suositus:NEUVOSTON PÄÄTÖSkeskinäisen avun antamisesta LatvialleEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 119 artiklan,ottaa huomioon komission suosituksen, jonka tämä on tehnyt talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tilanteessa, jossa ulkoisen rahoituksen tarve on hyvin suuri, Latvian pääoma- ja rahoitusmarkkinoihin on viime aikoina kohdistunut painetta, mikä heijastaa asenteiden yleistä kovenemista ja Latvian talouden tilasta tunnettua kasvavaa huolta, jonka taustalla on huomattava epätasapaino eli suuri ulkoinen vaje ja hyvin suuri ulkomaan velka, julkisen talouden heikentyminen sekä nopea kustannus- ja hintainflaatio. Latvian pankkiala on kokenut vakavia likviditeetti- ja luottamusongelmia. Valuuttavarannot ovat pienentyneet, sillä keskuspankki on toteuttanut toimia valuuttakurssikiinnityksen säilyttämiseksi.(2) Neuvosto tarkastelee säännöllisesti Latvian harjoittamaa talouspolitiikkaa erityisesti Latvian lähentymisohjelman, kansallisen uudistusohjelman sekä lähentymiskehityksen arvioinnin yhteydessä.(3) Latvian arvioidaan tarvitsevan ulkoista rahoitusta vuoden 2011 ensimmäiseen neljännekseen asti 7,5 miljardia euroa.(4) Latvian viranomaiset ovat pyytäneet huomattavaa rahoitustukea EU:lta ja muilta kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta ja mailta maksutaseen kestävyyden tukemiseksi.(5) Latvian maksutase on vakavasti uhattuna, minkä vuoksi on perusteltua, että yhteisö antaa keskinäistä apua kiireellisesti yhdessä IMF:n ja muiden avustajien kanssa.(6) Rahoitustukipaketin edellytyksenä on Latvian viranomaisten luja sitoumus soveltaa kunnianhimoista julkisen talouden ja rahoituksen järjestelmää ja rakenneuudistusohjelmaa tarpeellisten ulkoisten ja sisäisten sopeutusten helpottamiseksi, talouden vakauttamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi talouspolitiikkaan. Komissio tarkistaa säännöllisesti ja tarkkaan yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean kanssa, että tukeen liittyvät talouspoliittiset ehdot täyttyvät kokonaisuudessaan,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:Ainoa artiklaYhteisö antaa keskinäistä apua Latvialle.Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSyhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä LatvialleEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[5] ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Latvialle päätettiin antaa keskinäistä apua neuvoston päätöksellä [….].(7) Tilanteessa, jossa ulkoisen rahoituksen tarve on hyvin suuri, Latvian pääoma- ja rahoitusmarkkinoihin on viime aikoina kohdistunut painetta, mikä heijastaa asenteiden yleistä kovenemista ja Latvian talouden tilasta tunnettua kasvavaa huolta, jonka taustalla on huomattava epätasapaino eli suuri ulkoinen vaje, julkisen talouden heikentyminen sekä nopea kustannus- ja hintainflaatio. Latvian pankkiala on kokenut vakavia likviditeetti- ja luottamusongelmia. Valuuttavarannot ovat pienentyneet, sillä keskuspankki on toteuttanut toimia valuuttakurssikiinnityksen säilyttämiseksi.(8) Latvian arvioidaan tarvitsevan ulkoista rahoitusta vuoden 2011 ensimmäiseen neljännekseen asti 7,5 miljardia euroa.(9) On aiheellista antaa Latvialle yhteisön tukea enintään 3,1 miljardia euroa osana asetuksella (EY) N:o 332/2002 käyttöönotettua järjestelyä, jolla jäsenvaltioiden maksutaseille myönnetään keskipitkän ajan rahoitustukea. Yhteisön tuki olisi yhdistettävä kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) valmiusluottojärjestelyllä myöntämään 1,5 miljardin erityisnosto-oikeuden (1 200 prosenttia Latvian IMF-kiintiöstä, noin 1,7 miljardia euroa) lainaan, joka hyväksyttiin 23 päivänä joulukuuta 2008. Pohjoismaat (Ruotsi, Tanska, Suomi ja Norja) osallistuvat yhteensä 1,8 miljardilla eurolla, Maailmanpankki 0,4 miljardilla eurolla sekä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki, Tšekki, Puola ja Viro yhteensä 0,5 miljardilla eurolla, mikä nostaa kokonaissumman 7,5 miljardiin euroon vuoden 2011 ensimmäiseen neljännekseen kestävällä ajanjaksolla.(10) Yhteisön tuen hoitaminen olisi annettava komission tehtäväksi. Latvian viranomaisten kanssa talous- ja rahoituskomitean kuulemisen jälkeen sovitut erityiset talouspoliittiset ehdot olisi vahvistettava yhteisymmärryspöytäkirjassa. Niihin olisi sisällyttävä muun muassa toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on hillitä välittömiä likviditeettipaineita, palauttaa pitkän aikavälin vakaus lujittamalla pankkialaa, korjata julkisen talouden epätasapaino ja harjoittaa kilpailukykyä lisäävää kansallista politiikkaa. Toimenpiteisiin olisi sisällyttävä viipymätön ja kestävä julkisen talouden vakauttaminen, kattava strategia pankkialan ongelmien ratkaisemiseksi, sääntelyviranomaisten kriisinhallintavalmiuksien vahvistaminen, laajoja rakenneuudistuksia sekä muita merkittäviä toimenpiteitä. Komission olisi vahvistettava yksityiskohtaiset rahoitusehdot lainasopimuksessa.(11) Tuki olisi myönnettävä välittömien likviditeettipaineiden hillitsemiseksi, ja sen edellytyksenä olisi oltava politiikka, jolla palautetaan pitkän aikavälin vakaus lujittamalla pankkialaa, korjaamalla julkisen talouden epätasapaino ja harjoittamalla kilpailukykyä lisäävää kansallista politiikkaa samalla kun säilytetään valuuttakurssin kapea vaihteluväli nykyisellä keskuskurssilla,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla1. Yhteisö myöntää Latvialle keskipitkän aikavälin lainan, jonka määrä on enintään 3,1 miljardia euroa ja keskimääräinen erääntymisaika enintään viisi vuotta.2. Yhteisön rahoitustuki on saatavilla kolmen vuoden ajan ensimmäisestä tämän päätöksen voimaantulon jälkeisestä päivästä alkaen.2 artikla1. Komissio hallinnoi tukea tavalla, joka vastaa Latvian tekemiä sitoumuksia ja neuvoston suosituksia. Kyseiset ehdot vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa. Komissio vahvistaa yksityiskohtaiset rahoitusehdot lainasopimuksessa.2. Komissio tarkastaa yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean kanssa säännöllisin väliajoin, että tukeen liittyvät talouspoliittiset ehdot täyttyvät. Komissio tiedottaa talous- ja rahoituskomitealle lainanoton mahdollisesta jälleenrahoituksesta tai rahoitusehtojen muuttamisesta.3. Latvian on oltava valmiina hyväksymään ja toteuttamaan talouden vakauttamiseksi lisätoimenpiteitä, jos tällaiset toimenpiteet ovat tarpeen tukiohjelman voimassaoloaikana. Latvian viranomaisten on kuultava komissiota ennen tällaisten lisätoimenpiteiden hyväksymistä.3 artikla1. Komissio asettaa yhteisön rahoitustuen Latvian käyttöön enintään kuudessa erässä, joiden suuruus vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa.2. Ensimmäinen erä annetaan käyttöön lainasopimuksen ja yhteisymmärryspöytäkirjan voimaantulon jälkeen.3. Lainan rahoittamiseksi on tarvittaessa sallittua käyttää harkitusti koronvaihtosopimuksia korkeinta luottoluokkaa olevien vastapuolten kanssa.4. Komissio päättää seuraavien erien käyttöön antamisesta talous- ja rahoituskomitean lausunnon saatuaan.5. Kukin seuraava erä maksetaan sillä edellytyksellä, että Latvian lähentymisohjelmaan sisältyvä Latvian hallituksen hyväksymä uusi talousohjelma (talouden vakauttamiseen ja kasvun elvyttämiseen tähtäävä ohjelma) on toteutettu tyydyttävästi ja erityisesti että yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistettuja erityisiä talouspoliittisia ehtoja noudatetaan. Näihin ehtoihin kuuluvat muun muassa seuraavat:1.  Hyväksytään julkisen talouden selkeä keskipitkän aikavälin ohjelma, jonka tavoitteena on supistaa julkisen talouden alijäämä enintään perustamissopimuksen 3 prosentin viitearvoon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2011.2.  Toteutetaan vuoden 2009 talousarvio, sellaisena kuin se on tarkistettuna 12 päivänä joulukuuta 2008 hyväksytyllä lisätalousarviolla (talousarviota on lisäksi tarkoitus tarkistaa yksityiskohtaisesti vuoden 2009 ensimmäisellä neljänneksellä), jonka tavoitteena on julkisen talouden enintään 5 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen.3.  Alennetaan julkisen sektorin keskimääräisiä palkkoja vuonna 2009 nimellismääräisesti vähintään 15 prosenttia verrattuna alkuperäiseen, 14 päivänä marraskuuta 2008 hyväksyttyyn talousarvioon, ja edelleen 2 prosenttia vuosina 2010–2011.4.  Vähennetään julkisen sektorin ja paikallishallinnon työpaikkoja vuonna 2009 vähintään 5 prosenttia.5.  Vahvistetaan budjettimenettelyjen suunnittelua ja toteutusta hyväksymällä julkisen talouden kehys ja talousarviouudistusta koskeva laki.6.  Otetaan käyttöön selkeä ja avoin palkkajärjestelmä julkisen hallinnon suoraan työllistämille työntekijöille ja luodaan yksi yhtenäinen henkilöresurssien suunnittelu- ja hallintojärjestelmä julkishallinnon laitoksia varten.7.  Mekanismit, joilla varmistetaan pankkialan laajempi vakaus keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, mukaan lukien useat vakavaraisuuteen, valvontaan ja rahapolitiikkaan liittyvät toimenpiteet. Näiden mekanismien olisi rajattava luotonannon kasvu kestävälle tasolle ja vältettävä liiallinen turvautuminen vakuudettomaan ulkomaiseen rahoitukseen. Pankkijärjestelmää tarkastellaan kohdennetusti sen varmistamiseksi, että kaikki pankit ovat vakavaraisia ja niillä on riittävästi pääomaa.8.  Tarkoituksenmukaiset yksityisen sektorin velkojen uudelleenjärjestelyä koskevat toimenpiteet. Samalla on lujitettava tarkoituksenmukaista oikeusperustaa olemassa olevan velan juoksuaikojen ja valuuttayksiköiden uudelleenjärjestämiseksi. Etusijalle on asetettava myös maksukyvyttömyysmenettelyjen helpottaminen ja tervehdyttämissuunnitelmien nopea täytäntöönpano.9.  Kansallistamalla Parex-pankki kokonaan varmistetaan, etteivät pankin jäljellä olevat vähemmistöosakkeenomistajat hyödy pankin ongelmien ratkaisemisesta ja rahoitusvakauden lisäämiseen tähtäävistä toimenpiteistä.10.  Lissabonin strategian mukaiset, Latvian kansallisen uudistusohjelman yhteydessä toteutettavat rakenneuudistustoimenpiteet, mukaan lukien aktiivinen työmarkkinapolitiikka ja elinikäinen oppiminen, yksityisen sektorin toimijoiden laajempi osallistuminen T&K:een ja innovointitoimintaan, vienninedistämistoimenpiteet ja yritysten hallinnollisen rasitteen vähentäminen.11.  EU-rahoitteisten hankkeiden toteuttaminen suunnitellulla tasolla, jotta avoin sektori voisi paremmin myötävaikuttaa talouskasvuun.12.  Toimenpiteet, joilla parannetaan sellaisten yritysten ja yrittäjien rahoituksen saantia, joiden rakennerahastoille esittämät tukihakemukset on hyväksytty tai jotka ehkä aikovat hakea rakennerahastojen tukea.Tämä päätös on osoitettu Latvian tasavallalle. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaSELVITYS VAIKUTUKSISTA TALOUSARVIOON(Ks. sisäisten sääntöjen 16 artikla)TOIMINTALOHKO: OSASTO 01 – TALOUS- JA RAHOITUSASIATTOIMINTO: RAHOITUSTOIMINNOT JA -VÄLINEETTOIMENPITEEN NIMI: EU:N KESKIPITKÄN AJAN RAHOITUSTUKI LATVIALLE1. EHDOTUKSEN NIMI: BUDJETTIKOHTA JA NIMIKE01 04 01 01 Euroopan yhteisön takaus yhteisön antamille maksutaseiden tukemiseen tarkoitetuille lainoille2. OIKEUSPERUSTA119 artikla; neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002 (18.2.2002).3. VARAINHOITOVUOTTA KOSKEVAT NUMEROTIEDOT (EUROINA)Alamomentille otetaan Euroopan unionin takaus lainan takaisinmaksusta. Sen avulla komissio voi ottaa vastatakseen lainanhoidosta (pääoma, korot ja muut kustannukset) velallisen (Latvia) maksukyvyttömyystilanteessa.Talousarviotakausta vastaava erä (”p.m.”) otetaan käyttöön ainoastaan, jos takauksen maksua todella vaaditaan. Talousarviotakauksen maksua ei tavallisesti odoteta vaadittavan.3a – Tämä vuosiEi sovelletaMSM |Varainhoitovuoden alustavat määrärahat (talousarvio) |Siirrot |Lisämäärärahat |Määrärahat yhteensä |Ehdotettuun toimintaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä |3b – SiirrotEi sovelletaMSM |Siirrot |Ehdotettuun toimintaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä |3c – Seuraava varainhoitovuosiEi sovelletaMSM |Varainhoitovuoden alustavat määrärahat (talousarvio) | p.m. |Siirrot |Lisämäärärahat |Määrärahat yhteensä |Ehdotettuun toimintaan jo varatut määrärahat |Käytettävissä oleva määrä |Ehdotettuun toimintaan käytettävä määrä | p.m. |4. TOIMEN KUVAUSLatvialle myönnettäväksi ehdotettu keskipitkän aikavälin rahoitustuki koostuu yhteisön lainasta (joka rahoitetaan yhteisön kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta ottamilla lainoilla), jonka määrä on 3,1 miljardia euroa. Laina myönnetään osana kansainvälistä rahoituspakettia, johon sisältyy erityisesti IMF:n valmiusluottojärjestelyllä myöntämä 1,5 miljardin erityisnosto-oikeuden (noin 1,7 miljardia euroa) laina. Pohjoismaat osallistuvat 1,8 miljardilla eurolla. Viro, Tšekki, Puola ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki ovat myös sitoutuneet myöntämään yhteensä 0,5 miljardia euroa.Tuki heijastaa halua avustaa Latviaa, jonka pääoma- ja rahoitusmarkkinoihin on kohdistunut painetta, kun asenteet ovat yleisellä tasolla koventuneet nousevan talouden maita kohtaan. Yhteisön Latvialle myöntämän keskipitkän aikavälin rahoitustuen tarkoituksena on hillitä välittömiä likviditeettipaineita, palauttaa pitkän aikavälin vakaus lujittamalla pankkialaa, korjata julkisen talouden epätasapaino ja harjoittaa kilpailukykyä lisäävää kansallista politiikkaa samalla kun säilytetään valuuttakurssin kapea vaihteluväli. Tällä tavoin tuettuun talouspoliittiseen pakettiin sisältyy viipymätön ja kestävä julkisen talouden vakauttaminen, kattava strategia pankkialan ongelmien ratkaisemiseksi, sääntelyviranomaisten kriisinhallintavalmiuksien vahvistaminen, laajoja rakenneuudistuksia sekä muita merkittäviä toimenpiteitä.Tuki, jota komissio hallinnoi talous- ja rahoituskomiteaa kuullen, on keino varmistaa, että EU osallistuu edelleen tiiviisti Latvian talouspolitiikan muotoiluun ja että tämä politiikka vastaa Latvian EU:lle antamia sitoumuksia ja neuvoston suosituksia erityisesti kansallisen uudistusohjelman ja lähentymisohjelman toteuttamisen osalta.Yhteisön pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksista Latvian tukemiseksi ottamilla lainoilla on yhteisön takaus. Laina otetaan pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksista. Latvialle myönnettävien lainojen pääoma on 3,1 miljardia euroa.Euroopan unionin takauksen avulla komissio voi ottaa vastatakseen lainanhoidosta Latvian maksukyvyttömyystilanteessa.Komissio voi velvoitteidensa täyttämiseksi väliaikaisesti taata lainanhoidon käteisvaroillaan. Tällöin sovelletaan yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2000/597/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1) 12 artiklaa.5. KÄYTETTY LASKENTATAPAEi sovellettavissa.6. MAKSUAIKATAULU (EUROINA)Ei sovellettavissa.Budjetti-kohta | Määrärahat | Maksut |Vuosi n | Vuosi n+1 | Vuosi n+2 | Vuosi n+3 | Seuraavat varainhoito-vuodet |Vuosi n |Vuosi n+1 |Vuosi n |Vuosi n+ 1 |Yhteensä |[1] Yleisindeksi ilman energiaa ja jalostamattomia elintarvikkeita.[2] Latvia on pitkään sitonut valuuttansa, latin, ensin vuodesta 1994 erityiseen nosto-oikeuteen ja vuodesta 2005 euroon. Toukokuussa 2005 Latvia liittyi ERM II -valuuttakurssimekanismiin ja otti yksipuolisesti käyttöön +/-1 %:n vaihtelualueen keskuspariteetin ympärillä.[3] Kansalliseen menetelmään perustuva numerotieto, ei sisällä paikallishallintoa.[4] Tukiohjelmassa todetaan, että Latviaa tulee koskemaan liiallista alijäämää koskeva menettely vuonna 2009.[5] EYVL L 53, 23.2.2002, s.1.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 17.10.2016
            COM(2016) 678 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotosta vuonna 2017

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  1
               , jäljempänä ’rahoituskehysasetus’, nojalla voidaan ottaa käyttöön ennakoimattomiin menoihin varattu liikkumavara, joka on enintään 0,03 prosenttia EU-28:n bruttokansantulosta, viimeisenä keinona ennalta arvaamattomiin olosuhteisiin reagoimista varten. Vuotta 2017 koskevassa monivuotisen rahoituskehyksen teknisessä mukautuksessa
                  2
                (rahoituskehysasetuksen 6 artikla) ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran ehdoton määrä vuodeksi 2017 on 4 496,8 miljoonaa euroa.

               Tarkasteltuaan kaikkia mahdollisuuksia rahoittaa ylimääräiset ja ennakoimattomat maksusitoumusmäärärahatarpeet komissio ehdottaa rahoituskehysasetuksen 13 artiklan mukaisesti, että ennakoimattomiin menoihin vuodeksi 2017 varatusta liikkumavarasta otetaan käyttöön 2 150,6  miljoonaa euroa. Määrällä on tarkoitus täydentää maksusitoumusmäärärahoja, jotka liittyvät Euroopan unionin varainhoitovuotta 2017 koskevaan yleiseen talousarvioon sisältyviin otsakkeen 3 ”Turvallisuus ja kansalaisuus” ja otsakkeen 4 ”Globaali Eurooppa” menoihin ja joiden nykyinen enimmäismäärä on 2 578 miljoonaa euroa ja 9 432 miljoonaa euroa (käypinä hintoina).

               Komissio on analysoinut talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  3
                14 kohdan mukaisesti mahdollisuutta kohdentaa uudelleen merkittäviä määrärahamääriä voimassa olevan talousarvion sisällä. Komissio ehdottaa rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että otsakkeen 3 ja 4 menojen enimmäismäärän lisäys korvataan seuraavasti:

               2017: 850 miljoonaa euroa otsakkeen 2 (Kestävä kasvu – luonnonvarat) menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevalla kohdentamattomalla liikkumavaralla ja 514,4 miljoonaa euroa otsakkeen 5 (Hallinto) menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevalla kohdentamattomalla liikkumavaralla.

               2018: 570 miljoonaa euroa otsakkeen 5 (Hallinto) menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevalla kohdentamattomalla liikkumavaralla

               2019: 216,2 miljoonaa euroa otsakkeen 5 (Hallinto) menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevalla kohdentamattomalla liikkumavaralla.

               Tähän ehdotukseen sisältyy 1 164,4 miljoonan euron määrä, jonka osalta komissio oli jo tehnyt joustovälineen käyttöönottoa koskevan ehdotuksen otsakkeen 3 osalta. Ehdotus liittyi alkuperäiseen vuoden 2017 talousarvioesitykseen
                  4
               , ja se kumotaan ja korvataan nyt tällä ehdotuksella.

               Tätä ehdotusta edelsi komission ehdotus ottaa kokonaisuudessaan käyttöön vuonna 2017 joustovälinettä
                  5
                varten käytettävissä oleva määrä (530 miljoonaa euroa), myös otsakkeen 3 osalta.

               2.KÄYTTÖÖNOTON PERUSTELUT

               2.1.JOHDANTO

               2.1.1
                     Otsake 3 ”Turvallisuus ja kansalaisuus”

               Muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin sisäinen ulottuvuus rahoitetaan otsakkeesta 3 turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston (AMIF), sisäisen turvallisuuden rahaston (IMF) sekä erityisvirastojen, kuten Frontex, EASO, eu-LISA ja Europol, kautta. Neuvosto hyväksyi vuonna 2016 uuden välineen, jolla annetaan hätätilanteen tukea unionin sisällä. Sillä annetaan luonteeltaan humanitaarista hätätilanteen tukea edelleen vuonna 2017, jotta voidaan vastata meneillään olevan unioniin suuntautuvan pakolais- ja muuttajavirran aiheuttamiin haasteisiin.

               Otsakkeen 3 menojen enimmäismäärä vuonna 2017 on 2 578 miljoonaa euroa käypinä hintoina. Otsakkeeseen 3 vuoden 2016 talousarviossa hyväksytyt maksusitoumusmäärärahat ovat 4 052 miljoonaa euroa. Tämä edellytti joustovälineen koko käytettävissä olevan määrän käyttöönottoa eli otsakkeen 3 enimmäismäärän ylittämistä 1 506 miljoonalla eurolla rahoituskehysasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               Komissio ehdottaa, että vuonna 2017 käytettävissä oleva joustovälineen vuotuinen enimmäismäärä, 530 miljoonaa euroa, otetaan käyttöön kokonaisuudessaan, jotta menoja voidaan lisätä yli otsakkeen 3 menojen enimmäismäärän.

               Muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin vaikutuksen hallitsemiseen tarvitaan vuonna 2017 kuitenkin vähintään yhtä paljon määrärahoja kuin vuonna 2016. Komissio on ehdottanut politiikkatoimina monenlaisia rakenteellisia toimenpiteitä, jotka koskevat turvallisuutta, ulkorajojen valvontaa, Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän uudistamista, kotouttamista ja palauttamista.

               Otsakkeessa 3 muuttoliikkeeseen, pakolaisiin ja turvallisuuteen liittyvien menojen osuus on yli 70 prosenttia enimmäismäärään sisältyvistä kokonaismenoista. Komissio on tarkastellut huolellisesti kaikkia uudelleenkohdentamismahdollisuuksia ja ehdottaa, että elintarvikkeita ja rehuja sekä unionin pelastuspalvelumekanismia varten esitettyjä määrärahoja vähennetään (rahoitussuunnitelmaan verrattuna). Uudelleenkohdentamismahdollisuuksia kuitenkin rajoittavat ohjelmien pieni koko ja uudet vaatimukset, esimerkiksi uudet kasvien terveyttä koskevat kiireelliset toimenpiteet, jotka on elintarvike- ja rehuasetuksen mukaisesti tarkoitus toteuttaa vuonna 2017. Tämän vuoksi ainoastaan pieni osuus muuttoliikkeeseen ja pakolaisiin liittyvästä lisätarpeesta voidaan kattaa kohdentamalla määrärahoja uudestaan otsakkeen 3 sisällä.

               Tämän seurauksena ainoa tapa täyttää määrärahatarpeet on ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotto. Liikkumavaran käyttöönotto voidaan korvata kokonaan vuonna 2017 muiden otsakkeiden käytettävissä olevilla liikkumavaroilla.

               Vastaavat maksumäärärahat voidaan hoitaa vuoden 2017 maksumäärärahojen enimmäismäärän sisällä. Tämän vuoksi ei ole tarpeen ottaa maksumäärärahojen osalta käyttöön ennakoimattomiin menoihin varattua liikkumavaraa.

               2.1.2
                     Otsake 4 ”Globaali Eurooppa”

               Komissio esitti 7. kesäkuuta 2016 tiedonannon Euroopan muuttoliikeagendaan perustuva uusi kumppanuuskehys kolmansien maiden kanssa
                  6
               , joka perustuu Vallettan toimintasuunnitelmaan
                  7
                ja muuttoliikettä koskevasta korkean tason vuoropuhelusta saatuihin tuloksiin sekä lisärahoitusta vaativiin muuttoliikesopimuksiin
                  8
                useiden ensisijaisten kumppaneiden kanssa. Näiden kunkin edunsaajamaan tarpeisiin räätälöityjen sopimusten lyhyen aikavälin tavoitteena on tarjota parempia näkymiä pakolaisille ja maahanmuuttoehdokkaille, jotta he pysyisivät lähempänä kotiaan eivätkä joutuisi lähtemään vaaralliselle matkalle. Tämä on erityisen kiireellistä, kun otetaan huomioon niiden maahanmuuttajien merkittävä määrä, jotka ovat menettäneet henkensä pyrkiessään Euroopan rannikolle Pohjois-Afrikasta.

               Jotta päästään tavoitteeseen nopeiden toimien vaatimassa aikataulussa, etenkin ensisijaisten kumppaneiden kanssa, komissio ehdottaa kehitysyhteistyön rahoitusvälineen (DCI) ja Euroopan naapuruusvälineen (ENI) vahvistamista 750 miljoonan euron maksusitoumusmäärärahoina. Tarkemmin sanottuna tavoitteena on tukea Libanonin, Jordanian, Tunisian ja Libyan kaltaisia Välimeren maita Euroopan naapuruusvälineen kautta ja puuttua samalla maahanmuuton perussyihin auttamalla Saharan eteläpuolisen Afrikan ja Aasian maita hyödyntämällä kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä.

               Maahanmuuton perussyihin puuttumiseksi komissio ehdotti myös Euroopan kestävän kehityksen rahaston (EKKR) ja siihen liittyvän kestävän kehityksen takuun ja takuurahaston perustamista. Komissio ehdottaa EKKR-takuurahastolle vuosiksi 2017–2020 750 miljoonaa euroa määrärahoja, joista 400 miljoonaa euroa Euroopan kehitysrahastosta (EKR) neljän vuoden ajan, 100 miljoonaa euroa Euroopan naapuruusvälineestä vuosina 2017–2020 (josta 25 miljoonaa euroa vuonna 2017) ja 250 miljoonaa euroa maksusitoumus- (ja maksu)määrärahoja vuonna 2017.

               Kolmen kaksoisroolissa toimivan EU:n erityisedustajan 13,8 miljoonan euron menojen siirto otsakkeesta 4 Euroopan ulkosuhdehallinnon talousarvioon (otsake 5) luo vastaavan liikkumavaran otsakkeen 4 menojen enimmäismäärään. Tällaista liikkumavaraa voidaan käyttää kattamaan osa tämän otsakkeen 1 miljardin euron ylimääräisistä ja ennakoimattomista tarpeista, kuten vuoden 2017 talousarvioesitykseen tehdyssä oikaisukirjelmässä nro 1
                  9
                esitetään, ennen turvautumista ennakoimattomiin menoihin varattuun liikkumavaraan puuttuvan summan (986,2 miljoonaa euroa) kattamiseksi. Komissio ehdottaa puuttuvan summan osan (200 miljoonaa euroa) kattamista otsakkeessa 2 ”Kestävä kasvu – luonnonvarat” käytettävissä olevalla liikkumavaralla vuonna 2017, jolloin jäljelle jää vielä 439,3 miljoonan euron liikkumavara; jäljelle jäävä osa (786,2 miljoonaa euroa) katetaan otsakkeessa 5 ”Hallinto” olevalla liikkumavaralla vuonna 2018 (570 miljoonaa euroa) ja 2019 (216,2 miljoonaa euroa). Näin jätetään mahdollisimman paljon liikkumavaraa tulevia ennakoimattomia tapahtumia varten.

               2.2.ENNAKOIMATTOMIIN MENOIHIN VARATTU LIIKKUMAVARA VIIMEISENÄ KEINONA

               Rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa määritellään ennakoimattomiin menoihin varattu liikkumavara viimeiseksi keinoksi ennalta arvaamattomiin olosuhteisiin reagoimista varten. Komissio on tarkastellut kaikkia uudelleenkohdentamismahdollisuuksia otsakkeiden 3 ja 4 sisällä ja ehdottaa vuoden 2017 talousarvioesityksessä, että näiden otsakkeiden maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärään nähden jäävä kohdentamaton liikkumavara käytetään kokonaisuudessaan.

               Koska vuoden 2017 talousarvioesityksessä otetaan joustoväline (530 miljoonaa euroa) kokonaan käyttöön, 2 150,6 miljoonan euron ottaminen ennakoimattomiin menoihin vuodeksi 2017 varatusta liikkumavarasta on ainoa käytettävissä oleva keino hoitaa otsakkeiden 3 ja 4 menojen vuoden 2017 enimmäismäärän ja vuodeksi 2017 arvioitujen ennakoimattomien lisätarpeiden välinen erotus.

               2.3.ENNALTA ARVAAMATTOMIEN OLOSUHTEIDEN VAIKUTUS TALOUSARVIOON VUONNA 2017

               Muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisi alkoi jo vuonna 2015, mutta sen vaikutus ja seuraukset tuntuvat edelleen päivittäin. Kolmansien maiden tekemät poliittiset päätökset pakolaisten hyväksymisestä niiden alueelle ja rajojen avaamisesta ja sulkemisesta vaikeuttavat tilanteen pitkän aikavälin kehityksen ennakoimista. Kriisin muuttuva luonne ja arvaamattomuus ovat peruste ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotolle viimeisenä keinona, jonka avulla voidaan kattaa muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin odottamattomat vaikutukset otsakkeiden 3 ja 4 määrärahatarpeisiin.

               3.ENNAKOIMATTOMIIN MENOIHIN VARATUSTA LIIKKUMAVARASTA KÄYTTÖÖN OTETUN MÄÄRÄN KATTAMINEN MONIVUOTISEN RAHOITUSKEHYKSEN ENIMMÄISMÄÄRISTÄ

               Ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotolla saadut määrät on rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti katettava kokonaan liikkumavaroilla kuluvana varainhoitovuotena tai tulevina varainhoitovuosina.

               Katettuja määriä ei rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 4 kohdan mukaisesti saa ottaa uudelleen käyttöön monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä, jotta maksusitoumus- ja maksumäärärahojen kokonaisenimmäismääriä, jotka on vahvistettu monivuotisessa rahoituskehyksessä kuluvaa varainhoitovuotta ja tulevia varainhoitovuosia varten, ei ylitetä. Näin ollen ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotossa otsakkeiden 3 ja 4 vuoden 2017 maksusitoumusmäärärahoja varten sekä liikkumavaran kattamisessa on noudatettava maksusitoumusmäärärahojen kokonaisenimmäismääriä vuosiksi 2017–2020.

               Komissio ehdottaa, että otsakkeen 3 ja 4 menojen enimmäismäärän lisäys korvataan neljässä erässä, jotka jakautuvat seuraavasti vuosille 2017–2019:

               2017:

               850 miljoonaa euroa otsakkeen 2 menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevalla kohdentamattomalla liikkumavaralla ja

               514,4 miljoonaa euroa otsakkeen 5 menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevalla kohdentamattomalla liikkumavaralla.

               2018: 570 miljoonaa euroa otsakkeen 5 menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevalla kohdentamattomalla liikkumavaralla.

               2019: 216,2 miljoonaa euroa otsakkeen 5 menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevalla kohdentamattomalla liikkumavaralla.

               Tämän jälkeen vuonna 2017 otsakkeen 2 menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä on edelleen 439,3 miljoonan euron liikkumavara ja otsakkeen 5 menojen enimmäismäärään nähden ei ole liikkumavaraa. Vuosien 2018 ja 2019 osalta ehdotuksen mukaan otsakkeeseen 5 jää vähintään 100 miljoonan euron liikkumavara ohjeellisen rahoitussuunnitelman arvioiden perusteella.

               Koko monivuotisen rahoituskehyksen maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärä jää ennalleen.

               4.LISÄTIEDOT

               Euroopan parlamenttia ja neuvostoa muistutetaan siitä, että tämä päätös on julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään Euroopan unionin vuoden 2017 talousarvion julkaisemisen yhteydessä rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 1 kohdan viimeisen virkkeen mukaisesti.

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotosta vuonna 2017

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  10
                ja erityisesti sen 14 kohdan toisen alakohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1) Neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  11
                13 artiklassa asetetaan ennakoimattomiin menoihin varattu liikkumavara, joka on enintään 0,03 prosenttia unionin bruttokansantulosta.

               (2) Komissio oli laskenut asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 6 artiklan mukaisesti ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran ehdottoman määrän vuodeksi 2017
                  12
               .

               (3) Komissio on tarkastellut kaikkia muita taloudellisia mahdollisuuksia reagoida ennakoimattomiin olosuhteisiin otsakkeen 3 ”Turvallisuus ja kansalaisuus” ja otsakkeen 4 ”Globaali Eurooppa” menoille vuodeksi 2017 monivuotisessa rahoituskehyksessä vahvistetun enimmäismäärän puitteissa ja ehdottanut joustovälineestä vuonna 2017 käytettävissä olevan kokonaismäärän, 530 000 000 euron, käyttöönottoa otsaketta 3 varten; ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotto on tarpeen, jotta voidaan vastata muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisistä johtuviin tarpeisiin lisäämällä varainhoitovuotta 2017 koskevassa Euroopan unionin yleisessä talousarviossa otsakkeiden 3 ja 4 maksusitoumusmäärärahoja siten, että ylitetään näiden otsakkeiden enimmäismäärät.

               (4) Kun otetaan huomioon tämä hyvin erityinen tilanne, asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu viimeistä keinoa koskeva edellytys täyttyy.

               (5) Jotta ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönottoon kuluva aika olisi mahdollisimman lyhyt, tätä päätöstä olisi sovellettava varainhoitovuoden 2017 alusta,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Otetaan varainhoitovuotta 2017 koskevaa unionin yleistä talousarviota varten käyttöön ennakoimattomiin menoihin varattu liikkumavara, jotta voidaan käyttää 1 164 380 960 euroa maksusitoumusmäärärahoina monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeen 3 ”Turvallisuus ja kansalaisuus” maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärän lisäksi ja 986 230 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeen 4 ”Globaali Eurooppa” maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärän lisäksi.

               2 artikla

               Varainhoitovuoden 2017 ennakoimattomiin menoihin varatusta liikkumavarasta käyttöön otetut 2 150 610 960 euron maksusitoumusmäärärahat korvataan vuosina 2017–2019 seuraavien otsakkeiden liikkumavaroista:

               (a)2017:

               i) otsake 2 ”Kestävä kasvu – luonnonvarat”: 850 000 000 euroa;
                  ii) otsake 5 ”Hallinto”: 514 380 960 euroa;

               (b)2018: otsake 5 ”Hallinto”: 570 000 000 euroa;

               (c)2019: otsake 5 ”Hallinto”: 216 230 000 euroa.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)
                  COM(2016) 311, 30.6.2016.

                     (3)
                  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (4)
                  COM(2016) 314, 30.6.2016.

                     (5)
                  COM(2016) 313, 30.6.2016.

                     (6)
                  COM(2016) 385, 7.6.2016.

                     (7)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/international-summit/2015/11/11-12

                     (8)

                        Nämä ovat maakohtaisesti räätälöityjä paketteja, joilla pannaan täytäntöön uusi kumppanuuskehys. Lyhyen aikavälin tavoitteena on saada pakolaiset pysymään lähempänä kotiaan ja välttää vaaralliselle matkalle lähteminen.

                     (9)
                  COM(2016) 679 final, 17.10.2016.

                     (10)
                  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (11)
                  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (12)
                  Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille ”BKTL:n muutosten perusteella rahoituskehykseen tehtävä tekninen mukautus vuodeksi 2017” (COM(2016) 311 final, 30.6.2016).


				|

		52013PC0430

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS julkisten työvoimapalvelujen tehostetusta yhteistyöstä /* COM/2013/0430 final - 2013/0202 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA

Tämä säädösehdotus on SEUT-sopimuksen 149 artiklaan perustuva
edistämistoimenpide, jolla pyritään vahvistamaan jäsenvaltioiden julkisten
työvoimapalvelujen yhteistyötä. Julkiset työvoimapalvelut vastaavat aktiivisen
työmarkkinapolitiikan täytäntöönpanosta ja tarjoavat työvoimapalveluja yleisen
edun nimissä. Ne ovat osa ministeriöitä, julkisia elimiä tai (voittoa
tavoittelemattomia) julkisoikeudellisia organisaatioita. Julkisten
työvoimapalvelujen työntekijöille ja työnantajille tarjoamiin palveluihin
kuuluvat muiden muassa työmarkkinatiedot, työnhaun tukeminen, neuvonta,
ammatinvalinnanohjaus, työhönsijoitus ja ammatillisen ja maantieteellisen
liikkuvuuden tukeminen. Julkiset työvoimapalvelut vastaavat usein myös työttömyysetuus-
ja muista sosiaalietuusjärjestelmistä. Julkisten työvoimapalvelujen tehokkuus
vaikuttaa olennaisesti työllisyyspolitiikan onnistumiseen.
Julkisten työvoimapalvelujen yhteistyön
vahvistaminen EU:ssa on tunnustettu olennaiseksi tekijäksi pyrittäessä
saavuttamaan Eurooppa 2020 ‑strategian työllisyystavoitteet.[1] Komissio on säännöllisesti
ajanut julkisten työvoimapalvelujen palveluntarjonnan nykyaikaistamista,
julkisten ja muiden työvoimapalvelujen kumppanuuksia ja julkisten
työvoimapalvelujen muuttamista ”siirtymien hallinnointivirastoiksi”, jotka
tarjoavat uutta aktiivisten ja passiivisten toimintojen yhdistelmää.[2] Neuvosto peräänkuulutti
hiljattain julkisten ja yksityisten työvoimapalvelujen, työnantajien,
työmarkkinaosapuolten ja nuorison edustajien kumppanuutta
nuorisotakuujärjestelmien toteuttamisessa.[3]
Julkisia työvoimapalveluja käsitellään suoraan myös tuoreimmissa EU:n
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa.[4]
Julkisten budjettien kutistuminen ja tarve parantaa julkisten
työvoimapalvelujen kustannustehokkuutta ovat saaneet useat jäsenvaltiot
uudistamaan julkisia työvoimapalveluja: niitä on yhdistetty työttömyysetuuksien
tarjoajien palveluihin, palveluja on ulkoistettu yksityisille tahoille,
työvoimapalveluja on alueellistettu ja kunnallistettu, ja palvelujen
tarjoamista on tehostettu tietotekniikan ja itsepalveluvälineiden avulla.
Samaan aikaan julkisten työvoimapalvelujen menot (lukuun ottamatta
työttömyysetuuksia) muuttuvat koko ajan: julkisten työvoimapalvelujen joukossa
säännöllisesti tehtävä selvitys[5]
osoitti, että menot lisääntyivät vuosien 2007 ja 2010 välillä ja etupäässä
vähenivät vuonna 2011. Viimeisimmät budjettiennusteet osoittavat, että suurin
osa julkisista työvoimapalveluista ennakoi menojen kasvavan vuonna 2013
suuremmiksi kuin edellisvuonna.

Koska julkisten työvoimapalvelujen toimintamallit ja välineet sekä
työmarkkinatilanne ja oikeudelliset puitteet vaihtelevat maasta toiseen, myös
se vaihtelee, miten tehokkaasti julkiset työvoimapalvelut onnistuvat
toteuttamaan työmarkkinaohjelmia. Jäsenvaltiot vastaavat jatkossakin julkisten
työvoimapalvelujensa järjestämisestä, henkilöstöstä ja toiminnasta. Tämän
säädösehdotuksen mukaan kuitenkin perustettaisiin julkisten työvoimapalvelujen
eurooppalainen verkosto, joka tarjoaisi foorumin, jolla voidaan vertailla
työvoimapalvelujen toimivuutta Euroopan tasolla, kartoittaa hyviä
toimintamalleja ja edistää keskinäistä oppimista palvelukapasiteetin ja
tehokkuuden vahvistamiseksi. Kokemus on osoittanut, että jäsenvaltiot eivät
itse harjoita riittävästi keskinäistä oppimista ja vertailuanalyysejä.

Julkisten työvoimapalvelujen yhteistyötä on EU:n tasolla tehty vuodesta
1997, jolloin komissio perusti epävirallisen neuvoa-antavan ryhmän
tarkoituksena edistää yhteistyötä, vaihtoja ja keskinäistä oppimista sen
jäsenorganisaatioiden keskuudessa[6]
ja saada asiantuntijapalautetta työllisyyteen liittyvistä poliittisista
aloitteista. Vaikka vuosien mittaan onkin edistytty, nykyiseen yhteistyömalliin
liittyy huomattavia rajoituksia.

Kansallisten julkisten työvoimapalvelujen osallistuminen toimintaan on
edelleen vapaaehtoista, mikä haittaa mahdollisuuksia julkisten
työvoimapalvelujen heikon toimivuuden ja siitä johtuvien mahdolliset
rakenteellisten työmarkkinaongelmien varhaiseen havaitsemiseen. Käytössä ei
myöskään ole raportointijärjestelyä, minkä vuoksi kansallisen ja EU:n tason
poliittiset päättäjät eivät saa järjestelmällisesti tietoa käytössä olevien
vertailuanalyysien ja keskinäisen oppimisen tuloksista.

Pyrkimyksissä parantaa julkisten työvoimapalvelujen vertailtavuutta
ryhmittelemällä ne toimintamallien perusteella ei tähän mennessä ole
onnistuttu. Vertailuanalyysien ja keskinäisten oppimistoimien yhteydet ovat
heikkoja ja epäjohdonmukaisia, eikä käynnissä olevan keskinäisen oppimisen ohjelman
toimia palveleva näyttöpohja ole tieteellisesti vankka. Keskinäiseen oppimiseen
osallistuu vain pieni joukko julkisia työvoimapalveluja, minkä vuoksi tulokset
eivät leviä riittävän laajalle.
Julkisten työvoimapalvelujen on muokattava
organisaatiomallejaan, toimintastrategioitaan ja prosessejaan nopeasti
muuttuvan ympäristön mukaisiksi, jotta niistä voi tulla oppimisorganisaatioita
ja jotta ne voivat antaa panoksensa työllisyyskomitean työhön. Tuoreessa
asiakirjassaan PES Strategy EU 2020 [7]julkisten
työvoimapalvelujen verkosto esitti viisi keskeistä osa-aluetta, joilla
tarvitaan muutoksia Eurooppa 2020 ‑strategian tavoitteiden
saavuttamiseksi: i) luodaan yhteydet kysyntäpuoleen, ii) omaksutaan välittäjän
rooli yhteistyön tai kumppanuuksien avulla, iii) kehitetään taitoihin
suuntautuneita toimia, iv) pyritään kestäviin aktivointituloksiin ja v)
parannetaan uria.
Tällä säädösehdotuksella on tarkoitus
laajentaa, tehostaa ja konsolidoida meneillään olevia toimia kaikkien julkisten
työvoimapalvelujen eduksi. Tämä julkisten työvoimapalvelujen yhteistyötä
edistävä ehdotus merkitsee yhteistoimia, joilla niitä nykyaikaistetaan ja
joiden myötä ne voivat toimia onnistuneesti yhdessä nykyisessä talouskriisissä.
Vankalle oikeusperustalle rakentuva julkisten
työvoimapalvelujen eurooppalainen verkosto pystyisi lisäämään kattavasti
koordinoituja toimia julkisten työvoimapalvelujen keskuudessa ja antaisi
verkostolle oikeutuksen toimia. Muodollinen rakenne on ennakkoedellytys sille,
että voidaan lisätä verkoston mahdollisuuksia osallistua innovatiivisten,
näyttöön perustuvien politiikan täytäntöönpanotoimien kehittämiseen Eurooppa
2020 ‑strategian tavoitteiden mukaisesti. Se myös helpottaa Euroopan
sosiaalirahaston ESR:n rahoittamien työmarkkinahankkeiden toteuttamista. Ehdotettu
toimenpide myös parantaisi osaltaan kustannustehokkuutta.
Tämän päätösehdotuksen mukaisesti perustettava
julkisten työvoimapalvelujen verkosto toteuttaa kannustavia toimia, jotka on
suunniteltu parantamaan jäsenvaltioiden yhteistyötä työllisyyden alalla. Ne
täydentävät julkisten työvoimapalvelujen EURESin puitteissa tekemää
yhteistyötä, joka perustuu perussopimuksen 45 ja 46 artiklaan.
2.           KUULEMISTEN JA
VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

Näyttöön perustuvalle politiikan
kehittämiselle on annettu lisäpainoa, ja tämä ehdotus perustuukin erinäisiin
arviointitutkimuksiin ja sidosryhmien kuulemisiin.
Seuraavat
olivat erityisen merkityksellisiä: tutkimukset, joiden aiheina olivat julkisten
työvoimapalvelujen toimintamallit,[8]
niiden toimivuuden mittausjärjestelmät ja työntekijöiden maantieteellinen
liikkuvuus,[9]
niiden joustoturvaan liittyvä rooli [10]
ja niiden rooli työvoiman taitotarpeiden ennakoinnissa ja ihmisten
varustamisessa uusiin työpaikkoihin.[11] Huomioon on otettu julkisten työvoimapalvelujen
keskinäisen oppimisen ohjelma[12]
ja tulokset julkisten työvoimapalveluiden kriisikyselystä 2009–2013[13] samoin kuin komission
yhteisrahoittaman käynnissä olevan julkisten työvoimapalveluiden
vertailuanalyysihankkeen[14]
tulokset.
Julkisten työvoimapalvelujen vertailuanalyysihankkeen
tulevaisuudesta keskusteltiin vuosina 2012 ja 2013 useita kertoja nykyisen
julkisten työvoimapalvelujen neuvoa-antavan ryhmän kanssa. Ryhmää kuultiin
tämän ehdotuksen keskeisistä osatekijöistä maalis- ja toukokuussa 2013.
Tuolloin ryhmän jäseniä pyydettiin esittämään kommentteja ehdotuksen
mahdollisista tavoitteista, aloitteista ja toimintavaihtoehdoista.
Tammikuussa 2013 ryhmä esitti
keskusteluasiakirjan Towards an integrated European Public Employment
Services bench-learning initiative (Tavoitteena integroitu eurooppalaisten
julkisten työvoimapalvelujen vertaisoppimisaloite). Keskusteluasiakirjaa
käsiteltiin työllisyys- ja sosiaaliasioiden ministerien (EPSCO) epävirallisessa
kokouksessa ja työllisyyskomiteassa. Epävirallisessa kokouksessaan EPSCO oli
samaa mieltä siitä, että jos julkisten työvoimapalvelujen yhteistyötä lisätään
ja kohdennetaan tarkemmin, parhaiden toimintamallien jakaminen paranisi. EPSCO
pyysi lisäksi yksityiskohtaista ehdotusta vertaisoppimisaloitteeksi.[15]
Edellä mainitut kuulemiset ja tutkimukset
vahvistavat sen, että sidosryhmät ovat yleisesti ottaen samaa mieltä tarpeesta
tehostaa julkisten työvoimapalvelujen yhteistyötä. Kaikista julkisista
työvoimapalveluista pitäisi tulla aktiivisia verkoston jäseniä. Laajaa tukea saivat
myös vertailuanalyysimenetelmän alan laajentaminen ja vertailuanalyysin ja
keskinäisen oppimisen yhteyksien parantaminen.
Julkiset työvoimapalvelut ovat myös
osallistuneet ripeällä ja avoimella tavalla toimiin, jotka johtivat tämän
päätöksen ilmoittamiseen komission työohjelmassa 2013–2014 ja tässä esitettävän
tekstin syvällisempään valmisteluun. Työvoimapalvelujen näkemyksiä on saatu
sekä kirjallisesti että avoimissa kuulemistapaamisissa, ja ne on otettu
huomioon käsiteltäessä niihin suoraan vaikuttavia keskeisiä osatekijöitä eli
verkoston aloitteita ja toimia, verkoston hallintorakennetta, komission roolia
ja yhteistyötä muiden työvoimapalvelujen tarjoajien sekä neuvoston kanssa,
erityisesti työllisyyskomitean kautta.
Tällä säädösehdotuksella on pääasiassa
välillisiä vaikutuksia, ja keskeiset vertailuanalyysiin ja keskinäisen
oppimisen aloitteeseen liittyvät tekniset osatekijät määritellään delegoidussa
säädöksessä, minkä vuoksi vaikutustenarvioinnin tekemistä ei katsottu
oikeasuhteiseksi. Ehdotuksella ei myöskään otaksuta olevan
talousarviovaikutuksia.

3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ

Oikeus toteuttaa toimia perustuu Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 149 artiklaan, jossa määrätään,
että ”Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat [– –] toteuttaa
edistämistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on edistää jäsenvaltioiden välistä
yhteistyötä ja tukea niiden toimintaa työllisyyden alalla aloittein, joilla
pyritään kehittämään tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, tarjoamaan
vertailevaa analyysia ja neuvontaa sekä edistämään innovatiivisia
lähestymistapoja ja arvioimaan kokemuksia etenkin kokeiluhankkeita hyväksi
käyttämällä [– –]”.
Unionin toimenpiteet ovat perusteltuja myös
siksi, että julkisten työvoimapalvelujen yhteistyön tehostamista koskeva
säädösehdotus tukee perussopimuksen tavoitteita, etenkin täystyöllisyyden
tavoittelemista (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artikla).
Julkisten työvoimapalvelujen yhteistyön
tehostamista koskeva ehdotus muodostaa kokonaisuudessaan SEUT-sopimuksen 149
artiklassa tarkoitetun edistämistoimenpiteen. Kun otetaan huomioon ehdotetun
edistämistoimenpiteen luonne, sopivin säädösmuoto on Euroopan parlamentin ja
neuvoston päätös.
Julkisten työvoimapalvelujen kannustaminen
lisäämään yhteistyötään on toissijaisuusperiaatteen mukaista, koska
toimenpiteellä pyritään tukemaan jäsenvaltioita siinä, että ne nykyaikaistavat
julkisia työvoimapalveluitaan meneillään olevassa talouskriisissä, ja pyritään
saavuttamaan Eurooppa 2020 ‑strategian työllisyystavoite.
Yleisesti ottaen voidaan todeta, että
julkisten työvoimapalvelujen toiminnan koordinointiin liittyvät unionin toimet
tuovat lisäarvoa verrattuna jäsenvaltioiden yksinään toteuttamiin toimiin.
Julkisten työvoimapalvelujen tehtävänä on edistää kansallisia etuja ja
prioriteetteja, eivätkä ne tavallisesti harjoita EU:n laajuista
yhteistoimintaa. EU:n tasolla toteutettavat vertailuanalyysiin ja keskinäiseen
oppimiseen liittyvät toimet tuovat lisäarvoa vastaaville pienimuotoisemmille
toimille, joilla mahdollisesti vain muutamien maiden julkiset työvoimapalvelut
haluavat muokata EU:n laajuista yhteistyötä.
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen,
koska se esitetään julkisiin työvoimapalveluihin kohdistettavina
edistämistoimenpiteinä ja sen kesto rajoittuu neuvoston sopimaan Eurooppa 2020 ‑strategian
toteuttamisaikaan.

4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Monivuotista rahoituskehystä koskevassa
komission ehdotuksessa ehdotetaan sosiaalisia muutoksia ja innovaatioita
koskevalle Euroopan unionin ohjelmalle 958,19 miljoonan euron määrärahoja
vuosiksi 2014–2020. Rahoitus julkisten työvoimapalvelujen tehostettuun
yhteistyöhön osoitetaan sosiaalisia muutoksia ja innovaatioita koskevan
ohjelman Progress- ja työllisyyslohkosta. Edellä kuvattuun
edistämistoimenpiteeseen on tarkoitus osoittaa 4 miljoonan euron suuruinen
vuotuinen suuntaa-antava määrä. Vertailuanalyysiin ja keskinäiseen oppimiseen
liittyviin toimiin on tarkoitus osoittaa noin 3 miljoonaa euroa. Niihin
liittyviä tarjouspyyntöjä julkaistaneen useita. Verkoston kokouksiin ja
julkisia työvoimapalveluja koskeviin tieteellisiin tutkimuksiin käytettäneen
enintään noin miljoona euroa.
Säädösehdotus ei vaikuta talousarvioon eikä
edellytä lisähenkilöstöä. Työllisyyspääosastossa julkisten työvoimapalvelujen
parissa nykyisin työskentelevä henkilöstö – 2,5 kokoaikavastaavaa – muodostaa
julkisten työvoimapalvelujen verkoston sihteeristön.

5.           DELEGOIDUT SÄÄDÖKSET

Tämän säädösehdotuksen mukaan komissiolle
siirretään valta hyväksyä delegoituja säädöksiä. Kyse on lähinnä delegoidusta
säädöksestä, jolla vahvistetaan yleiset puitteet vertailuanalyysejä ja
keskinäistä oppimista koskevien toimien toteuttamiselle.

Delegoidun säädöksen käyttö on perusteltua,
koska sillä täydennetään perussäädöksen muita kuin keskeisiä osia, eli tässä tapauksessa
vahvistetaan yleiset puitteet vertailuanalyysejä ja keskinäistä oppimista
koskevien toimien toteuttamiselle.

Yleisiin puitteisiin kuuluvat
vertailuanalyysijärjestelmien tekniset osatekijät, kuten menetelmät, keskeiset
määrälliset ja laadulliset indikaattorit, joilla arvioidaan julkisten
työvoimapalvelujen eri toimintamalleja, menettelyjä, panoksia, tuloksia,
vaikutuksia, kustannuksia ja välineitä, ja muut perusteet, joilla kartoitetaan
parhaita toimintamalleja. Puitteissa määritellään julkisten työvoimapalvelujen
kuukausittaiset ja/tai vuotuiset tietojen toimittamiseen liittyvät vaatimukset,
integroituun keskinäisen oppimisen ohjelmaan liittyvät oppimisvälineet, kuten
seminaarit, vertaisarvioinnit, tekninen apu, opintovierailut, sekä edellytykset,
jotka koskevat osallistumista vertailuanalyyseihin ja keskinäiseen oppimiseen
liittyviin toimiin.

Tarkoitus on ulkoistaa vertailuanalyyseja
koskevien tietojen hankinta ja analysointi. Julkiset työvoimapalvelut
osallistuvat tähän prosessiin, jotta nekin ovat vertailuanalyysin tulosten
takana.

Jos julkiset työvoimapalvelut siihen myöntyvät, odotuksena on, että
suuria osia niiden nykyisistä vapaaehtoisista vertailuanalyysihankkeista
voidaan hyödyntää. Käytettävissä on aikasarjoja useista indikaattoreista,
joilla mitataan työnhakijoiden siirtymistä työhön – esimerkiksi työttömänä
olosta, ennen työttömyyden muuttumista pitkäaikaiseksi tai
koulutustoimenpiteiden parista. Myös avoimien työpaikkojen ja sopivien
hakijoiden löytämistä samoin kuin työnhakijoiden ja työnantajien tyytyväisyyttä
tarjottuihin palveluihin mitataan useilla indikaattoreilla.

Jotta voidaan arvioida toimintamallien ja prosessien keskinäistä
riippuvuutta tulosten perusteella, on määriteltävä lisää indikaattoreita ja
kontekstimuuttujia.

Yleisissä puitteissa määritellään useimmat
vertailuanalyysiin ja keskinäiseen oppimiseen liittyvät osatekijät. Tekniset
seikat, jotka voivat muuttua ajan mittaan, sisällytetään julkisten
työvoimapalvelujen verkoston vuotuiseen työohjelmaan.
2013/0202 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
julkisten työvoimapalvelujen tehostetusta
yhteistyöstä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean
lausunnon,[16]

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon,[17]
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto antoi 17 päivänä kesäkuuta 2010
hyväksyntänsä[18]
komission ehdotukselle työllisyyttä ja älykästä, kestävää ja osallistavaa
kasvua koskevaksi Eurooppa 2020 ‑strategiaksi.[19] Eurooppa-neuvosto tähdensi
asianmukaisten EU:n välineiden ja toimintalinjojen täysimittaista käyttöönottoa
yhteisten tavoitteiden tueksi ja kehotti jäsenvaltioita tehostamaan koordinoituja
toimia. Julkiset työvoimapalvelut ovat keskeisessä asemassa siinä, että
Eurooppa 2020 ‑strategian tavoite eli 20–64-vuotiaiden naisten ja miesten
työllisyysasteen nostaminen 75 prosenttiin saavutetaan vuoteen 2020 mennessä.
(2)
Perussopimuksen 45 artiklassa turvataan
työntekijöiden vapaa liikkuvuus unionissa, ja 46 artiklassa vahvistetaan
toimenpiteet tämän vapauden toteuttamiseksi etenkin varmistamalla kansallisten
työvoimaviranomaisten kiinteä yhteistoiminta. Tällä päätöksellä perustettava
julkisten työvoimapalvelujen verkosto kattaa maantieteelliseen liikkuvuuden
yleisten näkökohtien lisäksi myös monenlaisia tavoitteita ja aloitteita;
verkosto toteuttaa kannustavia toimia, jotka on suunniteltu parantamaan
jäsenvaltioiden yhteistyötä työllisyyden alalla. Perussopimuksen 149 artikla
sen vuoksi asianmukainen oikeusperusta tälle päätökselle.
(3)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
(SEUT-sopimuksen) 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvosto vahvisti 21 päivänä
lokakuuta 2010 työllisyyspolitiikan suuntaviivat. Näissä
yhdennetyissä suuntaviivoissa annetaan jäsenvaltioille linjauksia, jotka
koskevat niiden kansallisten uudistusohjelmien määrittelyä ja uudistusten
toteuttamista. Työllisyyden suuntaviivat muodostavat perustan niille
maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto antaa jäsenvaltioille
SEUT-sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan nojalla. Viime vuosina on annettu
erityisiä suosituksia julkisten työvoimapalvelujen toiminnasta ja valmiuksista
samoin kuin jäsenvaltioiden aktiivisen työmarkkinapolitiikan tehokkuudesta.
(4)
Olisi hyvä, jos suositukset saisivat enemmän tukea
vankemmasta näyttöpohjasta, politiikan täytäntöönpanon onnistumista koskevasta
palautteesta ja jäsenvaltioiden julkisten työvoimapalvelujen yhteistyöstä.
Tällä päätöksellä perustettavan julkisten työvoimapalvelujen verkoston olisi
tätä varten toteutettava konkreettisia toimenpiteitä, kuten yhteisiä näyttöön
perustuvia vertailuanalyysijärjestelmiä, vastaavia keskinäisen oppimisen
toimia, verkoston jäsenten keskinäistä avunantoa ja strategisia toimia
julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistamiseksi. Verkoston ja sen yksittäisten
jäsenten erityisosaamista olisi hyödynnettävä siten, että työllisyys-,
sosiaalipolitiikka-, terveys- ja kuluttaja-asioiden neuvostolle, jäljempänä ’EPSCO’,
ja työllisyyskomitealle annetaan pyynnöstä näyttöä työllisyyspolitiikan
kehityksestä.
(5)
EPSCO-ministerit olivat epävirallisessa
kokouksessaan samaa mieltä siitä, että jos julkisten työvoimapalvelujen
yhteistyötä lisätään ja kohdennetaan tarkemmin, parhaiden toimintamallien
jakaminen paranisi, ja lisäksi ministerit pyysivät yksityiskohtaista ehdotusta
vertaisoppimisaloitteeksi.[20]

(6)
Tällä päätöksellä perustettavan julkisten
työvoimapalvelujen verkoston pitäisi tehdä tiivistä yhteistyötä SEUT-sopimuksen
150 artiklan nojalla perustetun työllisyyskomitean kanssa ja osallistua sen
työhön toimittamalla sille tosiasioihin perustuvaa näyttöä ja raportteja
politiikan täytäntöönpanosta. Julkisten työvoimapalvelujen verkoston
neuvostolle osoittamat tiedot toimitetaan työllisyyskomitean kautta. Julkisten
työvoimapalvelujen verkoston tiedot työllisyyspolitiikan toteuttamiseen
liittyvistä näkökohdista ja julkisia työvoimapalveluja vertaileva analyysi
voivat erityisesti tukea kansallisia ja unionin tason päättäjiä
työllisyyspolitiikan arvioinnissa ja muotoilussa.
(7)
Julkisten työvoimapalvelujen verkoston olisi
osallistuttava työllisyyteen liittyvien poliittisten aloitteiden
toteuttamiseen; tällainen on esimerkiksi neuvoston suositus nuorisotakuun
perustamisesta.[21]
Verkosto voi lisäksi tukea aloitteita, joilla pyritään helpottamaan siirtymistä
koulutuksesta työelämään muiden muassa parantamalla taitojen ja pätevyyksien
läpinäkyvyyttä.
(8)
Julkisten työvoimapalvelujen verkoston olisi
tehostettava jäsentensä keskinäistä yhteistyötä ja kehitettävä yhteisiä
aloitteita, jotka koskevat tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihtamista
kaikilla julkisten työvoimapalvelujen kattamilla aloilla, vertailuanalyyseja ja
neuvontaa samoin kuin innovatiivisten käytäntöjen edistämistä
työvoimapalvelujen tarjoamisessa. Tämän verkoston perustamisen ansiosta
pystytään tekemään kattava, näyttöön perustuva ja tulossuuntautunut vertailu
kaikista julkisista työvoimapalveluista ja kartoittamaan näin parhaat
käytännöt. Näiden tulosten avulla verkoston jäsenten pitäisi pystyä muokkaamaan
työvoimapalvelujen rakennetta ja tarjoamista omilla vastuualueillaan. Verkoston
toteuttamien toimien pitäisi parantaa julkisten työvoimapalvelujen
vaikuttavuutta ja tehostaa julkista varainkäyttöä.
(9)
Jotta voitaisiin vahvistaa yleiset puitteet vertaisarviointia
ja keskinäistä oppimista koskeville aloitteille, komissiolle olisi siirrettävä
valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan
mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka
koskevat vertaisarviointia ja keskinäistä oppimista koskevien toimien teknisten
elementtien määrittelemistä. Näihin pitäisi sisältyä menettelyt, julkisten
työvoimapalvelujen toiminnan arviointiin käytettävät määrälliset ja laadulliset
perusindikaattorit, integroituun keskinäisen oppimisen ohjelmaan liittyvät
oppimisvälineet ja edellytykset, jotka koskevat osallistumista näihin toimiin.
On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa
asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, mikä koskee erityisesti
julkisten työvoimapalvelujen asiantuntijoita. Komission olisi delegoituja
säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset
asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti,
hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(10)
Koska julkisten työvoimapalvelujen toimintamallit,
tehtävät ja palvelujen tarjoamisen muodot vaihtelevat, on kunkin jäsenvaltion
tehtävänä nimetä julkisten työvoimapalvelujen ylemmän johdon keskuudesta yksi
jäsen julkisten työvoimapalvelujen verkoston johtokuntaan. Jäsenen olisi
tapauksen mukaan edustettava johtokunnassa myös kyseisen jäsenvaltion muita
julkisia työvoimapalveluja. Nimitetyillä jäsenillä pitäisi olla valta tehdä
päätöksiä lähettäjäorganisaationsa puolesta. Jotta voidaan varmistaa, että
kaikki julkiset työvoimapalvelut osallistuvat verkoston toimintaan, toimien
pitäisi olla avoimia osallistumiseen kaikilla tasoilla.
(11)
Julkisten työvoimapalvelujen verkoston olisi
hyödynnettävä komission vuodesta 1997 tukeman EU:n ja ETA:n nykyisen
epävirallisen neuvoa-antavan ryhmän kokemuksia ja korvattava kyseinen ryhmä.
Kyseisen ryhmän näkemykset on otettu huomioon tätä päätöstä valmisteltaessa.
(12)
Tämän epävirallisen asiantuntijaryhmän asiakirjassa
PES Strategy 2020[22]
yksilöimien keskeisten toiminta-alojen olisi ohjattava julkisten
työvoimapalvelujen nykyaikaistamista ja vahvistamista koskevan kaavaillun
ratkaisun toteuttamista.
(13)
Julkisten työvoimapalvelujen verkoston olisi
tarjottava keskinäistä apua jäsenilleen ja autettava niitä tukemaan toisiaan
organisaatiorakenteiden ja palvelujen tarjoamisen nykyaikaistamisessa
tehostamalla yhteistyötä ja etenkin osaamisen siirtoa, opintovierailuja ja
henkilöstövaihtoa.
(14)
Julkisten työvoimapalvelujen verkostoa ja sen
toimia olisi tuettava sosiaalisia muutoksia ja innovaatioita koskevan ohjelman
Progress- ja työllisyyslohkosta budjettivallan käyttäjän vahvistamien
määrärahojen puitteissa.
(15)
Kun kyse on hankkeista, jotka verkosto kehittää tai
jotka yksilöidään keskinäiseen oppimiseen liittyvissä toimissa ja toteutetaan
yksittäisissä julkisissa työvoimapalveluissa, jäsenvaltioilla on käytettävissä
rahoitusta Euroopan sosiaalirahastosta (ESR), Euroopan aluekehitysrahastosta
(EAKR) ja Horisontti 2020 ‑ohjelmasta.
(16)
Komissio toteuttaa verkoston perustamisen
edellyttämät hallinnolliset toimenpiteet,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Perustaminen
Perustetaan EU:n laajuinen julkisten
työvoimapalvelujen verkosto, jäljempänä ’verkosto’, 1 päivän tammikuuta 2014 ja
31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi kaudeksi. Verkosto toteuttaa 3 artiklassa
määritellyt toimenpiteet.
Verkostoon kuuluvat
(a)
jäsenvaltioiden nimeämät julkiset työvoimapalvelut
ja
(b)
komissio.
Jäsenvaltioiden, joilla on alueellisia
itsenäisiä julkisia työvoimapalveluja, on varmistettava niiden riittävä edustus
verkoston eri toimenpiteissä.
2 artikla
Tavoitteet
Tässä päätöksessä säädetyllä
edistämistoimenpiteellä on verkoston kautta edistettävä
(a)
työllisyyttä ja älykästä, kestävää ja osallistavaa
kasvua koskevan Eurooppa 2020 ‑strategian ja sen etenkin työllisyyttä
koskevien päätavoitteiden toteuttamista
(b)
EU:n työmarkkinoiden toiminnan parantamista
(c)
työmarkkinoiden yhdentymisen parantamista
(d)
maantieteellisen ja ammatillisen liikkuvuuden
lisäämistä
(e)
sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa ja
työmarkkinoilta syrjäytyneiden integroitumista työelämään.
3 artikla
Verkoston toimenpiteet
1.           Verkosto toteuttaa
erityisesti seuraavia toimenpiteitä:
(a)
kehittää ja panee täytäntöön julkisten
työvoimapalvelujen keskuudessa Euroopan laajuisen näyttöön perustuvan
vertailuanalyysijärjestelmän, joka perustuu määrällisiin ja laadullisiin
indikaattoreihin, joilla arvioidaan julkisten työvoimapalvelujen toimintaa ja
kerätään näyttöä, jonka perusteella pyritään kehittämään asianmukainen
keskinäisen oppimisen väline. Lisäksi se osallistuu aktiivisesti näiden toimien
toteuttamiseen jakamalla tietoja, osaamista ja hyviä toimintatapoja;
(b)
tarjoaa keskinäistä apua joko vertais- tai
ryhmätoimien muodossa ja sen jäsenten välisellä yhteistyöllä, tietojen,
kokemusten ja henkilöstön vaihdoilla, mukaan luettuna tuki neuvoston antamien
julkisiin työvoimapalveluihin liittyvien maakohtaisten suositusten
toteuttamiseen;
(c)
laatii ja toteuttaa järjestelyn, jolla julkisia
työvoimapalveluja nykyaikaistetaan ja vahvistetaan keskeisillä aloilla;
(d)
laatii työllisyyteen liittyviä raportteja joko
neuvoston tai komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan;
(e)
osallistuu työllisyyteen liittyvien poliittisten
aloitteiden toteuttamiseen.
(f)
laatii ja toteuttaa vuotuisen ohjelman, jossa
esitetään sen työskentelymenetelmät, tulostavoitteet ja lisätietoja
vertaisarviointijärjestelmien toteuttamisesta.
2.           Verkosto laatii 3 artiklan 1
kohdan a ja b alakohdassa vahvistettuihin toimenpiteisiin liittyvän
raportointijärjestelmän. Verkoston jäsenet esittävät tämän säännöksen
mukaisesti vuosittain raportin verkostolle.
4 artikla
Yhteistyö
Verkosto tekee yhteistyötä työmarkkinoiden
sidosryhmien kanssa, mukaan luettuina muut työvoimapalvelujen tarjoajat,
ottamalla ne mukaan asiaan liittyviin verkoston toimiin ja kokouksiin ja
vaihtamalla tietoja.
5 artikla
Verkoston toiminta
1.           Verkostoa hallinnoi
johtokunta, johon kukin jäsenvaltio nimeää julkisten työvoimapalvelujensa
ylemmän johdon keskuudesta yhden jäsenen ja yhden varajäsenen. Komissio
nimittää johtokuntaan yhden jäsenen ja yhden varajäsenen. Varajäsenet korvaavat
varsinaiset jäsenet tarvittaessa.
2.           Johtokunnan puheenjohtaja ja
kaksi varapuheenjohtajaa nimitetään julkisia työvoimapalveluja edustavien
johtokunnan jäsenten keskuudesta; puheenjohtaja edustaa verkostoa. Varapuheenjohtajat korvaavat puheenjohtajan
tarvittaessa.
3.           Johtokunta vahvistaa
yksimielisellä päätöksellä työjärjestyksensä, joka sisältää muiden muassa
johtokunnan päätöksentekomenettelyt sekä verkoston puheenjohtajan ja
varapuheenjohtajien nimittämistä ja toimikautta koskevat määräykset. Johtokunta
vahvistaa enemmistöpäätöksellä vuotuisen työohjelman, joka sisältää työryhmien
perustamisen ja verkoston kokousten kielijärjestelyt sekä verkoston
vuosikertomuksen, joka olisi julkaistava.
4.           Johtokuntaa avustaa komission
järjestämä ja komissiossa toimiva sihteeristö. Sihteeristö valmistelee
yhteistyössä puheenjohtajan ja varapuheenjohtajien kanssa johtokunnan
kokoukset, vuotuisen työohjelman ja vuosikertomuksen.
6 artikla
Edistämistoimenpiteen rahoitustuki
Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi
tarvittavat kokonaismäärärahat vahvistetaan sosiaalisia muutoksia ja
innovaatioita koskevan ohjelman puitteissa, jonka vuotuiset määrärahat
vahvistaa budjettivallan käyttäjä rahoituskehyksen rajoissa.
7 artikla
Yleisten puitteiden vahvistaminen
Siirretään
komissiolle valta antaa 8 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka
koskevat 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen vertaisanalyyseihin ja
keskinäiseen oppimiseen liittyvien toimenpiteiden toteuttamisen yleisiä
puitteita, mukaan luettuina menettelyt, määrälliset ja laadulliset
perusindikaattorit, joilla arvioidaan julkisten työvoimapalvelujen toimintaa,
integroituun keskinäisen oppimisen ohjelmaan liittyvät oppimisvälineet ja
edellytykset, jotka koskevat osallistumista näihin toimiin.

8 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1.           Komissiolle siirrettyä valtaa
antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2.           Siirretään komissiolle
seitsemän vuoden ajaksi tämän päätöksen voimaantulopäivästä 7 artiklassa tarkoitettu
valta antaa delegoituja säädöksiä.
3.           Euroopan parlamentti tai
neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 7 artiklassa tarkoitetun säädösvallan
siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu
säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana
päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa
lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna
päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4.           Heti kun komissio on antanut
delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan
parlamentille ja neuvostolle.
5.           Edellä olevan 7 artiklan
nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan
parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne
eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta
tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
9 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio toimittaa neljän vuoden kuluttua
tämän päätöksen voimaantulosta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan
talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta.
Kertomuksessa on erityisesti arvioitava, missä määrin verkosto on edistänyt 2
artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamista ja onko se täyttänyt
tehtävänsä.

10 artikla
Osoitus
Tämä päätös on
osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               Komission tiedonanto – Eurooppa 2020: Älykkään,
kestävän ja osallistavan kasvun strategia, KOM(2010) 2020 lopullinen.
[2]               Komission tiedonanto Uuden osaamisen ja työllisyyden
ohjelma: Eurooppa tähtää täystyöllisyyteen, KOM(2010) 682 lopullinen,
komission tiedonanto Tavoitteena työllistävä elpyminen, COM(2012) 173
final.
[3]               EPSCO-neuvoston päätelmät 28. helmikuuta 2013.
[4]               Neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista, 2010/707/EU, 21. lokakuuta 2010.
[5]               PES
Crisis response questionnaire 2010–2013, European Job Mobility Laboratory.
[6]               Ryhmään kuuluvat EU:n jäsenvaltioiden sekä Norjan,
Islannin ja Liechtensteinin (ETA) julkiset työvoimapalvelut.
[7]               Public Employment Services’ Contribution to EU
2020, PES 2020 Strategy Output Paper, 2012.
[8]               Study on PES business models, European Job
Mobility Laboratory 2012.
[9]               PES performance measurement systems and
geographical labour mobility, Ecorys 2012.
[10]             The role of the Public Employment Services related
to ‘Flexicurity’ in the European Labour Markets, Teknologisk Institut,
Tanska, 2009.
[11]             Anticipating skill needs of the labour force and
equipping people for new jobs – Which role for Public Employment Services in
early identification of skill needs and labour up-skilling? Teknologisk Institut, Tanska, 2010.
[12]             Julkisten työvoimapalveluiden vuoropuhelu on julkisille työvoimapalveluille
suunnattu Euroopan komission keskinäisen oppimisen tukiohjelma. Lisätietoja
osoitteessa
http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=964&langId=fi

[13]             PES
Crisis response questionnaire 2010–2013, European Job Mobility Laboratory.
[14]             Julkisten työvoimapalvelujen vertailuanalyysihanke on
vapaaehtoinen hanke, jota yhteisrahoitetaan Progress-ohjelmasta. Lisätietoja
osoitteessa http://www.pes-benchmarking.eu/english/about.asp?IdPageLv=1
[15]             EPSCO-neuvoston epävirallinen kokous Dublinissa 7.–8.
helmikuuta 2013.
[16]             EUVL C… , …, s…
[17]             EUVL C… , …, s…
[18]             EUCO 13/10, 17.6.2010.
[19]             Komission tiedonanto Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän
ja osallistavan kasvun strategia, KOM(2010) 2020, 3. maaliskuuta 2010.
[20]             EPSCO-neuvoston epävirallinen kokous Dublinissa 7.–8.
helmikuuta 2013.
[21]             Neuvoston suositus nuorisotakuun perustamisesta (7123/13).
[22]             Public Employment Services’ Contribution to EU 2020,
PES 2020 Strategy Output Paper, 2012.