               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 11.4.2018
            COM(2018) 176 final
            2018/0085(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Kesäkuun 26. päivänä 2013 annetulla asetuksella (EU) N:o 610/2013
                  1
                (jäljempänä ’Schengenin rajasäännöstön muutos’) muutettiin Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehtyä yleissopimusta
                  2
                (Schengenin yleissopimus), asetusta (EY) N:o 562/2006
                  3
                (Schengenin rajasäännöstö) ja asetusta (EY) N:o 810/2009
                  4
                (viisumisäännöstö). Lisäksi siinä muun muassa määriteltiin uudelleen kolmansien maiden kansalaisiin Schengen-alueella sovellettavan lyhytaikaisen oleskelun käsite. Lokakuun 18. päivästä 2013 alkaen sellaisten kolmansien maiden kansalaisten, jotka aikovat matkustaa Schengen-alueelle lyhytaikaista oleskelua varten, riippumatta siitä, vaaditaanko heiltä viisumia vai ei, sallitun oleskelun enimmäiskestoksi määritellään ”90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”. Uusi määritelmä on tarkempi kuin aiempi, 18. lokakuuta 2013 asti voimassa ollut määritelmä (”kolme kuukautta minkä hyvänsä kuuden kuukauden jakson aikana ensimmäisestä maahantulosta”), koska nyt kesto määritetään kuukausien sijaan päivinä. Lisäksi määritelmästä on poistettu ilmaus ”ensimmäisestä maahantulosta”, joka aiheutti monia epävarmuustekijöitä ja kysymyksiä.

               Schengenin rajasäännöstön muutoksella on tehty kaikki tarvittavat muutokset EU:n viisumi- ja rajasäännöstöön eli Schengenin yleissopimukseen, Schengenin rajasäännöstöön, viisumisäännöstöön ja asetukseen (EY) N:o 539/2001
                  5
               . Lyhytaikaisen oleskelun käsite sisältyy kuitenkin myös Euroopan unionin tekemiin kansainvälisiin sopimuksiin. Antigua ja Barbudan
                  6
               , Bahaman
                  7
               , Barbadosin
                  8
               , Brasilian
                  9
               , Mauritiuksen
                  10
               , Saint Kitts ja Nevisin
                  11
                sekä Seychellien
                  12
                kanssa tehdyissä viisumivapaussopimuksissa viitataan edelleen vanhaan määritelmään (”kolmen kuukauden ajan ensimmäistä maan alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana”
                  13
               ) määriteltäessä viisumivapaan oleskelun kestoa.

               Komissio hyväksyi 16. heinäkuuta 2014 suosituksen neuvoston päätökseksi luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Euroopan unionin ja edellä mainittujen maiden välillä tehtyjen lyhytaikaista oleskelua koskevien viisumivapaussopimusten muuttamiseksi
                  14
               . Neuvosto hyväksyi päätöksen 9. lokakuuta 2014
                  15
               . Tarkoituksena oli ottaa näiden seitsemän maan kanssa tehdyissä sopimuksissa käyttöön uusi lyhytaikaisen oleskelun määritelmä, josta säädetään Schengenin rajasäännöstön muutoksessa. Lisäksi lyhytaikaisen oleskelun määritteleminen viisumivapaussopimuksissa päivinä eikä kuukausina on helpompi tarkistaa ja laskea sähköisesti ja/tai tietotekniikan avulla, joten se sopii paremmin käytettäväksi keskitetyissä rajavalvontajärjestelmissä, kuten ehdotetussa rajanylitystietojärjestelmässä (EES)
                  16
               .

               Neuvoston luvan saatuaan komissio aloitti neuvottelut kyseisten seitsemän maan (Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Brasilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ja Seychellit) kanssa tehtyjen viisumivapaussopimusten muuttamisesta.

               Neuvottelut Brasilian kanssa saatiin menestyksekkäästi päätökseen parafoimalla 31. lokakuuta 2017 sopimukset, joilla muutetaan kahta Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välistä diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden sekä tavallisen passin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevaa viisumivapaussopimusta. Sopimuspuolet ovat sopineet lyhytaikaisen oleskelun uuden määritelmän ja muiden teknisten yksityiskohtien (ks. jäljempänä) ottamisesta käyttöön. Muutoksilla ei ole kuitenkaan merkitystä matkustajan kannalta.

               Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon sopimusten johdanto-osassa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välinen sopimus Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen (jäljempänä ’sopimus’) muuttamisesta edellyttää molempien sopimuspuolten omia menettelyjään noudattaen antamaa hyväksyntää. Unionin osalta tämä edellyttää neuvostolta päätöksiä sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä.

               Tämä ehdotus esitetään neuvostolle, jotta se antaisi valtuutuksen sopimuksen allekirjoittamiseen.

               Kun käyttöön otetaan lyhytaikaisen oleskelun uusi, Schengenin rajasäännöstön muutoksen mukainen määritelmä, jonka perusteella lyhytaikaisen oleskelun käsitteen tulkinta on selkeää, sopimuksella varmistetaan oikeudellinen johdonmukaisuus sekä jäsenvaltioiden välinen yhdenmukaisuus.

               Ehdotuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus), 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               Niiden neljän valtion osalta, jotka osallistuvat Schengenin säännöstön ja yhteisen viisumipolitiikan täytäntöönpanoon, unionilla ei ole toimivaltaa muuttaa viisumivapaussopimuksia, jotka sitovat kyseisiä valtioita. Jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa Schengen-alueella sallitun oleskelun kestoa koskeviin säännöksiin ja niiden yhdenmukainen täytäntöönpano, sopimukseen sisällytetään yhteinen julistus, jossa todetaan, että toisaalta Brasilian ja toisaalta Islannin, Liechtensteinin, Norjan ja Sveitsin on suotavaa muuttaa voimassa olevia kahdenvälisiä viisumivapaussopimuksiaan vastaavasti.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla viisumivapaussopimusten neuvottelu kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               Lisäksi on huomattava, että jos yksi kansainvälisen sopimuksen sopimuspuolista on Euroopan unioni, jäsenvaltiot eivät voi itse panna mitään tällaisen sopimuksen muutosta täytäntöön. Siksi tarvitaan unionin tason toimia.

               •Suhteellisuusperiaate

               Tässä ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen asetetun tavoitteen saavuttamiseksi eli Brasilian liittotasavallan ja Euroopan unionin välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan voimassa olevan viisumivapaussopimuksen muuttamiseksi.

               3.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotus ei aiheuta lisäkustannuksia EU:n talousarvioon.

               4. JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Neuvosto antoi 9. lokakuuta 2014 neuvotteluohjeet, joissa komissio valtuutettiin aloittamaan neuvottelut Brasilian kanssa sopimuspuolten välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamisesta. Jäsenvaltioille tiedotettiin neuvottelujen etenemisestä viisumityöryhmän kokouksissa.

               5.LISÄTIEDOT

               •Neuvottelujen tulos

               Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeissa asettamat tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä sopimusluonnoksen.

               Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

               a. Oleskelun kesto

               Sopimuksessa määrätään sellaisten Euroopan unionin kansalaisten, joilla on voimassa oleva diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassi, ja sellaisten Brasilian kansalaisten, joilla on voimassa oleva diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassi, mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana (aiemmin enintään kolmen kuukauden ajaksi kuuden kuukauden jakson aikana siitä päivästä lukien, jona maan alueelle on tultu ensimmäisen kerran). Uutta määritelmää sovelletaan sopimuksen kaikissa osissa.

               b. Loppumääräys – sopimuksen soveltamisen keskeyttäminen (8 artiklan 4 kohta)

               Sopimuksessa muutetaan 8 artiklan 4 kohdan viimeistä virkettä seuraavasti: ”Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.” Kun tekstiin lisätään sanat ”ja jatkettava sopimuksen soveltamista”, sopimuksessa selvennetään, että viisumivapauden keskeyttäminen lopetetaan tosiasiallisesti, jos keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa. Tältä osin muutoksella saatetaan Brasilian liittotasavallan kanssa tehdyn, diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen sanamuoto yhdenmukaiseksi unionin vuosina 2015 ja 2016 allekirjoittamien kaikkien muiden viisumivapaussopimusten kanssa. Viisumityöryhmää kuultiin tästä muutoksesta 14. kesäkuuta 2016, eikä yksikään jäsenvaltio esittänyt vastalauseita.

               c. Yhteiset julistukset

               Sopimukseen on liitetty kaksi yhteistä julistusta, jotka koskevat

               - sitä, miten 90 päivän ajanjakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana olisi määriteltävä; ja

               - Islantia, Norjaa, Sveitsiä ja Liechtensteinia.

               e. Voimaantulo

               Sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuudennen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen ratifiointimenettelyjen päätökseen saattamisesta. Jotta voidaan taata oikeusvarmuus ja jotta matkustajat ymmärtävät määräykset ja noudattavat niitä, tarvitaan riittävän pitkä siirtymäaika. Kuuden kuukauden määräaika sopimuksen ratifioinnin päätökseen saattamisen jälkeen mahdollistaa sen, että matkustajat voivat saattaa loppuun lyhytaikaiset oleskelut, jotka lasketaan vielä kokonaan vanhan määritelmän mukaisesti, ennen kuin uusi lyhytaikaisen oleskelun määritelmä ja sen takautuvasti tarkasteltava 180 päivän viitejakso tulee voimaan.

               Sopimus ei vaikuta mihinkään muihin Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan voimassa olevan viisumivapaussopimuksen määräyksiin, ei myöskään sopimuksen alueelliseen soveltamisalaan.

               6.PÄÄTELMÄ

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto päättää sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja valtuuttaa puheenjohtajansa nimeämään yhden tai useamman henkilön, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.

               2018/0085 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 610/2013
                  17
                tehtiin horisontaalisia muutoksia unionin viisumi- ja rajasäännöstöön ja määriteltiin lyhytaikainen oleskelu siten, että se on enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               (2)Tämä uusi määritelmä olisi sisällytettävä Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan väliseen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevaan viisumivapaussopimukseen lyhytaikaista oleskelua koskevan unionin järjestelmän yhdenmukaistamiseksi.

               (3)Neuvosto antoi 9 päivänä lokakuuta 2014 komissiolle luvan aloittaa neuvottelut Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisestä sopimuksesta, jolla muutetaan Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välistä diplomaatti-, virka- ja virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevaa viisumivapaussopimusta (’sopimus’). Neuvottelut Brasilian kanssa saatiin menestyksekkäästi päätökseen parafoimalla sopimus 31 päivänä lokakuuta 2017.

               (4)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY
                  18
                mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (5)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  19
                mukaisesti. Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

               (6)Muutossopimus olisi allekirjoitettava, ja muutossopimukseen liitetyt julistukset olisi hyväksyttävä unionin puolesta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen (’sopimus’) muuttamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen sopimuksen allekirjoittaminen sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               Allekirjoitettavan sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta tähän päätökseen liitetyt julistukset.

               3 artikla

               Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jolla sopimuksen neuvottelijan nimeämä(t) henkilö(t) valtuutetaan allekirjoittamaan sopimus sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on hyväksytty.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (2)

                        EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19.

                     (3)

                        EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)

                        EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (5)

                        EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)

                        EUVL L 169, 30.6.2009, s. 1.

                     (7)

                        EUVL L 169, 30.6.2009, s. 23.

                     (8)

                        EUVL L 169, 30.6.2009, s. 9.

                     (9)

                        Brasilian kanssa EU on tehnyt kaksi sopimusta. Toinen koskee tavallisen passin haltijoita (EUVL L 255, 21.9.2012, s. 4) ja toinen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoita (EUVL L 66, 12.3.2011, s. 2).

                     (10)

                        EUVL L 169, 30.6.2009, s. 16.

                     (11)

                        EUVL L 169, 30.6.2009, s. 37.

                     (12)

                        EUVL L 169, 30.6.2009, s. 30.

                     (13)

                        Ks. sopimusten artiklat ”Tarkoitus” ja ”Oleskelun kesto”.

                     (14)

                        COM(2014) 468 final.

                     (15)

                        Neuvoston 9. lokakuuta 2014 antama päätös, joka koskee luvan antamista komissiolle aloittaa neuvottelut Euroopan unionin/yhteisön sekä Antigua ja Barbudan, Bahaman liittovaltion, Barbadosin, Brasilian liittotasavallan, Mauritiuksen tasavallan, Saint Kittsin ja Nevisin federaation ja Seychellien tasavallan kanssa tehtyjen lyhytaikaista oleskelua koskevien viisumivapaussopimusten muuttamiseksi.

                     (16)

                        COM(2016) 194 final.

                     (17)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 610/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006, Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, neuvoston asetusten (EY) N:o 1683/95 ja (EY) N:o 539/2001 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 767/2008 ja (EY) N:o 810/2009 muuttamisesta (EUVL L 182, 29.6.2013, s. 1).

                     (18)

                        Neuvoston päätös 2000/365/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.

                     (19)

                        Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel11.4.2018
            COM(2018) 176 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               LIITE

               Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välinen

               SOPIMUS

               Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamisesta

               EUROOPAN UNIONI

               ja

               BRASILIAN LIITTOTASAVALTA, jäljempänä ’Brasilia’,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionin ja Brasilian liittotasavallan välisen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen (jäljempänä ’sopimus’), joka tuli voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2011,

               PANEVAT MERKILLE, että sopimuspuolten kansalaiset, joilla on diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassi, ovat tyytyväisiä sopimuksen toimintaan,

               OTTAVAT HUOMIOON, että sopimukseen sisältyvä lyhytaikaisen oleskelun määritelmä (kolme kuukautta kuuden kuukauden jakson aikana siitä päivästä lukien, jona alueelle on tultu ensimmäisen kerran) ei ole riittävän täsmällinen ja että erityisesti ilmaus ”siitä päivästä lukien, jona alueelle on tultu ensimmäisen kerran” voi aiheuttaa epäselvyyksiä ja kysymyksiä,

               PITÄVÄT MIELESSÄ, että 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetulla asetuksella (EU) N:o 610/2013 tehtiin horisontaalisia muutoksia EU:n sisäiseen viisumi- ja rajasäännöstöön ja määriteltiin lyhytaikainen oleskelu seuraavasti: ”90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”,

               OTTAVAT HUOMIOON, että rajanylitystietojärjestelmä, jota Euroopan unioni on perustamassa, edellyttää, että käytössä on yhtenäinen ja selkeä lyhytaikaisen oleskelun määritelmä, jota sovelletaan kaikkiin kolmansien maiden kansalaisiin,

               HALUAVAT varmistaa, että matkailijat pääsevät kulkemaan sujuvasti sopimuspuolten rajanylityspaikkojen kautta,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan ja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 artikla

               Muutetaan sopimus tämän artiklan määräysten mukaisesti:

               (1)Korvataan 1 artiklassa ilmaus ”kolme kuukautta kuuden kuukauden jakson aikana” ilmauksella ”90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”.

               (2)Korvataan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti:

               ”Unionin kansalaiset, joilla on voimassa oleva diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassi, voivat oleskella Brasilian alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.”

               (3)Korvataan 4 artiklan 2 kohta seuraavasti:

               ”Brasilian kansalaiset, joilla on voimassa oleva diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassi, voivat oleskella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Tämä aika lasketaan siten, että mahdollista oleskelua jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella täysimääräisesti Schengenin säännöstöä, ei oteta huomioon.

               Brasilian kansalaiset, joilla on voimassa oleva diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassi, voivat oleskella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, riippumatta Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella oleskelun lasketusta kestosta.”

               (4)Korvataan 4 artiklan 3 kohdassa ilmaus ”kolmen kuukauden” ilmauksella ”90 päivän”.

               (5)Korvataan 8 artiklan 4 kohdan viimeinen virke seuraavasti:

               ”Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.”

               2 artikla

               Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia menettelyjään noudattaen, ja tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuudennen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen saattaneensa päätökseen edellä tarkoitetut menettelyt.

               Tehty […]ssa […] päivänä […]kuuta vuonna kaksituhattaseitsemäntoista kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

               Euroopan unionin puolesta

               Brasilian liittotasavallan puolesta

               YHTEINEN JULISTUS ISLANNISTA, NORJASTA, SVEITSISTÄ JA LIECHTENSTEINISTA

               On suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Brasilian viranomaiset muuttavat viipymättä voimassa olevia kahdenvälisiä diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoiden lyhytaikaista oleskelua koskevia viisumivapaussopimuksia tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ 90 PÄIVÄN JAKSO MINKÄ TAHANSA 180 PÄIVÄN JAKSON AIKANA

               Sopimuspuolet sopivat, että sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään 90 päivän jaksolla minkä tahansa 180 päivän jakson aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä 90:ää päivää minkään 180 päivän jakson aikana.

               Käsite ”minkä tahansa” tarkoittaa sitä, että olisi sovellettava liikkuvaa 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän ehto minkä tahansa 180 päivän jaksolla edelleen. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

               ________


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 17.5.2018
            COM(2018) 275 final
            2018/0130(COD)
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse aerodynamiikaltaan, energiatehokkuudeltaan ja turvallisuudeltaan parannettujen ohjaamojen enimmäispituutta koskevien erityissääntöjen täytäntöönpanon määräajasta

               PERUSTELUT

               1.
                     EHDOTUKSEN TAUSTA

               •
                     Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista 25 päivänä heinäkuuta 1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/53/EY
                  1
                muutettiin viimeksi 29 päivänä huhtikuuta 2015 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2015/719
                  2
               .

               Yksi direktiivin (EU) 2015/719 tavoitteista oli parantaa direktiivin soveltamisalaan kuuluvien moottoriajoneuvojen aerodynamiikkaa sallimalla poikkeus enimmäispituusrajoituksista tiettyjen edellytysten täyttyessä. Direktiivillä pyrittiin myös mukauttamaan lainsäädäntö tekniikan kehitykseen ja markkinoiden uusiin tarpeisiin sekä helpottamaan intermodaalikuljetusta.

               Poikkeus enimmäispituusrajoituksista myönnetään ajoneuvojen takaosaan asennettavien aerodynamiikkaa parantavien laitteiden
                  3
                osalta ja pyöristetympien ja aerodynaamisempien ohjaamojen käyttöönoton
                  4
                osalta.

               Tämä päätös koskee ajoneuvojen etuosaa eli ohjaamoja, joista säädetään direktiivillä (EU) 2015/719 muutetun direktiivin 96/53/EY 9 a artiklassa. Mainitussa artiklassa vahvistetaan useita edellytyksiä, muun muassa se, jonka mukaan ajoneuvon on täytettävä liitteessä I olevassa kohdassa 1.5 esitetyt kääntösädevaatimukset.

               Komissio totesi vaikutustenarvioinnissa
                  5
               , joka liittyy ehdotukseen direktiivin 96/53/EY muuttamiseksi
                  6
               , että poikkeuksien myöntäminen ajoneuvojen pituuden osalta –  kuten muutosdirektiivissä (EU) 2015/719 pohditaan – toisi merkittäviä parannuksia. Ajoneuvon takaosaan asennettavat aerodynaamiset laitteet ja pidemmät ohjaamot parantavat aerodynamiikkaa merkittävästi. Tällaiset ohjaamot parantaisivat myös näkyvyyttä, turvallisuutta ja työskentelymukavuutta kuljettajien kannalta sekä tarjoaisivat paremman suojan muille tienkäyttäjille.

               Komissio ei vaikutustenarvioinnissa ehdottanut pidempien ohjaamojen käyttöönoton lykkäämistä, mutta lainsäätäjät sisällyttivät kolmen vuoden pituisen lykkäyksen lopulliseen kompromissiin, joka ilmenee direktiivin (EU) 2015/719 9 a artiklan 3 kohdasta.

               Nykytilanteessa ja ottaen huomioon se, että maantieliikenteen hiilidioksidipäästöjen osuus on neljännes kaikista hiilidioksidipäästöistä EU:ssa ja että maantieliikenteen päästöjen arvioidaan kasvavan kuusi prosenttia vuosina 2015–2030, komissio katsoo, että pidempien ohjaamojen tuomia parannuksia olisi hyödynnettävä mahdollisimman pian. Asian tärkeys on vahvistettu komission ehdotuksessa, joka koskee raskaiden tavaraliikenteen ajoneuvojen hiilidioksidinormeja. Ehdotus on osa kolmatta liikkuvuuspakettia, jossa korostetaan erityisesti aerodynaamisten ohjaamojen merkitystä
                  7
               . Käytännössä raskaiden tavaraliikenteen ajoneuvojen tulevien hiilidioksidinormien noudattaminen edellyttää, että sovelletaan erilaisia teknologioita energiatehokkuuden parantamiseksi. Aerodynaamiset ohjaamot ovat kaikkein tehokkain keino vähentää ilmanvastusta.

               Voimassa olevaan lainsäädäntöön sisältyvä lykkäys kuitenkin estää valmistajia parantamasta ohjaamojen aerodynamiikkaa tavalla, joka mahdollistaisi raskaiden tavaraliikenteen ajoneuvojen tulevien hiilidioksidinormien noudattamisen. Lisäksi lykkäys on ristiriidassa innovointiperiaatteen ja paremman sääntelyn periaatteiden kanssa, koska se estää uusien teknologioiden ja konseptien kehittämisen.

               Siksi komissio ehdottaa, että lyhennetään direktiivin 95/53/EY 9 a artiklan 1 kohdassa vahvistettua voimaansaattamisen määräaikaa. Ehdotettu uusi 9 a artiklan 3 kohdan teksti jättäisi jäsenvaltioille riittävästi aikaa toteuttaa tarvittavat toimet.

               Tässä yhteydessä on otettu huomioon tämän päätöksen hyväksymiseen tarvittava aika.

               Ensinnäkin on mainittava, että 9 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tyyppihyväksyntäkehyksen muutos voidaan tehdä muuttamalla komission asetusta (EU) No 1230/2012
                  8
               , kuten kysymyksen tarkempi tarkastelu on osoittanut.  Asetusta (EU) N:o 1230/2012 muutetaan täytäntöönpanotoimenpiteellä yleisestä turvallisuudesta annetun asetuksen
                  9
                yhteydessä arviolta vuoden 2018 loppuun mennessä.  Tämä seikka otetaan huomioon uudessa määräajassa, joka esitetään tässä ehdotuksessa. Uudella määräajalla pyritään varmistamaan, että jäsenvaltioiden toimenpiteet, joilla direktiivin 96/53/EY 9 a artiklan 1 kohta saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, ovat sovellettavissa kutakuinkin samaan aikaan kuin komission asetuksen (EU) N:o 1230/2012 muutos.

               Toisekseen muutosten ei ole tarpeen tapahtua täsmälleen direktiivin 96/53/EY 9 a artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa järjestyksessä. Asianomaisten ajoneuvojen liikkuminen teillä edellyttää sekä muutosta tyyppihyväksyntäkehykseen että direktiivin 96/53/EY 9 a artiklan 1 kohdassa tarkoitettua muutosta. Jälkimmäisen muutoksen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei kuitenkaan sinänsä vaadi tyyppihyväksyntäkehyksen muuttamista ennakkoon. Riittää, että kansallisissa säännöissä vahvistetaan tyyppihyväksynnän olevan edellytys, kuten direktiivin 96/53/EY 9 a artiklan 1 kohdassa säädetään.

               Ehdotettu muutos on kokonaisuudessaan linjassa komission tekemän vaikutustenarvioinnin
                  10
                kanssa. Kuten edellä on mainittu, vaikutuksenarvioinnissa ei kuitenkaan pohdittu lainsäätäjien hyväksymää lykkäystä. Samasta syystä myöskään käsillä olevasta ehdotuksesta ei ole tarvetta toteuttaa vaikutustenarviointia.

               •
                     Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Tämä ehdotus on linjassa nykyisten raskaita tavaraliikenteen ajoneuvoja koskevien hiilidioksidinormitoimintalinjojen kanssa ja tukee niitä. Se on linjassa myös niiden nykyisten toimintalinjojen kanssa, joilla pyritään vähentämään onnettomuuksien ja kuolonuhrien määrää tieliikenteessä.

               Tällä ehdotuksella ainoastaan lykätään päivämäärää, josta lähtien jo direktiivissä (EU) 2015/719 säädettyjä aerodynamiikaltaan parempia ja/tai turvallisempia ohjaamoja voidaan käyttää. Tästä syystä ehdotuksella ei ole vaikutuksia intermodaalikuljetukseen eikä tieliikenteen vaihtoehtojen edistämisen yleiseen tavoitteeseen.

               •
                     Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Ehdotuksella edistetään suoraan Junckerin komission ensimmäistä poliittista painopistettä eli työpaikkoja, kasvua ja investointeja,
                     koska se antaa kuorma-autojen valmistajille ja varustetoimittajille mahdollisuuden innovoida ja valmistaa uusia raskaiden tavaraliikenteen ajoneuvojen malleja. Tällä ehdotuksella pyritään myös edistämään osaltaan energiaunionia ja ilmastotoimia koskevaa painopistettä vähentämällä raskaiden tavaraliikenteen ajoneuvojen päästöjä.

               2.
                     OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •
                     Oikeusperusta

               Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’SEUT’) 91 artiklan 1 kohta.

               •
                     Toissijaisuusperiaate

               Ehdotuksella pelkästään mukautetaan direktiivin 96/53/EY 9 a artiklan 3 kohdassa vahvistettua määräaikaa. Tällaisen mukautuksen voi tehdä ainoastaan unioni itse.

               Lisäksi sisämarkkinoiden vääristymät voidaan välttää ainoastaan sillä, että uusia sääntöjä ryhdytään soveltamaan kaikille samana päivänä. .

               •
                     Suhteellisuusperiaate

               Toimenpide-ehdotus on oikeassa suhteessa havaittuihin ongelmiin eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tarpeen niiden ratkaisemiseksi. Toimenpiteellä pelkästään mukautetaan direktiivin 96/53/EY 9 a artiklan 1 kohdassa säädettyä voimaansaattamisen määräaikaa. Se jättää jäsenvaltioille riittävästi aikaa toteuttaa tarvittavat toimet.

               •
                     Toimintatavan valinta

               Direktiiviä muutetaan tavallisesti samalla säädösmuodolla eli muutosdirektiivillä.

               Tässä tapauksessa muutos koskee kuitenkin ainoastaan jäsenvaltioille asetettua määräaikaa. Jäsenvaltiot eivät voi saattaa kyseistä muutosta sellaisenaan osaksi kansallista lainsäädäntöään. Sen vuoksi se olisi annettava päätöksen muodossa.

               3.
                     JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               Koska tätä ehdotusta varten ei ole tarpeen tehdä omaa vaikutustenarviointia, tässä ehdotuksessa viitataan komission aiemmin laatimaan vaikutustenarviointiin SWD(2013) 108 final

               4.
                     TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotetulla muutoksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon.

               5.
                     LISÄTIEDOT

               •
                     Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

               Ehdotuksen pääkohdat ovat seuraavat:

               Direktiivi 96/53/EY

               9 a artikla

               Voimassa olevassa 9 a artiklan 3 kohdassa säädetään, että aerodynaamiset ohjaamot otetaan käyttöön kolmen vuoden kuluttua päivästä, jona tyyppihyväksyntää koskeviin teknisiin vaatimuksiin tehdyt tarpeelliset muutokset on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä tai jona niitä on alettu soveltaa.

               Kyseistä artiklaa ehdotetaan muutettavaksi siten, että poistetaan kolmen vuoden pituinen lykkäys ja asetetaan lyhempi ja oikeasuhteisempi määräaika.

               2018/0130 (COD)

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse aerodynamiikaltaan, energiatehokkuudeltaan ja turvallisuudeltaan parannettujen ohjaamojen enimmäispituutta koskevien erityissääntöjen täytäntöönpanon määräajasta

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan 1 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

               ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon
                  11
               ,

               ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon
                  12
               ,

               noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista 25 päivänä heinäkuuta 1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/53/EY
                  13
                muutettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2015/719
                  14
                tarkoituksena vähentää energiankulutusta ja kasvihuonekaasupäästöjä, mukauttaa lainsäädäntö tekniikan kehitykseen ja markkinoiden muuttuviin tarpeisiin ja helpottaa intermodaalikuljetusta.

               (2)Moottoriajoneuvojen ohjaamoiden parannettu aerodynamiikka toisi ajoneuvojen energiatehokkuuteen merkittäviä parannuksia. Tätä parannusta ei kuitenkaan voitu tehdä direktiivissä 96/53/EY vahvistettujen enimmäispituusrajoitusten perusteella vähentämättä ajoneuvon kuljetuskapasiteettia. Siksi direktiivillä (EU) 2015/719 otettiin käyttöön poikkeus enimmäispituusrajoituksista.

               (3)Direktiiviin (EU) 2015/719 sisältyy myös kolmen vuoden pituinen lykkäys, joka koskee aerodynaamisten ohjaamojen käyttöönottoa ja alkaa päivästä, jona tyyppihyväksyntää koskeviin teknisiin vaatimuksiin tehdyt tarpeelliset muutokset on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä tai jona niitä on alettu soveltaa.

               (4)Jotta voitaisiin mahdollisimman pian konkretisoida parannukset, joita aerodynaamiset ohjaamot tuovat raskaiden tavaraliikenteen ajoneuvojen energiatehokkuudelle, kuljettajien kannalta paremmalle näkyvyydelle, turvallisuudelle ja työskentelymukavuudelle sekä muiden tienkäyttäjien turvallisuudelle, on tarpeen varmistaa, että tällaiset aerodynaamiset ohjaamot voidaan ottaa käyttöön ilman tarpeetonta viivästystä heti, kun tarvittavat tyyppihyväksyntää koskevat vaatimukset on otettu käyttöön.

               (5)Sen vuoksi neuvoston direktiiviä 96/53/EY olisi muutettava,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Korvataan neuvoston direktiivin 96/53/EY 9 a artiklan 3 kohta seuraavasti:

               ”3. Edellä olevaa 1 sovelletaan [XXX] alkaen [Julkaisutoimisto: lisätään päivämäärä, joka on neljä kuukautta tämän päätöksen voimaantulosta].”

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 235, 17.9.1996, s. 59.

                     (2)

                        EUVL L 115, 6.5.2015, s. 1.

                     (3)

                        Direktiivin 8 b artikla.

                     (4)

                        Direktiivin 9 a artikla.

                     (5)

                        SWD(2013) 108 final.

                     (6)

                        COM(2013) 195 final.

                     (7)

                        COM(2018) 284

                     (8)

                        Komission asetus (EU) N:o 1230/2012, annettu 12 päivänä joulukuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 661/2009 täytäntöönpanosta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen massojen ja mittojen tyyppihyväksyntävaatimusten osalta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta (EUVL L 353, 21.12.2012, s. 31).

                     (9)

                        Asetus (EU) N:o 661/2009.

                     (10)

                        SWD(2013) 108 final.

                     (11)

                        EUVL C […], […], s. […].

                     (12)

                        EUVL C […], […], s. […].

                     (13)

                        EYVL L 235, 17.9.1996, s. 59.

                     (14)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/719, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015, tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta (EUVL L 115, 6.5.2015, s. 1).