               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.1.2017
            COM(2017) 17 final
            2017/0011(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Schengenin tietojärjestelmää koskevien Schengenin säännöstön määräysten soveltamisesta Kroatian tasavallassa

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Kroatian liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn asiakirjan
                  1
                4 artiklan 2 kohdan mukaisesti tiettyjä Schengenin säännöstön määräyksiä sovelletaan Kroatiassa jo liittymispäivästä lähtien, kun taas toisia määräyksiä sovelletaan ainoastaan neuvoston tätä tarkoittavan päätöksen nojalla sen jälkeen kun on varmistettu, että tarvittavat edellytykset Schengenin säännöstön kaikkien osien soveltamiseksi ovat täyttyneet. Tämä varmistus tehdään Schengenin arviointimenettelyjen mukaisesti.

               Schengenin arviointimenettelyistä säädetään arviointi- ja valvontamekanismin perustamisesta Schengenin säännöstön soveltamisen varmistamista varten annetussa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1053/2013
                  2
               . Komissio on asetuksen mukaisesti laatinut Kroatian arviointeja varten monivuotisen arviointiohjelman vuosille 2014–2019
                  3
                ja vuotuisen arviointiohjelman  vuodelle 2016.

               Schengenin tietojärjestelmän, jäljempänä ’SIS-järjestelmä’, arviointi voidaan toteuttaa vasta kun järjestelmä on otettu käyttöön Kroatiassa. Sen vuoksi on tarpeen, että neuvosto antaa päätöksen, jonka mukaan SIS-järjestelmää koskevia Schengenin säännöstön määräyksiä aletaan soveltaa Kroatiassa.

               Neuvosto voi antaa tällaisen päätöksen vasta kun Kroatia on toteuttanut tekniset ja oikeudelliset järjestelyt, jotka tarvitaan SIS-tietojen käsittelemiseksi ja lisätietojen vaihtamiseksi. Myös tietosuojan on kuuluttava järjestelyjen piiriin. Niinpä Kroatiassa tehtiin Schengen-arviointi tietosuojan tason varmistamiseksi helmikuussa 2016. Sen jälkeen kun Schengenin komitea
                  4
                oli antanut myönteisen lausuntonsa 6. lokakuuta 2016, komission täytäntöönpanopäätöksellä
                  5
                hyväksyttiin arviointikertomus, jossa vahvistettiin, että tietosuojan taso oli hyväksyttävä.

               Lisäksi SIS II:n neuvoa-antava ryhmä
                  6
                vahvisti 5. syyskuuta 2016, että Kroatian kansallinen järjestelmä (N.SIS) oli teknisesti valmis integroitavaksi SIS-järjestelmään ja että Kroatian järjestelmä soveltui käyttötarkoitukseensa. Ryhmän lausunto perustui vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston (eu-LISA) laatiman testauksia koskevan tiivistelmäraportin (2016–093)
                  7
                tuloksiin. SIS II -komitea
                  8
                hyväksyi 15. syyskuuta 2016 saman testiraportin ja vahvisti, että Kroatia täytti SIS-järjestelmän käyttöönoton tekniset edellytykset.

               Näin ollen neuvosto voi vahvistaa päivämäärän, josta alkaen SIS-järjestelmää koskevia Schengenin säännöstön määräyksiä sovelletaan Kroatiassa. Tämän päätöksen voimaantulon myötä SIS-tietoja olisi voitava siirtää Kroatiaan. Komission olisi kyseisten tietojen käytön perusteella kyettävä varmistamaan Schengenin arviointimenettelyjen mukaisesti, että SIS-järjestelmää koskevia säännöksiä sovelletaan oikein Kroatiassa.

               SIS-järjestelmän käyttöön Kroatiassa kohdistuu tiettyjä rajoituksia siihen asti kun neuvosto on antanut päätöksen, jonka mukaan Schengenin säännöstöä sovelletaan Kroatiassa täysimääräisesti ja tarkastukset sisärajoilla poistetaan. Tällainen päätös annetaan vasta kun on varmistettu, että tarvittavat edellytykset Schengenin säännöstön kaikkien osien soveltamiseksi ovat täyttyneet Kroatiassa liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Tämän ehdotuksen tarkoituksena on saattaa voimaan SIS-järjestelmää koskevat säännökset Kroatiassa.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Tällä ehdotuksella on yhtymäkohtia Schengenin säännöstön tietosuojaa ja poliisiyhteistyötä koskeviin määräyksiin.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Kroatian liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn asiakirjan 4 artiklan 2 kohta.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Vuoden 2012 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaan Schengenin säännöstön määräyksiä, joita ei mainita saman artiklan 1 kohdassa, sovelletaan Kroatiassa ainoastaan neuvoston tätä tarkoittavan päätöksen nojalla.

               •Suhteellisuusperiaate

               Neuvoston asetuksen (EU) N:o 1053/2013 15 artiklan 2 kohta kuvastaa neuvoston erityistä toimivaltaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskevien unionin politiikkojen täytäntöönpanon vastavuoroisessa arvioinnissa.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ei sovelleta.

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Jäsenvaltiot antoivat tietosuojaa koskevasta arviointikertomuksesta myönteisen lausunnon Schengen-komiteassa 6. syyskuuta 2016 neuvoston asetuksen (EU) N:o 1053/2013 14 artiklan 5 kohdan ja 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Ei sovelleta.

               •Vaikutusten arviointi

                  Ei sovelleta.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ei sovelleta.

               •Perusoikeudet

                  Schengen-arvioinnissa kiinnitetään huomiota perusoikeuksien suojeluun Schengenin säännöstön soveltamisen yhteydessä.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ei sovelleta.

               5.LISÄTIEDOT

               Ei sovelleta.

               2017/0011 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Schengenin tietojärjestelmää koskevien Schengenin säännöstön määräysten soveltamisesta Kroatian tasavallassa

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Kroatian liittymisasiakirjan
                  9
                ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon
                  10
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Kroatian liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaan Schengenin säännöstön määräyksiä, joita ei tarkoiteta saman artiklan 1 kohdassa, sovelletaan Kroatiassa ainoastaan neuvoston tätä tarkoittavan päätöksen nojalla sen jälkeen kun sovellettavien Schengenin arviointimenettelyjen mukaisesti on varmistettu, että tarvittavat edellytykset Schengenin säännöstön kaikkien osien soveltamiseksi ovat täyttyneet Kroatiassa, mukaan lukien kaikkien Schengen-sääntöjen tehokas soveltaminen sovittujen yhteisten standardien ja perusperiaatteiden mukaisesti.

               (2)Sovellettavat Schengenin arviointimenettelyt määritellään neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1053/2013
                  11
               .

               (3)Tietosuojaa koskeva Schengen-arviointi toteutettiin Kroatiassa helmikuussa 2016. Komission täytäntöönpanopäätöksellä
                  12
                hyväksyttiin arviointikertomus, jossa vahvistettiin, että tarvittavat edellytykset Schengenin säännöstön soveltamiseksi tietosuojan alalla ovat täyttyneet Kroatiassa.

               (4)Komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/450
                  13
                1 artiklan 1 kohdan mukaisesti on varmistettu, että Kroatian kansallinen järjestelmä (N.SIS) on teknisesti valmis integroitavaksi Schengenin tietojärjestelmään, jäljempänä ’SIS-järjestelmä’.

               (5)Koska Kroatia on näin ollen toteuttanut tarvittavat tekniset ja oikeudelliset järjestelyt SIS-tietojen käsittelemiseksi ja lisätietojen vaihtamiseksi, neuvosto voi nyt vahvistaa päivämäärän, josta alkaen SIS-järjestelmää koskevia Schengenin säännöstön määräyksiä sovelletaan Kroatiassa.

               (6)Tämän päätöksen voimaantulon myötä SIS-tietoja olisi voitava siirtää Kroatiaan. Komission olisi kyseisten tietojen konkreettisen käytön perusteella kyettävä varmistamaan, että SIS-järjestelmää koskevia Schengenin säännöstön määräyksiä sovelletaan oikein Kroatiassa. Sen jälkeen kun on varmistettu, että tarvittavat edellytykset Schengenin säännöstön kaikkien osien soveltamiseksi ovat täyttyneet Kroatiassa, neuvoston olisi päätettävä tarkastusten poistamisesta sisärajoilla.

               (7)Olisi annettava erillinen neuvoston päätös päivämäärästä, jona sisärajatarkastukset Kroatian rajoilla poistetaan. SIS-järjestelmän käyttöä Kroatiassa olisi tietyiltä osin rajoitettava kyseisessä päätöksessä asetettuun päivämäärään asti.

               (8)Islannin ja Norjan osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa
                  14
                viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY
                  15
                1 artiklan G alakohdassa tarkoitettuun alaan.

               (9)Sveitsin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa
                  16
                Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan G alakohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY
                  17
                3 artiklan ja neuvoston päätöksen 2008/149/YOS
                  18
                3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

               (10)Liechtensteinin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen
                  19
                ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan G alakohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/349/EU
                  20
                3 artiklan ja neuvoston päätöksen 2011/350/EU
                  21
                3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.Schengenin tietojärjestelmää, jäljempänä ’SIS-järjestelmä’, koskevia, tämän päätöksen liitteessä tarkoitettuja Schengenin säännöstön määräyksiä sovelletaan [...]* [neuvosto vahvistaa päivämäärän] lähtien Kroatian tasavallan suhteissa Belgian kuningaskuntaan, Bulgarian tasavaltaan, Tšekin tasavaltaan, Tanskan kuningaskuntaan, Saksan liittotasavaltaan, Viron tasavaltaan, Helleenien tasavaltaan, Espanjan kuningaskuntaan, Ranskan tasavaltaan, Italian tasavaltaan, Latvian tasavaltaan, Liettuan tasavaltaan, Luxemburgin suurherttuakuntaan, Unkariin, Maltan tasavaltaan, Alankomaiden kuningaskuntaan, Itävallan tasavaltaan, Puolan tasavaltaan, Portugalin tasavaltaan, Romaniaan, Slovenian tasavaltaan, Slovakian tasavaltaan, Suomen tasavaltaan, Ruotsin kuningaskuntaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.

               2.Kuulutuksia, jotka määritellään neuvoston päätöksen 2007/533/YOS
                  22
                3 artiklan
                  1 kohdan a alakohdassa ja asetuksen (EY) N:o 1987/2006
                  23
                3 artiklan a alakohdassa, samoin kuin lisätietoja ja täydentäviä tietoja, joita tarkoitetaan mainitun neuvoston päätöksen 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa ja mainitun asetuksen 3 artiklan b ja c alakohdassa ja jotka liittyvät kuulutuksiin, voidaan [...]* [neuvosto vahvistaa päivämäärän] lähtien antaa Kroatian saataville mainitun päätöksen ja mainitun asetuksen säännösten mukaisesti.

               3.Kroatian on [...]* [neuvosto vahvistaa päivämäärän] lähtien kyettävä tallentamaan kuulutuksia ja täydentäviä tietoja SIS-järjestelmään, käyttämään SIS-tietoja ja vaihtamaan lisätietoja, jollei 4 kohdan säännöksistä muuta johdu.

               4.Siihen asti kun sisärajatarkastukset Kroatian rajoilla poistetaan,

               a)Kroatia ei ole velvollinen epäämään maahanpääsyä tai oleskelua sen alueella kolmansien maiden kansalaisilta, joista toinen jäsenvaltio on tehnyt kuulutuksen kyseisten henkilöiden maahantulon tai maassa oleskelun epäämiseksi asetuksen (EY) N:o 1987/2006 mukaisesti ja

               b)Kroatian on pidättäydyttävä tallentamasta kuulutuksia ja täydentäviä tietoja SIS-järjestelmään sekä vaihtamasta lisätietoja kolmansien maiden kansalaisista näiden maahantulon tai maassa oleskelun epäämiseksi asetuksen (EY) N:o 1987/2006 mukaisesti.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 112, 24.2.2012, s. 21.

                     (2)
                  EUVL L 295, 6.11.2013, s. 27.

                     (3)
                  Komission täytäntöönpanopäätös C(2014) 3683, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2014, monivuotisen arviointiohjelman laatimisesta vuosiksi 2014–2019 arviointi- ja valvontamekanismin perustamisesta Schengenin säännöstön soveltamisen varmistamista varten 7 päivänä lokakuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1053/2013 5 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin päätös on muutettuna 23 päivänä heinäkuuta 2015 annetulla komission täytäntöönpanopäätöksellä C(2015) 4827.

                     (4)
                  Neuvoston asetuksen (EU) N:o 1053/2013 21 artiklalla perustettu komitea.

                     (5)
                  Komission täytäntöönpanopäätös C(2016) 6870.

                     (6)
                  SIS II:n neuvoa-antava ryhmä perustettiin antamaan SIS II:n keskusjärjestelmää koskevaa asiantuntijatietoa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston (eu-LISA) hallintoneuvostolle. Neuvoa-antavassa ryhmässä ovat edustettuina jäsenvaltiot ja komissio. Neuvoa-antavien ryhmien toimintaa ja yhteistyötä koskevat menettelyt on vahvistettu hallintoneuvoston hyväksymässä eu-LISAn työjärjestyksessä.

                     (7)
                  Testit toteutettiin toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) integroituvia jäsenvaltioita tai siihen suoraan liittyviä kansallisia järjestelmiä huomattavasti muuttavia jäsenvaltioita koskevista testausvaatimuksista 16 päivänä maaliskuuta 2015 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen EU 2015/450 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti (päätös tiedoksiannettu numerolla C(2015) 1612).

                     (8)
                  Toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä
                     12 päivänä kesäkuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/533/YOS (EUVL L 205, 7.8.2007, s. 63) 67 artiklan ja toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1987/2006 (EUVL L 381, 28.12.2006, s. 4) 51 artiklan mukaisesti perustettu komitea.

                     (9)
                  EUVL L 112, 24.2.2012, s. 21.

                     (10)
                  EUVL C , , s. .

                     (11)
                  Neuvoston asetus (EU) N:o 1053/2013, annettu 7 päivänä lokakuuta 2013, arviointi- ja valvontamekanismin perustamisesta Schengenin säännöstön soveltamisen varmistamista varten ja toimeenpanevan komitean 16 päivänä syyskuuta 1998 pysyvän Schengenin arviointi- ja soveltamiskomitean perustamisesta tekemän päätöksen kumoamisesta (EUVL L 295, 6.11.2013, s. 27).

                     (12)
                  Komission täytäntöönpanopäätös C(2016) 6870.

                     (13)
                  Komission täytäntöönpanopäätös EU 2015/450, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2015, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) integroituvia jäsenvaltioita tai siihen suoraan liittyviä kansallisia järjestelmiä huomattavasti muuttavia jäsenvaltioita koskevista testausvaatimuksista (tiedoksiannettu numerolla C(2015) 1612).

                     (14)
                  EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36.

                     (15)
                  Neuvoston päätös 1999/437/EY, tehty 17 päivänä toukokuuta 1999, tietyistä Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä (EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31).

                     (16)
                  EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.

                     (17)
                  Neuvoston päätös 2008/146/EY, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1).

                     (18)
                  Neuvoston päätös 2008/149/YOS, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 50).

                     (19)
                  EUVL L 160, 18.6.2011, s. 21.

                     (20)
                  Neuvoston päätös 2011/349/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, erityisesti rikosasioita koskevan oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön osalta (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 1).

                     (21)
                  Neuvoston päätös 2011/350/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, siltä osin kuin kyse on tarkastusten poistamisesta sisärajoilta ja henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19).

                     (22)
                  Neuvoston päätös 2007/533/YOS, tehty 12 päivänä kesäkuuta 2007, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä (EUVL L 205, 7.8.2007, s. 63).

                     (23)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1987/2006, annettu 20 päivänä joulukuuta 2006, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä (EUVL L 381, 28.12.2006, s. 4).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.1.2017
            COM(2017) 17 final
            LIITE
            asiakirjaan
            ehdotus neuvoston päätökseksi
            Schengenin tietojärjestelmää koskevien Schengenin säännöstön määräysten soveltamisesta Kroatian tasavallassa

               LIITE

               Luettelo Kroatian liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista Schengenin säännöstön määräyksistä siltä osin kuin ne koskevat Schengenin tietojärjestelmää

               1.Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1986/2006
                  1
               , annettu 20 päivänä joulukuuta 2006, ajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä vastaavien jäsenvaltioiden yksiköiden pääsyn sallimisesta toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II).

               2.Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1987/2006
                  2
               , annettu 20 päivänä joulukuuta 2006, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä.

               3.Neuvoston päätös 2007/533/YOS
                  3
               , tehty 12 päivänä kesäkuuta 2007, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä.

                     (1)

                        EUVL L 381, 28.12.2006, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 381, 28.12.2006, s. 4.

                     (3)

                        EUVL L 205, 7.8.2007, s. 63.


Avis juridique important

|

51995PC0549

Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisen tutkimuskeskuksen Euroopan atomienergiayhteisöä varten toteutettavaksi tulevasta lisätutkimusohjelma (1996-1999)

Virallinen lehti nro C 073 , 13/03/1996 s. 0018

Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisen tutkimuskeskuksen Euroopan atomienergiayhteisöä varten toteutettavaksi tulevasta lisätutkimusohjelma (1996-1999) (96/C 73/07) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(95) 549 lopull. - 95/0284(CNS)(Komission esittämä 17 päivänä marraskuuta 1995)EUROPAAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 7 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua tieteen ja tekniikan komiteaa,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo, ettäisotooppilääketieteen kehittäminen Euroopan unionin alueella edistää unionin määrittelemää ihmisten terveyden suojelun tavoitetta ja edellyttää koereaktorien lisääntynyttä käyttöä lääketieteen tarkoituksiin,tieteen ja teknologian alan yhteisen politiikan yhteydessä tutkimusohjelma on yksi Euroopan atomienergiayhteisön käytettävissä olevista pääkeinoista ydinenergian turvallisen käytön edistämiseksi, jalisäohjelmaan käytettävät varat saadaan Alankomailta, Saksalta ja Ranskalta joko suoraan tai tutkimuslaitosten kanssa tehtyjen sopimusten kautta,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla Tutkimustarkoituksessa olevan suurvuoreaktorin (HFR) hyödyntämistä koskeva lisäohjelma, jäljempänä "ohjelma", jonka tavoitteet määritellään liitteessä I, hyväksytään neljän vuoden ajanjaksoksi 1 päivästä tammikuuta 1996.2 artikla Ohjelman toteuttamiseen tarvittavat kokonaisvarat arvioidaan 39,7 miljoonaksi ecuksi. Varojen jako esitetään liitteessä II.3 artikla Komissio, jota avustaa yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) hallintoneuvosto, vastaa ohjelman toteuttamisesta. Se käyttää tässä tarkoituksessa keskuksen palveluja.4 artikla Komissio päättää hallintoneuvoston toimintaperiaatteista.5 artikla 1. Komissio toimittaa vuosittain ennen huhtikuun 15 päivää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta.2. Kertomukseen liitetään hallintoneuvoston huomiot. Hallintoneuvosto voi myös komission välityksellä esittää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle erillisen kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanoon liittyvistä tekijöistä.6 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.LIITE I TIETEELLISET JA TEKNISET TAVOITTEET Ohjelman tarkoituksena on erityisesti1) Pettenin suurvuoreaktorin (HFR) luotettava toiminta; tähän toimintaan kuuluu laitoksen tavanomainen käyttö yli 250 päivänä vuodessa, polttoainekierron hallinta ja turvallisuuden ja laadun hallinta;2) reaktorin järkevä käyttö monilla aloilla, joita ovat esimerkiksi isotooppien tuotanto ja siihen liittyvät toiminnat, fissioreaktoreihin ja tulevaisuuden fuusioreaktoreihin tarkoitettujen aineiden säteilytestaus, neutronisovellukset kiinteän olomuodon fysiikan ja materiaalitieteiden tutkimuksessa, neutroniradiografia ainettarikkomattomana koemenetelmänä, joidenkin syöpämuotojen hoito neutronien avulla (boorineutronisieppaushoito, BNCT) ja siihen liittyvät tutkimukset.LIITE II VAROJEN JAKO Lisäohjelmaan käytettävät varat saadaan Alankomailta, Saksalta ja Ranskalta.>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

52001PC0732

Ehdotus: neuvoston päätös Kanariansaariin sovellettavasta AIEM-verojärjestelmästä  /* KOM/2001/0732 lopull. - CNS 2001/0284 */

Virallinen lehti nro 075 E , 26/03/2002 s. 0328 - 0332

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Kanariansaariin sovellettavasta AIEM-verojärjestelmästä(komission esittämä)PERUSTELUT1. Syrjäisimpien alueiden, joihin myös Kanariansaaret lasketaan, erityispiirteet tunnustettiin EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa. Näissä määräyksissä vahvistetaan kyseisiin alueisiin sovellettavien vaatimusten puitteet. Näin ollen vaikka EY:n perustamissopimuksen määräyksiä sovelletaan näihin alueisiin, [1] on syytä ottaa huomioon niiden taloudellinen, sosiaalinen ja rakenteellinen tilanne, jota vaikeuttavat perustamissopimuksessa määritetyt tekijät, joita ovat noiden alueiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä niiden taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista. Perustamissopimuksessa todetaan myös, että koska nämä ovat pysyviä tekijöitä ja niillä on yhteisvaikutuksia, ne haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä. Tältä pohjalta neuvostoa on kehotettu toteuttamaan erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on erityisesti määritellä ne edellytykset, joilla EY:n perustamissopimusta sovelletaan kyseisiin alueisiin. Tällaisia erityistoimenpiteitä voidaan toteuttaa etenkin veropolitiikassa. Niissä on otettava huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet ja rajoitukset heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. Kanariansaariin sovellettavat verotusta koskevat uudet toimenpiteet on siis sisällytettävä näihin puitteisiin.[1]  Espanjan liittymisasiakirjalla rajattiin veropolitiikassa EY:n perustamissopimuksesta johdetun oikeuden säännösten soveltaminen alueille, joihin kuuluu erityisesti Kanariansaaret. Säännöksiä sovelletaan erityisesti yhteiseen alv-järjestelmään, joka otettiin käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön lähentämisestä 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY ja muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 19 päivänä joulukuuta 1972 annetun neuvoston direktiivin 72/464/ETY nojalla (EYVL L 302, 15.11.1985, s. 1067).2. Perättäisten Eurooppa-neuvostojen [2], Euroopan parlamentin [3], alueiden komitean [4] sekä talous- ja sosiaalikomitean [5] hyväksymissä kannanotoissa tuodaan esiin näiden alueiden erityispiirteet ja korostetaan niiden haittoja sekä tarvetta toteuttaa EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja erityistoimenpiteitä, joilla pyritään tasoittamaan näitä haittoja, sekä kehotetaan komissiota esittämään viipymättä näitä toimenpiteitä.[2]  Kölnissä 4. kesäkuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 38 kohta, Lissabonissa 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 59 kohta, Feirassa 20. kesäkuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 53 kohta, Nizzassa 7., 8. ja 9. joulukuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät sekä Göteborgissa 15. ja 16. kesäkuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät.[3]  Euroopan parlamentin 24. huhtikuuta 1997 antama päätöslauselma Euroopan unionin syrjäisimpien alueiden kehitystä koskevista ongelmista (EYVL C 150, 19.5.1997, s. 62).[4]  Alueiden komitean 13. joulukuuta 2000 antama lausunto syrjäisimpien alueiden ongelmista, jotka liittyvät perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toimeenpanoon (EYVL C 144, 16.5.2001, s. 11).[5]  Talous- ja sosiaalikomitean 1. maaliskuuta 2001 antama lausunto ehdotuksesta neuvoston asetukseksi, joka koskee yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamista (EYVL C 139, 11.5.2001, s. 93).3. Komissio on 13. maaliskuuta 2000 antamassaan kertomuksessa [6] määrittänyt joukon erityistoimenpiteitä, jotka olisi toteutettava. Verotuksesta kertomuksessa todetaan, että EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa vaaditaan syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavia verotuksellisia erityistoimenpiteitä, joita on harkittava asianomaisten jäsenvaltioiden esittämien pyyntöjen pohjalta. Kertomuksessa todetaan myös, että on syytä tutkia joka tapausta varten, mitkä välineet soveltuvat parhaiten alueiden kehittämisen tavoitteisiin ja kyseisten alueiden saamaan tukeen, mukaan lukien verotukselliset poikkeustoimenpiteet, jotka voivat olla myös pitkäaikaisia.[6]  Komission 13. maaliskuuta 2000 antama kertomus perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toimeenpanoon tähtäävistä toimista syrjäisimmillä alueilla (KOM(2000) 147, lopullinen).4. Espanjan viranomaisten komissiolle 23. marraskuuta 1999 toimittamassa muistiossa harkittiin sellaisen neutraalina pidettävän veron käyttöönottoa, jossa otettaisiin huomioon tarve päästä Kanariansaarten tavaratuotannossa tietylle kehitystasolle.5. Espanja ilmoitti 25. heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä komissiolle näkökohdista, jotka koskivat Kanariansaarten sosioekonomista tilannetta kuvaavia tietoja ja uuden AIEM-veron (Arbitrio sobre los Importaciones y Entregas de Mercancías en las islas Canarias) sisältöä. AIEM-verolla olisi tarkoitus panna veropolitiikassa täytäntöön EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta ja korvata Espanjan 31. joulukuuta 2000 päättyvä tuotanto- ja tuontiverojärjestelmä (APIM). Espanja on tuon päivämäärän jälkeen täydentänyt komissiolle toimittamiaan tietoja ilmoittamalla etenkin tuolle uudelle verolle harkitsemastaan veroprosentista ja toimittamalla tietoja Kanariansaarten erityispiirteistä. Komissio on ryhtynyt tältä pohjalta arvioimaan veroesitystä.6. Koska Espanjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole voineet saattaa päätökseen näitä toimia ennen APIM-veron soveltamisjakson päättymistä, ne pyysivät yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin 26 päivänä kesäkuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1911/91 [7] säädetyn siirtymäkauden jatkamista. Näin ollen neuvosto antoi 30. toukokuuta 2001 asetusta (ETY) N:o 1911/91 muuttavan asetuksen (EY) N:o 1105/2001 [8], jolla jatkettiin asetuksen (ETY) N:o 1911/91 5 artiklan soveltamista 31. päivään joulukuuta 2001.[7]  EYVL L 171, 29.6.1991, s. 1[8]  EYVL L 151, 7.6.2001, s. 17. Koska Kanariansaaret eivät kuulu yhteisön alv-järjestelmään, siellä sovelletaan Kanariansaarten yleistä välillistä veroa (Impuesto General Indirecto Canario, IGIC) sekä tuotanto- ja tuontiveroa (APIM). Asetuksen (ETY) N:o 1911/91 5 artiklalla oikeutettu APIM-vero on välillinen ja aleneva, sitä sovelletaan Kanariansaarilla markkinoille tuleviin tai siellä tuotettuihin tuotteisiin ja siitä voidaan vapauttaa paikallisesti tuotetut tuotteet. Verosta vapauttamisen sallimista on pidetty välttämättömänä paikallisen tuotannon ja siten myös alueen sosioekonomisen kehityksen tukemiseksi. Siten Kanariansaarille on annettu edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 6 artiklan 4 kohdan nojalla oikeus soveltaa 31. joulukuuta 2000 asti saaristoveron erityistariffia (arbitrio insular - tarifa especial), jota sovelletaan yhteisön toisista osista tuotaviin tuotteisiin.AIEM-veroa on ehdotettu kannettavaksi sellaisista Kanariansaarilla tuotettujen tuotteiden toimituksista, joista niiden tuottajat vastaavat, sekä yhteisessä tullitariffinimikkeistössä samaan luokkaan kuuluvien samanlaisten tai samankaltaisten tuotteiden tuonnista. Maahantuotujen tuotteiden veroperusta on tullausarvo, ja Kanariansaarten tuottajien tuotteiden luovutuksen veroperusta on suorituksen kokonaismäärä. Paitsi APIM-verosta paikallisesti tuotetut tuotteet voidaan vapauttaa myös AIEM-verosta.8. Yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta 13 päivänä joulukuuta 1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2674/1999 [9] lykättiin APIM-veron alenevuutta sellaisten herkkien alojen osalta, joiden kohdalla veron poistaminen saattaisi johtaa jopa kyseisten alojen häviämiseen kokonaan. Tällaisia aloja ovat elintarvikkeiden, tupakan, kemianteollisuuden, paperiteollisuuden, tekstiiliteollisuuden ja metalliteollisuuden tuotteiden sekä muiden teollisuustuotteiden tuotantoalat. Antaessaan asetuksen neuvosto kehotti komissiota tutkimaan yhdessä Espanjan viranomaisten kanssa APIM-veron purkamisen lykkäämisen vaikutuksia kyseisiin talousaloihin ja etenkin APIM-veron lykkäämisen kohteena oleviin tuotteisiin. Neuvosto kehotti komissiota myös toimittamaan sille tarvittaessa tutkimustulosten perusteella laaditun ehdotuksen EY:n perustamissopimuksen perusteella toteutettaviksi toimiksi, jotta ei vaarannettaisi tiettyjä erityisen vaikutusalttiita paikallisia tuotantotoimia ja jotta samalla varmistettaisiin veron poistaminen tietyn ajan kuluessa. Tietyn ajan kuluessa tapahtuva veron poistaminen on tavoite, joka on vastedes liitettävä EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan perusteella toteutettaviin toimiin. Tuossa kohdassa määrätään pitkäaikaisista erityistoimenpiteistä, joilla on tarkoitus tasoittaa kyseisessä määräyksessä mainittuja esteitä.[9]  EYVL L 326, 18.12.1999, s. 39. Jotta voitiin arvioida Kanariansaarten sosioekonomista kehittämistä edistävien verotuksellisten toimien tarpeellisuutta, oli näin ollen syytä kohdistaa toimet näille aloille. Oli syytä myös tunnistaa Kanariansaarten talouden kohtaamat esteet Espanjan ehdottamien toimenpiteiden arvioimiseksi.10. Yksi Kanariansaarten talouden kohtaamista esteistä, joihin AIEM-veroesityksellä pyritään vastaamaan, on yleisluontoinen ja rakenteellinen. Näitä esteitä ovat matkailualan ylivoimainen asema alueen tulonlähteenä ja Kanariansaarten talouden riippuvuus matkailusta. Palveluala, jossa matkailulla on tärkein asema, edustaakin 75,57 prosenttia saaren BKT:stä. Teollisuuden osuus Kanariansaarten BKT:stä on hyvin vaatimaton, vain noin 7,85 prosenttia, ja vain 5 prosenttia, jos siihen ei lasketa energia- ja vedenkäsittelyalaa. Näin ollen Espanjan viranomaiset pyrkivät tuottavien toiminta-alojen monipuolistamiseen ja etenkin tuottavan teollisuustoiminnan kehittämiseen Kanariansaarilla. AIEM-vero on osoittautunut hyödylliseksi välineeksi, jolla mahdollistetaan alueen itsenäinen kehitys ja teollisuuden tuotantoalojen edistäminen. Kun Kanariansaarten välillistä veroa (IGIC) sovelletaan tosiasiallisesti poikkeuksetta kaikkiin alueella markkinoille tuleviin tuotteisiin, AIEM-vero sitä vastoin mahdollistaa paikallisen tuotannon tukemiseksi tehtävät verotukselliset muutokset ja edustaa kyseistä tuotantoa tukevaa toimenpidettä, joka on omiaan tasoittamaan edellä mainittuja erityisiä esteitä.11. Euroopan parlamentin julkaisemassa, saaristosijainnista aiheutuvia kustannuksia koskevassa tutkimuksessa [10] luodaan yleiskuva syrjäisen sijainnin tuomista esteistä. Saaristoalueiden syrjäinen sijainti estää sisämarkkinoiden tavoitteiden vastaisesti henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkumista. Riippuvuus tietyistä liikenteen muodoista, kuten ilma- ja meriliikenteestä, on kasvanut siksi, että niiden vapauttaminen on kesken ja ne ovat joka tapauksessa tehottomampia ja kalliimpia kuin maantie- ja rautatieliikenne tai Euroopan laajuiset verkot. Tämä yleinen este näkyy monina erityisinä, tuottavaan toimintaan vaikuttavina esteinä.[10]  European Parlement, REGI 111 EN, 200112. Myös alueen pienuus ja siten myös sen eristyneisyydestä johtuva markkinoiden pienuus on yksi epäsuotuisa tekijä. Matkailualalla esitetyistä vaatimuksista huolimatta Kanariansaarten tuottajat joutuvat toimimaan rajatulla alueella, jolla on asukkaita ainoastaan 1 600 000. Näitä haittapuolia pahentaa se, että tupakka-alaa lukuun ottamatta vienti on hyvin vaatimatonta tai sitä ei ole juuri ollenkaan valtaosalla teollisuuden aloista. Yrittäjät näkevät esteitä erityisesti kuljetusten saatavuuteen ja hintaan liittyvissä haitoissa sekä tästä johtuvasta eristyneisyydessä ja pitkissä tai epävarmoissa toimitusajoissa. Kaikessa tuottavassa toiminnassa vienti on kuitenkin välttämätöntä mittakaavaetujen toteutumiseksi.13. Alueen eristyneisyys ja pieni koko, jota pahentaa saariston hajanaisuus, synnyttävät korkeita tuotantokustannuksia, jolloin ei ole mahdollista tukea kilpailua tuontituottein.14. Korkeat tuotantokustannukset ovat sidoksissa etenkin raaka-aineisiin ja energiaan. Kanariansaaret ovat raaka-aineiden hankinnassa riippuvaisia kansainvälisistä viitehinnoista, ja raaka-aineiden kuljetukset tekevät niistä entistäkin kalliimpia. Näin ollen pitkien välimatkojen vuoksi on perustettava raaka-ainevarastoja, mikä merkitsee ylimääräistä talousrasitetta.15. Myös tuotantovälineiden hankkiminen ja ylläpito on vaikeaa, minkä vuoksi niihin on tehtävä aiempaa suurempia investointeja.16. Tuotantokustannuksia nostaa myös se, että alueen eristyneisyys synnyttää lisäkustannuksia mantereelta käsin tuotettavien erityispalvelujen hankinnoissa. Tällaisia palveluja ovat esimerkiksi varaosien korjaus- ja vastaanottopalvelut sekä yritysten henkilökunnan, johtohenkilöstön ja teknisen henkilöstön ammatilliset koulutuspalvelut.17. On syytä ottaa huomioon myös ympäristökustannukset, jotka saattavat nousta. Vaarallisten teollisuusjätteiden hävittämiskustannukset ovatkin muutamia tuotteita, kuten lasia, lukuun ottamatta korkeat kierrätyslaitosten puuttuessa. Jätteiden kuljettamisesta mantereelle aiheutuu yrityksille lisäkustannuksia, samoin kuin Kanariansaarten ulkopuolella käsiteltävien myrkyllisten jätteiden hävittämisestä.18. Lisäksi syrjäinen sijainti haittaa yritysten toiminnan edistämistä, johon pyritään esimerkiksi osallistumalla messuihin ja kongresseihin.19. Tuotteiden laajojen jakeluverkostojen puuttuminen pakottaa yritykset perustamaan varastoja, jotka niin ikään aiheuttavat lisäkustannuksia.20.Kanariansaarten markkinoiden pieni koko, niiden eristyneisyys ja riippuvaisuus ulkoisista resursseista pakottavat yritykset myös pitämään yllä huomattavaa tuotantokapasiteettia kysyntään vastatakseen, vaikka tuotantokapasiteetti on toisinaan suurempi kuin kysyntä Kanariansaarten markkinoilla. Se, että tuotantoyritykset joutuvat takaamaan erityistuotteiden valikoiman ja ylläpitämään siten lyhyitä tuotantosarjoja, estää mittakaavaetujen optimoinnin ja pakottaa yritykset pitämään yllä lisäkustannuksia synnyttävää ylikapasiteettia. Tällaiset vaikeudet johtuvat hyvin vähäisistä, jopa olemattomista, mahdollisuuksista käyttää alihankkijoita Kanariansaarten markkinoilla. Tästä ominaispiirteestä seuraa, että tuotantoyritykset joutuvat turvautumaan "ylivarastointiin".21. Näiden huomioiden lopuksi on todettava, että Kanariansaarten syrjäinen sijainti ja maantieteellinen hajanaisuus sekä alueen koon ja väestömäärän rajallisuus synnyttävät esteitä, joita ei pystytä poistamaan edes nykyaikaisilla viestintätekniikoilla: tällaisia esteitä ovat resurssien ja energiavarojen puuttuminen tai puute sekä raaka-aineiden ja kotimaisten markkinoiden ulkopuolisten myyntimarkkinoiden kaukainen sijainti.22. Yleisellä tasolla voidaan todeta, että maailmanmarkkinoiden globalisoitumistaipumus ei hyödytä Kanariansaarten yrityksiä. Tuotannon keskittymisenä ja siten tuotantoalojen erikoistumisena näkyvä globalisoituminen on johtanut siihen, että Kanariansaarten paikallinen tuotanto on alasta ja tuotteesta riippuen korvautunut vaihtelevissa määrin tuotteiden tuonnilla. Kanariansaarten markkinoiden on nähty houkuttelevan joitakin suuria ulkomaisia tuottajia, jotka ovat lisänneet jatkuvasti vientiään sinne. Tämä näkyy erityisen selkeästi tupakka-alalla, jolla paikallinen tuotanto on laskenut viime aikoina huomattavasti. Jos tähän lisätään vielä se, että paikalliselle tuotannolle on usein ominaista paikallisten yritysten riippuvuus toisistaan, kun alueella kaavaillaan vertikaalista yhdentymistä lähiaikoina, alan toiminnan siirtäminen muualle johtaa toiminnan menetyksiin muilla kyseistä alaa lähellä olevilla toiminta-aloilla.23. Espanjan viranomaiset ovat useiden tutkimusten pohjalta päätyneet loppupäätelmään, jonka mukaan suurille teollisuusyrityksille syrjäisestä sijainnista aiheutuvat kustannukset ovat jopa 8,3 prosenttia ja pienille ja keskisuurille tuotantoyrityksille 9,89 prosenttia. Tupakkatuotteiden osalta syrjäisestä sijainnista aiheutuvat kustannukset ovat espanjalaisviranomaisten arvioiden mukaan 29,47 prosenttia.24. Näiden tietojen perusteella 12. kesäkuuta 2001 tehdyssä ilmoituksessa esitellään luettelo (jossa on ilmoitettu myös veroprosentti, joka vaihtelee tuotteesta riippuen viidestä viiteentoista prosenttiin) teollisuustuotteista, joiden kohdalla harkitaan verosta vapauttamista paikallisen tuotannon edistämiseksi, ja luettelo teollisuustuotteista, joille ei ole määritetty veroprosenttia mutta joiden paikallisen tuotannon veroprosenttia alennettaisiin 15 prosenttia veropohjasta.25. Vapautuksen kohteena olevat teollisuustuotteet kuuluvat maatalous- ja kalastustuotteiden luokkaan, rakennustarvikkeisiin, kemianteollisuuden, metalliteollisuuden, elintarvike- ja juomateollisuuden, tupakkateollisuuden, tekstiili- ja nahkateollisuuden, rakennustarvikealan, paperiteollisuuden sekä graafisen taideteollisuuden ja kustannusalan tuotteisiin. Nämä alat vastaavat asetuksessa (EY) N:o 2674/1999 määriteltyjä herkkiä aloja, ja näiden eri alojen tuotteet vastaavat suurelta osin samassa asetuksessa herkiksi katsottuja tuotteita. Espanjan viranomaiset ovat määrittäneet näihin eri tuotteisiin sovellettavat veroprosentit sen tason mukaisesti, joka määrittyi asetuksen (ETY) N:o 1911/91 soveltamisesta vuonna 1996 ja sen soveltamiseksi annetuista säädöksistä sekä erityistariffin tasosta.26. On syytä erikseen mainita tupakkatuotteet, jotka muodostavat poikkeustapauksen. Kanariansaarilla voimakkaasti kehittynyt tupakkateollisuus on hiipunut erittäin voimakkaasti jo muutamia vuosia. Saaristoasemasta johtuvat edellä mainitut perinteiset esteet ovat yksi tupakan paikallisen tuotannon hiipumisen luonnollinen syy Kanariansaarilla. Kanariansaarille sijoittautuneiden yritysten usein tapahtuneet siirrot muualle sekä uusien markkinoiden ilmaantuminen ja kehittyminen Euroopan ulkopuolella ovat niin ikään talouden globalisoitumisen ja tuotannon keskittymisen tulos. Paikallisen tuotannon hiipuminen on johtanut siihen, että vuosina 1985-2000 työpaikoista hävisi 67 prosenttia. Maailman johtavien yritysten joukkoon laskettavien monikansallisten yritysten [11] tuotantopaikkoja on jouduttu toistuvasti siirtämään muualle tai sulkemaan. Paikallisen tuotannon laskusuuntaus on sitä paitsi ristiriidassa paikallisten markkinoiden kanssa, koska niillä myynti kasvoi jatkuvasti samana ajanjaksona. Tupakan myynnin kasvu johtuu tuottajien mukaan osaksi matkailijoiden tuomasta piristyksestä markkinoille. Tupakkatuotteiden vähittäismyyntihinta toimii edelleen selvänä houkuttimena Kanariansaarilla. Hintavertailu osoittaakin, että tupakkatuotteiden myyntihinta saarialueella on noin puolet alhaisempi Manner-Espanjan vastaavasta hinnasta. Tässä suhteessa on syytä huomata, että tupakkatuotteiden verotuksen, erityisesti IGIC:n, kasvu vuodesta 1995 ei ole hidastanut tupakkatuotteiden myyntiä, joka kasvoi jatkuvasti vastaavana aikana.[11]  Philip Morris, Britisch American Tobacco ja Japan Tobacco International.On syytä panna merkille myös, että näillä kasvavilla markkinoilla on voitu paikallisen tuotannon laskusta huolimatta säilyttää huomattava tarjonta sen ansiosta, että tuonti kasvoi 5 prosentista 32 prosenttiin vuosina 1992-2000.27. Kaikkien näiden edellä mainittujen seikkojen perusteella on perusteltua harkita tupakkateollisuudessa AIEM-veron huomattavaa nostamista APIM-veroon nähden. Verotustason nostaminen liittyy nimittäin suoranaisesti tavoitteeseen säilyttää tuottavan tuotannon taso Kanariansaarilla.28. On kuitenkin syytä muistaa vaatimus säilyttää sisämarkkinoiden yhtenäisyys sellaisena kuin EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan kriteereissä toimenpiteiden toteuttajia siihen kehotetaan. On kuitenkin huomautettava, että kaupankäynnillä on keskeinen sija tällä alalla. Tupakkatuotteiden tuonti Kanariansaarille on nimittäin kasvanut viime vuosina, vaikka Kanariansaarilla tuotetun tupakan viennin osuus on niin ikään huomattava. Tässä mielessä on muistettava, että nykyisin noin 76 prosenttia Kanariansaarten tupakkatuotannosta on tarkoitettu vientiin, ja siitä vain 24 prosenttia suuntautuu sen omille markkinoille. Lukujen vertailu osoittaa, että Kanariansaarten viennin volyymi on kasvanut vuodesta 1995, mutta tuonnin volyymi kasvaa suhteessa vielä enemmän. Tämä merkitsee, että näillä kasvavilla markkinoilla paikallisella tuotannolla ei voida kattaa kaikkia tarpeita. Nämä tiedot tukevat väitettä, jonka mukaan tarvitaan sellaista AIEM-veroa, joka toimisi riittävänä kannustimena paikallisen tuotannon ylläpitämiseksi tai tehostamiseksi ottamalla huomioon kaupankäynnin merkittävä sija alalla.29. Sitä vastoin Kanariansaarten viranomaisten muotoilemassa alustavassa ehdotuksessa esitetty 45 prosentin veroaste tuntuu liian suurelta, kun otetaan huomioon, että siitä voidaan kokonaan vapauttaa paikallinen tuotanto, ja se, että paikalliset tuottajat hyötyvät enemmän suhteessa muihin tuottajiin mahdollisuudesta tuoda jalostamatonta ja puolijalostettua tupakkaa 20 000 tonniin saakka vuodessa. Siksi on ehdotettu kaikkia muita tuotteita selkeästi korkeampaa veroprosenttia, joka ei kuitenkaan ylittäisi 25:tä prosenttia.30. Muille tuotteille varatussa kohtelussa on yhdistettävä EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan ja 90 artiklan sekä sisämarkkinoiden yhtenäisyyden vaatimukset. Näin ollen tämä edellyttää rajoittumista ehdottoman välttämättömiin ja haluttuihin tavoitteisiin nähden kohtuullisiin toimenpiteisiin ottamalla huomioon syrjäisestä sijainnista aiheutuvat esteet. Ehdotetun yhteisön tukikehyksen soveltamisala käsittää siten niiden herkkien tuotteiden luettelon, joille Kanariansaarten viranomaiset ovat valtuutettuja vahvistamaan veroprosentin, jonka enimmäismäärät määritetään tämän päätösehdotuksen perusteella, ja myöntämään kokonaisia tai osittaisia vapautuksia silloin, kun kyseessä ovat paikallisen teollisuustoiminnan tuloksena syntyneet tuotteet. On kuitenkin itsestään selvää, että alueelliset ja kansalliset viranomaiset ovat vastuussa toimenpiteiden toteuttamisesta. Siten yhteisön tukikehyksessä vahvistetut veroprosentit edustavat näiden tuotteiden kohdalla enimmäismääriä. Alueelliset ja kansalliset viranomaiset voivat tarpeista riippuen muuttaa veroprosentteja enimmäisprosenttien muodostaman haarukan sisällä. Sama koskee luvallisia vapauttamisia. Vapautus voi olla kokonainen, mutta Espanjan viranomaiset voivat pitää osittaista vapauttamista tarkoituksenmukaisempana vaihtoehtona joidenkin tuotteiden kohdalla. Yhteisön tukikehykseen sisältyviä veroprosentteja ja vapautuksia pitää tulkita rajoitettuina oikeuksina, joiden osalta kansalliset ja alueelliset viranomaiset voivat toteuttaa paikalliselle tuotannolle välttämättömiä tukitoimenpiteitä. Näiden vapauttamisten lisäksi ei voida sulkea pois myöskään mahdollisuutta soveltaa perustamissopimuksen valtiontukien valvontaa koskevia 87 ja 88 artiklaa.31. Kansalliset ja alueelliset viranomaiset voivat vastaavasti soveltaa sopivaksi katsomaansa veroprosenttia kaikkiin tuotteisiin, jotka eivät kuulu tämän päätösehdotuksen soveltamisalaan ja erityisesti aiemmin ei-herkiksi laskettuihin tuotteisiin, voimatta kuitenkaan myöntää etua paikalliselle tuotannolle. Komissio nimittäin katsoo, ettei EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta salli Espanjan viranomaisten esittämää yleistä 15 prosentin alennusta veropohjasta kaikkien niiden tuotteiden kohdalla, jotka eivät kuulu tuotteisiin, jotka voidaan vapauttaa kyseisestä verosta kokonaan tai osittain.32. Tämän päätösehdotuksen soveltamisalaan kuuluvien herkkien tuotteiden luetteloa voidaan mukauttaa muuttuvien tarpeiden mukaisesti. Tällöin Espanjan viranomaisten on ilmoitettava mukautuksista komissiolle, joka kehottaa tarvittaessa neuvostoa muuttamaan päätöksen soveltamisalaa.33. Kanariansaarten sosioekonomista kehittämistä koskevista tukitavoitteista on aiheellista korostaa, että kansalliset viranomaiset soveltavat täysin laillisesti toimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä veron tarkoituksenmukaisuuden ja verotulojen varaamisen periaatetta. Kansalliset viranomaiset ovatkin tarkentaneet, miten alueelliset viranomaiset ovat käyttäneet AIEM- ja IGIC-veroista saatavia tuloja. On harkittu erityisen säännöksen sisällyttämistä AIEM-veroa koskevaan lainsäädäntöehdotukseen. Säännöksellä vahvistettaisiin kyseisen veron tarkoituksenmukaisuus ottamalla huomioon, että verotulot olisi tarkoitus integroida osaksi Kanariansaarten talous- ja verojärjestelmää, ja ottamalla käyttöön laillinen velvoite, jonka mukaan tällaiset tulot varattaisiin Kanariansaarten taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämisstrategiaan paikallisen toiminnan edistämiseksi.34. Tällä päätösehdotuksella vahvistettu verojärjestelmä olisi pitkäaikainen komission aiemmin tekemien ilmoitusten mukaisesti. Sen kestoksi vahvistetaan kymmenen vuotta. Ehdotetusta järjestelmästä on syytä kuitenkin laatia arvio viiden vuoden sisällä. Näin ollen voimassa olevasta järjestelmästä on määrä laatia arvio, ja päätösehdotusta voidaan tarvittaessa mukauttaa tämän arvion pohjalta.Kommentteja artikloista1 artiklaEspanjan viranomaiset valtuutetaan tällä määräyksellä soveltamaan 31. joulukuuta 2011 asti Kanariansaarilla markkinoille tuleviin tai siellä tuotettuihin tuotteisiin sovellettavaa veroa (AIEM), jonka veroprosentit määritellään 2 artiklassa, ja soveltamaan 3 artiklan nojalla kokonaisia tai osittaisia vapautuksia silloin, kun kyseessä ovat paikallisen teollisuustoiminnan tuloksena syntyneet tuotteet.2 artiklaTällä määräyksellä vahvistetaan enimmäisveroprosentit, joita Espanjan viranomaiset ovat oikeutettuja määräämään liitteessä I tarkoitetuille tuotteille. Espanjan viranomaiset voivat tarpeista riippuen muuttaa veroprosentteja näiden enimmäisprosenttien muodostaman haarukan sisällä. Tämän määräyksen nojalla määritellyt enimmäisprosentit eivät sido Espanjan viranomaisia liitteeseen I kuulumattomien tuotteiden kohdalla.3 artiklaEspanjan viranomaiset valtuutetaan tällä määräyksellä myöntämään kokonaisia tai osittaisia vapautuksia AIEM-verosta liitteessä I luetelluille rajalliselle määrälle tuotteita. Kokonaiset vapautukset sallitaan, mutta kyseessä on 2 artiklassa tarkoitettujen veroprosenttien tavoin rajoitetuista oikeuksista. Espanjan viranomaiset voivat nimittäin pitää osittaista vapauttamista tarkoituksenmukaisempana vaihtoehtona joidenkin tuotteiden kohdalla Liitteeseen I kuulumattomiin tuotteisiin Espanjan viranomaiset voivat soveltaa sopivaksi katsomaansa veroprosenttia voimatta kuitenkaan myöntää etua paikalliselle tuotannolle.4 artiklaTässä määräyksessä määrätään mahdollisuudesta mukauttaa viiden vuoden sisällä yhteisön tukikehystä ehdotuksella, jonka komission on määrä toimittaa neuvostolle sellaisen arviointikertomuksen pohjalta, jonka Espanjan viranomaiset ovat velvollisia toimittamaan komissiolle, jotta voidaan arvioida toteutettujen toimien vaikutusta ja niiden osuutta paikallisen taloudellisen toiminnan edistämisessä tai säilyttämisessä.5 artiklaTässä artiklassa määrätään päätöksen voimaantuloa ja sovellettavuutta koskevista toimenpiteistä. Jatkuvuuden takaamiseksi päätöksen soveltamista koskevaksi päivämääräksi vahvistetaan 1. tammikuuta 2002.2001/0284 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Kanariansaariin sovellettavasta AIEM-verojärjestelmästäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 299 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [12],[12]  EYVL , , s. .ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [13],[13]  EYVL , , s. .ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [14],[14]  EYVL , , s. .ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon [15],[15]  EYVL , , s. .sekä katsoo seuraavaa:(1) EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti sen määräyksiä sovelletaan syrjäisimpiin alueisiin ja siten myös Kanariansaariin, mutta kun otetaan huomioon Kanariansaarten taloudellinen, sosiaalinen ja rakenteellinen tilanne, jota vaikeuttavat niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto, niiden taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista sekä se, että koska nämä ovat pysyviä tekijöitä ja niillä on yhteisvaikutuksia, ne haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä.(2) Näin ollen on aiheellista toteuttaa erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on erityisesti määritellä ne edellytykset, joilla EY:n perustamissopimusta sovelletaan kyseisiin alueisiin. Tällaisia erityistoimenpiteitä voidaan toteuttaa veropolitiikassa, ja niissä on otettava huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet ja rajoitukset heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. Eurooppa-neuvosto [16], Euroopan parlamentti [17], alueiden komitea [18] sekä talous- ja sosiaalikomitea [19] ovat useaan otteeseen korostaneet tarvetta toteuttaa tällaisia erityistoimenpiteitä.[16]  Kölnissä 4. kesäkuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 38 kohta, Lissabonissa 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 59 kohta, Feirassa 20. kesäkuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 53 kohta, Nizzassa 7., 8. ja 9. joulukuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät sekä Göteborgissa 15. ja 16. kesäkuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät.[17]  Euroopan parlamentin 24. huhtikuuta 1997 antama päätöslauselma Euroopan unionin syrjäisimpien alueiden kehitystä koskevista ongelmista (EYVL C 150, 19.5.1997, s. 62).[18]  Alueiden komitean 13. joulukuuta 2000 antama lausunto syrjäisimpien alueiden ongelmista, jotka liittyvät perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toimeenpanoon (EYVL C 144, 16.5.2001, s. 11).[19]  Talous- ja sosiaalikomitean 1. maaliskuuta 2001 antama lausunto ehdotuksesta neuvoston asetukseksi, joka koskee yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamista (EYVL C 139, 11.5.2001, s. 93).(3) Verotuksessa toteutettavien erityistoimenpiteiden on perustuttava kyseisten alueiden alueellista kehittämistä ja tukemista koskeviin tavoitteisiin parhaiten soveltuviin välineisiin sekä pitkäaikaisiin, verovapautuksia salliviin verotuksellisiin toimenpiteisiin siten, että noudatetaan yhteisön oikeuden ja sisämarkkinoiden yhtenäisyyden kriteereitä sikäli kuin tällaiset toimenpiteet ovat välttämättömiä ja kohtuullisia haluttuihin tavoitteisiin nähden.(4) Kanariansaariin sovellettava välillisen veron järjestelmä muodostuu useista veroista, joita ovat: Kanariansaarten yleinen välillinen vero Impuesto General Indirecto Canario (IGIC) ja tuotanto- ja tuontivero l' Arbitrio sobre la Producción y sobre las Importaciónes (APIM), jota on oikeus soveltaa 31. joulukuuta 2001 asti yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin 26 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1911/91 [20] 5 artiklan nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna 13 päivänä joulukuuta 1999 annetulla asetuksella (EY) N:o 2674/1999 [21], jolla lykättiin APIM-veron alenevuutta tiettyjen herkiksi katsottavien tuotteiden osalta, ja jatkettuna asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta 30. toukokuuta 2001 annetulla asetuksella (EY) N:o 1105/2001 [22].[20]  EYVL 171, 29.6.1991, s. 1[21]  EYVL L 326, 18.12.1999, s.3[22]  EYVL L 151, 7.6.2001, s. 1(5) Antaessaan asetuksen (EY) N:o 2674/1999 neuvosto kehotti komissiota tutkimaan yhdessä Espanjan viranomaisten kanssa APIM-veron purkamisen lykkäämisen vaikutuksia kyseisiin talousaloihin ja etenkin APIM-veron lykkäämisen kohteena oleviin tuotteisiin. Neuvosto kehotti komissiota myös toimittamaan sille tarvittaessa tutkimustulosten perusteella laaditun ehdotuksen EY:n perustamissopimuksen perusteella toteutettaviksi toimiksi, jotta ei vaaranneta tiettyjä erityisen vaikutusalttiita paikallisia tuotantotoimia ja jotta samalla varmistetaan veron poistaminen tietyn ajan kuluessa. Tietyn ajan kuluessa tapahtuva veron poistaminen on tavoite, joka on vastedes liitettävä EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan perusteella toteutettaviin toimiin. Tuossa kohdassa määrätään pitkäaikaisista erityistoimenpiteistä, joilla on tarkoitus tasoittaa kyseisessä määräyksessä mainittuja esteitä.(6) Espanjan viranomaiset ilmoittivat komissiolle EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan perusteella 25. heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellään uuden AIEM-nimisen veron (Arbitrio sobre los Importaciones y Entregas de Mercancías en las islas Canarias) sisällöstä. AIEM-veroa on ehdotettu kannettavaksi sellaisista Kanariansaarilla tuotettujen tuotteiden toimituksista, joista niiden tuottajat vastaavat, sekä yhteisessä tullitariffinimikkeistössä samaan luokkaan kuuluvien samanlaisten tai samankaltaisten tuotteiden tuonnista. Maahantuotujen tuotteiden veroperusta on tullausarvo, ja Kanariansaarten tuottajien tuotteiden luovutuksen veroperusta on suorituksen kokonaismäärä. Paitsi APIM-verosta paikallisesti tuotetut tuotteet voidaan vapauttaa myös AIEM-verosta. Komissio on ryhtynyt arvioimaan tätä veroesitystä suhteessa niihin sitoumuksiin, joita se teki neuvostolle antaessaan asetuksen (EY) N:o 2674/1999, ja Kanariansaarten teollisuustuotantoon kohdistuviin esteisiin.(7) Tunnistettuihin esteisiin kuuluvat ensinnäkin palvelualan ja etenkin matkailun ylivoimainen asema alueen tulonlähteenä, Kanariansaarten talouden riippuvuus matkailusta sekä teollisuusalan vähäinen osuus Kanariansaarten BKT:stä. Tässä suhteessa AIEM-vero näyttäisi palvelevan tavoitetta, joka koskee Kanariansaarten teollisuustuotantoalojen itsenäistä kehittymistä ja saaren talouden monipuolistamista.(8) Lisäksi on todettu, että saaren syrjäinen sijainti estää henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta. Riippuvuus tietyistä liikenteen muodoista, kuten ilma- ja meriliikenteestä, on kasvanut siksi, että niiden vapauttaminen on kesken. Tuotantokustannukset ovat kasvaneet, koska kyseiset liikenteen muodot ovat tehottomampia ja kalliimpia kuin maantie- ja rautatieliikenne tai Euroopan laajuiset verkot.(9) Syrjäisestä sijainnista seuraa, että tuotannon kustannuksia nostavat myös alueen raaka-aine- ja energiariippuvuus, varastojen perustamisen välttämättömyys ja tuotantovälineiden hankinnassa ilmenevät vaikeudet.(10) Markkinoiden pieni koko ja vientitoiminnan kehittymättömyys, saaren maantieteellinen hajanaisuus ja eriytettyjen mutta volyymiltään rajallisten tuotantolinjojen ylläpidon välttämättömyys pienten markkinoiden tarpeiden tyydyttämiseksi rajoittavat mittakaavaetujen toteuttamismahdollisuuksia.(11) Erityispalvelujen ja ylläpitopalvelujen saanti sekä yritysten johtohenkilöstön ja teknisen henkilöstön ammatilliset koulutuspalvelut osoittautuvat usein rajallisiksi tai kalliiksi, samoin kuin yritystoiminnan edistäminen Kanariansaarten ulkopuolisilla markkinoilla. Lisäksi rajalliset jakelukanavat johtavat ylivarastointiin.(12) Ympäristöalalla teollisuusjätteiden hävittäminen ja myrkyllisten jätteiden käsittely nostavat ympäristökustannuksia. Kustannukset ovatkin muutamia tuotteita lukuun ottamatta korkeat kierrätyslaitosten puuttuessa ja siksi, että jätteitä joudutaan kuljettamaan mantereelle tai koska myrkyllisiä jätteitä joudutaan käsittelemään Kanariansaarten ulkopuolella.(13) Yleisellä tasolla voidaan sanoa, että tuotannon keskittymisenä ja siten tuotantoalojen erikoistumisena näkyvä maailmanmarkkinoiden nykyinen globalisoitumistaipumus ei hyödytä Kanariansaarten yrityksiä samassa suhteessa kuin vähemmän eristyneillä ja suuremmilla markkinoilla toimivia yrityksiä. Tämä on johtanut siihen, että Kanariansaarten paikallinen tuotanto on alasta ja tuotteesta riippuen asteittain ja vaihtelevassa määrin korvautunut tuotteiden tuonnilla. Jos tähän lisätään vielä se, että paikalliselle tuotannolle on usein ominaista paikallisten yritysten riippuvuus toisistaan, kun alueella kaavaillaan vertikaalista yhdentymistä lähiaikoina, alan toiminnan siirtäminen muualle johtaa toiminnan menetyksiin muilla kyseistä alaa lähellä olevilla toiminta-aloilla.(14) Näiden tietojen ja Espanjan viranomaisten toimittaman ilmoituksen perusteella on syytä oikeuttaa sellaisiin teollisuustuotteisiin sovellettavan veron toteuttaminen, joiden osalta voidaan harkita verosta vapauttamista paikallisen tuotannon edistämiseksi.(15) On kuitenkin syytä yhdistää EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan ja 90 artiklan sekä yhteisön oikeuden ja sisämarkkinoiden yhtenäisyyden vaatimukset. Näin ollen tämä edellyttää rajoittumista ehdottoman välttämättömiin ja haluttuihin tavoitteisiin nähden kohtuullisiin toimenpiteisiin ottamalla huomioon syrjäisestä sijainnista aiheutuvat esteet. Ehdotetun yhteisön tukikehyksen soveltamisala käsittää siten niiden herkkien tuotteiden luettelon, joille Kanariansaarten viranomaiset ovat oikeutettuja vahvistamaan veroprosentin, jonka enimmäismäärät määritetään neuvoston päätöksellä, ja myöntämään kokonaisia tai osittaisia vapautuksia silloin, kun kyseessä ovat paikallisen teollisuustoiminnan tuloksena syntyneet tuotteet.(16) Vapautuksen kohteena olevat teollisuustuotteet kuuluvat maatalous- ja kalastustuotteiden luokkaan, rakennustarvikkeisiin, kemianteollisuuden, metalliteollisuuden, elintarvike- ja juomateollisuuden, tupakkateollisuuden, tekstiili- ja nahkateollisuuden, rakennustarvikealan, paperiteollisuuden sekä graafisen taideteollisuuden ja kustannusalan tuotteisiin. Nämä alat ja tuotteet vastaavat suurelta osin asetuksessa (EY) N:o 2674/1999 herkiksi luokiteltuja aloja ja tuotteita. Näitä vapautuksia toteutettaessa sovelletaan tämän päätöksen määräyksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan määräysten mahdollista soveltamista.(17) Kyseessä oleville teollisuustuotteille harkittava enimmäisveroprosentti vaihtelee tuotteesta riippuen viidestä viiteentoista prosenttiin. Eri tuotteisiin sovellettavat veroprosentit vastaavat espanjalaisviranomaisten mukaan sitä APIM-veroa, joka oli seurausta asetuksen (ETY) N:o 1911/91 soveltamisesta vuonna 1996 ja sen soveltamiseksi annetuista säädöksistä sekä erityistariffin tasosta.(18) Valmiisiin tupakkatuotteisiin sovellettava veroprosentti on kuitenkin korkeampi, koska tupakka-ala muodostaa poikkeustapauksen. Kanariansaarilla voimakkaasti kehittynyt tupakkateollisuus on nimittäin hiipunut erittäin voimakkaasti jo muutamia vuosia. Saaristoasemasta johtuvat edellä mainitut esteet ovat yksi tupakan paikallisen tuotannon hiipumisen luonnollinen syy Kanariansaarilla. Kanariansaarille sijoittautuneiden yritysten usein tapahtuneet siirrot muualle sekä uusien markkinoiden ilmaantuminen ja kehittyminen Euroopan ulkopuolella ovat niin ikään talouden globalisoitumisen ja tuotannon keskittymisen tulos. Paikallisen tuotannon hiipuminen on johtanut siihen, että vuosina 1985-2000 työpaikoista hävisi 67 prosenttia. Maailman johtavien yritysten joukkoon laskettavien monikansallisten yritysten tuotantopaikkoja on jouduttu toistavasti siirtämään muualle tai sulkemaan.(19) Paikallisen tuotannon laskusuuntaus on sitä paitsi ristiriidassa paikallisten markkinoiden kanssa, koska niillä myynti kasvoi jatkuvasti samana ajanjaksona. Tupakan myynnin kasvu johtuu tuottajien mukaan osaksi matkailijoiden tuomasta piristyksestä markkinoille. Tupakkatuotteiden vähittäismyyntihinta toimii edelleen selvänä houkuttimena Kanariansaarilla. Hintavertailu osoittaakin, että tupakkatuotteiden myyntihinta saarialueella on noin puolet alhaisempi Manner-Espanjan vastaavasta hinnasta. Tupakkatuotteiden verotuksen, erityisesti IGIC:n, kasvu vuodesta 1995 ei ole hidastanut tupakkatuotteiden myyntiä, joka kasvoi jatkuvasti vastaavana aikana. Näillä kasvavilla markkinoilla on voitu paikallisen tuotannon laskusta huolimatta säilyttää huomattava tarjonta sen ansiosta, että tuonti kasvoi 5 prosentista 32 prosenttiin vuosina 1992-2000.(20) Kaikkien näiden edellä mainittujen seikkojen perusteella tupakkateollisuudessa AIEM-veron huomattava nostaminen on perusteltua. Verotustason nostaminen liittyy nimittäin suoranaisesti tavoitteeseen säilyttää tuottavan tuotannon taso Kanariansaarilla.(21) On kuitenkin syytä muistaa vaatimus sisämarkkinoiden yhtenäisyyden säilyttämisestä EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan vaatimusten mukaisesti. Kaupankäynnillä on keskeinen sija tupakka-alalla. Vaikka tupakkatuotteiden tuonti Kanariansaarille onkin kasvanut viime vuosina, Kanariansaarilla tuotetun tupakan viennin osuus on niin ikään huomattava. Tässä mielessä on muistettava, että nykyisin noin 76 prosenttia Kanariansaarten tupakkatuotannosta on tarkoitettu vientiin, ja siitä vain 24 prosenttia suuntautuu sen omille markkinoille. Lukujen vertailu osoittaa, että Kanariansaarten viennin volyymi on kasvanut vuodesta 1995, mutta tuonnin volyymi kasvaa suhteessa vielä enemmän. Tämä merkitsee, että näillä kasvavilla markkinoilla paikallisella tuotannolla ei voida kattaa kaikkia tarpeita. Nämä tiedot tukevat väitettä, jonka mukaan tarvitaan sellaista AIEM-veroa, joka toimisi riittävänä kannustimena paikallisen tuotannon ylläpitämiseksi tai tehostamiseksi ottamalla huomioon kaupankäynnin merkittävä sija alalla.(22) Sitä vastoin Kanariansaarten viranomaisten muotoilemassa alustavassa ehdotuksessa esitetty 45 prosentin veroaste tuntuu liian suurelta, kun otetaan huomioon edellä mainitut tekijät ja se, että siitä voidaan kokonaan vapauttaa paikallinen tuotanto, sekä se, että paikalliset tuottajat hyötyvät enemmän suhteessa muihin tuottajiin mahdollisuudesta tuoda jalostamatonta ja puolijalostettua tupakkaa 20 000 tonniin saakka vuodessa. [23] Siksi on ehdotettu kaikkien muiden tuotteiden veroprosenttia selkeästi korkeampaa veroprosenttia, joka ei kuitenkaan ylittäisi 25:tä prosenttia.[23]  Tupakan tuontia Kanariansaarille koskevien erityistoimenpiteiden yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2179/92 muuttamisesta 26 päivänä heinäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1528/2001 (EYVL L 202, 27.7.2001, s. 9-10).(23) Kanariansaarten sosioekonomista kehittämistä koskevia tukitavoitteita toteutetaan jäsenvaltioissa veron tarkoituksenmukaisuutta ja AIEM-verosta saatavien tulojen varaamista koskevin vaatimuksin. Tällaisten verotulojen varaaminen Kanariansaarten taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämisstrategiaan paikallisen tuotannon edistämiseksi on laillinen velvoite.(24) Verojärjestelmän kestoksi vahvistetaan kymmenen vuotta. Ehdotetusta järjestelmästä on syytä kuitenkin laatia arvio viiden vuoden sisällä. Espanjan viranomaisten on siten toimitettava komissiolle viimeistään 31. joulukuuta 2005 kertomus, jotta voidaan arvioida toteutettujen toimien vaikutusta ja niiden osuutta paikallisen taloudellisen toiminnan edistämisessä tai säilyttämisessä ottamalla huomioon syrjäisimpien alueiden kohtaamat esteet. Soveltamisalaa, veroprosentteja ja yhteisön normien nojalla sallittuja vapautuksia voidaan tarvittaessa tarkistaa tuon arvion pohjalta;ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaEspanjan viranomaiset valtuutetaan soveltamaan 31 päivään joulukuuta 2011 asti Arbitrio sobre los Importaciones y Entregas de Mercancías en las islas Canarias -nimistä veroa (AIEM), jonka veroprosentit ja vapautukset määritellään 2 ja 3 artiklan mukaisesti, liitteessä I lueteltuihin Kanariansaarilla markkinoille tuleviin tai siellä tuotettuihin tuotteisiin.2 artikla1. Liitteen A osassa tarkoitettujen tuotteiden AIEM-veroprosentit eivät voi ylittää 5:tä prosenttia.2. Liitteen B osassa tarkoitettujen tuotteiden AIEM-veroprosentit eivät voi ylittää 15:tä prosenttia.3. Liitteen C osassa tarkoitettujen tuotteiden AIEM-veroprosentit eivät voi ylittää 25:tä prosenttia.3 artiklaPoiketen siitä, mitä yhteisön perustamissopimuksen 23, 25 ja 90 artiklassa säädetään, Espanjan viranomaiset ovat oikeutettuja määräämään liitteessä I tarkoitetuille, Kanariansaarilla paikallisesti valmistetuille tuotteille kokonaisia vapautuksia tai alennuksia 1 artiklassa tarkoitetusta verosta.Vapautukset on liitettävä Kanariansaarten taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämisstrategiaan, ja niillä on voitava edistää alueen paikallista toimintaa.4 artiklaEspanjan viranomaisten on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005 kertomus 1 artiklassa tarkoitetun järjestelmän soveltamisesta, jotta voidaan arvioida toteutettujen toimien vaikutusta ja niiden osuutta paikallisen taloudellisen toiminnan edistämisessä tai säilyttämisessä ottamalla huomioon syrjäisimpien alueiden kohtaamat esteet.Komission on tältä pohjalta toimitettava neuvostolle kertomus ja tarvittaessa ehdotus tämän päätöksen määräysten mukauttamiseksi.5 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2001.Päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaNeuvoston puheenjohtajaLIITEA. Luettelo 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista tuotteista yhteisen tullitariffin nimikkeistön luokituksen mukaisestiMaatalous- ja kalastustuotteet:020311, 020312, 020319, 020711, 0207 13, 0302 69 6100, 0302 69 9400, 0701 90, 0702 0703, 0803Rakennustarvikkeet:3816, 3824 400000, 3824 90 4500, 3824 90 7000, 6809Kemianteollisuus:2804 3000, 2804 4000, 2851 00 30, 3208, 3209, 3210, 3212 90 9000, 3213, 3214, 3401, 3402, 3406, 3814 00 90 90, 3920 30 00 90, 3921 90 60, 3923 90 90, 4012 10Metalliteollisuus:7604, 7608, 8428 39 98 00, 8479 500000Elintarviketeollisuus:0210 11 1100, 0210 11 3100, 0210 12 1900, 0210 19 4000, 0210 19 8100, 0305 4100, 0901220000, 1101, 1901200090, 1901909196, 2006003100, 1601, 1602, 1704 90 30 00, 1704 90 51 90, 1704 90 5500, 1704 90 71, 1704907500, 1806, 1901 90 99, 1904 10 10, 1905, 2007 91 10, 2008 99 61, 2008 99 68, 2009 11, 2009 19, 2009 40, 2009 50, 2009 70, 2009 80, 2009 90, 2105, 2309Juomateollisuus:2201, 2202Tekstiili- ja nahkateollisuus:6112 31, 611241Paperiteollisuus:482290, 4823 90 90 90Taidegrafiikka ja kustannusteollisuus:4910B. Luettelo 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista tuotteista yhteisen tullitariffin nimikkeistön luokituksen mukaisestiMaatalous- kalastustuotteet:0407 00 30Rakennustarvikkeet:2523 290000, 2523 90, 7010Kemianteollisuus:38099100, 3917, 3923 1000, 3923 2100, 3923 30 10, 3924 10 10Metalliteollisuus:730900, 7325, 7610, 9403209900, 9404Elintarviketeollisuus:0403, 0901 21, 1902, 2103, 210690 98Juomateollisuus:2203, 2208 40Tekstiili- ja nahkateollisuus:6302Paperiteollisuus:4808. 4818 10, 4818 20, 4818 30, 4818 90 90 10, 4819, 4821, 4823 59 10, 4823 59 90Taidegrafiikka ja kustannusteollisuus:4909, 4911C. Luettelo 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista tuotteista yhteisen tullitariffin nimikkeistön luokituksen mukaisestiTupakka:2402RAHOITUSTA KOSKEVA SELVITYS  ////  PVM: 09.20011.  //  TOIMENPITEEN NIMI:Neuvoston päätös Kanariansaariin sovellettavasta verojärjestelmästä2.  //  OIKEUSPERUSTA:EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta3.  //  TALOUDELLINEN VAIKUTUS:Ei vaikutusta


Avis juridique important

|

52000SC2167

/* SEK/2000/2167 lopull. */

Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS joustovälineen käyttöön ottamisesta (Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen 24 kohta)(komission esittämä)Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS joustovälineen käyttöön ottamisesta  (Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen 24 kohta)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONION NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon toimielinten sopimuksen talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta [1] ja erityisesti sen 24 kohdan,[1]  EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1.ottavat huomioon komission ehdotuksen [2],[2]  SEC(2000).... lopullinen.ottavat huomioon päätelmät, jotka tehtiin neuvoston vuoden 2001 talousarviota koskevan toisen käsittelyn yhteydessä pidetyssä neuvoston ja parlamentin valtuuskunnan neuvottelukokouksessa 23 päivänä marraskuuta 2000 komission osallistuessa siihen,sekä katsovat seuraavaa:(1) Serbian tilanne on kehittynyt siten, että maa täyttää nykyään poliittiset edellytykset kuulua Länsi-Balkanin maille osoitetun jälleenrakennusta, kehitystä ja vakauttamista koskevan avustusohjelman piiriin.(2) Komission alustavassa talousarvioesityksessä vuodelle 2001 oli ehdotettu 40 miljoonan euron avustusta Serbialle demokraattisten voimien ja opposition hallitsemien kaupunkien tukemiseen. Avustusta on voitava käyttää myös jälleenrakennustoimien rahoittamiseen ja sen määrä vuodelle 2001 on korotettava 240 miljoonaan euroon.(3) Tarkasteltuaan rahoitusnäkymien otsakkeen 4 « Ulkoiset toimet » määrärahoja budjettivallan molemmat käyttäjät ovat yhtä mieltä siitä, että näitä lisämenoja ei voida rahoittaa vuonna 2001 otsakkeen enimmäismäärän rajoissa.(4) Edellä mainitun toimielinten sopimuksen 24 kohdassa tarkoitetut edellytykset joustovälineen käyttöön ottamiselle täyttyvät.OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaOtetaan 200 miljoonan euron joustoväline käyttöön vuoden 2001 talousarviota varten.2 artiklaMäärä osoitetaan Serbian jälleenrakentamishankkeen rahoittamiseen, vuoden 2001 talousarvion lukuun B 7- 54.3 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä samanaikaisesti vuoden 2001 talousarvion kanssa.Tehty BrysselissäEuroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja


Avis juridique important

|

52000PC0064

Ehdotus neuvoston päätös kolmansissa maissa tuotettujen siemenperunoiden vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/513/EY ja kolmansissa maissa siemenviljelmillä suoritettujen viljelystarkastusten vastaavuudesta ja kolmansissa maissa tuotettujen siementen vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/514/EY muuttamisesta  /* KOM/2000/0064 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS kolmansissa maissa tuotettujen siemenperunoiden vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/513/EY ja kolmansissa maissa siemenviljelmillä suoritettujen viljelystarkastusten vastaavuudesta ja kolmansissa maissa tuotettujen siementen vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/514/EY muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTJuurikkaiden siementen pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 66/400/ETY, rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 66/401/ETY, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 66/402/ETY, siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 66/403/ETY sekä öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetussa direktiivissä 69/208/ETY säädetään, että neuvoston on vahvistettava, vastaavatko kolmansissa maissa tuotetut siemenet tai siemenperunat yhteisössä tuotettuja.Neuvoston päätöksissä 95/513/EY ja 95/514/EY todetaan, että kolmansissa maissa tuotetut siemenet ja siemenperunat vastaavat yhteisössä tuotettuja siemeniä ja siemenperunoita rajoitetun ajan. Kyseisissä päätöksissä vahvistetaan pakkausten merkintöjä koskevat edellytykset. Neuvoston direktiivissä 98/95/EY säädetään, että geneettisesti muunnellun lajikkeen siemen- tai siemenperunaerään kiinnitetyssä tai erän mukana seuraavassa virallisessa tai muunlaisessa pakkausmerkinnässä tai asiakirjassa on selkeästi ilmoitettava, että lajiketta on muunneltu geneettisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännön nojalla vaadittavissa sallimismenettelyissä vahvistettujen edellytysten soveltamista. Asianmukaisen tiedon varmistamiseksi siementen käyttäjille ja kuluttajille sekä vilpillisten käytäntöjen estämiseksi on aiheellista soveltaa samoja vaatimuksia mainittujen päätösten mukaisesti tuotuihin siemeniin ja siemenperunoihin.Päätöksen 95/513/EY voimassaolo lakkaa 30. kesäkuuta 2000 ja päätöksen 95/514/EY voimassaolo lakkaa 31. tammikuuta 2000. Olisi syytä varmistaa vastaavuuden soveltaminen uudessa päätöksessä 31. joulukuuta 2002 saakka.Ehdotuksella ei ole vaikutusta EY:n talousarvioon.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSkolmansissa maissa tuotettujen siemenperunoiden vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/513/EY ja kolmansissa maissa siemenviljelmillä suoritettujen viljelystarkastusten vastaavuudesta ja kolmansissa maissa tuotettujen siementen vastaavuudesta tehdyn päätöksen 95/514/EY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/400/ETY [1] ja erityisesti sen 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan,[1] EYVL 125, 11.7.1966, s. 2290/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27).ottaa huomioon rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/401/ETY [2] ja erityisesti sen 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan,[2] EYVL 125, 11.7.1966, s. 2298/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27).ottaa huomioon viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY [3] ja erityisesti sen 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan,[3] EYVL 125, 11.7.1966, s. 2309/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/54/EY (EYVL L 142, 5.6.1999, s. 30).ottaa huomioon siemenperunoiden pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/403/ETY [4] ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan,[4] EYVL 125, 11.7.1966, s. 2320/66. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 1999/49/EY (EYVL L 16, 21.1.1999, s. 30).ottaa huomioon öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan 30 päivänä kesäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/208/ETY [5] ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan,[5] EYVL L 169, 10.7.1969, s. 3. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27).ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvoston päätöksessä 95/513/EY [6] todetaan, että kolmansissa maissa tuotetut siemenperunat vastaavat yhteisössä tuotettuja siemenperunoita rajoitetun ajan ja ovat direktiivin 66/403/ETY mukaisia.[6] EYVL 296, 9.12.1995, s. 31.(2) Neuvoston päätöksessä 95/514/EY [7] todetaan, että kolmansissa maissa tiettyjen lajien siemeniä tuottaville kasvustoille tehdyt viljelystarkastukset täyttävät rajoitetun ajan direktiiveissä 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY ja 69/208/ETY vahvistetut edellytykset. Päätöksessä 95/514/EY todetaan myös, että kolmansissa maissa tuotetut tiettyjen lajien siemenet vastaavat yhteisössä tuotettuja siemeniä.[7] EYVL L 296, 9.12.1995, s. 34. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston päätöksellä.....(3) Päätöksissä 95/513/EY ja 95/514/EY vahvistetaan pakkausten merkintöjä koskevat edellytykset. Neuvoston direktiivissä 98/95/EY säädetään, että geneettisesti muunnellun lajikkeen siemen- tai siemenperunaerään kiinnitetyssä tai erän mukana seuraavassa virallisessa tai muunlaisessa pakkausmerkinnässä tai asiakirjassa on selkeästi ilmoitettava, että lajiketta on muunneltu geneettisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston direktiivin 90/220/ETY [8] , sen muutosten tai asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön nojalla vaadittavissa sallimismenettelyissä vahvistettujen edellytysten soveltamista. Asianmukaisen tiedon varmistamiseksi siementen käyttäjille ja kuluttajille sekä vilpillisten käytäntöjen estämiseksi on aiheellista soveltaa samoja vaatimuksia mainittujen päätösten mukaisesti tuotuihin siemeniin ja siemenperunoihin.[8] EYVL 117, 8.5.1990, s. 15.(4) Päätöksen 95/513/EY voimassaolo päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2000. Edellytykset mainitun päätöksen soveltamiseksi täyttyvät edelleen. Sitä on syytä soveltaa 31 päivään joulukuuta 2002 saakka. (5) Päätöksen 95/514/EY voimassaolo päättyy 31 päivänä tammikuuta 2000. Edellytykset mainitun päätöksen soveltamiseksi täyttyvät edelleen. Sitä on syytä soveltaa 31 päivään joulukuuta 2002 saakka,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaLisätään päätöksen 95/513/EY liitteessä olevaan II osaan uusi kohta 2 kohdan jälkeen seuraavasti:"2 a Geneettisesti muunnellun lajikkeen siemenperunaerään kiinnitetyssä tai erän mukana seuraavassa virallisessa tai muunlaisessa pakkausmerkinnässä tai asiakirjassa on selkeästi ilmoitettava, että lajiketta on muunneltu geneettisesti, sekä annettava yhteisön lainsäädännössä vaadituissa sallimismenettelyissä mahdollisesti määriteltäviä muita tietoja."2 artiklaKorvataan päätöksen 95/513/EY  2 artiklassa ilmaisu "30 päivään kesäkuuta 2000" ilmaisulla "31 päivään joulukuuta 2002".3 artiklaLisätään päätöksen 95/514/EY liitteessä olevaan II. B osaan uusi kohta 4 1 kohdan jälkeen seuraavasti:"4.1 a Geneettisesti muunnellun lajikkeen siemenerään kiinnitetyssä tai erän mukana seuraavassa virallisessa tai muunlaisessa pakkausmerkinnässä tai asiakirjassa on selkeästi ilmoitettava, että lajiketta on muunneltu geneettisesti, sekä annettava yhteisön lainsäädännössä vaadituissa sallimismenettelyissä mahdollisesti määriteltäviä muita tietoja."4 artiklaKorvataan päätöksen 95/514/EY 6 artiklassa ilmaisu "31 päivään tammikuuta 2000" ilmaisulla "31 päivään joulukuuta 2002".5 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja