               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.12.2016
            COM(2016) 779 final
            2016/0385(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmässä esitettävästä markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevia sääntöjä koskevasta unionin kannasta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               OECD:n julkisesti tuettuja vientiluottoja koskeva järjestely (jäljempänä ’järjestely’) on EU:n ja Yhdysvaltojen, Kanadan, Japanin, Etelä-Korean, Norjan, Sveitsin, Uuden-Seelannin ja Australian välinen herrasmiessopimus. Brasilia, joka ei ole OECD:n jäsen, osallistuu siviili-ilma-alusten vientiluottoja koskevaan alakohtaiseen sopimukseen.

               Järjestelyn tarkoituksena on luoda kehys julkisesti tuettujen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle. Käytännössä järjestelyllä pyritään luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset siten, että kilpailu perustuu vientitavaroiden hintaan ja laatuun eikä rahoitusehtoihin. Lisäksi sillä pyritään estämään tuet ja kaupan vääristymät, jotka liittyvät julkisesti tuettuihin vientiluottoihin.

               Järjestely tuli voimaan vuonna 1978. Sen perustana on tiettyjen OECD-maiden vuonna 1976 saavuttama yhteisymmärrys vientiluotoista. Aiemmin, kun sääntöjä ei ollut, kilpailu perustui siihen, mikä maa tarjosi parhaimmat rahoitusehdot kauppasopimuksista kilpaileville viejille, mikä puolestaan johti rahoitustukiin ja mahdollisiin kaupan vääristymiin. Järjestelyllä rajoitetaan julkisesti tuettujen vientiluottojen ehtoja ja edellytyksiä ja sidotun avun soveltamista. Järjestelyä ajantasaistetaan säännöllisesti muun muassa poliittisen kehityksen ja maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden kehityksen perusteella.

               Järjestelyyn sisältyvät markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevat suuntaviivat auttavat takuumaksujen vahvistamisessa sellaisia toimia varten, joissa velallisina on luokkaan 0 luokiteltuja maita, korkean tulotason OECD-maita ja korkean tulotason euroalueen maita. Nykyiset markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevat suuntaviivat otettiin käyttöön osana niin sanottua Malzkuhn–Drysdale-pakettia, joka tuli voimaan syyskuussa 2011. Vaikka nykyiset suuntaviivat luovat kehyksen alihinnoittelun estämiseksi yksityisillä markkinoilla, tulkinnanvaraa on edelleen paljon, mistä syystä järjestelyyn osallistuvat soveltavat edelleen usein toisistaan eroavia käytäntöjä. OECD:n sihteeristön esittämässä ehdotuksessa – puheenjohtajan tarkistettu ehdotus markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi – annetaan selkeämmät suuntaviivat, joiden avulla on tarkoitus luoda tasapuoliset toimintaedellytykset OECD:n puitteissa.

               Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Jos ehdotus hyväksytään, sillä korvataan nykyiset markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevat suuntaviivat muuttamatta kuitenkaan järjestelyn rakennetta.

               Hyväksymispäätöksen tekee julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmä. Euroopan unionin kannan ilmaisee komissio.

               Järjestelyn OECD-osallistujat todennäköisesti hyväksyvät puheenjohtajan tarkistetun ehdotuksen markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi sääntömääräisessä kokouksessaan marraskuun 2016 puolivälissä tai kyseiseen kokoukseen liittyvällä kirjallisella menettelyllä ja vahvistavat tarvittavat OECD:n järjestelyn muutokset, jotta uudet säännöt voidaan panna täytäntöön viimeistään 1. helmikuuta 2017. Nyt kun neuvottelut on saatettu onnistuneeksi päätökseen ja puheenjohtajan tarkistetusta ehdotuksesta markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi on määrä tehdä päätös, on tärkeää, että Euroopan unioni voi antaa virallisen hyväksyntänsä kyseiselle ehdotukselle ja OECD:n järjestelyn muutoksille.

               Järjestelyn uusi toisinto sisällytetään osaksi EU:n säännöstöä delegoidulla säädöksellä. OECD:n järjestelyllä ja sen liitteillä sekä siihen tehdyillä muutoksilla on unionissa oikeusvaikutuksia, jotka perustuvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1233/2011. Asetuksen (EU) N:o 1233/2011 2 artiklassa todetaan, että ”[k]omissio hyväksyy delegoituja säädöksiä 3 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi järjestelyn osallistujien sopimien suuntaviivoja koskevien muutosten seurauksena”.

               Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Ei sovelleta.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               Oikeusperusta

               OECD:n järjestely on EU:n ja kahdeksan muun osapuolen (Yhdysvallat, Kanada, Japani, Korea, Norja, Sveitsi, Uusi-Seelanti ja Australia) välinen herrasmiessopimus. Järjestely – samoin kuin sen liitteet ja siihen myöhemmin tehdyt muutokset – on sisällytetty osaksi EU:n lainsäädäntöä tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1233/2011 1 ja 2 artiklan nojalla. Järjestelyllä, sen liitteillä ja siihen tehdyillä muutoksilla on näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuja oikeusvaikutuksia (ks. unionin tuomioistuimen asiassa C-399/12, Saksa v. neuvosto, 7. lokakuuta 2014 antaman tuomion 63 kohta). Asiasisällön osalta järjestelyn tavoitteena on 1 kohdan mukaisesti luoda kehys julkisesti tuettujen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle ja edistää tasapuolisia toimintaedellytyksiä ja oikeudenmukaista kilpailua viejien välillä maailmanlaajuisesti. Tarkoituksena on helpottaa ja säännellä kansainvälistä kauppaa ja erityisesti vientipolitiikkaa SEUT-sopimuksen 207 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Tästä syystä tarvitaan SEUT-sopimuksen 207 artiklaan ja 218 artiklan 9 kohtaan perustuva neuvoston päätös, jotta voidaan vahvistaa kanta, joka esitetään Euroopan unionin puolesta julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmässä.

               Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               OECD:n järjestely on osa jäsenvaltioiden kauppapolitiikkaa, joka kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               Suhteellisuusperiaate

               Ei sovelleta.

               Toimintatavan valinta

               Ei sovelleta.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

               Tästä ehdotuksesta ei laadittu vaikutustenarviointia, koska ehdotetut muutokset ovat osa pitkäaikaista vientiluottoja koskevan EU-politiikan jatkumoa ja ne saatetaan järjestelyn jokaisen vuotuisen muutoksen jälkeen delegoidulla säädöksellä osaksi EU:n lainsäädäntöä. Neuvoston vientiluottotyöryhmä kannatti ehdotuksen sisältöä 31. toukokuuta 2016 pitämässään kokouksessa.

               Sidosryhmien kuuleminen

               Ei sovelleta.

               Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Ei sovelleta.

               Vaikutustenarviointi

               Ei sovelleta.

               Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

               Ei sovelleta.

               Perusoikeudet

               Ei sovelleta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Talousarviovaikutukset rajoittuvat hallintomenoihin.

               5.LISÄTIEDOT

               Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

               Ei sovelleta.

               Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

               Ei sovelleta.

               Yksityiskohtainen selvitys ehdotuksen erityisistä määräyksistä – tiivistelmä OECD:n järjestelyyn ehdotetuista muutoksista ja Euroopan unionin suositeltu kanta

               Ehdotus

               Ehdotus on neuvoston päätöksen liitteenä.

               Suositeltu kanta:

               Tuetaan ehdotusta.

               2016/0385 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmässä esitettävästä markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevia sääntöjä koskevasta unionin kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Kansainvälisen kehyksen luominen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle on olennaisen tärkeää maailmanlaajuisesti tasapuolisten toimintaedellytysten edistämisen ja kansainvälisen kaupan helpottamisen kannalta. Tällaista kehystä on ajantasaistettava säännöllisesti. Tällainen ajantasaistus on ehdotus markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi, josta käydään parhaillaan keskusteluja julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn, jäljempänä ’OECD:n järjestely’, osallistujien välillä.

               (2)Markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevista säännöistä on käyty perusteellisia keskusteluja OECD:n vientiluottoja ja luottotakuita käsittelevässä työryhmässä.

               (3)Muutokset, joita OECD:n järjestelyyn tehdään markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevien sääntöjen osalta, on tarkoitus hyväksyä 1 päivänä helmikuuta 2017.

               (5)OECD:n järjestelyllä ja sen liitteillä sekä siihen tehdyillä muutoksilla on unionissa oikeusvaikutuksia, jotka perustuvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1233/2011
                  1
               . Asetuksen (EU) N:o 1233/2011 2 artiklassa todetaan, että ”[k]omissio hyväksyy delegoituja säädöksiä 3 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi järjestelyn osallistujien sopimien suuntaviivoja koskevien muutosten seurauksena”.

               (6)Näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti on tarpeen vahvistaa OECD:n järjestelyyn tehtäviä muutoksia koskeva kanta, joka esitetään unionin puolesta OECD:n vientiluottokomiteoissa.

               (7)Unionin edustajien olisi hyväksyttävä muutokset, jotka tehdään OECD:n järjestelyyn niiden päälinjojen perusteella, jotka sisältyvät tähän päätökseen liitettyyn puheenjohtajan tarkistettuun ehdotukseen markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi, OECD:n vientiluottokomiteoissa. Tämä voi kattaa myös hyväksynnän antamisen ilman uutta neuvoston päätöstä muutoksille, jotka koskevat kohtia, joilla ei muuteta päälinjoja.

               (8)Jotta tässä päätöksessä säädetyillä toimenpiteillä olisi tavoiteltu vaikutus, päätöksen olisi tultava voimaan välittömästi,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien vientiluottoja ja luottotakuita käsittelevässä työryhmässä esitettävä Euroopan unionin kanta on tukea päälinjoja, jotka sisältyvät tähän päätökseen liitettyyn puheenjohtajan tarkistettuun ehdotukseen markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskeviksi säännöiksi, ja hyväksyä ne.

               2 artikla

               Unionin edustajat OECD:n vientiluottokomiteoissa voivat ilman neuvoston uutta päätöstä sopia sellaisten muutosten tekemisestä tiettyihin kohtiin, joilla ei muuteta liitteenä olevan ehdotuksen päälinjoja.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1233/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta (EUVL L 326, 8.12.2011, s. 45).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.12.2016
            COM(2016) 779 final
            LIITE
            asiakirjaan
            ehdotus neuvoston päätökseksi
            julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan OECD:n järjestelyn osallistujien työryhmässä esitettävästä markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevia sääntöjä koskevasta unionin kannasta

               LISÄYS

               EHDOTUS

               24.LUOTTORISKIN VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUT

               Osallistujien on laskutettava vähintään luottoriskeihin sovellettava vähimmäistakuumaksu (Minimum Premium Rate – MPR).

               a)Sovellettava vähimmäistakuumaksu määritetään seuraavien tekijöiden mukaisesti:

               –sovellettava maariskiluokitus,

               –riskikauden pituus (Horizon of Risk – HOR),

               –valittu velallisen ostajariskiluokka,

               –poliittiseen ja kaupalliseen riskiin liittyvän tarjotun takuukatteen suuruus ja julkisen vientiluottotuotteen laatu,

               –sovelletut maariskin lieventämismenetelmät sekä

               –sovelletut ostajariskien kattamiseen tarkoitetut lisävakuusjärjestelyt.

               b)MPR:t ilmaistaan prosentteina luoton pääoman arvosta, ikään kuin takuumaksut kerättäisiin täysimääräisinä luoton ensimmäisenä nostopäivänä. Vähimmäistakuumaksujen laskemisessa käytetty tapa, myös matemaattinen kaava, esitetään liitteessä IX.

               c)Määrämaasta riippumatta takuumaksut, joita osallistujat laskuttavat markkinaviitearvoihin perustuvista toimista, joissa velalliset/takaajat (eli luottoriskiyhteisöt) ovat luokkaan 0 luokitelluista maista, korkean tulotason OECD-maista ja korkean tulotason euroalueen maista
                  1
               , on määritettävä tapauskohtaisesti. Jotta takuumaksut, joita laskutetaan toimista, joissa velalliset ja tarvittaessa myös takaajat ovat tällaisista maista, eivät alittaisi maksujen hinnoittelua yksityisillä markkinoilla, osallistujien on muunnettava asiaa koskevat viitearvoihin perustuvat hinnat takuumaksuiksi sovittujen käytäntöjen mukaisesti ja seuraavilla menettelyillä:

               1.Jos osallistuja antaa julkista tukea osana syndikoitua lainaa joko omaisuusvakuudellisena toimena
                  2
                tai hankerahoitustoimena
                  3
               , julkisesti tuetun osuuden kokonaiskustannukset eivät saa olla pienemmät kuin kaupallisten markkinaosallistujien laskuttamat kokonaiskustannukset syndikoidun lainan osalta eikä laskutettava takuumaksu saa olla pienempi kuin kaupallisten markkinaosallistujien laskuttama takuumaksu. Syndikoitu laina edellyttää, että seuraavat edellytykset täyttyvät:

               –Syndikoidusta lainasta vähintään 25 prosenttia
                  4
                on kaupallista lainaa/takuuta, eikä siihen myönnetä minkäänlaista kahden- tai monenvälistä tukea (esimerkiksi vientiluotto- tai kehitysrahoituslaitoksilta taikka kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta tai kehityspankeilta)
                  5
               . Syndikoidussa lainassa kaikki rahoitusosapuolet ovat tasavertaisia kaikkien rahoitusehtojen suhteen, mukaan lukien vakuuspaketti.

               –Toimen rahoitusehdot ovat kaikilta osin järjestelyn mukaisia, sellaisena kuin se on muutettuna näillä markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevilla määräyksillä syndikoitujen lainojen osalta.

               2.Kaikkien muiden markkinaviitearvoihin perustuvien toimien osalta sovelletaan seuraavia menettelyjä:

               –Osallistujien on markkinatiedon saatavuus ja toimen erityispiirteet huomioon ottaen määritettävä takuumaksu, jota sovelletaan käyttämällä viitearvoina yhtä tai useampaa liitteessä X mainittua markkinaviitearvoa, ja valittava tietylle toimelle parhaiten soveltuva(t) viitearvo(t).

               –Takuumaksua määrittäessään osallistujan on määritettävä velallisen riskiluokitus, mukaan lukien se, luokitteleeko velallisen akkreditoitu luottoluokituslaitos
                  6
                (CRA). Osallistuja voi antaa akkreditoidun CRA:n
                  7
                antamaa luokitusta paremman luokituksen (yksi luokka ylempänä akkreditoidun CRA:n skaalassa). Jos akkreditoitu CRA ei ole antanut luokitusta, riskiluokitus ei saa olla kahta luokkaa korkeampi (suotuisampi) kuin CRA:n antama velallisen/takaajan sijoittautumisvaltion luokitus. Osallistujan on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus, kun osallistuja luokittelee velallisen/takaajan luokkaan, joka on korkeampi kuin paras luokitus, jonka tämä on saanut akkreditoidulta CRA:lta, tai jos akkreditoitu CRA ei ole antanut luokitusta, kun osallistuja luokittelee toimen vähintään luokkaan CC2 tai luokkaan AAA–A- tai yhtä suotuisaksi tai suotuisammaksi kuin paras luokitus, jonka akkreditoitu CRA on antanut velallisen/takaajan sijoittautumisvaltiolle.

               –Sen estämättä, mitä edeltävissä kohdissa määrätään, osallistujien on laskutettava takuumaksu, joka on vähintään yhtä korkea kuin TCMB-mallilla (Through the Cycle Market Benchmark Model) määritetty vastaava maksu. Tässä yhteydessä lähtökohtana käytetään riskiluokitusta ja toimen kestoa, paitsi kun markkinaviitearvo perustuu (i) joukkolainaan jälkimarkkinoilla tai (ii) luottotappio-swapiin (Credit Default Swap – CDS) nimetyssä yksikössä tai lähiyksikössä. Osallistujan on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus, jos se laskuttaa takuumaksun, joka on alempi kuin TCMB-mallilla määritetty vastaava maksu, kun lähtökohtana käytetään akkreditoidun CRA:n antamaa nimetyn markkinaviitearvon
                  8
                luokitusta.

               d)Luokkaan 7 kuuluviin ”suurimman riskin” maihin sovelletaan periaatteessa takuumaksuja kyseiselle luokalle määrättyjen MPR:ien lisäksi. Nämä takuumaksut määrittää julkista tukea tarjoava osallistuja.

               e)Toimen MPR:ää laskettaessa käytetään sovellettavana maariskiluokituksena velallisen maan luokitusta ja sovellettavana ostajariskin luokituksena velallisen luokitusta
                  9
               , ellei

               –suhteessa taattavan velan suuruuteen luottokelpoinen kolmas osapuoli tarjoa koko luottoajaksi vakuutta peruuttamattoman, varauksettoman, pyynnöstä maksettavan, oikeudellisesti pätevän ja täytäntöönpanokelpoisen takuun muodossa. Kun takuun antajana on kolmas osapuoli, osallistuja voi soveltaa sen maan maariskiluokitusta, jossa takuun antaja sijaitsee, ja takaajan ostajariskiluokkaa
                  10
               , tai

               –28 artiklan mukainen monenvälinen tai alueellinen instituutio toimi joko luotonsaajana tai toimen takaajana, jolloin sovellettava maariskiluokitus ja ostajariskiluokka voi olla kyseisen monenvälisen tai alueellisen instituution luokitus.

               f)Edellä olevan e kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa kuvattujen tilanteiden mukaiset kolmannen osapuolen takuun soveltamiseen liittyvät perusteet ja edellytykset esitetään liitteessä XI.

               g)Riskikauden pituus, jota käytetään vähimmäistakuumaksun laskemisessa, on puolet nostoajasta ja koko takaisinmaksuaika, ja oletuksena on asianmukainen vientiluoton takaisinmaksuprofiili eli pääoman takaisinmaksu puolivuosittaisina tasaerinä ja korko, jonka kertyminen alkaa kuusi kuukautta luoton alkamisen jälkeen. Vientiluottojen, joiden takaisinmaksuprofiili on poikkeava, vastaava takaisinmaksuaika (ilmaistuna puolivuosittaisina tasaerinä) lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen: vastaava takaisinmaksuaika = (keskimääräinen painotettu takaisinmaksuaika -0,25)/0,5.

               h)Osallistuja, joka päättää soveltaa MPR:ää, joka liittyy muuhun kuin velallisen maahan sijoittautuneen kolmannen osapuolen takuuseen, on tehtävä 47 artiklan mukainen ennakkoilmoitus. Jos osallistuja päättää soveltaa MPR:ää takaajana toimivaan monenväliseen tai alueelliseen instituutioon, sen on tehtävä siitä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus.

               25.MAARISKIN LUOKITTELU

               Lukuun ottamatta korkean tulotason OECD-maita ja korkean tulotason euroalueen maita, maat luokitellaan sen todennäköisyyden mukaan, joka niillä on suoriutua ulkomaanvelastaan (maakohtainen luottoriski).

               a)Maakohtainen luottoriski muodostuu seuraavista viidestä tekijästä:

               –velallisen/takaajan hallituksen tai sen laitoksen, jonka kautta takaisinmaksu suoritetaan, määräämä takaisinmaksujen yleinen moratorio,

               –ilmoituksen tehneen osallistujan maan ulkopuolella esiintyvät poliittiset tapahtumat ja/tai taloudelliset vaikeudet taikka kyseisen maan ulkopuolella toteutetut lainsäädännölliset tai hallinnolliset toimenpiteet, jotka estävät tai viivyttävät luottoon liittyvien jo maksettujen varojen siirtämistä,

               –velallisen/takaajan maassa annetut säännökset, joiden mukaisesti paikallisessa valuutassa suoritetut lyhennykset muodostavat laillisen velanmaksun siitä huolimatta, että vaihtokurssien vaihtelun seurauksena nämä lyhennykset eivät enää luoton valuutaksi muunnettuina kata luoton koko määrää varojen siirtopäivänä,

               –kaikki muiden maiden hallitusten toimenpiteet tai päätökset, jotka estävät luoton takaisinmaksun, sekä

               –ilmoituksen tehneen osallistujan maan ulkopuolella ilmenevät ylivoimaiset esteet, kuten sota (mukaan lukien sisällissota), pakkolunastus, vallankumous, kapina, kansalaislevottomuudet, pyörremyrskyt, tulvat, maanjäristykset, tulivuorenpurkaukset, hyökyaallot ja ydinonnettomuudet.

               b)Maat luokitellaan johonkin kahdeksasta maariskiluokasta (0–7). Luokille 1–7 on määritelty vähimmäistakuumaksut, mutta luokalle 0 ei, koska siihen kuuluvien maiden maakohtaista riskiä pidetään vähäpätöisenä. Luokkaan 0 luokiteltujen maiden toimiin liittyvä luottoriski koskee lähinnä velallisen/takaajan riskiä.

               c)Maat luokitellaan
                  11
                käyttäen maariskin luokitusmenetelmää, johon kuuluu

               –maariskin arviointimalli, jäljempänä ’malli’, johon sisältyy maakohtaisen luottoriskin määrällinen arviointi ja joka perustuu jokaisen maan osalta kolmeen riskinosoitinryhmään: osallistujien kokemukseen maan maksukyvystä, maan rahoitustilanteeseen ja maan taloudelliseen tilanteeseen. Mallin menetelmät sisältävät eri vaiheita, kuten riskinosoitinryhmän arvioinnin sekä näiden yhdistämisen ja joustavan painotuksen,

               –mallin tulosten laadullinen arviointi, jossa tarkastellaan maakohtaisesti poliittisia ja/tai muita riskitekijöitä, jotta nämä mallissa kokonaan tai osittain huomiotta jätetyt riskitekijät saataisiin otettua huomioon. Tämä voi tarvittaessa johtaa mallin perusteella tehdyn määrällisen arvioinnin tarkistukseen lopullisen maakohtaisen luottoriskiarvion suuntaan.

               d)Maariskiluokitusta seurataan jatkuvasti, ja se tarkistetaan vähintään kerran vuodessa. Sihteeristö ilmoittaa välittömästi maariskiluokitusmenetelmästä johtuvat muutokset. Kun maa luokitellaan uudestaan alempaan tai korkeampaan maariskiluokkaan, osallistujat alkavat laskuttaa uuden maariskiluokan MPR:ien tasoisia tai niitä korkeampia takuumaksuja viimeistään viidentenä työpäivänä sen jälkeen, kun sihteeristö on ilmoittanut uudelleenluokituksesta.

               e)Sihteeristö julkistaa maariskiluokitukset.

               26.VALTION LUOTTORISKIN ARVIOINTI

               a)Kaikkien 25 artiklan d kohdan mukaisesti maariskin luokitusmenetelmää käyttäen luokiteltujen maiden valtion luottoriski arvioidaan niiden poikkeuksen mukaisten valtioiden yksilöimiseksi,

               –jotka eivät ole maan alhaisimman riskin velallisia ja

               –joiden luottoriski on merkittävästi suurempi kuin maariski.

               b)Edellä a kohdassa luetellut perusteet täyttävät valtiot yksilöidään käyttäen valtion luottoriskin arviointimenetelmää, jonka osallistujat ovat laatineet ja josta ne ovat sopineet.

               c)Edellä a kohdassa luetellut perusteet täyttävien valtioiden luetteloa seurataan jatkuvasti, ja sitä tarkastellaan vähintään kerran vuodessa. Sihteeristö ilmoittaa välittömästi valtion luottoriskin arviointimenetelmän käyttöön perustuvat muutokset.

               d)Sihteeristö julkistaa luettelon edellä olevan b kohdan mukaisesti yksilöidyistä valtioista.

               27.OSTAJARISKIN LUOKITTELU

               Maariskiluokkiin 1–7 luokitelluissa maissa sijaitsevat velalliset ja tarvittaessa takaajat luokitellaan johonkin ostajariskiluokista, jotka on määritetty velallisen/takaajan maan
                  12
                perusteella. Liite IX sisältää ostajariskiluokat, joihin velalliset ja takaajat luokitellaan. Kunkin ostajariskiluokan laadulliset kuvaukset esitetään liitteessä XII.

               a)Ostajariskiluokitukset perustuvat velallisen/takaajan etuoikeutettujen vakuudettomien lainojen luokitukseen, jonka osallistuja on määrittänyt.

               b)Sen estämättä, mitä edellä a kohdassa määrätään, liitteen VII ehtojen mukaisesti tukea saavat toimet ja toimet, joiden luoton arvo on enintään viisi miljoonaa erityisnosto-oikeutta, voidaan luokitella toimikohtaisesti eli ostajariskeihin liittyvien lisävakuusjärjestelyjen soveltamisen jälkeen. Tällaisiin toimiin – riippumatta niiden luokituksesta – ei kuitenkaan voida soveltaa alennuksia ostajariskeihin liittyvien lisävakuusjärjestelyjen perusteella.

               c)Valtiovelalliset ja valtiotakaajat luokitellaan ostajariskiluokkaan SOV/CC0.

               d)Poikkeustapauksissa muut kuin valtiovelalliset ja muut kuin valtiotakaajat voidaan luokitella ostajariskiluokaltaan valtion luottoriskiä parempaan luokkaan ”Better than Sovereign” (SOV+)
                  13
               , jos

               –velallisella/takaajalla on akkreditoidun CRA:n myöntämä ulkomaanvaluuttainen luokitus, joka on parempi kuin saman CRA:n tämän sijaintivaltiolle myöntämä ulkomaanvaluuttainen luokitus, tai

               –velallinen/takaaja sijaitsee maassa, jossa valtion luottoriski on määritelty merkittävästi maariskiä suuremmaksi.

               e)Osallistujien on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus toimista, joissa

               –velallisena/takaajana ei ole valtio ja joista laskutettu takuumaksu on alhaisempi kuin ostajariskiluokan CC1 mukainen maksu eli CC0 tai SOV+,

               –velallisena/takaajana ei ole valtio ja joiden luoton arvo ylittää viisi miljoonaa erityisnosto-oikeutta ja joissa osallistuja arvioi akkreditoidun CRA:n jo luokittelemaa muuta kuin valtiovelallista/valtiotakaajaa koskevan riskiluokituksen paremmaksi kuin akkreditoitu CRA
                  14
               .

               f)Kun osallistujat kilpailevat tietystä toimesta, jonka yhteydessä kilpailevat osallistujat ovat luokitelleet velallisen/takaajan eri ostajariskiluokkiin, niiden on pyrittävä sopimaan yhteisestä ostajariskiluokituksesta. Jos yhteisestä luokituksesta ei päästä sopimukseen, osallistujia, jotka ovat luokitelleet velallisen/takaajan korkeampaan ostajariskiluokkaan, ei estetä soveltamasta alempaa ostajariskiluokitusta.

               28.MONENVÄLISTEN JA ALUEELLISTEN INSTITUUTIOIDEN LUOKITUS

               Monenväliset ja alueelliset instituutiot luokitellaan yhteen kahdeksasta maariskiluokasta (0–7)
                  15
                ja niiden luokitusta tarkistetaan tarvittaessa. Sihteeristö julkistaa sovellettavat luokitukset.

               29.JULKISEN VIENTILUOTON KATTAVUUDEN PROSENTTIOSUUS JA LAATU

               MPR:t eriytetään vientiluottotuotteiden laatuerojen ja osallistujien tarjoaman takuukatteen huomioon ottamiseksi liitteen IX mukaisesti. Eriyttäminen perustuu viejän näkökulmaan (tarkoituksena on poistaa viejille/rahoituslaitoksille tarjottavien tuotteiden vaihtelevasta laadusta aiheutuva kilpailuvaikutus).

               a)Vientiluottotuotteen laatu riippuu siitä, onko tuote vakuutus, takuu vai suora luotto/rahoitus, ja vakuutustuotteiden laatu siitä, kattavatko ne korvausvaatimusten odotusajan (eli jakso velallista koskevasta eräpäivästä siihen päivään, jona viejä/rahoituslaitos voi vaatia takaisinmaksua vakuutuksen antajalta) korot ilman lisämaksua.

               b)Kaikki osallistujien tarjoamat vientiluottotuotteet luokitellaan johonkin seuraavista kolmesta tuoteluokasta:

               –vakiotasoa rajoitetumpi tuote eli vakuutus, joka ei kata korvausvaatimusten odotusaikaan liittyviä korkoja, ja vakuutus, joka kattaa kyseiset korot ja jossa takuumaksuihin sovelletaan asianmukaista korotusta,

               –vakiotuote eli vakuutus, joka kattaa korvausvaatimusten odotusaikaan liittyvät korot ja jossa takuumaksuihin ei sovelleta korotusta, sekä suora luotto / suora rahoitus, sekä

               –vakiotasoa täydellisempi tuote eli takuut.

               30.MAARISKIN LIEVENTÄMISMENETELMÄT

               a)Osallistujat voivat soveltaa seuraavia maariskin lieventämismenetelmiä, joita koskevat erityismääräykset sisältyvät liitteeseen XIII:

               –ulkomailla sijaitseva tulevien rahavirtojen rakenne ja sulkutili,

               –paikallisvaluuttamääräinen rahoitus.

               b)Osallistujan, joka soveltaa maariskin lieventämismenetelmään perustuvaa MPR:ää, on tehtävä 47 artiklan mukainen ennakkoilmoitus.

               31.OSTAJARISKEIHIN LIITTYVÄT LISÄVAKUUSJÄRJESTELYT

               a)Osallistujat voivat käyttää seuraavia ostajariskien kattamiseen tarkoitettuja lisävakuusjärjestelyjä (Buyer Risk Credit Enhancement – BRCE), joiden perusteella voidaan soveltaa luoton lisävakuustekijää (Credit Enhancement Factor – CEF), joka on suurempi kuin 0:

               –sopimustuottojen tai sopimussaatavien siirtäminen,

               –omaisuus-eriin perustuva vakuus,

               –käyttöomaisuuteen perustuva vakuus,

               –sulkutili.

               b)CEF:n enimmäisarvot ja BRCE:n arvot määritellään liitteessä XIII.

               c)BRCE:itä käytetään yksinään tai yhdistelminä seuraavien edellytysten mukaisesti:

               –BRCE:n käytön perusteella saatava CEF on enintään 0,35,

               –’omaisuuseriin perustuvaa vakuutta’ ja ’käyttöomaisuuteen perustuvaa vakuutta’ ei voida käyttää samassa toimessa,

               –BRCE:itä ei voida soveltaa, jos sovellettava maariskiluokitus on parantunut ’ulkomailla sijaitsevan tulevien rahavirtojen rakenteen ja sulkutilin’ käytön vuoksi.

               d)Toimissa, joissa on velallisia, joihin sovelletaan markkinaviitearvoja, seuraavia alennuksia voidaan soveltaa riskin takuumaksuun, kun on kyse markkinaviitearvoista, jotka koskevat etuoikeutettua vakuudetonta nimettyä luottotappio-swapia ja joukkolainaa, tai TCMB-mallista:

               –omaisuus-eriin perustuva vakuus 15 prosentin enimmäisalennus,

               –käyttöomaisuuteen perustuva vakuus 10 prosentin enimmäisalennus,

               –sulkutili (velanhoidon varantotili): 10 prosentin enimmäisalennus ja

               –CEF-yhdistelmän osalta yhteensä: 25 prosentin enimmäisalennus.

               e)Osallistujien on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus toimista, joissa velallisena/takaajana ei ole valtio ja joiden luoton arvo ylittää viisi miljoonaa erityisnosto-oikeutta, jos BRCE:iden perusteella sovelletaan CEF:ää, joka on suurempi kuin 0, tai aina, kun BRCE:itä käytetään markkinaviitearvoihin perustuvassa toimessa, minkä seurauksena hinta alittaa TCMB-mallilla määritetyn vastaavan MPR:n hinnan.

               32.LUOTTORISKIEN VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN SOVELTUVUUDEN
                  UUDELLEENTARKASTELU

               a)MPR:ien asianmukaisuuden arvioimiseksi ja mahdollisten tarkistusten tekemiseksi joko ylös- tai alaspäin MPR:ien säännöllisessä seuraamisessa ja tarkistamisessa käytetään samanaikaisesti takuumaksuja koskevia palautelähteitä (Premium Feedback Tool – PFT).

               b)Palautelähteillä arvioidaan MPR:ien asianmukaisuutta virallisia vientiluottoja tarjoavien instituutioiden todellisten kokemusten ja luottoriskin hinnoittelua koskevan yksityisten markkinoiden tiedon perusteella.

               c)Järjestelyn takuumaksuja koskevia sääntöjä on tarkasteltava uudelleen 31. joulukuuta 2018 mennessä kaikilta osin, erityisesti kuitenkin markkinaviitearvoihin perustuvaa hinnoittelua koskevien sääntöjen osalta.

               48.ENNAKKOILMOITUS

               a)Osallistujan on liitteen VIII mukaisesti ilmoitettava kaikille muille osallistujille vähintään 10 vuorokautta ennen sitoumuksen tekemistä aikomuksestaan

               1)myöntää tukea 10 artiklan d kohdan 3 alakohdan mukaisesti,

               2)tukea luokkaan I kuuluvalle maalle myönnettävää luottoa, jonka takaisinmaksuaika on pitempi kuin viisi vuotta,

               3)myöntää tukea 13 artiklan a kohdan mukaisesti,

               4)myöntää tukea 14 artiklan d kohdan mukaisesti,

               5)soveltaa takuumaksua 24 artiklan c kohdan 1 alakohdan määräysten mukaisesti, kun se osallistuu syndikoituun lainaan,

               6)luokitella markkinaviitearvoja perustuvassa toimessa velallinen/takaaja luokkaan, joka on korkeampi kuin paras luokitus, jonka tämä on saanut akkreditoidulta CRA:lta, tai jos akkreditoitu CRA ei ole antanut luokitusta, luokitella toimi vähintään luokkaan CC2 tai luokkaan AAA–A- tai yhtä suotuisaksi tai suotuisammaksi kuin paras luokitus, jonka akkreditoitu CRA on antanut velallisen/takaajan sijoittautumisvaltiolle,

               7)soveltaa 24 artiklan c kohdan 2 alakohdan kolmannen luetelmakohdan mukaista takuumaksua, joka on alempi kuin TCMB-mallilla määritetty vastaava maksu,

               8)soveltaa 24 artiklan e kohdan toisen luetelmakohdan mukaista takuumaksua, kun MPR:n laskennassa käytetty maariskiluokitus ja ostajariskiluokka on määritetty velallisena tai takaajana olevan luokitellun monenvälisen tai alueellisen instituution osallistumisen perusteella,

               9)soveltaa 27 artiklan e kohdan mukaista takuumaksua, jossa MPR:n laskennassa käytetty ostajariskiluokka on toimessa,

               –jossa velallisena/takaajana on muu kuin valtio, alhaisempi kuin CC1 (eli CC0 tai SOV+),

               –jossa velallisena/takaajana on muu kuin valtio ja jonka luoton arvo ylittää viisi miljoonaa erityisnosto-oikeutta, parempi kuin akkreditoidun CRA:n antama luokitus,

               10)soveltaa 31 artiklan a kohdan mukaista takuumaksua, kun ostajariskeihin liittyvän lisävakuusjärjestelyn käyttäminen johtaa sellaisen CEF:n soveltamiseen, joka on suurempi kuin 0, tai aina, kun BRCE:itä käytetään markkinaviitearvoihin perustuvassa toimessa, minkä seurauksena hinta alittaa TCMB-mallilla määritetyn vastaavan MPR:n hinnan,

               11)myöntää tukea liitteessä II olevan 8 artiklan a kohdan mukaisesti,

               12)myöntää tukea liitteessä IV olevan 10 artiklan a kohdan 1 alakohdan mukaisesti,

               13)myöntää tukea liitteessä V olevan 5 artiklan b kohdan mukaisesti,

               14)myöntää tukea liitteessä VI olevan 4 artiklan a kohdan mukaisesti.

               b)Jos aloitteen tehnyt osallistuja muuttaa aikomuksiaan tai peruuttaa aikeensa tukea tällaista toimea, sen on ilmoitettava siitä välittömästi kaikille muille osallistujille.

               LIITE VIII: ILMOITUKSISSA ANNETTAVAT TIEDOT

               Kaikissa järjestelyn (liitteineen) mukaisesti tehtävissä ilmoituksissa on annettava jäljempänä I jaksossa luetellut tiedot. Lisäksi on ilmoituksen tyypin mukaan annettava II jaksossa tarkoitetut tiedot.

               I.KAIKISSA ILMOITUKSISSA ANNETTAVAT TIEDOT

               a)Perustiedot

               1.Ilmoituksen tekevä maa

               2.Ilmoituksen päivämäärä

               3.Ilmoituksen tekevä viranomainen tai virasto

               4.Viitenumero

               5.Alkuperäinen ilmoitus tai edellisen ilmoituksen tarkistus (tarkistuksen numero mainittava)

               6.Erän numero (tarvittaessa)

               7.Luoton viitenumero (tarvittaessa)

               8.Järjestelyn artiklat, joihin ilmoitus perustuu

               9.Sopeutettavan ilmoituksen viitenumero (tarvittaessa)

               10.Sopeutettavan tuen kuvaus (tarvittaessa)

               11.Määrämaa

               b)Ostajan, luotonsaajan ja takaajan tiedot

               12.Ostajamaa

               13.Ostajan nimi

               14.Ostajan sijaintipaikka

               15.Ostajan asema

               16.Luotonsaajamaa (jos eri kuin ostajan)

               17.Luotonsaajan nimi (jos eri kuin ostajan)

               18.Luotonsaajan sijaintipaikka (jos eri kuin ostajan)

               19.Luotonsaajan asema (jos eri kuin ostajan)

               20.Takaajamaa (tarvittaessa)

               21.Takaajan nimi (tarvittaessa)

               22.Takaajan sijaintipaikka (tarvittaessa)

               23.Takaajan asema (tarvittaessa)

               c)Tiedot vietävistä tavaroista ja/tai palveluista sekä hankkeesta

               24.Vietävien tavaroiden ja/tai palvelujen kuvaus

               25.Hankkeen kuvaus (tarvittaessa)

               26.Hankkeen sijaintipaikka (tarvittaessa)

               27.Tarjousten määräpäivä (tarvittaessa)

               28.Luoton päättymispäivä (tarvittaessa)

               29.Tuettavien sopimusten arvo joko todellisena arvona (kaikki luottojärjestelyt ja hankerahoitustoimet tai yksittäiset toimet vapaaehtoiselta pohjalta) tai seuraavan miljoonina erityisnosto-oikeuksina esitetyn asteikon mukaisesti:

                        Luokka

                        Tästä

                        Tähän

                        I:

                        0

                        1

                        II:

                        1

                        2

                        III:

                        2

                        3

                        IV:

                        3

                        5

                        V:

                        5

                        7

                        VI:

                        7

                        10

                        VII:

                        10

                        20

                        VIII:

                        20

                        40

                        IX:

                        40

                        80

                        X:

                        80

                        120

                        XI:

                        120

                        160

                        XII:

                        160

                        200

                        XIII:

                        200

                        240

                        XIV:

                        240

                        280

                        XV:

                        280

                        *

               *Jos arvo ylittää 280 miljoonaa erityisnosto-oikeutta, ilmoitetaan ylittävä osuus 40 miljoonan monikertoina, ts. 410 miljoonaa erityisnosto-oikeutta olisi luokka XV+3.

               30.Sopimusten valuutta

               d)Julkisen vientiluottotuen rahoitusehdot

               31.Luoton arvo: ilmoitusten, jotka koskevat luottojärjestelyjä ja hankerahoitustoimia tai vapaaehtoisesti yksittäisiä toimia, todellinen tai erityisnosto-oikeustaulukkoon perustuva arvo

               32.Luoton valuutta

               33.Ennakkomaksu (prosentteina tuettujen sopimusten kokonaisarvosta)

               34.Paikalliskustannukset (prosentteina tuettujen sopimusten kokonaisarvosta)

               35.Luoton alkamisajankohta ja viittaus sovellettavaan 10 artiklan alakohtaan

               36.Takaisinmaksuajan pituus

               37.Korkokanta

               38.Korko tai marginaali

               II:LISÄTIETOJA TOIMITETTAVAKSI TAPAUKSEN MUKAAN, KUN KYSE ON ERITYISIIN MÄÄRÄYKSIIN LIITTYVISTÄ ILMOITUKSISTA

               a)Järjestelyn 14 artiklan d kohdan 5 alakohta

               1.Takaisinmaksuprofiili

               2.Takaisinmaksuerien maksuväli

               3.Aika luoton alkamisajankohdasta pääoman ensimmäiseen takaisinmaksuerään

               4.Ennen luoton alkamisajankohtaa pääomitetun koron määrä

               5.Keskimääräinen painotettu takaisinmaksuaika

               6.Selvitys syystä, jonka vuoksi tukea ei myönnetä 14 artiklan a–c kohdan mukaisesti

               b)Järjestelyn 24, 27, 30 ja 31 artikla

               1.Velallisen maan maariskiluokitus

               2.Valittu velallisen ostajariskiluokka

               3.Nostoajan pituus

               4.Poliittisen riskin (maariskin) takuukate prosentteina

               5.Kaupallisen riskin (ostajariskin) takuukate prosentteina

               6.Katteen laatu (vakiotasoa rajoitetumpi, vakiotaso, vakiotasoa täydellisempi)

               7.Velallisen maan maariskiluokitukseen perustuva vähimmäistakuumaksu (MPR) ilman kolmannen maan takuuta, monenvälisen tai alueellisen instituution osallistumista, riskin lieventämistä ja/tai ostajariskin lisävakuutta

               8.Sovellettavat vähimmäistakuumaksut

               9.Tosiasiallinen veloitettu takuumaksu (ilmaistuna MPR-muodossa prosentteina pääomasta)

               c)Järjestelyn 24 artiklan c kohta

               1.Velallisella olevat akkreditoidun CRA:n myöntämät ulkomaanvaluuttaiset luokitukset

               2.Valtiolla olevat akkreditoidun CRA:n myöntämät ulkomaanvaluuttaiset luokitukset

               3.TCMB-mallilla määritetty vastaava MPR toimessa, joka perustuu parhaaseen saatavilla olevaan ulkomaanvaluuttaiseen luokitukseen, jonka akkreditoitu CRA on myöntänyt velalliselle

               4.Kun kyseessä on syndikoidun lainan hinnoittelu, yksityiskohtainen kuvaus menetelmistä, joilla takuumaksu määritetään kokonaishinnoittelun perusteella

               5.Kun kyseessä on nimetyn joukkolainan tai CDS:n hinnoittelu, yksityiskohtainen kuvaus menetelmistä, joilla hinnoittelu määritetään, yksityiskohtaiset perustelut hinnoittelun tarkoituksenmukaisuudelle, mukaan lukien se, liittyykö hinnoittelu tosiasialliseen velalliseen vai lähiyksikköön, ja jos se liittyy lähiyksikköön, selostus siitä, miten lähiyksikköä koskevat kriteerit täyttyvät.

               LIITE X: MARKKINOIDEN VIITEARVOT LUOKKAAN 0 LUOKITELLUISSA MAISSA TOTEUTETTAVISSA TOIMISSA

               Vientiluottojen kattamaton osuus tai muun kuin vientiluottolaitoksen kattama osuus syndikoidusta lainasta

               Yksityisten pankkien/instituutioiden ilmoittama hinta kyseisen vientiluoton kattamattomasta osuudesta (tai joissakin tapauksissa muun kuin vientiluottolaitoksen kattama osuus syndikoidusta lainasta) voi vastata parhaiten vientiluottolaitoksen katetta. Tällaisten kattamattomien osuuksien tai muiden kuin katettujen osien hinnoittelua olisi käytettävä ainoastaan, jos se perustuu kaupallisiin ehtoihin (tämä sulkee pois esimerkiksi kansainvälisten rahoituslaitosten rahoittamat osuudet).

               Nimetyt yritysten joukkolainat (Name-Specific Corporate Bonds)

               Yritysten joukkolainat koskevat nimettyjä luottoriskejä. Vientiluottolaitoksen sopimuksen eritysehtojen, kuten maturiteetin ja merkityn valuutan, ja mahdollisen luoton lisävakuuden sopeuttamisen on oltava varovaista. Jos käytetään ensisijaisia yritysten joukkolainoja (vakuutuksen kokonaistuotto) tai toissijaisia yritysten joukkolainoja (vaihtoehtoa, jossa spreadi on mukautettu soveltuvaan käyrään, joka on yleensä asiaankuuluva valuuttaswap-käyrä), olisi ensisijaisesti käytettävä velkojan lainoja. Jos niitä ei ole saatavilla, voidaan käyttää lähiyksikköjen ensisijaisia tai toissijaisia yritysten joukkolainoja.

               Nimetyt luottotappio-swapit (Name-Specific Credit Default Swaps)

               Luottotappio-swapit (CDS) ovat suojautumistapa tappioita vastaan. CDS-käyrä kuvaa CDS:n ostajan tiettynä kautena maksamaa määrää osuutena nimellispääomasta ja se ilmaistaan yleensä peruspisteinä. CDS:n ostaja ostaa tosiasiassa vakuutuksen luottotappion varalta suorittamalla CDS:n myyjälle maksut swapin voimassaoloajalta tai kunnes luottotapahtuma realisoituu. Ensisijaisesti olisi käytettävä velkojan CDS-käyrää. Jos sitä ei ole saatavilla, voidaan käyttää lähiyksiköiden CDS-käyriä.

               Luoton viitearvot

               Luoton ensisijaiset viitearvot (vakuuttamisen hinnoittelu) tai toissijaiset viitearvot (luoton toiselta rahoituslaitokselta ostavan rahoituslaitoksen luoton odotettavissa oleva tuotto). Luoton ensisijaisten viitearvojen kaikki maksut on oltava tiedossa, jotta kokonaistuotto voidaan laskea. Jos käytetään luoton viitearvoja, ensisijaisesti on käytettävä velkojan viitearvoja. Jos niitä ei ole saatavilla, voidaan käyttää lähiyksiköiden viitearvoja.

               Markkinaviitearvojen käyrät

               Markkinaviitearvojen käyrät kuvaavat koko sektorin tai ostajaluokan luottoriskiä. Tällainen markkinatieto voi olla tärkeää, jos nimettyä tietoa ei ole saatavilla. Yleensä näiden markkinoiden sisäisen tiedon laatu riippuu markkinoiden likviditeetistä. Joka tapauksessa on tarkasteltava markkinavälineitä, jotka vastaavat parhaiten vientiluottolaitoksen sopimuksen erityisehtoja, kuten päivämäärää, luottoluokitusta, maturiteettia ja merkittyä valuuttaa.

               LIITE XV: MÄÄRITELMÄT

               Tässä järjestelyssä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

               a)sitoumuksella tarkoitetaan kaikenlaisia lausuntoja, joissa vastaanottajamaalle, ostajalle, luotonsaajalle, viejälle tai rahoituslaitokselle ilmoitetaan halukkuudesta tai aikomuksesta myöntää julkista tukea;

               b)yhteisellä kannalla tarkoitetaan sopimuspuolten välistä sopimusta julkisen tuen rahoittamisen perusteista tietyn toimen yhteydessä tai tietyissä olosuhteissa. Hyväksytyn yhteisen kannan mukaisia sääntöjä sovelletaan järjestelyn sääntöjen sijasta ainoastaan yhteisessä kannassa yksilöidyn toimen tai siinä yksilöityjen olosuhteiden yhteydessä;

               c)sidotun avun lahja-asteella tarkoitetaan 100 prosentin lahja-astetta, kun kyseessä on lahjoitus. Lainojen osalta lahja-aste on puolestaan lainan nimellisen arvon ja luotonsaajan suorittamien tulevien lainanhoitomaksujen diskontatun nykyarvon välinen erotus. Tämä erotus ilmaistaan prosenttiosuutena lainan nimellisestä arvosta;

               d)käytöstä poistamisella tarkoitetaan ydinvoimalaitoksen sulkemista tai purkamista;

               e)vientisopimuksen arvolla tarkoitetaan vientitavaroiden ja/tai -palvelujen ostajan maksamaa tai hänen puolestaan maksettavaa kokonaismäärää jäljempänä määriteltyjä paikalliskustannuksia lukuun ottamatta. Leasingvuokraustoimen yhteydessä leasingvuokrasta vähennetään korkoa vastaava osa;

               f)lopullisella maksusitoumuksella tarkoitetaan sitoumusta, jossa sopimuspuoli sitoutuu (joko yksittäisenä toimena tai puiteluottona toteutettavan) vientiluottotoimen yhteydessä täsmällisiin ja täydellisiin rahoitusehtoihin joko kahdenvälisellä sopimuksella tai yksipuolisella tahdonilmaisulla;

               g)ensimmäisellä polttoainelatauksella tarkoitetaan polttoainelatausta, joka koostuu enintään alun perin asennettavasta ytimestä sekä kahdesta seuraavasta uudelleenlatauksesta, jotka saavat yhdessä muodostaa enintään kaksi kolmasosaa ytimestä;

               h)korkotuella tarkoitetaan hallituksen ja pankkien tai muiden rahoituslaitosten välistä järjestelyä, jonka avulla voidaan myöntää kiinteäkorkoista vientirahoitusta, joka vastaa markkinakorkoa tai on sitä korkeampi;

               i)puiteluotolla tarkoitetaan kaikenlaisia vientiluottojen kehyksiä, jotka koskevat useita tiettyyn hankkeeseen mahdollisesti liittyviä liiketoimia;

               j)paikalliskustannuksilla tarkoitetaan kustannuksia sellaisten ostajamaasta peräisin olevien tavaroiden ja palvelujen hankkimisesta, jotka ovat tarpeen joko viejän sopimuksen panemiseksi täytäntöön tai sellaisen hankkeen päätökseen saattamiseksi, josta viejän sopimus on osa. Paikalliskustannuksiin ei lasketa viejän edustajalle ostajamaassa maksettavaa palkkiota;

               k)nimetyllä joukkolainalla tai CDS:llä tarkoitetaan täsmälleen saman velallisen viitearvovälineitä kuin tuettavassa toimessa;

               l)pelkällä takuuturvalla tarkoitetaan hallituksen myöntämää tai sen puolesta myönnettävää julkista tukea, jota tarjotaan ainoastaan vientiluoton takuuna tai vakuutuksena ja joka ei siten saa julkista rahoitustukea;

               m)lähiyksikköä koskevilla viittauksilla ei tarkoiteta täsmälleen saman luotonsaajan viitearvovälineitä kuin tuettavassa toimessa vaan siihen etuyhteydessä olevan luotonsaajan viitearvovälineitä. Jos velallisella ei ole noteerattuja joukkolainoja tai CDS:iä ja jos velallisen organisaatiorakenteeseen kuuluu emo-, tytär- tai sisaryhtiö, jolla on liikkeessä joukkolainoja tai CDS:iä, kyseisiä nimettyjä joukkolainoja tai CDS:iä voidaan 24 artiklan c kohdan mukaisesti käyttää samoin kuin jos velallinen itse olisi laskenut ne liikkeeseen, jos

               1)emo-, tytär- tai sisaryhtiöllä on sama CRA:n antama liikkeeseenlaskijan luokitus kuin velallisella; tai

               2)kaikki seuraavat kriteerit täyttyvät:

               a.osallistujan antama velallisen/takaajan sisäinen luokitus vastaa CRA:n antamaa lähiyksikön luokitusta,

               b.velallinen/takaaja on emoyhtiön/holdingyhtiön tärkein operatiivinen yhtiö ja muodostaa keskeisen ja erottamattoman osan konsernin liiketoimintaa,

               c.CRA:n antama luokitus perustuu konsernin ydinliiketoimintaan,

               d.velallinen/takaaja tuottaa merkittävän osan konsernin tuloista joko tarjoamalla joitakin konsernin keskeisiä tuotteita/palveluja tärkeimmille asiakkaille tai hallinnoimalla omistajana huomattavaa osuutta emoyhtiön omaisuuseristä,

               e.olisi tuskin mahdollista myydä velallinen/takaaja pois konsernista ilman, että myynti muuttaisi merkittävällä tavalla konsernin yleistä rakennetta,

               f.velallisen/takaajan maksukyvyttömyys olisi konsernin kannalta valtava maineriski, vahingoittaisi konsernin franchisingia ja vaarantaisi konsernin elinkelpoisuuden,

               g.kyseessä on korkean tason hallinnollinen ja operatiivinen integrointi: emo- tai tytäryhtiö tarjoaa pääomaa ja rahoitusta yleensä konsernin sisäisten lainojen kautta ja emoyhtiön tuki on kiistaton;

               n)takaisinmaksuajalla tarkoitetaan ajanjaksoa, joka alkaa tässä liitteessä tarkoitettuna luoton alkamisajankohtana ja päättyy sopimuksen mukaisena pääoman viimeisen lyhennyserän maksupäivänä;

               o)luoton alkamisajankohdalla tarkoitetaan seuraavaa:

               1)osat tai komponentit (välituotteet), mukaan lukien niihin liittyvät palvelut: osien tai komponenttien osalta luoton alkamisajankohta on viimeistään se tosiasiallinen päivä tai painotettu keskimääräinen ajankohta, jona ostaja vastaanottaa tavarat (tarvittaessa mahdollisine palveluineen), tai palvelujen osalta päivä, jona asiakkaalle esitetään lasku tai jona tämä vastaanottaa palvelun,

               2)kvasituotantohyödykkeet, mukaan lukien niihin liittyvät palvelut – koneet tai laitteet, yksikköarvoltaan yleensä melko alhaiset, tarkoitettu käytettäviksi teollisessa prosessissa tai tuotannolliseen taikka kaupalliseen käyttöön: kvasituotantohyödykkeiden osalta luoton alkamisajankohta on viimeistään se tosiasiallinen päivä tai painotettu keskimääräinen ajankohta, jona ostaja vastaanottaa tavarat, tai jos käyttöönotosta vastaa viejä, alkamisajankohta on viimeistään käyttöönoton ajankohta tai palvelujen osalta ajankohta, jona asiakkaalle esitetään laskut tai jona tämä vastaanottaa palvelun. Kun kyseessä on sopimus sellaisen palvelun toimittamisesta, jonka käyttöönotosta vastaa palvelun toimittaja, viimeinen alkamisajankohta on käyttöönoton ajankohta,

               3)tuotantohyödykkeet ja hankepalvelut – arvokkaat koneet tai laitteet, jotka on tarkoitettu käytettäviksi teollisessa prosessissa tai tuotannolliseen tai kaupalliseen käyttöön:

               –kun kyse on sellaisten pääomatavaroiden kauppasopimuksesta, jotka koostuvat useista yksiköistä, joita voidaan käyttää erikseen, viimeinen alkamisajankohta on se tosiasiallinen päivä tai keskimääräinen ajankohta, jona ostaja ottaa tosiasiallisesti haltuunsa tavarat,

               –kun kyse on kokonaisten laitosten tai tehtaiden laitteiden kauppasopimuksesta ja kun toimittaja ei vastaa käyttöönotosta, viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona ostajan on määrä ottaa sopimuksen mukaan toimitettu kokonaisuus haltuunsa (lukuun ottamatta varaosia),

               –jos käyttöönotosta vastaa viejä, viimeinen alkamisajankohta on käyttöönoton ajankohta,

               –palvelujen osalta luoton viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona asiakkaalle esitetään lasku tai jona tämä vastaanottaa palvelun. Kun kyseessä on sopimus sellaisen palvelun toimittamisesta, jonka käyttöönotosta vastaa palvelun toimittaja, viimeinen alkamisajankohta on käyttöönoton ajankohta,

               4)kokonaiset laitokset ja tehtaat – arvokkaat kokonaiset tuotantoyksiköt, jotka edellyttävät tuotantohyödykkeiden käyttöä:

               –kun kyse on kokonaisten laitosten tai tehtaiden laitteiden kauppasopimuksesta ja kun toimittaja ei vastaa käyttöönotosta, luoton viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona ostajan on määrä ottaa sopimuksen mukaan toimitettu kokonaisuus haltuunsa (lukuun ottamatta varaosia),

               –kun kyse on rakennussopimuksesta, jonka mukaan urakoitsija ei vastaa käyttöönotosta, viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona rakentaminen on saatu päätökseen,

               –kun kyse on sopimuksesta, jonka mukaan toimittaja tai urakoitsija vastaa laitoksen käyttöönotosta, viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona asennus tai rakentaminen on saatu päätökseen ja jona käyttövalmiuden osoittavat perustutkimukset on suoritettu. Tätä sääntöä sovelletaan riippumatta siitä, luovutetaanko työ ostajan haltuun kyseisellä hetkellä sopimusehtojen mukaisesti, ja riippumatta mistään jatkuvasta sitoumuksesta, joka toimittajalla tai urakoitsijalla saattaa olla (esimerkiksi tehokkaan toiminnan tai paikallisen henkilöstön kouluttamisen takaamiseksi),

               –jos sopimukseen liittyy hankkeen yksittäisten osien erillinen toteuttaminen, alkamisajankohta on kunkin yksittäisen osan alkamisajankohta tai näiden alkamisajankohtien keskimääräinen päivä taikka jos toimittajalla on sopimus, joka ei koske koko hanketta vaan huomattavaa osaa siitä, alkamisajankohta voi olla se, joka on koko hankkeen kannalta tarkoituksenmukainen,

               –palvelujen osalta luoton viimeinen alkamisajankohta on päivä, jona asiakkaalle esitetään lasku tai jona tämä vastaanottaa palvelun. Kun kyseessä on sopimus sellaisen palvelun toimittamisesta, jonka käyttöönotosta vastaa palvelun toimittaja, viimeinen alkamisajankohta on käyttöönoton ajankohta;

               p)sidotulla avulla tarkoitetaan tukea, joka on tosiasiallisesti (oikeudellisesti tai käytännössä) sidottu tuotteiden ja/tai palveluiden hankintaan rahoituksen myöntävästä maasta ja/tai rajallisesta määrästä maita. Siihen kuuluvat lainat, lahjoitukset tai yhdistelmärahoitus, joiden lahja-aste on suurempi kuin nolla prosenttia.

               Tätä määritelmää sovelletaan riippumatta siitä, ovatko rahoituksen myöntävä ja sen vastaanottava maa sopineet avustuksen ’sitomisesta’ virallisella sopimuksella tai epävirallisesti, taikka siitä, sisältyykö rahoitukseen järjestelyn 34 artiklassa esitetyissä muodoissa esiintyviä tekijöitä, joita ei voida vapaasti ja kokonaisuudessaan käyttää vastaanottajamaassa, muissa kehitysmaissa ja osallistujamaissa tehtyjen ostojen rahoittamiseen, tai sisältääkö se käytäntöjä, joiden OECD:n kehitysapukomitea (DAC) tai osallistujat arvioivat vastaavan tällaista sitomista;

               q)sitomattomalla avulla tarkoitetaan apua, johon sisältyvät lainat ja lahjoitukset ovat täysimääräisesti ja vapaasti käytettävissä hankintojen tekemiseen mistä tahansa maasta;

               r)keskimääräisllä painotetulla takaisinmaksuajalla tarkoitetaan aikaa, jonka kuluessa puolet luottopääomasta maksetaan takaisin. Se on luoton alkamisajankohdasta kuhunkin pääomalyhennykseen kuluvien vuosien summa painotettuna kunakin lyhennysajankohtana maksetun määrän osuudella pääomasta.

                     (1)
                  Maan asemaa tarkastellaan vuosittain sen mukaan, 1) onko se korkean tulotason maa (Maailmanpankin vuosittain määrittelemän asukasta kohti lasketun bruttokansantulon mukaan), 2) onko se OECD:n jäsen ja 3) kuuluuko se euroalueeseen. Maan luokittelu 25 artiklan c kohdan mukaisesti korkean tulotason OECD-maaksi tai korkean tulotason euroalueen maaksi sekä tällaisen luokittelun poistaminen tulee voimaan vasta sen jälkeen, kun maan tulotason luokitus (korkean tulotason maa tai muu) on pysynyt samana kaksi peräkkäistä vuotta. Muutos maan luokittelussa korkean tulotason OECD-maaksi tai korkean tulotason euroalueen maaksi sekä tällaisen luokittelun poistaminen sen vuoksi, että sen tilanne OECD:n jäsenyyden tai euroalueeseen kuulumisen kannalta muuttuu, tulee voimaan välittömästi maiden aseman vuotuisen tarkastelun yhteydessä.

                     (2)
                  Omaisuusvakuudellisessa toimessa ensisijaisen takauksen on koskettava rahoitettavaa omaisuutta. Leasingrakenteen yhteydessä siirtäminen tai ensisijainen takaus liittyy leasingmaksuihin.

                     (3)
                  Hankerahoitustoimessa toimen on täytettävä liitteessä VI olevassa lisäyksessä 1 vahvistetut peruskriteerit.

                     (4)
                  Tätä kaupallisten lainojen vähimmäisosuutta ei kuitenkaan sovelleta markkinaviitearvoja soveltavissa maissa toteutettaviin toimiin, joihin sovelletaan liitteissä V (rautatie) tai VI (hankerahoitus) olevien ehtojen mukaista vähimmäisosuutta.

                     (5)
                  Tämän 25 prosentin kriteerin katsotaan täyttyvän, jos muusta kuin käteisosuudesta toimessa, jossa on ainoastaan yksi vientiluottolaitoksen kattama pankki, on kattamatonta vähintään 25 prosenttia. Tällaisten toimien on täytettävä kaikki muut 1 alakohdan edellytykset, mukaan lukien tässä luetelmakohdassa vahvistetut tasavertaisuusmääräykset.

                     (6)
                  Sihteeristö laatii luettelon akkreditoiduista CRA:ista ja ylläpitää sitä.

                     (7)
                  Kun velallinen/takaaja on saanut luokituksen useammalta kuin yhdeltä akkreditoiduilta CRA:lta, velalliseen (tai takaajaan) sovelletaan parasta saatavilla olevaa ulkomaanvaluuttaista luokitusta etuoikeutetun vakuudettoman lainan pohjalta.

                     (8)
                  Jos asianomaisella nimetyllä yksiköllä, johon sovelletaan markkinaviitearvoja, ei ole akkreditoidun CRA:n antamaa luokitusta, tulokseksi saatavaa markkinahintaa pidetään TCMB-mallilla määritettyä vastaavaa hintaa alempana. Tällaisessa tapauksessa osallistujan on tehtävä 48 artiklan mukainen ennakkoilmoitus.

                     (9)
                  Takuumaksuihin, joita laskutetaan toimista, joilla on kolmannen osapuolen myöntämä takuu, jonka tarjoaa korkean tulotason OECD-maasta tai korkean tulotason euroalueen maasta oleva velallinen, sovelletaan 24 artiklan c kohdassa säädettyjä vaatimuksia.

                     (10)
                  Kun takuun on myöntänyt kolmas osapuoli, sovellettava maariskiluokitus ja ostajariskiluokka on määritettävä saman yksikön eli velallisen tai takaajan perusteella.

                     (11)
                  Hallinnollisista syistä joitakin maita, jotka soveltuvat luokiteltaviksi johonkin kahdeksasta maariskiluokasta, ei mahdollisesti ole luokiteltu, jos ne eivät tavallisesti saa julkisesti tuettuja vientiluottoja. Osallistujat voivat soveltaa tällaisiin luokittelemattomiin maihin vapaasti tarkoituksenmukaiseksi katsomaansa maariskiluokitusta.

                     (12)
                  Ostajien luokittelusääntöjen on ymmärrettävä tarkoittavan suotuisinta sovellettavissa olevaa luokitusta eli esimerkiksi valtio-ostajalle annettava ostajariskiluokitus voi olla sitä heikompi.

                     (13)
                  Valtion luottoriskiä parempaan (SOV+) ostajariskiluokkaan liittyvät vähimmäistakuumaksut ovat 10 prosenttia pienemmät kuin valtio-ostajan riskiluokkaan (CC0) liittyvät vähimmäistakuumaksut.

                     (14)
                  Jos useampi kuin yksi akkreditoitu CRA on luokitellut muun kuin valtiolainaajan, ilmoitus on tehtävä ainoastaan, jos ostajariskiluokitus on korkeampi kuin korkein CRA:n myöntämä luokitus.

                     (15)
                  Ostajariskin perusteella luokitellut monenväliset ja alueelliset instituutiot luokitellaan ostajariskiluokkaan SOV/CC0.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.8.2017
            COM(2017) 408 final
            2017/0182(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin puolesta TIR-yleissopimuksen hallinnollisessa komiteassa esitettävästä kannasta TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleissopimuksen muuttamista koskevaan ehdotukseen

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälisestä kuljetuksesta 14. marraskuuta 1975 tehty tulliyleissopimus hyväksyttiin Euroopan unionin puolesta neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2112/78
                  1
               . Yleissopimus tuli Euroopan unionissa voimaan 20. kesäkuuta 1983.

               Ehdotetun päätöksen tarkoituksena on, että Euroopan unioni hyväksyisi TIR-yleissopimuksen uusimmat muutokset, joista on sovittu kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä YK:n Euroopan talouskomission (UNECE) työryhmässä ja jotka TIR-yleissopimuksen hallinnollinen komitea on hyväksynyt.

               •Johdonmukaisuus suhteessa tällä politiikan alalla voimassa oleviin säännöksiin

               Tällä alalla ei ole voimassa mitään muita säännöksiä kuin neuvoston asetus (ETY) N:o 2112/78, lukuun ottamatta unionin tullikoodeksista 9 päivänä lokakuuta 2013 annettua Euroopan Parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 952/2013, jossa TIR-menettely liitetään sen sisäisen ja ulkoisen passituksen käsitteisiin.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Ehdotettu päätös on johdonmukainen yhteisen kauppa- ja liikennepolitiikan kanssa. Maantiekuljetuksia helpottavan TIR-järjestelmän ansiosta tavaroita voidaan kuljettaa yli 50 sopimuspuolen alueella mahdollisimman vähäisin tulliviranomaisten toimenpitein, ja vaaditut vakuudet on suhteellisen helppo saada kansainvälisen takausketjun ansiosta. TIR-yleissopimuksella käyttöön otetut yksinkertaistukset ovat Eurooppa 2020 -strategian mukaisia, sillä tehokkaat rajamuodollisuudet ovat olennaisen tärkeitä taloudelle ja niillä voidaan tukea työpaikkojen luomista.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 207 artikla ja 218 artiklan 9 kohta.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Jäsenvaltioita kuultiin TIR-yleissopimusta ja muita YK:n Euroopan talouskomission yleissopimuksia käsittelevän tulliasiantuntijoiden työryhmän kokouksissa.  Lisäksi kaikkia TIR-yleissopimuksen sopimuspuolia kuultiin kuljetuksia koskevia tulliasioita käsittelevän UNECEn työryhmän ja TIR-yleissopimuksen hallinnollisen komitean kokousten aikana. Kuultavina olleet sidosryhmät kannattivat tätä muutosehdotusta.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Ehdotus TIR-yleissopimuksen 11 artiklan 3 kohdan muuttamisesta tuli Venäjän federaatiolta. TIR-yleissopimuksen hallinnollinen komitea pyysi yleissopimuksen 6 artiklassa tarkoitettua kansainvälistä järjestöä (kansainvälinen maantiekuljetusliitto), joka on valtuutettu vastaamaan kansainvälisen vakuusjärjestelmän tehokkaasta järjestämisestä ja toiminnasta, toimittamaan tilastotietoja voidakseen arvioida ajankohdan, jolloin tullihallinnot lähettävät TIR-yleissopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen summien maksupyynnöt takaajayhdistyksille. Komitea katsoi, että takausketju voi edelleen toimia tehokkaasti, jos määräaikaa aikaistetaan Venäjän federaation ehdotuksen mukaisesti.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole vaikutuksia Euroopan unionin talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

               TIR-yleissopimuksen 1 artiklan q kohdan, jossa esiintyy käsitteen ”takaajayhdistys” määritelmä, muuttaminen perustuu Venäjän federaation ehdotukseen ilmaisun ”tulliviranomaiset” poistamisesta. Venäjän federaatio selvensi, että sen keskushallintorakenteeseen ja keskushallinnon tason valtuutuksiin liittyvien erityispiirteiden vuoksi on mahdollista, että viranomainen, joka voi toimivaltansa nojalla valtuuttaa takaajayhdistyksen, ei välttämättä aina ole tulliviranomainen. Ehdotus laajentaisi sellaisenaan säännöksen soveltamisalaa tarvittavan joustavuuden saamiseksi sopimuspuolten erilaisten hallinnollisten järjestelyjen vuoksi. Useat sopimuspuolet, mukaan lukien Euroopan unioni, katsoivat, että kansallisen tai kansainvälisen lainsäädännön vaatimusten vuoksi olisi tarpeen säilyttää ilmaisu ”tulliviranomaiset”. Kompromissina ja muiden sopimuspuolten oikeudellisten vaatimusten huomioon ottamiseksi TIR-yleissopimuksen hallinnollinen komitea päätyi siihen, ettei ilmaisua ”tulliviranomaiset” poisteta vaan sen jälkeen lisätään ilmaisu ”tai muut toimivaltaiset viranomaiset”.

               Venäjän federaatio ehdotti hallinnolliselle komitealle, että TIR-yleissopimuksessa olisi hyvä selventää, tarkoitetaanko yleissopimuksen 2 artiklassa esiintyvällä englanninkielisellä ilmaisulla ”frontier” tullirajaa vai valtionrajaa. Venäjän federaation mukaan nykyinen sanamuoto johtaa erilaisiin tulkintoihin ja käytäntöihin sen määrittelyssä, onko tavaroita mahdollista kuljettaa kahden tai useamman tulliliiton jäsenvaltion alueella. TIR-yleissopimuksen 2 artiklan muuttamista koskevalla ehdotuksella selvennettäisiin, että ilmaisu tarkoittaa tullirajaa. Euroopan unioni on TIR-menettelyn käyttöä koskevien sääntöjen soveltamiseksi nimittänyt tullialueensa yhtenäiseksi alueeksi. Koska Euroopan unioni muodostaa yhtenäiset sisämarkkinat ilman sisäisiä rajoja, TIR-carnet’ita ei voida käyttää sisäisiin kuljetuksiin. TIR-yleissopimuksen 2 artiklaa koskeva ehdotus ei vaikuttaisi TIR-menettelyn soveltamiseen unionissa, sillä Euroopan unionissa tullirajalla tarkoitetaan unionin ulkorajaa.

               Ehdotuksessa korvataan TIR-yleissopimuksen 3 artiklan b alakohdassa oleva ilmaisu ”hyväksyttyjen” ilmaisulla ”valtuutettujen”, 6 artiklan 2 kohdassa oleva ilmaisu ”hyväksyä” ilmaisulla ”valtuuttaa” ja liitteessä 9 olevassa toisessa osassa oleva ilmaisu ”hyväksytyn” ilmaisulla ”valtuutetun” sekä TIR-yleissopimuksen liitteessä 9 olevan ensimmäisen osan 7 kohdassa oleva ilmaisu ”sopimuspuolet mahdollisesti haluavat” ilmaisulla ”kukin sopimuspuoli mahdollisesti haluaa”. Nämä muutokset ovat toimituksellisia muutoksia, jolla TIR-yleissopimuksen tekstin sisältöä yhdenmukaistetaan.

               TIR-yleissopimuksen 11 artiklan 3 kohtaa koskevalla muutosehdotuksella aikaistetaan ajankohtaa, jolloin tullihallinnot voivat esittää yleissopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun summan maksuvaatimuksen takaajayhdistykselle. Määräajan ehdotettu lyhentäminen kolmesta kuukaudesta yhteen kuukauteen ei estäisi tullihallintoja esittämästä vaatimuksiaan myöhempänä ajankohtana ottaen huomioon, että ne yleensä pyytävät maksua ensin suoraan korvausvelvolliselta henkilöltä. Takaajayhdistyksellä olisi silti riittävästi aikaa toimia tehokkaasti saatuaan tiedon siitä, ettei TIR-toimenpidettä ole päätetty TIR-yleissopimuksen 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               TIR-yleissopimuksen 38 artiklan muuttamista koskevalla ehdotuksella laajennettaisiin sopimuspuolten oikeutta kieltää yleissopimuksen mukainen toiminta myös sellaisilta TIR-carnet’n haltijoilta, jotka ovat toistuvasti syyllistyneet kansainvälisessä tavarankuljetuksessa sovellettavien tullilakien tai -määräysten rikkomiseen. Lisäksi se antaisi sopimuspuolille yksiselitteisesti oikeuden arvioida itse, onko tullilakien tai -määräysten rikkominen riittävän vakava, jotta se katsottaisiin perusteeksi toiminnan kieltämiselle. Jälkimmäisellä muutoksella ei ole vaikutusta kyseisen artiklan sisältöön, sillä kyseinen oikeus on jo olemassa, mutta muutoksella varmistettaisiin, ettei asiaan liity tulkinnallista epäselvyyttä kansallisesta lainsäädäntömenettelystä johtuviin valtuutuksiin nähden tietyissä sopimuspuolissa ja erityisesti Venäjän federaatiossa, joka ehdotti kyseistä muutosta. Lisäksi muutoksella selvennettäisiin artiklan nykyistä sanamuotoa.

               TIR-yleissopimuksen 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti jokainen sopimuspuoli määrää TIR-carnet’n osalta enimmäisrahamäärän, joka takaajayhdistykseltä voidaan vaatia. Kyseisen artiklan selittävässä huomautuksessa todetaan, että sopimuspuolia suositellaan rajoittamaan enimmäismäärä 50 000 Yhdysvaltojen dollariin. Vuodesta 2003 lähtien enimmäismäärä, joka takaajayhdistysten on maksettava Euroopan unionissa joutuessaan vastuuseen, on ilmaistu euroina ja vahvistettu 60 000 euroksi TIR-carnet’ta kohti. Kansainvälinen maantiekuljetusliitto ilmoitti, että sen maailmanlaajuinen vakuutuksenantaja on nostanut takauksen määrän 100 000 euroon TIR-carnet’ta kohti kaikkien TIR-yleissopimuksen sopimuspuolten osalta, minkä takia TIR-yleissopimuksen hallinnollinen komitea ehdotti TIR-yleissopimuksen tekstin muuttamista vastaavasti. Sen vuoksi TIR-yleissopimuksen 8 artiklan 3 kohdan selittävää huomautusta olisi muutettava.

               Ehdotus TIR-yleissopimuksen liitteessä 8 olevan 1 a artiklan muuttamiseksi lisäämällä siihen 4–6 kohta sekä ehdotus liitteessä 9 olevan kolmannen osan 2 kohdan muuttamiseksi lisäämällä siihen o, p ja q alakohta on suunniteltu parantamaan sen yleissopimuksen 6 artiklassa tarkoitetun kansainvälisen järjestön (kansainvälinen maantiekuljetusliitto) toimintaan liittyvää varainhoidon avoimuutta, joka on valtuutettu vastaamaan kansainvälisen vakuusjärjestelmän tehokkaasta järjestämisestä ja toiminnasta. TIR-yleissopimuksen liitettä 9 koskevalla muutoksella otettaisiin käyttöön uudet tilintarkastusvaatimuksia koskevat säännöt sekä uusia ehtoja ja vaatimuksia, joilla säännellään niin kansainvälisen järjestön kirjanpidon ja tilinpidon avoimuutta ja hyvää hallintoa kuin TIR-carnet’iden painattamista ja jakelua. TIR-yleissopimuksen liitteessä 8 olevaan 1 a artiklaan lisättävillä kohdilla vahvistettaisiin TIR-yleissopimuksen hallinnollista komiteaa koskeva vaatimus tarkistaa ja tarvittaessa myös todentaa vuotuiset tilinpäätökset ja tilintarkastusraportit, jotka kansainvälinen järjestö on TIR-yleissopimuksen liitteessä 9 olevan kolmannen osan velvoitteiden mukaisesti toimittanut. Hallinnollinen komitea olisi myös oikeutettu pyytämään lisätarkastuksia riskinarvioinnin perusteella. TIR-yleissopimuksen liitteessä 8 olevan 1 a artiklan 6 kohdan uudella selittävällä huomautuksella tarkennettaisiin, kuinka nämä lisätarkastukset olisi tehtävä. Kuljetuksia koskevia tulliasioita käsittelevässä työryhmässä käytyjen keskustelujen yhteydessä TIR-yleissopimuksen liitteessä 9 olevan kolmannen osan muutosehdotuksista keskusteltiin kansainvälisen maantiekuljetusliiton kanssa, joka ilmoitti, ettei se vastusta ajatusta uusien avoimuusvaatimusten lisäämisestä TIR-yleissopimukseen ja että se on täysin valmis noudattamaan uusia vaatimuksia. TIR:n toimeenpanevan neuvoston valtuuttamana TIR:n sihteeristö kuuli YK:n sisäistä tarkastustoimistoa TIR-yleissopimuksen liitteessä 9 olevan kolmannen osan 2 kohtaan lisättäväksi ehdotetuista o, p ja q alakohdasta. Tarkastustoimisto ilmoitti, ettei se ole käytettävissä kansainvälisen maantiekuljetusliiton säännöllisiä tarkastuksia varten valtuutettuna kansainvälisenä järjestönä vaan se valitsee tarkastuksensa riskianalyysin perusteella.

               TIR-yleissopimuksen liitteessä 9 olevan ensimmäisen osan väliotsikon sekä liitteessä 9 olevan ensimmäisen osan 1 kohdan muutosehdotukset koskevat sanan ”vähimmäis-” lisäämistä, mikä mahdollistaisi kielellisen yhtenäisyyden saavuttamisen pääasiassa yleissopimuksen 6 artiklassa ja liitteessä 9 esiintyvien ilmaisujen ”ehdot ja vaatimukset” ja ”vähimmäisehdot ja -vaatimukset” välillä ilman, että TIR-yleissopimuksen tekstiin olisi tehtävä merkittäviä muutoksia.

               2017/0182 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin puolesta TIR-yleissopimuksen hallinnollisessa komiteassa esitettävästä kannasta TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleissopimuksen muuttamista koskevaan ehdotukseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälisestä kuljetuksesta 14 päivänä marraskuuta 1975 tehty tulliyleissopimus, jäljempänä ’TIR-yleissopimus’, hyväksyttiin Euroopan talousyhteisön puolesta neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2112/78
                  2
               , ja se tuli yhteisössä voimaan 20 päivänä kesäkuuta 1983
                  3
               .

               (2)TIR-yleissopimuksen konsolidoitu toisinto julkaistiin neuvoston päätöksen 2009/477/EY
                  4
                liitteenä, ja sen mukaan komissio julkaisee yleissopimukseen tulevaisuudessa tehtävät muutokset ja ilmoittaa niiden voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               (3)On tarpeen laajentaa TIR-yleissopimuksen 1 artiklan q alakohdan soveltamisalaa, jotta myös muut viranomaiset kuin tulliviranomaiset voivat valtuuttaa yhdistyksen toimimaan TIR-menettelyä käyttävien henkilöiden takaajana. Tällaista joustavuutta tarvitaan, jotta voidaan ottaa huomioon sopimuspuolten erilaiset hallinnolliset järjestelyt.

               (4)TIR-yleissopimuksen 2 artiklassa esiintyvä englanninkielinen ilmaisu ”frontier” voi johtaa erilaisiin tulkintoihin. Kyseisen artiklan tekstiä olisi muutettava sen selventämiseksi, että kyseisellä ilmaisulla tarkoitetaan tullirajaa.

               (5)TIR-yleissopimuksen terminologian yhdenmukaistamiseksi korvataan ilmaisu ”hyväksyttyjen” ilmaisulla ”valtuutettujen”, ilmaisu ”hyväksyä” ilmaisulla ”valtuuttaa” ja ilmaisu ”hyväksytyn” ilmaisulla ”valtuutetun” sekä ilmaisu ”sopimuspuolet mahdollisesti haluavat” ilmaisulla ”kukin sopimuspuoli mahdollisesti haluaa”.

               (6)TIR-yleissopimuksen 11 artiklan 3 kohtaa koskevalla muutoksella lyhennetään määräaikaa, jonka lopussa yleissopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun summan maksuvaatimus voidaan esittää takaajayhdistykselle.  TIR-yleissopimuksen hallinnollinen komitea kuuli kyseisestä ehdotuksesta kansainvälistä maantiekuljetusliittoa, joka on yleissopimuksen 6 artiklassa tarkoitettu kansainvälinen järjestö, joka on valtuutettu vastaamaan kansainvälisen vakuusjärjestelmän tehokkaasta järjestämisestä ja toiminnasta. Kansainvälinen maantiekuljetusliitto vahvisti, ettei määräajan lyhentämisellä todennäköisesti ole operationaalisia vaikutuksia TIR-takausketjun toimintaan. Ehdotuksen mukainen määräajan lyhentäminen kolmesta kuukaudesta yhteen kuukauteen todennäköisesti tehostaa menettelyä eikä estä tullihallintoa toimittamasta vaatimuksiaan myöhemmin.

               (7)Kansainvälisessä tavarankuljetuksessa sovellettavien tullilakien tai -määräysten vakavan rikkomisen lisäksi myös kyseisten lakien tai määräysten toistuvat rikkomiset voivat TIR-yleissopimuksen 38 artiklan 1 kohdan mukaisesti johtaa siihen, että TIR-carnet’n haltijalta kielletään TIR-järjestelmän mukainen toiminta määräajaksi tai pysyvästi. Kyseisestä artiklasta olisi käytävä yksiselitteisesti ilmi, että rikkomuksen vakavuusasteen määrittämisen perusteista päättävät sopimuspuolet. Muutoksen tarkoituksena on poistaa epäselvyyttä sen osalta, onko sopimuspuolilla päätäntävaltaa asian suhteen vai ei.

               (8)Jotta TIR-yleissopimuksen teksti vastaisi sitä, että takausketjun TIR-carnet’ta kohden maksamaa enimmäismäärää nostetaan, yleissopimuksen liitettä 6 olisi muutettava siten, että viittaus 50 000 Yhdysvaltain dollariin korvataan viittauksella 100 000 euroon.

               (9)TIR-yleissopimuksen liitettä 6, liitteessä 8 olevaa 1 a artiklaa ja liitteessä 9 olevan kolmannen osan 2 kohtaa koskevien muutosten tavoitteena on parantaa toimintaan liittyvää varainhoidon avoimuutta kansainvälisessä maantiekuljetusliitossa, joka on kansainvälisen vakuusjärjestelmän tehokkaasta järjestämisestä ja toiminnasta vastaamaan valtuutettu kansainvälinen järjestö. TIR-yleissopimuksen liitettä 9 koskevalla muutoksella otettaisiin käyttöön uudet tilintarkastusvaatimuksia koskevat säännöt sekä uusia ehtoja ja vaatimuksia, joilla säännellään niin kansainvälisen järjestön kirjanpidon ja tilinpidon avoimuutta ja hyvää hallintoa kuin TIR-carnet’iden painattamista ja jakelua. TIR-yleissopimuksen liitteessä 8 olevaa 1 a artiklaa koskevilla muutoksilla vahvistettaisiin vaatimus, jonka mukaan hallinnollisen komitean on tarkistettava tai jopa todennettava vuotuiset tilinpäätökset ja tilintarkastusraportit, jotka valtuutettu kansainvälinen järjestö on  yleissopimuksen liitteessä 9 olevan kolmannen osan velvoitteiden mukaisesti toimittanut. Hallinnolliselle komitealle on annettava oikeus pyytää lisätarkastuksia, jos se on perusteltua riskinarvioinnin nojalla. TIR-yleissopimuksen liitettä 6 koskevalla muutoksella tarkennetaan, kuinka nämä lisätarkastukset tehdään.

               (10)TIR-yleissopimuksen liitteessä 9 olevan ensimmäisen osan väliotsikon ja ensimmäisen osan 1 kohdan muutosehdotukset koskevat ilmaisun ”vähimmäis-” lisäämistä, jolla poistetaan yleissopimuksen 6 artiklassa ja liitteessä 9 esiintyvien sanamuotojen ”ehdot ja vaatimukset” ja ”vähimmäisehdot ja -vaatimukset” välinen epäjohdonmukaisuus.

               (11)Kaikki unionin jäsenvaltiot suhtautuivat muutosehdotuksiin myönteisesti TIR-yleissopimusta ja muita YK:n Euroopan talouskomission yleissopimuksia käsittelevässä tulliasiantuntijoiden työryhmässä.

               (12)TIR-yleissopimuksen hallinnollisen komitean seuraava istunto, jossa ehdotetut muutokset esitetään hyväksyntää varten, on tarkoitus pitää lokakuussa 2017.

               (13)Sen vuoksi unionin puolesta TIR-yleissopimuksen hallinnollisessa komiteassa esitettävän kannan olisi perustuttava tämän päätöksen liitteenä oleviin muutosluonnoksiin,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan unionin puolesta TIR-yleissopimuksen hallinnollisessa komiteassa esitettävä kanta perustuu tämän päätöksen liitteenä oleviin muutosluonnoksiin.

               Unionin edustajat TIR-yleissopimuksen hallinnollisessa komiteassa voivat hyväksyä vähäisiä muutoksia muutosluonnoksiin ilman uutta neuvoston päätöstä.

               2 artikla

               Kun muutokset on hyväksytty, ne julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja samalla ilmoitetaan niiden voimaantulopäivä.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 252, 14.9.1978, s. 2.

                     (2)
                  Neuvoston asetus (ETY) N:o 2112/78, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1978, TIR-carnet'isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan Genevessä 14 päivänä marraskuuta 1975 tehdyn tulliyleissopimuksen tekemisestä (EYVL L 252, 14.9.1978, s. 1).

                     (3)
                  EYVL L 31, 2.2.1983, s. 13.

                     (4)
                  Neuvoston päätös 2009/477/EY, tehty 28 päivänä toukokuuta 2009, TIR-carnet'isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan 14 päivänä marraskuuta 1975 tehdyn tulliyleissopimuksen, jota on myöhemmin muutettu, tekstin julkaisemisesta konsolidoituna (EUVL L 165, 26.6.2009, s. 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.8.2017
            COM(2017) 408 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin puolesta TIR-yleissopimuksen hallinnollisessa komiteassa esitettävästä kannasta TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleissopimuksen muuttamista koskevaan ehdotukseen

               LISÄYS

               Muutokset TIR-carnet’isiin merkittyjen tavaroiden kansainvälistä kuljetusta koskevaan tulliyleissopimukseen (vuoden 1975 TIR-yleissopimukseen)

               TIR-yleissopimuksen päätekstiin 59 artiklassa tarkoitetun muuttamismenettelyn nojalla tehtävät muutokset

               1 artiklan q alakohta

               Lisätään ilmaisun ”tulliviranomaiset” jälkeen ilmaisu ”tai muut toimivaltaiset viranomaiset”.

               2 artikla

               Korvataan ilmaisu ”valtakunnanrajoja” ilmaisulla ”tullirajoja”.

               3 artiklan b alakohta

               Korvataan ilmaisu ”hyväksyttyjen” ilmaisulla ”valtuutettujen”.

               6 artiklan 2 kohta

               Korvataan ilmaisu ”hyväksyä” ilmaisulla ”valtuuttaa”.

               11 artiklan 3 kohta

               Korvataan ilmaisu ”kolmen kuukauden” ilmaisulla ”yhden kuukauden”.

               38 artikla

               Korvataan nykyinen teksti seuraavasti:

               Jokaisella sopimuspuolella on oikeus kieltää määräajaksi taikka pysyvästi tämän yleissopimuksen mukainen toiminta henkilöltä, joka on syyllistynyt kansainvälisessä tavarankuljetuksessa sovellettavien tullilakien tai -määräysten vakavaan tai toistuvaan rikkomiseen. Sopimuspuolet päättävät ehdoista, joiden nojalla tullilakien tai -määräysten rikkominen katsotaan vakavaksi.

               TIR-yleissopimuksen liitteisiin 60 artiklassa tarkoitetun muuttamismenettelyn nojalla tehtävät muutokset

               Liitteessä 6 oleva 0.8.3 selittävä huomautus

               Korvataan ilmaisu ”50 000 Yhdysvaltojen dollaria” ilmaisulla ”100 000:ta euroa”.

               Liitteessä 6 oleva 8.1-6 selittävä huomautus

               Lisätään 8.1-6 selittävä huomautus seuraavasti:

               Komitea voi pyytää toimivaltaisia Yhdistyneiden kansakuntien yksiköitä tekemään lisätarkastuksen. Komitea voi vaihtoehtoisesti päättää palkata riippumattoman ulkopuolisen tilintarkastajan ja antaa TIR:n toimeenpanevalle neuvostolle valtuudet laatia tilintarkastuksen tehtävät tilintarkastuksen tavoitteen ja tarkoitusperän perusteella, jotka komitea on määrittänyt. Tehtävien hyväksymisestä vastaa komitea. Ulkopuolisen riippumattoman tilintarkastajan tekemän lisätarkastuksen jälkeen laaditaan raportti ja tarkastuskirjelmä, jotka toimitetaan komitealle. Tässä tapauksessa ulkopuolisen riippumattoman tilintarkastajan palkkaamiseen, tarjouskilpailu mukaan luettuna, liittyvät kustannukset katetaan TIR:n toimeenpanevan neuvoston talousarviosta.

               Liitteessä 8 oleva 1 a artikla

               Lisätään nykyisen tekstin jälkeen 4, 5 ja 6 kohta seuraavasti:

               ”4.
                     Komitea vastaanottaa ja tutkii kansainvälisen järjestön liitteessä 9 olevan kolmannen osan velvoitteiden mukaisesti toimittamat tarkastetut vuotuiset tilinpäätökset ja tarkastusraportin/-raportit. Tarkastuksen aikana ja sen soveltamisalasta riippuen komitea voi pyytää kansainvälistä järjestöä tai riippumatonta ulkopuolista tarkastajaa toimittamaan täydentäviä tietoja, selvityksiä tai asiakirjoja.

               5.
                     Komitealla on riskinarvioinnin perusteella oikeus pyytää lisätarkastuksia, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 4 kohdassa tarkoitettuun tarkastukseen. Komitea valtuuttaa TIR:n toimeenpanevan neuvoston tai pyytää toimivaltaisia Yhdistyneiden kansakuntien yksiköitä tekemään riskinarvioinnin.

               Komitea määrittää lisätarkastuksen soveltamisalan ottamalla huomioon TIR:n toimeenpanevan neuvoston tai toimivaltaisten Yhdistyneiden kansakuntien yksiköiden tekemän riskinarvioinnin.

               TIR:n toimeenpaneva neuvosto säilyttää kaikkien tässä artiklassa tarkoitettujen tarkastusten tulokset, jotka toimitetaan sopimuspuolille, jotka ottavat ne asianmukaisesti huomioon.

               6.
                     Komitea hyväksyy lisätarkastusten tekemistä koskevan menettelyn.”

               Liitteessä 9 olevan ensimmäisen osan alaotsikko

               Lisätään ilmaisun ”ehdot ja vaatimukset” eteen ilmaisu ”Vähimmäis-”.

               Liitteessä 9 olevan ensimmäisen osan 1 kohdan alku

               Lisätään ilmaisu ”Vähimmäis-”.

               Liitteessä 9 olevan ensimmäisen osan 7 kohta

               Korvataan ilmaisu ”sopimuspuolet mahdollisesti haluavat” ilmaisulla ”kukin sopimuspuoli mahdollisesti haluaa”.

               Liitteessä 9 olevan toisen osan menettelyä koskevan kohdan lupamallin ensimmäinen kohta

               Korvataan ilmaisu ”hyväksytyn” ilmaisulla ”valtuutetun”.

               Liitteessä 9 olevan kolmannen osan 2 kohta

               Lisätään n alakohdan jälkeen o, p ja q alakohta seuraavasti:

               o)
                     ylläpidettävä erillistä kirjanpitoa ja tilejä, jotka sisältävät kansainvälisen vakuusjärjestelmän tehokasta järjestämistä ja toimintaa sekä TIR-carnet’iden painattamista ja jakelua koskevat tiedot ja asiakirjat;

               p)
                     tehtävä täysimääräistä ja oikea-aikaista yhteistyötä muun muassa antamalla toimivaltaisille Yhdistyneiden kansakuntien yksiköille tai muulle asianmukaisesti valtuutetulle toimivaltaiselle taholle pääsy edellä mainittuihin kirjanpitoon ja tileihin ja helpottamalla kaikkina aikoina lisätarkastuksia, joita ne tekevät sopimuspuolten puolesta, liitteessä 8 olevan 1 a artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti;

               q)
                     palkattava riippumaton ulkopuolinen tilintarkastaja, joka tekee o alakohdassa tarkoitettujen kirjanpidon ja tilien vuotuiset tarkastukset. Ulkopuolinen tarkastus tehdään kansainvälisten tilintarkastusstandardien mukaisesti, ja sitä koskevat vuotuinen tarkastusraportti ja tarkastuskirjelmä on toimitettava hallinnolliselle komitealle.