               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 28.10.2020
            COM(2020) 678 final
            2020/0309(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Japanin välisellä talouskumppanuussopimuksella perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta moottoriajoneuvoja ja niiden osia koskevan liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Euroopan unionin ja Japanin välisellä talouskumppanuussopimuksella perustetussa sekakomiteassa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, kun sekakomitean on määrä hyväksyä päätös moottoriajoneuvoja ja niiden osia koskevan liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamisesta.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Euroopan unionin ja Japanin välinen talouskumppanuussopimus

               Euroopan unionin ja Japanin välisen talouskumppanuussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tarkoituksena on vapauttaa ja helpottaa kauppaa ja sijoituksia sekä tukea osapuolten tiiviitä taloussuhteita. Sopimus tuli voimaan 1. helmikuuta 2019.

               2.2.Sekakomitea

               Sopimuksen 22.1 artiklan 1 kohdalla perustetaan sekakomitea, joka koostuu molempien osapuolten edustajista. Sopimuksen 22.1 artiklan 4 kohdassa määrätään, että sopimuksen asianmukaisen ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi ”sekakomitea

               a)vahvistaa työjärjestyksenä ensimmäisessä kokouksessaan; ja

               b)hyväksyy ensimmäisessä kokouksessaan 21.30 artiklassa tarkoitetut paneelin työjärjestyksen ja välimiehiä koskevat käytännesäännöt sekä 21.6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sovittelumenettelyn.”

               Sopimuksen 22.2 artiklan 3 kohdan mukaan kaikki sekakomitean päätökset ja suositukset annetaan yksimielisesti.

               2.3.Suunniteltu sekakomitean säädös

               Jotta voidaan ottaa huomioon Japanissa ja EU:ssa E-sääntöjen täytäntöönpanossa tapahtuneet muutokset, ehdotetaan, että sekakomitea hyväksyy päätöksen sopimuksen liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamisesta. Muutokset koskevat E-sääntöjen 53, 85, 145 ja 146 sisällyttämistä lisäykseen 2-C-1 ja E-sääntöjen 53 ja 85 poistamista lisäyksestä 2-C-2.

               Suunnitellusta säädöksestä tulee osapuolia sitova sopimuksen 22.2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Siinä määrätään seuraavaa: ”Sekakomitea voi tehdä päätöksiä, jos siitä määrätään tässä sopimuksessa. Nämä päätökset sitovat osapuolia. Kumpikin osapuoli toteuttaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen tehtyjen päätösten täytäntöönpanemiseksi.”

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Tässä ehdotuksessa neuvoston päätökseksi vahvistetaan sopimuksella perustetussa sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta sopimuksen liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamiseen.

               Moottoriajoneuvoja ja niiden osia käsittelevän työryhmän tekemän arvion perusteella osapuolet ovat sopineet suosittelevansa sekakomitealle päätöksen hyväksymistä edellä mainittujen lisäysten muuttamiseksi, jotta niissä voidaan ottaa huomioon sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (UNECE) sääntelystä käydyissä keskusteluissa saavutettu edistyminen.

               Näiden uusien E-sääntöjen sisällyttäminen kyseisiin lisäyksiin parantaisi talouden toimijoiden oikeusvarmuutta osapuolten välisten etuuskohteluun perustuvien kauppasuhteiden sääntelykehyksen osalta.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  1
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Sekakomitea on Euroopan unionin ja Japanin välisellä talouskumppanuussopimuksella perustettu elin.

               Säädös, joka sekakomitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla sopimuksen 22.2 artiklan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteisteen kauppapolitiikkaan.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 207 artikla yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Koska sekakomitean säädös muuttaa sopimuksen liitteen 2-C lisäyksiä 2-C-1 ja 2-C-2, on aiheellista julkaista säädös Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen kun se on hyväksytty.

               2020/0309 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Japanin välisellä talouskumppanuussopimuksella perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta moottoriajoneuvoja ja niiden osia koskevan liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin ja Japanin välinen talouskumppanuussopimus
                  2
               , jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä helmikuuta 2019.

               (2)Sopimuksen liitteen 2-C (Moottoriajoneuvot ja niiden osat) lisäyksessä 2-C-1 esitetään luettelo E-säännöistä, joita kumpikin osapuoli soveltaa, ja lisäyksessä 2-C-2 luettelo E-säännöistä, joita yksi osapuoli soveltaa mutta toinen osapuoli ei vielä ota huomioon.

               (3)Sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (UNECE) sääntelystä käydyissä keskusteluissa saavutetun edistymisen myötä osapuolet soveltavat nyt myös sellaisia E-sääntöjä, joita ei alun perin lueteltu lisäyksissä 2-C-1 ja 2-C-2. Mainittujen E-sääntöjen sisällyttäminen asiaa koskeviin lisäyksiin parantaisi talouden toimijoiden oikeusvarmuutta osapuolten välisten etuuskohteluun perustuvien kauppasuhteiden sääntelykehyksen osalta.

               (4)Sopimuksen 23.2 artiklan 3 kohdassa ja 23.2 artiklan 4 kohdan b alakohdassa määrätään, että osapuolten omien sisäisten oikeudellisten menettelyiden mukaisesti sekakomitea voi tehdä päätöksiä sopimuksen liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamisesta.

               (5)Oikeudellisten vaatimusten täyttämiseksi on vahvistettava sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta, koska suunniteltu sekakomitean päätös tulee olemaan unionia sitova.

               (6)Sekakomitean päätös muuttaa sopimusta, minkä vuoksi kyseinen päätös on aiheellista julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen kun sekakomitea on sen hyväksynyt,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta sopimuksen liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamiseen vahvistetaan liitteessä.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               3 artikla

               Sekakomitean päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio, 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (2)

                        EUVL L 330, 27.12.2018, s. 1–2.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 28.10.2020
            COM(2020) 678 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin ja Japanin välisellä talouskumppanuussopimuksella perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta moottoriajoneuvoja ja niiden osia koskevan liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamiseen

               LUONNOS

               EUROOPAN UNIONIN JA JAPANIN VÄLISELLÄ TALOUSKUMPPANUUSSOPIMUKSELLA PERUSTETUN SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o 3/2020,

               annettu [pvm],

               moottoriajoneuvoja ja niiden osia koskevan liitteen 2-C lisäysten 2-C-1 ja 2-C-2 muuttamisesta

               SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin ja Japanin välisen talouskumppanuussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen 23.2 artiklan 3 kohdan, 23.2 artiklan 4 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan 1 kohdan sekä liitteen 2-C,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (UNECE) sääntelystä käydyissä keskusteluissa saavutetun edistymisen myötä tuloksena Euroopan unionin ja Japani, jäljempänä ’osapuolet’, soveltavat nyt myös sellaisia E-sääntöjä, joita ei alun perin lueteltu lisäyksissä 2-C-1 ja 2-C-2. Mainittujen E-sääntöjen sisällyttäminen lisäykseen 2-C-1 parantaisi talouden toimijoiden oikeusvarmuutta osapuolten välisten etuuskohteluun perustuvien kauppasuhteiden sääntelykehyksen osalta.

               (2)Sen jälkeen kun moottoriajoneuvoja ja niiden osia käsittelevä työryhmä antoi puoltavan lausunnon 11 päivänä marraskuuta 2019, on vahvistettu, että lisäystä 2-C-1 muutetaan lisäämällä siihen E-säännöt 53, 85, 145 ja 146 ja lisäystä 2-C-2 muutetaan poistamalla siitä E-säännöt 53 ja 85.

               (3)Osapuolet ovat jo saattaneet päätökseen sisäiset menettelynsä sopimuksella perustetun sekakomitean päätöksen hyväksymiseksi ja aikovat vaihtaa diplomaattinootteja päätöksen vahvistamiseksi 15 päivän kuluessa päätöksen antamisesta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.Korvataan sopimuksen lisäys 2-C-1 tämän päätöksen liitteessä 1 olevalla tekstillä.

               2.Korvataan sopimuksen lisäys 2-C-2 tämän päätöksen liitteessä 2 olevalla tekstillä.

               2 artikla

               Päätös laaditaan kahtena kappaleena sopimuksen todistusvoimaisilla kielillä, joista määrätään sopimuksen 23.8 artiklan 1 kohdassa, ja kaikki tekstit ovat yhtä todistusvoimaisia.

               3 artikla

               Tämä päätös vahvistetaan ja se tulee voimaan diplomaattinoottien vaihdolla sopimuksen 23.2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tämä päätös tulee voimaan mainittujen diplomaattinoottien vaihtamista seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.

               Tehty ...

                        Sopimuksen sekakomitean puolesta

                        [Japanin] puheenjohtaja

                        [EU:n] puheenjohtaja

               Liite 1

               LISÄYS 2-C-1

               E-SÄÄNNÖT, JOITA KUMPIKIN OSAPUOLI SOVELTAA

                        Sääntö

                        nro

                        Nimi

                        3

                        Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien heijastinlaitteiden tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        4

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat takarekisterikilpien valaisimia moottorikäyttöisissä ajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa

                        6

                        Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien suuntavalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        7

                        Moottoriajoneuvojen (moottoripyöriä lukuun ottamatta) ja niiden perävaunujen etuvalaisimia, takavalaisimia, jarruvalaisimia ja äärivalaisimia koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        10

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää sähkömagneettisen yhteensopivuuden osalta

                        11

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää ovisalpojen ja ovien pidätysmekanismien komponenttien osalta

                        12

                        Ajoneuvojen hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset kuljettajan suojaamiseksi törmäyksessä ohjausmekanismia vasten

                        13

                        M-, N- ja O-luokan ajoneuvojen jarrulaitteiden hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        13-H

                        Henkilöautojen jarrulaitteiden hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset määräykset

                        14

                        Ajoneuvojen hyväksyntään liittyvät yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat turvavöiden kiinnityspisteitä, ISOFIX-kiinnitysjärjestelmiä, ISOFIX-ylähihnakiinnityspisteitä ja kokoluokan i istuinpaikkoja

                        16

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat seuraavien hyväksyntää:

                        I. Moottoriajoneuvojen matkustajien turvavyöt, turvajärjestelmät, lasten turvajärjestelmät ja lasten ISOFIX-turvajärjestelmät

                        II. Turvavöillä, turvavyömuistutuksella, turvajärjestelmillä, lasten turvajärjestelmillä, lasten ISOFIX-turvajärjestelmillä ja kokoluokan i lasten turvajärjestelmillä varustetut ajoneuvot

                        17

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää istuimien, niiden kiinnityspisteiden ja mahdollisten pääntukien osalta

                        19

                        Moottoriajoneuvojen etusumuvalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        21

                        Ajoneuvojen hyväksyntään liittyvät yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat niiden sisustusta

                        23

                        Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien peruutusvalaisimien ja apuvalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        25

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvon istuimiin sisältyvien ja muiden pääntukien (niskatukien) hyväksyntää

                        26

                        Ajoneuvojen ulkonevien osien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        27

                        Varoituskolmioiden hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        28

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat äänimerkinantolaitteiden hyväksymistä ja moottoriajoneuvojen hyväksymistä niiden äänimerkkien osalta

                        30

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen ilmarenkaiden hyväksyntää

                        34

                        Ajoneuvojen hyväksyntää palovaaran torjumisen osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        37

                        Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen hyväksytyissä valaisinyksiköissä käytettäviä hehkulamppuja koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        38

                        Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien takasumuvalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        39

                        Yhdenmukaiset tekniset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää nopeus- ja matkamittarilaitteistojen ja niiden asennuksen osalta

                        41

                        Moottoripyörien hyväksyntää melun osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        43

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat turvalasien ja niiden ajoneuvoihin asennuksen hyväksyntää

                        44

                        Moottoriajoneuvojen lapsimatkustajien turvalaitteiden hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset (”lasten turvajärjestelmät”)

                        45

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajovalonpesimien hyväksyntää ja moottoriajoneuvojen hyväksyntää ajovalonpesimien osalta

                        46

                        Epäsuoran näkemän tarjoavien laitteiden sekä tällaisten laitteiden asentamisen osalta moottoriajoneuvojen hyväksymistä koskevat yhdenmukaiset määräykset

                        48

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksen osalta

                        50

                        Luokan L ajoneuvojen etuvalaisimia, takavalaisimia, jarruvalaisimia, suuntavalaisimia ja takarekisterikilven valaisimia koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        51

                        Yhdenmukaiset vaatimukset vähintään nelirenkaisten moottoriajoneuvojen hyväksynnästä niiden melupäästöjen osalta

                        53

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat luokan L3 ajoneuvojen hyväksyntää valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksen osalta

                        54

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat hyötyajoneuvojen ja niiden perävaunujen ilmarenkaiden hyväksyntää

                        58

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat seuraavien hyväksyntää:

                        I.Taka-alleajosuojia

                        II.Ajoneuvoja hyväksytyn taka-alleajosuojan asentamisen osalta

                        III.Ajoneuvoja niiden taka-alleajosuojauksen osalta

                        60

                        Kaksipyöräisten moottoripyörien ja mopojen hallintalaitteita sekä hallintalaitteiden, ilmaisimien ja osoittimien tunnistamista koskevat yhdenmukaiset hyväksymisvaatimukset

                        62

                        Ohjaustangolla varustettuja moottorikäyttöisiä ajoneuvoja koskevat yhdenmukaiset hyväksymisvaatimukset luvattomalta käytöltä suojaamisen osalta

                        64

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää sellaisten varusteiden suhteen kuin tilapäiskäyttöön tarkoitettu varapyörä-rengasyhdistelmä, itsekantavat run-flat-renkaat ja/tai run-flat-järjestelmä ja/tai rengaspaineen seurantajärjestelmä

                        66

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat suurten henkilöajoneuvojen hyväksymistä niiden korirakenteen lujuuden osalta

                        70

                        Raskaiden ja pitkien ajoneuvojen takamerkintäkilpien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        75

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat luokan L ajoneuvojen ilmarenkaiden hyväksyntää

                        77

                        Moottorikäyttöisten ajoneuvojen pysäköintivalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        78

                        Luokkien L1, L2, L3, L4 ja L5 ajoneuvojen jarrulaitteiden hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        79

                        Ajoneuvojen ohjauslaitteitten hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        80

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat suurten henkilöajoneuvojen istuinten hyväksymistä ja tällaisten ajoneuvojen hyväksymistä istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuuden osalta

                        81

                        Yhdenmukaiset hyväksymisvaatimukset, jotka koskevat taustapeilejä kaksipyöräisissä moottorikäyttöisissä ajoneuvoissa sekä sivuvaunun kanssa että ilman sivuvaunua siltä osin, mikä koskee taustapeilien asentamista ohjaustankoon

                        85

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat luokkiin M ja N kuuluvien moottoriajoneuvojen käyttövoimaksi tarkoitettujen polttomoottoreiden tai sähköisten ajolaitteiden hyväksymistä niiden nettotehon ja sähköisen ajolaitteen 30 minuutin enimmäistehon mittauksen osalta

                        87

                        Moottorikäyttöisten ajoneuvojen huomiovalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        91

                        Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sivuvalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        93

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat seuraavien hyväksyntää:

                        I.Etualleajosuojat

                        II.Ajoneuvot hyväksytyn etualleajosuojatyypin asennuksen osalta

                        III.Ajoneuvot etualleajosuojauksen osalta

                        94

                        Ajoneuvojen hyväksyntää matkustajien etutörmäyssuojauksen osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        95

                        Ajoneuvojen hyväksyntää matkustajien sivutörmäyssuojauksen osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        98

                        Moottoriajoneuvojen kaasupurkausvalonlähteillä varustettujen ajovalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        99

                        Moottoriajoneuvojen kaasupurkausvalaisinyksiköissä käytettävien kaasupurkausvalonlähteiden tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        100

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää sähköiseen voimalaitteeseen sovellettavien erityisvaatimusten osalta

                        104

                        Luokkiin M, N ja O kuuluvissa ajoneuvoissa käytettävien heijastavien merkintöjen hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        110

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat seuraavien hyväksyntää:

                        I.Paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävien ajoneuvojen erityisosat

                        II.Tyyppihyväksytyillä erityisosilla varustetut, paineistettua maakaasua (CNG) ja/tai nesteytettyä maakaasua (LNG) moottorin polttoaineena käyttävät ajoneuvot tällaisten erityisosien asennuksen osalta

                        112

                        Epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon aikaansaavien, hehkulampuilla ja/tai valodiodimoduuleilla (LED) varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        113

                        Symmetrisen lähivalon tai kaukovalon tai molemmat aikaansaavien, hehkulampuilla, kaasupurkausvalonlähteillä tai LED-moduuleilla varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        116

                        Moottoriajoneuvojen luvattoman käytön estäviä laitteita koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        117

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat renkaiden hyväksyntää vierintämelun ja/tai märkäpidon ja/tai vierintävastuksen osalta

                        119

                        Moottorikäyttöisten ajoneuvojen kulmavalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        121

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää hallintalaitteiden, merkkivalaisinten ja osoittimien sijainnin ja tunnistamisen osalta

                        123

                        Moottoriajoneuvoille tarkoitettujen mukautuvien etuvalaisinjärjestelmien (AFS-järjestelmien) tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset määräykset

                        125

                        Yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää kuljettajan etunäkyvyysalueen osalta

                        127

                        Moottoriajoneuvojen hyväksyntää jalankulkijoiden turvallisuuden osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        128

                        Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen hyväksytyissä valaisinyksiköissä käytettäviä valodiodivalonlähteitä (LED) koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        129

                        Yhdenmukaiset vaatimukset moottoriajoneuvoissa käytettävien parannettujen lasten turvajärjestelmien hyväksymisestä

                        130

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen hyväksyntää kaistavahtijärjestelmien osalta

                        131

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen hyväksyntää kehittyneiden hätäjarrutusjärjestelmien osalta

                        134

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen ja niiden komponenttien hyväksymistä vetyä polttoaineena käyttävien ajoneuvojen turvallisuuteen liittyvän suorituskyvyn osalta
                           1

                        135

                        Yhdenmukaiset tekniset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää pylvässivutörmäyskäyttäytymisen osalta

                        136

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat luokan L ajoneuvojen hyväksyntää sähköiseen voimalaitteeseen sovellettavien erityisvaatimusten osalta

                        137

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat henkilöautojen hyväksyntää etutörmäyssuojauksen osalta kiinnittäen erityistä huomiota matkustajien turvajärjestelmään

                        138

                        Hiljaisten maantieajoneuvojen hyväksymistä heikon kuuluvuuden osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

                        139

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat henkilöautojen hyväksyntää hätäjarrutehostinjärjestelmien (BAS) osalta

                        140

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat henkilöautojen hyväksyntää elektronisten ajonvakautusjärjestelmien (ESC) osalta

                        141

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ajoneuvojen hyväksyntää rengaspaineen seurantajärjestelmien (TPMS) osalta

                        142

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen hyväksyntää niiden renkaiden asennuksen osalta

                        145

                        Ajoneuvojen hyväksyntään liittyvät yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat ISOFIX-kiinnitysjärjestelmiä, ISOFIX-ylähihnakiinnityspisteitä ja kokoluokan i istuinpaikkoja

                        146

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat moottoriajoneuvojen ja niiden komponenttien hyväksymistä vetyä polttoaineena käyttävien luokkien L1, L2, L3, L4 ja L5 ajoneuvojen turvallisuuteen liittyvän suorituskyvyn osalta

               Liite 2

               LISÄYS 2-C-2

               E-SÄÄNNÖT, JOITA YKSI OSAPUOLI SOVELTAA MUTTA TOINEN OSAPUOLI EI VIELÄ OTA HUOMIOON

                        Sääntö nro

                        Nimi

                        Päivä, jona toinen osapuoli aloittaa soveltamisen
                           2

                        73

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat seuraavien hyväksyntää: I. Ajoneuvot niiden sivusuojien (LPD) osalta II. Sivusuojat (LPD) III. Ajoneuvot tämän säännön II osan mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä olevien sivusuojien asennuksen osalta

                        126

                        Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat matkustajia siirtyviltä matkatavaroilta suojaavien, muina kuin alkuperäisosina toimitettavien tilanjakojärjestelmien hyväksymistä

                     (1)
                  Tämän alaviitteen voimassaolo lakkaa, kun kumpikin osapuoli on saanut päätökseen vety- ja polttokennoajoneuvoja koskevan maailmanlaajuisen teknisen säännön nro 13 vaiheen 2 työn ja alkanut soveltaa vastaavaa E-sääntöä vuoden 1958 sopimuksen mukaisesti.
                        Sikäli kuin säiliöt on merkitty korkeapaineisen kaasun turvallisuutta koskevan Japanin lain (vuonna 1951 annettu laki nro 204) 46 §:n mukaisesti, Japani hyväksyy ajoneuvotyypin, jonka Euroopan unionin tyyppihyväksyntäviranomainen on hyväksynyt E-säännön nro 134 mukaisesti, seuraavin edellytyksin: i)
                        Säiliöiden materiaali vastaa Japanin teollisuusstandardissa JIS G 3214 tarkoitettua teräslaatua SUS F-316L. Tämän alakohdan soveltamiseksi vaatimus katsotaan tämän sopimuksen voimaantulopäivästä täytetyksi noudattamalla standardia DIN1.4435; ii)
                        Nikkeliekvivalenssi (massaprosentteina) on suurempi kuin 28,5. Tämän alakohdan soveltamiseksi ’nikkeliekvivalenssista’ käytetään määritelmää  ”12,6[C]+0,35[Si]+1,05[Mn]+[Ni]+0,65[Cr]+0,98[Mo]”, ja siitä on esitettävä todistus tehtaan antamalla materiaalitietolomakkeella; ja iii)
                        Murtokurouman arvo on testissä suurempi kuin 75 %. Jos testitulos on 72–75 %, hakemuksen tarkastelussa otetaan huomioon nikkeliekvivalenssi; ja

                     (2)

                        Päivämääristä sovitaan tämän liitteen 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.8.2020
            COM(2020) 353 final
            2020/0162(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            kansainvälisessä viljaneuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta Yhdistyneen kuningaskunnan liittymiseen viljojen kauppaa koskevaan vuoden 1995 yleissopimukseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä, jolla vahvistetaan kansainvälisessä viljaneuvostossa unionin puolesta otettava kanta, joka koskee Yhdistyneen kuningaskunnan liittymistä viljojen kauppaa koskevaan vuoden 1995 yleissopimukseen.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Viljojen kauppaa koskeva vuoden 1995 yleissopimus

               Viljojen kauppaa koskevan vuoden 1995 yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, tavoitteena on lisätä kansainvälistä yhteistyötä kaikissa viljojen kauppaan liittyvissä kysymyksissä, edistää kansainvälisen viljojen kaupan laajentamista ja varmistaa näiden tuotteiden kauppavirroille mahdollisimman suuri vapaus. Lisäksi yleissopimuksella pyritään myötävaikuttamaan kansainvälisten viljamarkkinoiden mahdollisimman suureen vakauteen kaikkien jäsenten etujen mukaisesti, parantamaan maailman elintarviketurvaa ja tarjoamaan foorumi tietojen vaihdolle ja keskustelulle viljojen kauppaan liittyvistä jäsenten huolenaiheista.

               Yleissopimus tuli voimaan 1. heinäkuuta 1995.

               Unioni on yleissopimuksen osapuoli
                  1
               .

               2.2.Kansainvälinen viljaneuvosto

               Kansainvälinen viljaneuvosto on Lontoossa toimiva yleissopimusta hallinnoiva hallitustenvälinen organisaatio, joka pyrkii saavuttamaan yleissopimuksen 1 artiklassa asetetut tavoitteet. Kansainvälisen viljaneuvoston tavoitteena on erityisesti

               (a)edistää viljojen kaupan kaikkiin näkökohtiin liittyvää kansainvälistä yhteistyötä;

               (b)edistää viljalajien kansainvälisen kaupan laajentamista, avoimuutta ja oikeudenmukaisuutta;

               (c)edistää kansainvälisten viljamarkkinoiden vakautta, parantaa maailman elintarviketurvaa ja myötävaikuttaa sellaisten maiden kehitykseen, joiden talous on riippuvainen viljan kaupallisesta myynnistä.

               Nämä tavoitteet pyritään saavuttamaan parantamalla markkinoiden avoimuutta jakamalla tietoja, suorittamalla analyysejä ja järjestämällä kuulemisia markkinoiden ja politiikan kehityksestä.

               Kansainvälisessä viljaneuvostossa on 29 jäsentä, mukaan lukien monia maailman suurimpia viljantuottajia ja maahantuojia. Unionin ohella sen jäseniä ovat muun muassa Argentiina, Australia, Kanada, Egypti, Intia, Japani, Venäjä, Ukraina ja Yhdysvallat. Viimeisin viljaneuvostoon liittynyt maa on Serbia, josta tuli jäsen 1. huhtikuuta 2020. Kiina ja Brasilia eivät kuitenkaan ole jäseniä.

               Kansainvälisen viljaneuvoston 29 jäsenellä on yhteensä 2 000 ääntä.

               Talousarviomenettelyissä (katso yleissopimuksen 11 artikla), joiden mukaan vahvistetaan jäsenten vuotuiset rahoitusosuudet, unionilla on 372 ääntä varainhoitovuonna 2019/2020
                  2
               .

               Päätöksenteossa eli äänestettäessä (katso yleissopimuksen 12 artikla) tuhat ääntä jakautuu yhdelletoista viejäjäsenelle (mukaan lukien unionin 245 ääntä) ja tuhat ääntä 18 tuojajäsenelle. On syytä korostaa, että kansainvälinen viljaneuvosto toimii periaatteessa yhteisymmärryksessä, ja on hyvin harvinaista, että äänestyksiä todella järjestetään.

               Kansainvälisen viljaneuvoston kokouksissa unionia edustaa SEU-sopimuksen 17 artiklan nojalla komissio. Jäsenvaltiot voivat osallistua kansainvälisen viljaneuvoston kokouksiin ja erityisesti sen istuntoihin.

               2.3.Kansainvälisen viljaneuvoston suunniteltu säädös

               Yhdistynyt kuningaskunta jätti 9. huhtikuuta 2020 virallisen hakemuksen yleissopimukseen liittymiseksi
                  3
               . Kansainvälisen viljaneuvoston sihteeristö ilmoitti 14. huhtikuuta 2020 viljaneuvoston jäsenille Yhdistyneen kuningaskunnan hakemuksesta. Yhdistynyt kuningaskunta hakee kansainvälisen viljaneuvoston jäsenyyttä 1. tammikuuta 2021 alkaen eli sen jälkeen kun Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan unionista eron jälkeinen siirtymäaika päättyy.

               Yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohdan mukaan yleissopimus on avoinna liittymistä varten kaikkien valtioiden hallituksille neuvoston aiheellisina pitämin edellytyksin. Yleissopimukseen liittyvien menettelysääntöjen, jäljempänä ’menettelysäännöt’, 33 artiklan d kohdan mukaisesti hallintokomitea käsittelee ja suosittelee neuvostolle 27 artiklan 2 kohdan mukaisia liittymishakemuksia.

               Liittymistä hakevan maan äänet määräytyvät yleissopimuksen 11 artiklaa sovellettaessa (eli jäsenten vuotuista jäsenmaksun määrittämistä varten) sen mukaan, mikä on liittyvän maan kokonaisviljakaupan osuus kansainvälisen viljaneuvoston kaikkien jäsenmaiden kokonaisviljakaupasta, menettelysääntöjen 33 artiklan d kohdan mukaisesti.

               Yleissopimuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto vahvistaa, mitkä jäsenet ovat yleissopimuksessa tarkoitettuja viejäjäseniä ja mitkä jäsenet tuojajäseniä ottaen huomioon näiden jäsenten käymän viljakaupan rakenteen sekä näiden omat näkökannat. Neuvosto määrittää myös niiden äänioikeudet saman artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti.

               Yhdistyneen kuningaskunnan hakemuksesta alettiin keskustella kansainvälisen viljaneuvoston hallintokomiteassa 11. toukokuuta 2020 ja keskusteluja jatkettiin kansainvälisen viljaneuvoston 51. istunnossa 8. kesäkuuta 2020 (videokonferenssina). Neuvosto päätti istunnossa, että Yhdistyneen kuningaskunnan hakemusta koskeva virallinen päätös olisi tehtävä kirjallisessa menettelyssä (postiäänestyksenä) ja että kansainvälisen viljaneuvoston jäsenten olisi lähtettävä kommenttinsa sihteeristölle 30. lokakuuta 2020 mennessä. Jos yksikään kansainvälisen viljaneuvoston jäsen ei ole toimittanut kansainvälisen viljaneuvoston sihteeristölle kirjallista vastalausetta 30. lokakuuta 2020 mennessä, Yhdistyneen kuningaskunnan hakemus kansainväliseen viljaneuvostoon liittymiseksi hyväksyttäneen 1. tammikuuta 2021 alkaen.

               Yleissopimuksessa ei ole postiäänestysmenettelyä (tai kirjallista menettelyä) koskevia erityisiä sääntöjä, mutta neuvoston päätöksiä koskevassa yleissopimuksen 14 artiklassa ei edellytetä, että tällaiset päätökset on tehtävä neuvoston istunnossa.

               Erosopimus

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen
                  4
               , jäljempänä ’erosopimus’, 129 artiklan 2 kohdan mukaan unioni edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa siirtymäkauden aikana edelleen sellaisten elinten työskentelyssä, jotka on perustettu unionin tekemillä kansainvälisillä sopimuksilla. Yhdistyneen kuningaskunnan olisi siirtymäkauden aikana pidättäydyttävä toimista ja aloitteista, jotka voivat vahingoittaa unionin etuja. Erosopimuksen 129 artiklan 4 kohdassa kuitenkin määrätään, että Yhdistynyt kuningaskunta voi siirtymäkauden aikana neuvotella, allekirjoittaa ja ratifioida kansainvälisiä sopimuksia, jotka se on tehnyt itsenäisesti unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvilla aloilla, edellyttäen että nämä sopimukset eivät tule voimaan tai että niitä ei sovelleta siirtymäkauden aikana.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

                  Unioni teki neuvoston päätöksellä 96/88/EY
                     5
                   viljojen kauppaa koskevan vuoden 1995 yleissopimuksen, joka oli voimassa 30. kesäkuuta 1998 saakka. Yleissopimuksen voimassaoloa jatketaan aina enintään kahdeksi vuodeksi yleissopimuksen 33 artiklan mukaisesti. Viimeksi voimassaoloa jatkettiin kansainvälisen viljaneuvoston päätöksellä vuoden 2019 kesäkuussa, ja sopimus on voimassa 30. kesäkuuta 2021 saakka
                     6
                  .

                  Unioni on aina ollut kansainvälisen viljaneuvoston aktiivinen jäsen ja kannattanut järjestön laajentumista.

                  Yhdistynyt kuningaskunta on tärkeä maataloustuotteiden tuottaja, ja tuotanto kattaa myös sellaiset viljat, jotka ovat kansainvälisen viljaneuvoston pääviljelykasveja. Yhdistynyt kuningaskunta on unionin jäsenenä ollessaan käynyt muiden EU:n jäsenvaltioiden kanssa merkittävää kauppaa eri viljoilla.

                  Yhdistynyttä kuningakuntaa sitovat sen Euroopan unionista eroa seuraavan siirtymäajan ajan edelleen unionin kansainväliset sopimukset ja unioni edustaa sitä edelleen kansainvälisessä viljaneuvostossa.

                  Yleissopimuksen 21 artiklan 5 kohdan mukaan jäsenten vuotuiset rahoitusosuudet on maksettava heti, kun ne on vahvistettu. Sen vuoksi unioni maksaa vuotuiset rahoitusosuutensa kansainväliselle viljaneuvostolle heinä-elokuussa koko asianomaiselta varainhoitovuodelta, joka alkaa kesäkuussa ja päättyy seuraavan vuoden heinäkuussa. Unionin varainvuotta 2020/2021 koskeva rahoitusosuus maksetaan unionin vuoden 2020 talousarviosta, johon myös Yhdistynyt kuningaskunta osallistuu.

                  Sen vuoksi unionin rahoitusosuus kansainväliselle viljaneuvostolle kattaa koko varainhoitovuoden 2020/2021 osalta myös Yhdistyneen kuningaskunnan.

                  Tällä ehdotuksella vahvistetaan kansainvälisessä viljaneuvostossa omaksuttava unionin kanta, joka koskee Yhdistyneen kuningaskunnan liittymistä yleissopimukseen 1. tammikuuta 2021 alkaen.

                  Koska yleissopimuksen määräysten mukainen liittymismenettely edellyttää kansainvälisen viljaneuvoston päätöstä, unionin kanta vahvistetaan SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan perusteella.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla.

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Kansainvälisen viljaneuvoston suunniteltu säädös laajentaa kansainvälisen viljaneuvoston jäsenistöä. Kansainvälisen viljaneuvoston suunnitellulla säädöksellä on oikeusvaikutuksia, koska siinä vahvistetaan liittymisedellytykset ja erityisesti siksi, että se vaikuttaa päätöksenteon tasapainoon kansainvälisessä viljaneuvostossa, jonka päätökset edellyttävät viejä- ja tuojajäsenten enemmistöä ja sitovat jäseniä, kuten yleissopimuksen 14 artiklassa todetaan. Myös osapuolten rahoitusosuuksiin kohdistuu vaikutuksia. Sen vuoksi olisi vahvistettava unionin kanta.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos toinen näistä tavoitteista tai osatekijöistä on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyy maataloustuotteiden kauppaan.

               Sen vuoksi päätösehdotuksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artiklan 3 kohta ja 207 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artiklan 4 artiklan ensimmäinen alakohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2020/0162 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               kansainvälisessä viljaneuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta Yhdistyneen kuningaskunnan liittymiseen viljojen kauppaa koskevaan vuoden 1995 yleissopimukseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni teki 1 päivänä heinäkuuta 1995 voimaan tulleen viljojen kauppaa koskevan vuoden 1995 yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, neuvoston päätöksellä 96/88/EY
                  7
               . Yleissopimus tehtiin alun perin kolmeksi vuodeksi.

               (2)Yleissopimuksen 33 artiklan nojalla kansainvälinen viljaneuvosto voi jatkaa yleissopimuksen voimassaoloa enintään kahdella vuodella kerrallaan. Yleissopimuksen voimassaoloa on sen tekemisen jälkeen jatkettu säännöllisin väliajoin kahdella vuodella. Viimeksi yleissopimuksen voimassaoloa jatkettiin kansainvälisen viljaneuvoston päätöksellä 10 päivänä kesäkuuta 2019
                  8
               , ja yleissopimus on voimassa 30 päivään kesäkuuta 2021 asti.

               (3)Yleissopimuksen 27 artiklan 2 kohdan mukaan yleissopimus on avoinna liittymistä varten kaikkien valtioiden hallituksille kansainvälisen viljaneuvoston aiheellisina pitämin edellytyksin.

               (4)Yhdistynyt kuningaskunta esitti 9 päivänä huhtikuuta 2020 virallisen hakemuksen yleissopimukseen liittymiseksi 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen.

               (5)Yhdistynyt kuningaskunta on merkittävä viljojen ja erityisesti ohran ja vehnän tuottaja. Jos Yhdistyneen kuningaskunnan hakemus liittyä yleissopimukseen ja sen myötä osallistua neuvoston toimintaan hyväksytään, siitä tulee yleissopimuksen 12 artiklan mukaisesti tuojajäsen. Koska unioni on viejäjäsen, Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen ei vaikuta unionin äänimäärään yleissopimuksen 12 artiklan mukaisissa äänestyksissä. Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen vähentää kuitenkin varainhoitovuodesta 2020/2021 lähtien äänimäärää, joka unionilla on jäsenten rahoitusosuuksien vahvistamista koskevan yleissopimuksen 11 artiklan nojalla.

               (6)On asianmukaistaa vahvistaa unionin kanta kansainvälisessä viljaneuvostossa ja hyväksyä Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen yleissopimukseen tähän päätökseen liitetyssä rahoitusselvityksessä esitettyjen edellysten mukaisesti, sillä edellytyksellä ettei liittyminen tule voimaan eikä yleissopimusta sovelleta väliaikaisesti Yhdistyneeseen kuningakuntaan ennen Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen 126 artiklassa tarkoitetun siirtymäkauden päättymistä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Vahvistetaan kansainvälisessä viljaneuvostossa otettava unionin kanta, joka on hyväksyä Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen viljojen kauppaa koskevaan vuoden 1995 yleissopimukseen tähän päätökseen liitetyssä rahoitusselvityksessä esitettyjen edellysten mukaisesti, sillä edellytyksellä ettei liittyminen tule voimaan eikä yleissopimusta sovelleta väliaikaisesti Yhdistyneeseen kuningakuntaan ennen Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen 126 artiklassa tarkoitetun siirtymäkauden päättymistä.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                        RAHOITUSSELVITYS

                        Fin Stat/20/MK/pl/3413793

                        agri.ddg3.g.4(2020)3325110

                        6.22.2020

                        PÄIVÄMÄÄRÄ: 6.6.2020

                        1.

                        BUDJETTIKOHTA:

                        Luku 05 06 MAATALOUTTA JA MAASEUDUN KEHITTÄMISPOLITIIKKAA KOSKEVAT KANSAINVÄLISET KYSYMYKSET

                        05 06 01 Kansainväliset maataloussopimukset

                        MÄÄRÄRAHAT:

                        B2020: 6 300 000 euroa

                        2.

                        TOIMENPITEEN NIMI:
                        Ehdotus: neuvoston asetus kansainvälisessä viljaneuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta Yhdistyneen kuningaskunnan liittymiseen viljojen kauppaa koskevaan vuoden 1995 yleissopimukseen

                        3.

                        OIKEUSPERUSTA: Tämän ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 207 artiklan 4 kohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

                        4.

                        TARKOITUS:

                        Hyväksyä Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen viljojen kauppaa koskevan vuoden 1995 yleissopimukseen.

                        5.

                        VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON

                        12 kk:n AJANJAKSO

                           (euroa)

                        KULUVA VARAINHOITOVUOSI 2020

                        (euroa)

                        SEURAAVA VARAINHOITOVUOSI 2021

                        (euroa)

                        5.0

                        MENOT

                        -
                              EU:N TALOUSARVIOSTA
                           (TUET/INTERVENTIOT)

                        -
                              KANSALLISILTA VIRANOMAISILTA

                        -
                              MUISTA LÄHTEISTÄ

                        -3 024

                        5.1

                        TULOT

                        -
                              EU:N OMAT VARAT (MAKSUT/TULLIT)

                        -
                              KANSALLISISTA TALOUSARVIOISTA

                        5.0.1

                        ARVIOIDUT MENOT

                        5.1.1

                        ARVIOIDUT TULOT

                        5.2

                        LASKUTAPA: EU:lla 4 ääntä vähemmän, 756 GBP/ ääni

                        6.0

                        MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION KYSEISEEN LUKUUN OTETUISTA MÄÄRÄRAHOISTA

                        KYLLÄ EI

                        6.1

                        MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION LUKUJEN VÄLISILLÄ SIIRROILLA

                        KYLLÄ EI

                        6.2

                        LISÄTALOUSARVION TARVE

                            KYLLÄ EI

                        6.3

                        MYÖHEMPIIN TALOUSARVIOIHIN OTETTAVAT MÄÄRÄRAHAT

                        KYLLÄ EI

                        Päätöksellä on hienoinen positiivinen vaikutus EU:n talousarvion vuoden 2021 talousarviosta alkaen. EU:n rahoitusosuuden odotetaan olevan 3 024 euroa pienempi, sillä Yhdistynyt kuningaskunta maksaa oman jäsenmaksunsa. Jäsenmaksu voi vaihdella sen mukaan, paljonko äänestä maksetaan Englannin puntina ja mikä on euron ja punnan vaihtokurssi.

                     (1)

                        EUVL L 21, 27.1.1996, s. 47.

                     (2)

                        Kansainvälisen viljaneuvoston toimintaperuste on varainhoitovuosi, joka alkaa 1. heinäkuuta ja päättyy seuraavan vuoden 30. kesäkuuta.

                     (3)

                        DEFRAn, DFID:n ja FCO:n valtiosihteerin kirjeellä.

                     (4)

                        Sopimus Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä.

                     (5)

                        EUVL L 21, 27.1.1996, s. 47.

                     (6)

                        Neuvoston päätös (EU) 2019/813, annettu 17 päivänä syyskuuta 2019 (EUVL L 133, 21.5.2019, s. 19).

                     (7)

                        Neuvoston päätös 96/88/EY, tehty 19 päivänä joulukuuta 1995, vuoden 1995 viljasopimuksen muodostavien elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen ja viljojen kauppaa koskevan yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta (EYVL L 21, 27.1.1996, s. 47).

                     (8)

                        Neuvoston päätös (EU) 2019/813, annettu 17 päivänä toukokuuta 2019, kansainvälisessä viljaneuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta viljojen kauppaa koskevan vuoden 1995 yleissopimuksen voimassaolon jatkamiseen (EUVL L 133, 21.5.2019, s. 19).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.8.2020
            COM(2020) 355 final
            2020/0163(CNS)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Kanariansaarilla sovellettavasta AIEM-verosta
            {SWD(2020) 154 final}

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Euroopan unionin syrjäisimpiin alueisiin, kuten Kanariansaariin, sovellettavassa Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT) ei periaatteessa sallita, että paikallisia tuotteita verotetaan eri tavalla kuin Espanjan tai muiden jäsenvaltioiden tuotteita. SEUT-sopimuksen 349 artiklassa sallitaan EU:n syrjäisimpiä alueita koskevien erityistoimenpiteiden toteuttaminen, sillä siinä tunnustetaan, että useat pysyvät rajoitteet yhdessä haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä ja vaikuttavat niiden sosiaaliseen ja taloudelliseen tilanteeseen.

               Ehdotus koskee neuvoston päätöstä, jolla korvataan voimassa oleva 12 päivänä kesäkuuta 2014 annettu neuvoston päätös N:o 377/2014/EU
                  1
               . Tällä SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla annetulla päätöksellä Espanjalle annettiin lupa soveltaa tiettyihin Kanariansaarilla paikallisesti tuotettuihin tuotteisiin vapautuksia tai alennuksia ”Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancìas en las islas Canarias” -nimisestä verosta, jäljempänä ’AIEM’, 31 päivään joulukuuta 2020 asti.

                  AIEM on välillinen valtion vero, joka kannetaan yhdessä vaiheessa tavaroiden luovutuksista Kanariansaarilla. Päätökseen N:o 377/2014/EU sisältyvät erityistoimenpiteet ovat eräänlainen eriytetyn verotuksen muoto, joka hyödyttää joidenkin paikallisten tuotteiden tuotantoa. Tämä veroetuus on valtiontukea, jota Espanjan viranomaiset tällä hetkellä toteuttavat yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen
                     2
                   alueellista tukea koskevan jakson nojalla.

                  Tämän toimenpiteen tavoitteena on korvata Kanariansaarten tuottajille syrjäiseen sijaintiin, raaka-aine- ja energiariippuvuuteen, laajempien varastojen perustamisen välttämättömyyteen, paikallisten markkinoiden pieneen kokoon ja vientitoiminnan kehittymättömyyteen liittyvät pysyvät rajoitteet. Kyseisten rajoitteiden vuoksi paikallisesti tuotettujen tuotteiden tuotantokustannukset ja siten myös niiden omakustannushinnat ovat korkeammat. Tämän vuoksi paikalliset tuottajat eivät olisi ilman erityistoimenpiteitä yhtä kilpailukykyisiä kuin manner-Euroopan tuottajat, vaikka otettaisiin huomioon kustannukset, joita tuotteiden kuljettamisesta Kanariansaarille aiheutuu. Tämä vaikeuttaisi paikallisen tuotannon säilyttämistä. Erityistoimenpiteillä on tarkoitus vahvistaa paikallista teollisuustuotantoa korvaamalla sille aiheutuvat lisäkustannukset ja luomalla näin tasapuoliset toimintamahdollisuudet.

                  Espanja esitti 24 päivänä huhtikuuta 2019 komissiolle pyynnön päätöksen N:o 377/2014/EU soveltamisajan pidentämisestä.

                  Päätöksen N:o 377/2014/EU soveltamisajan pidentämistä koskevan pyynnön vuoksi komissio teetti ulkopuolisen selvityksen arvioidakseen nykyistä järjestelmää sekä vaikutuksia, joita voisi olla vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevilla mahdollisilla vaihtoehdoilla, mukaan luettuna tämän ehdotuksen perustana oleva vaihtoehto. Tämän tutkimuksen perusteella komissio katsoo, että on perusteltua suostua pyydettyyn soveltamisajan pidentämiseen, mikäli nykyiseen järjestelmään tehdään eräitä muutoksia.

                  Näin ollen tällä ehdotuksella määritellään AIEM-veroa koskeva oikeudellinen kehys 1 päivän tammikuuta 2020 ja 31 päivän joulukuuta 2027 väliselle ajalle sekä nykyisten järjestelyjen tarkistuksia, joilla pyritään tekemään järjestelmästä joustavampi ja avoimempi.

                  Nykyiseen järjestelmään ehdotetut muutokset ovat seuraavat:

               (a)Tukikelpoisten tuotteiden määrittelyperusteiden tarkistus.

                  Tarkistetussa järjestelmässä ehdotetaan uutta menetelmää erityisellä verojärjestelyllä tuettavien tuotteiden määrittelemiseksi. Nykyisen määrittelytavan sijasta, jossa kukin erillinen tuote yksilöidään nimenomaisesti päätöksessä (4-numeroisesta CN-koodista 10-numeroiseen TARIC-koodiin vaihtelevien koodien perusteella), ehdotetussa päätöksessä esitetään vain tukikelpoiset tuoteryhmät (4-numeroinen CN-koodi), ja kansalliset viranomaiset yksilöivät erityiset tuotteet (8-numeroinen tai sitä suurempi CN-koodi) omissa lainsäädäntö- ja hallintokehyksissään.

                  Espanjan viranomaiset ovat pyytäneet, että 99 harmonoidun järjestelmän (HS) nimikkeisiin
                     3
                   kuuluvaa tuoteryhmää, jotka määritellään yhdistetyn nimikkeistön nelinumeroisten nimikkeiden mukaisesti, voisi hyötyä tästä toimenpiteestä. Komissio on samaa mieltä liitteessä I olevasta luettelosta, koska nämä tuoteryhmät täyttävät tukikelpoisuusperusteet.

               Tuotteet valitaan seuraavin perustein:

               –tuotteen paikallista tuotantoa on olemassa ja sen osuus paikallisista markkinoista on vähintään viisi prosenttia;

               –on olemassa merkittävää tavaroiden tuontia (muun muassa Manner-Espanjasta ja muista jäsenvaltioista), joka saattaa vaarantaa paikallisen tuotannon jatkumisen ja jonka osuus paikallisista markkinoista on vähintään 10 prosenttia; ja

               –on olemassa lisäkustannuksia, jotka nostavat paikallisen tuotannon omakustannushintaa verrattuna muualla tuotettuihin tuotteisiin ja vaarantavat paikallisesti tuotettujen tuotteiden kilpailukyvyn.

               Markkinaosuusrajoista voidaan poiketa asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, joita ovat muun muassa työvoimavaltainen tuotanto; paikallisen kehityksen kannalta muulla tavoin strateginen tuotanto; kausiluonteisille vaihteluille altis tuotanto; erityisen epäedullisessa asemassa olevilla alueilla sijaitseva tuotanto; terveyskriisien torjumiseksi tarvittavien lääkinnällisten tuotteiden ja henkilönsuojaimien tuotanto.

               (b)Suurimman sallitun eron määrittelymekanismien tarkistus.

                  Tarkistetulla järjestelmällä on tarkoitus yksinkertaistaa verotuksen eron määrittelyä korvaamalla nykyiset neljä eri tuoteluetteloa vain yhdellä luettelolla ja asettamalla yksi suurin sallittu raja-arvo, joka on 15 prosenttia, kaikkien uuden päätöksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden suurimmaksi sallituksi eroksi verotuksessa.

                  Espanjan viranomaiset päättävät, mikä on kunkin tuotteen osalta asianmukainen prosenttiosuus, ja toimittavat nämä tiedot komissiolle ennen uuden neuvoston päätöksen voimaantuloa. Tästä huolimatta on sovellettava vuosittain menetettyjen verotulojen 150 miljoonan euron määrällistä rajaa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta.

                  Tuoteluettelossa ja suurimmassa sallitussa verotuksen erossa otetaan huomioon SEUT-sopimuksen 349 artiklan tavoite toteuttaa erityistoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon EU:n syrjäisimpiin alueisiin kuuluvien Kanariansaarten erityispiirteet, ja välttää samalla kilpailun vääristyminen tavalla, joka voisi haitata sisämarkkinoiden toimintaa.

               (c)Tarkistetut seurantajärjestelyt.

                  Ehdotuksella pyritään myös vähentämään usein suoritettavan uudelleenarvioinnin aiheuttamaa taakkaa ja lisäämään seuranta- ja arviointitoimien hyödyllisyyttä ja tehokkuutta. Tästä syystä siinä ehdotetaan vakiomuotoista raportointirakennetta, joka perustuu kaikille erityisestä verotusjärjestelystä hyötyville EU:n syrjäisimmille alueille yhteisiin yhdenmukaistettuihin indikaattoreihin.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Vuonna 2017 annetussa tiedonannossa ”Vahvempi ja uudistettu strateginen kumppanuus EU:n syrjäisimpien alueiden kanssa”
                     4
                   todetaan, että syrjäisimmillä alueilla on edelleen vakavia haasteita, joista monet ovat pysyviä. Tiedonannossa esitetään komission lähestymistapa siihen, miten näitä alueita tuetaan niiden ainutlaatuisten vahvuuksien hyödyntämisessä ja kasvua ja työpaikkoja tarjoavien uusien alojen määrittämisessä.

                  Tätä taustaa vasten tämän ehdotuksen tavoitteena on tukea Espanjan syrjäisintä aluetta sen voimavarojen hyödyntämisessä paikallisen kasvun ja työpaikkojen luomisen mahdollistamiseksi paikallisilla tuotantoaloilla. Ehdotuksella täydennetään syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskevaa ohjelmaa (POSEI)
                     5
                  , jonka tarkoituksena on tukea alkutuotantoa ja raaka-ainetuotantoa, Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa (EMKR)
                     6
                   sekä Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR)
                     7
                   lisämäärärahan rahoitusta.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Ehdotus on yhdenmukainen vuoden 2015 sisämarkkinastrategian
                     8
                   kanssa. Siinä komissio asettaa tavoitteeksi syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat, jotka hyödyttävät kaikkia sidosryhmiä. Yksi ehdotetun toimenpiteen tavoitteista on vähentää syrjäisimpien alueiden yrityksille aiheutuvia lisäkustannuksia, jotka vaikeuttavat niiden täysimääräistä osallistumista sisämarkkinoihin. Koska kyseessä olevat tuotantomäärät ovat pieniä ja AIEM-veroa sovelletaan rajoitetusti vain Kanariansaarilla, ehdotuksella ei odoteta olevan kielteisiä vaikutuksia sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 349 artikla. Sen nojalla neuvosto voi hyväksyä erityissäännöksiä, joilla mukautetaan perussopimusten soveltamista EU:n syrjäisimpiin alueisiin.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ainoastaan neuvostolla on SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla valtuudet hyväksyä erityistoimenpiteitä, joilla mukautetaan perussopimusten, mukaan lukien yhteiset politiikat, soveltamista EU:n syrjäisimpiin alueisiin niiden taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen vaikuttavien pysyvien rajoitusten vuoksi. Tämä pätee myös SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskeviin poikkeuksiin. Näin ollen ehdotus neuvoston päätökseksi on toissijaisuusperiaatteen mukainen.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Tässä ehdotuksessa noudatetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimus) 5 artiklan 4 kohdassa määrättyä suhteellisuusperiaatetta. Ehdotetuissa muutoksissa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseessä olevien ongelmien ratkaisemiseksi ja näin ollen SEU-sopimuksen tavoitteiden (sisämarkkinoiden moitteeton ja tehokas toiminta) saavuttamiseksi.

               •Toimintatavan valinta

                  Neuvoston päätös N:o 377/2014/EU ehdotetaan korvattavan neuvoston päätöksellä.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Voimassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  AIEM-verojärjestelyn soveltamisala vastaa tyydyttävästi asianomaisten talouden toimijoiden tarpeita. AIEM-erityisjärjestelyn tarkoituksena on tukea paikallisia tuotteita kaventamalla paikallisten tuotteiden ja saarien ulkopuolella tuotettujen tuotteiden kilpailukykyeroa, joka aiheutuu Kanariansaarten pysyvistä rajoitteista johtuvista ylimääräisistä tuotantokustannuksista. AIEM-verojärjestelyllä korvataan vain osa arvioiduista lisäkustannuksista. Alennettu verokanta kattaa keskimäärin noin neljäsosan lisäkustannuksista, mutta raha-arvona ilmaistuna kokonaiskorvaus – mitattuna suhteessa kaikkiin tuontituotteista kannettaviin veroihin – on vain 14 prosenttia kaikista lisäkustannuksista. Tässä mielessä AIEM-verolla lähinnä hillitään Kanariansaarten paikallisen teollisuuden taantumista sen sijaan, että sillä autettaisiin täysipainoisesti kehitystä ja kasvua.

                  Ulkoisessa tutkimuksessa tehdyn kvantitatiivisen data-analyysin tulokset viittaavat siihen, että ilman AIEM-veron tukea paikallisten tuotannonalojen tulos olisi ollut huomattavasti heikompi. Noin yksi kolmasosa AIEM-verolla tuettujen tuotteiden arvosta (noin 570 miljoonaa euroa) johtui teoriassa verokannan eriyttämiseen perustuvasta järjestelystä, jolla on ollut myönteisiä työllisyysvaikutuksia – aloilla, joihin AIEM-veroa sovelletaan, on kirjattu lähes 2 000 yksikön lisäys vuoden 2014 jälkeen – sekä toiminnassa olevien yritysten määrään, joka on kasvanut noin 300 yksikköä samana aikana. Investointien kokonaisarvoihin ja tuotannon monipuolistamiseen liittyvistä hyödyistä ei ole näyttöä. Tehokkuuden suhteen erityisjärjestelyn suorituskyky on yleisesti ottaen positiivinen, sillä toimenpiteen ”kustannusten” (menetettyjen verotulojen) ja sen oletettavasti mahdollistaman paikallisen tuotannon lisäyksen suhde on lähes 1:3.

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Nykyisen järjestelmän analysointia tukevan ulkopuolisen selvityksen yhteydessä haastateltiin kaikkiaan noin 120 sidosryhmää. Haastatteluohjelmaan osallistui asianomaisia komission yksiköitä ja Espanjan edustajia.

                  Tässä kuulemisessa kiinnitettiin huomiota asianomaisten sidosryhmien riittävään edustukseen ja tasapainoon, mukaan lukien sekä paikallisten tuotantoalojen edustajat – eli erityisjärjestelmien edunsaajat – sekä niiden kaupan alojen ja palvelualojen edustajat, joihin erityisjärjestelmät vaikuttavat suoraan tai välillisesti.

               •Vaikutustenarviointi

               Tätä aloitetta on valmisteltu kahdella perättäisellä toimenpiteellä: ensin tehtiin nykyisen järjestelmän jälkiarviointi ja välittömästi sen jälkeen ennakoiva arviointi. Tällaisesta nykyisen järjestelmän jatkamisen tai sen mahdollisen muuttamisen vaikutuksia koskevasta arvioinnista on laadittu analyysiasiakirja, johon sisältyy arviointiliite. Tämä asiakirja perustuu ulkopuoliseen selvitykseen ja kyseisen jäsenvaltion toimittamiin tietoihin.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ehdotus ei vaikuta Euroopan unionin talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Poikkeuksen täytäntöönpanon ja toimivuuden seuranta kuuluu Espanjan viranomaisille ja komissiolle, kuten tähänkin asti.

                  Espanjan viranomaisia pyydetään toimittamaan vuosia 2019–2024 koskeva kertomus viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2025. Kertomuksen on sisällettävä seuraavat: tiedot tuotannosta aiheutuvista lisäkustannuksia; talouden vääristymät ja vaikutukset markkinoihin; tiedot, joiden perusteella voidaan arvioida vaikuttavuutta, tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta muiden EU-politiikkojen kanssa; tiedot lainsäädännön pysymisestä tarkoituksenmukaisena ja sen EU:n tason lisäarvosta.

                  Raportointimenettelyssä olisi myös pyrittävä keräämään kaikilta asiaankuuluvilta sidosryhmiltä tietoja niille aiheutuvien tuotantoon ja vaatimusten noudattamiseen liittyvien kustannusten tasosta ja kehityksestä sekä mahdollisista markkinoiden vääristymistä.

                  Sen varmistamiseksi, että Espanjan viranomaisten keräämät tiedot sisältävät ne tiedot, joita komissio tarvitsee tehdäkseen perustellun päätöksen järjestelmän validiudesta ja toteuttamiskelpoisuudesta tulevaisuudessa, komissio laatii erityiset ohjeet vaadituista tiedoista. Ohjeet tulevat olemaan mahdollisimman pitkälle yhteiset muiden samanlaisten EU:n syrjäisimpiä alueita koskevien ja samanlaisella lainsäädännöllä säänneltyjen järjestelmien ohjeiden kanssa.

                  Siten komissio pystyy arvioimaan, ovatko poikkeuksen myöntämisperusteet edelleen voimassa, onko Espanjan myöntämä veroetuus yhä oikeasuhteinen ja onko veropoikkeusjärjestelmälle olemassa vaihtoehtoisia toimenpiteitä ottaen huomioon niiden kansainvälinen ulottuvuus.

                  Seurantakertomuksen rakenne ja siinä vaadittavat tiedot ovat ehdotuksen ohessa liitteessä II. Kun Espanjan viranomaiset toimittavat seurantakertomuksen, komissio arvioi eriytettyjen verokantojen vaikutuksia ja arvioi muutosten tarvetta.

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

                  Tätä kohtaa ei sovelleta, sillä artiklojen sisältö on selkeä.

               2020/0163 (CNS)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Kanariansaarilla sovellettavasta AIEM-verosta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon
                  9
               ,

               noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla neuvosto, ottaen huomioon syrjäisimpien alueiden rakenteelliset, taloudelliset ja sosiaaliset rajoitteet, joita ovat muun muassa niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista, toteuttaa erityistoimenpiteitä, joilla pyritään erityisesti luomaan näillä alueilla perussopimusten soveltamisen edellytykset, yhteiset politiikat mukaan luettuina.

               (2)Näin ollen on aiheellista toteuttaa erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on erityisesti määritellä ne edellytykset, joilla perussopimusta sovelletaan kyseisiin alueisiin. Toimenpiteissä on otettava huomioon näiden alueiden erityispiirteet ja rajoitteet heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina.

               (3)Merkittävän rajoitteen muodostaa Kanariansaarten taloudellinen riippuvuus palvelualasta ja erityisesti matkailusta, kun sitä mitataan tähän sektoriin liittyvällä osuudella alueen BKT:stä. Tällä sektorilla on Kanariansaarten taloudessa huomattavasti suurempi merkitys kuin teollisuudella.

               (4)Saarille luonteenomainen syrjäinen sijainti ja saaristoluonne haittaavat henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta, ja ne ovat Kanariansaarten toiseksi merkittävin rajoite. Saarten sijainti lisää niiden riippuvuutta lento- ja meriliikenteestä. Kuljetukset näiden syrjäisten saarten alueelle tai alueelta sekä saarten välillä lisäävät entisestään paikallisen teollisuuden tuotantokustannuksia. Tuotantokustannukset ovat suurempia, koska nämä liikennemuodot ovat tehottomampia ja kalliimpia kuin maantie- tai rautatieliikenne.

               (5)Syrjäisestä sijainnista seuraa, että tuotantokustannuksia nostavat myös saarten riippuvuus raaka-aineiden ja energian tuonnista, varastojen perustamisvelvoite ja tuotantovälineiden hankinnassa ilmenevät vaikeudet.

               (6)Markkinoiden pieni koko ja vientitoiminnan kehittymättömyys, saarten maantieteellinen hajanaisuus ja välttämättömyys pitää yllä eriytettyjä mutta volyymiltään rajallisia tuotantolinjoja pienten markkinoiden tarpeiden tyydyttämiseksi, rajoittavat mahdollisuuksia saada aikaan mittakaavaetuja.

               (7)Erityis- ja ylläpitopalvelujen sekä yritysten johtohenkilöstön ja teknisen henkilöstön ammatillisten koulutuspalvelujen saanti Kanariansaarilla usein rajallista tai kallista, samoin kuin yritysten toiminnan edistäminen alueen ulkopuolisilla markkinoilla. Lisäksi rajalliset jakelukanavat johtavat ylivarastointiin.

               (8)Ympäristön osalta teollisuusjätteiden hävittäminen ja myrkyllisten jätteiden käsittely nostavat ympäristökustannuksia. Kustannukset ovat tavanomaista korkeammat, koska kierrätyslaitoksia ei ole kuin eräille tuotteille ja koska jätteitä joudutaan kuljettamaan käsiteltäväksi Kanariansaarten ulkopuolelle.

               (9)Tilanteen huolellisen tarkastelu vahvistaa sen, että on syytä hyväksyä Espanjan pyyntö ja uusia sellaisiin tuotteisiin sovellettavan veron toteuttamista koskeva lupa, joiden osalta voidaan harkita verosta vapauttamista paikallisen tuotannon edistämiseksi.

               (10)AIEM-vero palvelee tavoitetta, joka koskee Kanariansaarten teollisuustuotantoalojen itsenäistä kehittymistä ja saarten talouden monipuolistamista.

               (11)EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan perusteella hyväksytyllä 20 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/546/EY Espanjalle annettiin alun perin lupa soveltaa tiettyihin Kanariansaarilla paikallisesti tuotettuihin tuotteisiin vapautuksia tai alennuksia ”Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancìas en las islas Canarias” ‑nimisestä verosta, jäljempänä ’AIEM’, 31 päivään joulukuuta 2011 asti. Mainitun päätöksen liitteessä on luettelo tuotteista, joihin verovapautuksia tai veronalennuksia voidaan soveltaa. Ero paikallisesti valmistettujen tuotteiden ja muiden tuotteiden verotuksen välillä saa olla tuotteesta riippuen enintään 5, 15 tai 25 prosenttiyksikköä.

               (12)Joulukuun 19 päivänä 2011 annetulla neuvoston päätöksellä N:o 895/2011/EU muutettiin neuvoston päätöstä 2002/546/EY siten, että sen soveltamisaikaa pidennettiin 31 päivään joulukuuta 2013.

               (13)Joulukuun 17 päivänä 2013 annetulla neuvoston päätöksellä N:o 1413/2013/EU muutettiin päätöstä 2002/546/EY siten, että sen soveltamisaikaa pidennettiin 30 päivään kesäkuuta 2014.

               (14)Kesäkuun 12 päivänä 2014 annetulla neuvoston päätöksellä N:o 377/2014/EU annettiin Espanjalle lupa soveltaa poikkeuksia tai alennuksia AIEM-verosta tiettyihin Kanariansaarilla paikallisesti tuotettuihin tuotteisiin 31 päivään joulukuuta 2020. Mainitun päätöksen liitteessä on luettelo tuotteista, joihin verovapautuksia tai veronalennuksia voidaan soveltaa.

               (15)Suurin verotuksen ero, jota voidaan soveltaa kyseisiin teollisuustuotteisiin, on 15 prosenttia. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti Espanjan viranomaiset päättävät asianomaisesta prosenttiosuudesta kunkin tuotteen osalta. Sallittu ero verotuksessa ei saisi ylittää osoitettuja lisäkustannuksia. Tästä huolimatta veroetuun sovelletaan vuotuista 150 miljoonan euron rajaa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta.

               (16)Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja joustavuuden varmistamiseksi Espanjan viranomaiset voivat muuttaa tuotteita ja niiden sallittua eroa verotuksessa siten, että ne vastaavat tällaisten tuotteiden tuottamisesta Kanariansaarilla aiheutuvien lisäkustannusten todellista tasoa. Tässä yhteydessä Espanjan viranomaisten olisi voitava soveltaa alempia eriytettyjä verokantoja ja vahvistaa tarvittaessa vähimmäisverokanta tietyille tuotteille edellyttäen, että kaikki muutokset ovat SEUT-sopimuksen 349 artiklan tavoitteiden mukaisia. Kaikkien tuoteluetteloon tehtävien muutosten olisi perustuttava seuraaviin tukikelpoisuusperusteisiin: tuotteen paikallista tuotantoa on olemassa ja sen osuus paikallisista markkinoista on vähintään viisi prosenttia; on olemassa merkittävää tavaroiden tuontia (muun muassa Manner-Espanjasta ja muista jäsenvaltioista), joka saattaa vaarantaa paikallisen tuotannon jatkumisen ja jonka osuus paikallisista markkinoista on vähintään 10 prosenttia; on olemassa lisäkustannuksia, jotka nostavat paikallisen tuotannon omakustannushintaa verrattuna muualla tuotettuihin tuotteisiin ja vaarantavat paikallisesti tuotettujen tuotteiden kilpailukyvyn.

               (17)Markkinaosuusrajoista voidaan poiketa asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, joita ovat muun muassa seuraavat: työvoimavaltainen tuotanto; paikallisen kehityksen kannalta muulla tavoin strateginen tuotanto; kausiluonteisille vaihteluille altis tuotanto; erityisen epäedullisessa asemassa olevilla alueilla sijaitseva tuotanto; terveyskriisien torjumiseksi tarvittavien lääkinnällisten tuotteiden ja henkilönsuojaimien tuotanto. Espanjan viranomaisten olisi voitava muuttaa luetteloa tuotteista ja niiden sallitusta erosta verotuksessa edellyttäen, että kaikki muutokset ovat SEUT-sopimuksen 349 artiklan tavoitteiden mukaisia.

               (18)Kanariansaarten sosioekonomiselle kehittämiselle annettavan tuen tavoitteita toteutetaan kansallisesti veron käyttötarkoitusta ja AIEM-verosta saatavien tulojen varaamista koskevin vaatimuksin. Näiden verotulojen sisällyttäminen Kanariansaarten taloutta ja verotusta koskevan järjestelmän varoihin ja niiden varaaminen Kanariansaarten taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämisstrategiaan paikallisen tuotannon edistämiseksi on lakiin perustuva velvoite.

               (19)Vapautuksia tai alennuksia AIEM-verosta olisi sovellettava seitsemän vuotta. Jotta komissio voi arvioida, täyttyvätkö luvan myöntämisperusteet edelleen, Espanjan olisi toimitettava komissiolle seurantakertomus viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2025.

               (20)Tällä päätöksellä ei rajoiteta SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mahdollista soveltamista,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1. Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 28, 30 ja 110 artiklassa määrätään, Espanjan viranomaisille annetaan lupa määrätä liitteessä I tarkoitettuihin ryhmiin kuuluville Kanariansaarilla paikallisesti tuotetuille tuotteille täysimääräisiä vapautuksia tai alennuksia ”Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancìas en las islas Canarias” ‑nimisestä verosta (AIEM) 31 päivään joulukuuta 2027 asti. Näiden vapautusten on kuuluttava Kanariansaarten taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämisstrategiaan ja edistettävä alueen paikallista toimintaa.

               2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen täysimääräisten vapautusten tai alennusten soveltaminen ei saa johtaa eroihin, jotka ylittävät liitteessä I tarkoitettuihin tuoteryhmiin kuuluvien tuotteiden osalta 15 prosenttia.

               Espanjan on varmistettava, että tuotteisiin sovellettavat vapautukset tai alennukset eivät ylitä paikallisen taloudellisen toiminnan kehittämisen, edistämisen ja säilyttämisen kannalta välttämätöntä prosenttilukua. Sallittu ero verotuksessa ei saa ylittää osoitettuja lisäkustannuksia.

               3. Tähän veroetuun sovelletaan vuotuista 150 miljoonan euron rajaa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta.

               2 artikla

               Tämän päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tuotteet valitaan seuraavin perustein:

               a) tuotteen paikallista tuotantoa on olemassa ja sen osuus paikallisista markkinoista on vähintään 5 prosenttia;

               b) on olemassa merkittävää tavaroiden tuontia (muun muassa Manner-Espanjasta ja muista jäsenvaltioista), joka saattaa vaarantaa paikallisen tuotannon jatkumisen ja jonka osuus paikallisista markkinoista on vähintään 10 prosenttia;

               c) on olemassa lisäkustannuksia, jotka nostavat paikallisen tuotannon kustannuksia verrattuna muualla tuotettuihin tuotteisiin ja vaarantavat paikallisesti tuotettujen tuotteiden kilpailukyvyn.

               Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetuista markkinaosuusrajoista voidaan poiketa asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, joita ovat muun muassa seuraavat:

               i) työvoimavaltainen tuotanto;

               ii) paikallisen kehityksen kannalta muulla tavoin strateginen tuotanto;

               iii) kausiluonteisille vaihteluille altis tuotanto;

               iv) erityisen epäedullisessa asemassa olevilla alueilla sijaitseva tuotanto;

               iv) terveyskriisien torjumiseksi tarvittavien lääkinnällisten tuotteiden ja henkilönsuojaimien tuotanto.

               3 artikla

               Espanjan viranomaisten on toimitettava viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2021 komissiolle alustava luettelo tuotteista, joihin vapautuksia tai alennuksia sovelletaan. Näiden tuotteiden on kuuluttava tämän päätöksen liitteessä I vahvistettuihin tuoteryhmiin. Espanjan viranomaiset voivat tehdä muutoksia tähän tuoteluetteloon edellyttäen, että komissiolle ilmoitetaan kaikki merkitykselliset tiedot.

               4 artikla

               Espanjan on toimitettava viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2025 komissiolle kertomus, jonka avulla komissio voi arvioida, täyttyvätkö tämän päätöksen 1 artiklassa säädetyn luvan myöntämisedellytykset edelleen. Kertomuksessa on oltava liitteessä II edellytetyt tiedot.

               5 artikla

               Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2021.

               6 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös N:o 377/2014/EU, annettu 12 päivänä kesäkuuta 2014, Kanariansaarilla sovellettavasta AIEM-verosta(EUVL L 182, 21.6.2014, s. 4–8).

                     (2)

                        Yleinen ryhmäpoikkeusasetus (komission asetus (EU) N:o 651/2014, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2014, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi perussopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti) on EU:n oikeusperusta, jonka nojalla AIEM-valtiontukijärjestelmä on EU:n sääntöjen mukaan sallittu.

                     (3)

                        Yhdistetty nimikkeistö (CN-nimikkeistö) on yhteisessä tullitariffissa käytettävä tavaroiden luokitteluväline, jota säännellään neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista. Se perustuu Maailman tullijärjestön (WCO) ylläpitämään harmonoidun järjestelmän (HS) nimikkeistöön. Sen luokittelunimikkeet koostuvat neljästä numerosta.

                     (4)

                        COM(2017) 623 final.

                     (5)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 228/2013, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2013.

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 508/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta.

                     (7)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä.

                     (8)

                        Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Sisämarkkinoiden päivitys: enemmän mahdollisuuksia kansalaisille ja yrityksille (COM(2015) 550 final), s. 4.

                     (9)

                        EUVL C , , s. .

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.8.2020
            COM(2020) 355 final
            LIITTEET
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Kanariansaarilla sovellettavasta AIEM-verosta
            {SWD(2020) 154 final}

               LIITE I

               Luettelo 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista tuotteista harmonoidun järjestelmän nimikkeiden tuoteryhmien mukaisesti

               Maatalous, kotieläintuotanto, metsätalous ja kalatalous

               0203
                      0204
                     0207
                     0407
                     0603
                     0701
                     0703
                     0706
                     0708
                     0810

               Kaivostoiminta ja louhinta

               2516
                      6801
                     6802
                     6810

               Rakennustarvikkeet

               2523
                      3816
                     3824
                     6809
                     7006
                     7007
                     7008
                     7009
                     7010

               Kemikaalit

               2804
                     2807
                      2811
                     2828
                     2853
                     3102
                     3105
                     3208
                     3209
                     3212
                     3213
                     3214
                     3304

               3401
                     3402
                     3406
                     3814
                      3917
                     3920
                     3923
                     3925
                     4012

               Metalliteollisuus

               7308
                      7309
                      7604
                     7608
                     7610
                     8415
                     8424
                     8907
                     9403
                     9404
                     9406

               Juoma- ja elintarviketeollisuus

               0210
                      0305
                     0403
                     0406
                     0901
                     1101
                     1102
                     1601
                     1602
                     1702
                     1704
                     1806
                     1901 1902
                     1904
                     1905
                     2002
                     2005
                     2006
                     2007
                     2008
                     2009
                     2103
                     2105
                     2106
                     2201

               2202
                     2203
                     2204
                     2208
                     2309

               Tupakka

               2402

               Tekstiilit, nahka ja jalkineet

               6109
                     6112

               Paperi

               4808
                     4811
                     4818
                     4819
                     4821
                     4823

               Taidegrafiikka

               4909
                     4910
                     4911

               LIITE II

               4 artiklassa tarkoitettuun seurantakertomukseen sisällytettävät tiedot

               1. Arvioidut lisäkustannukset. Espanjan viranomaisten on lähetettävä yhteenvetoraportti, joka sisältää riittävästi tietoja sen arvioimiseksi, onko olemassa lisäkustannuksia, jotka nostavat paikallisen tuotannon omakustannushintoja verrattuna muualla tuotettuihin tuotteisiin. Yhteenvetoraportissa on annettava vähintään seuraavat tiedot, jos ne ovat saatavilla: tuotantopanoskustannukset, ylivarastoinnin kustannukset, laitekustannukset, ylimääräiset työvoimakustannukset ja rahoituskustannukset. Nämä tiedot on toimitettava vähintään harmonoidun järjestelmän nimikkeiden tuoteryhmistä yhdistetyn nimikkeistön nelinumeroisten koodien mukaisesti.

               Raportissa on esitettävä tiivistelmä lisäkustannuksia koskevista yksityiskohtaisista erillisistä tutkimuksista, joita Espanja toteuttaa edelleen säännöllisesti.

               2. Muut tuet. Espanjan viranomaisten on lähetettävä luettelo kaikista muista tukitoimenpiteistä, joilla puututaan Kanariansaarten asemaan syrjäisimpänä alueena liittyviin talouden toimijoiden ylimääräisiin toimintakustannuksiin.

               3. Vaikutus julkiseen talouteen. Espanjan viranomaisten on täytettävä taulukkoon 1 AIEM-järjestelmän soveltamisen vuoksi kannetun tai kantamatta jääneen veron arvioitu kokonaismäärä (euroina).

               Taulukko 1.

                        Vuosi*

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Alaviitteet**

                        Menetetyt verotulot

                        Verotulot – tuonti

                        Verotulot – paikallinen tuotanto

               Taulukon alaviitteet:

               (1)”Menetetyt verotulot”: paikalliseen tuotantoon sovelletun eriytetyn verokannan (alennukset/vapautukset) vuoksi kantamatta jääneen veron kokonaismäärä (euroina). Se lasketaan tuotetasolla kertomalla paikallisilla markkinoilla myydyn tuotannon arvo (eli vähentämällä viennin osuus tuotannosta) sovellettavalla eriytetyllä verokannalla. Tämän jälkeen indikaattorin arvo saadaan laskemalla yhteen tuotetason arviot.

               (2)”Verotulot – tuonti”: veronalaisten tuotteiden tuonnista perityn veron kokonaismäärä (euroina).

               (3)”Verotulot – paikallinen tuotanto”: veronalaisista paikallisista tuotteista perityn veron kokonaismäärä (euroina).

               (4)(*) Tietoja ei välttämättä ole saatavissa kaikilta luetelluilta vuosilta.

               (5)(**) Ilmoitetaan huomautuksia ja selvennyksiä tarpeen mukaan.

               4. Vaikutus talouden yleiseen suorituskykyyn. Espanjan viranomaisten on täytettävä taulukko 2 ja ilmoitettava kaikki tiedot, jotka osoittavat alennettujen verojen vaikutuksen alueen sosioekonomiseen kehitykseen. Taulukossa vaaditut indikaattorit koskevat tuettujen toimialojen suorituskykyä verrattuna alueen talouden yleiseen suorituskykyyn. Jos joitakin indikaattoreita ei ole saatavissa, alueen talouden yleistä suorituskykyä koskeviin tietoihin on sisällytettävä vaihtoehtoisia tietoja.

               Taulukko 2.

                        Vuosi*

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Alaviitteet**

                        Alueellinen bruttoarvonlisäys

                        -Tuetuilla toimialoilla

                        Alueen kokonaistyöllisyys

                        -Tuetuilla toimialoilla

                        Aktiivisten tuottajien lukumäärä

                        -Tuetuilla toimialoilla

                        Manner-Espanjan hintatasoindeksi

                        Alueen hintatasoindeksi

               Taulukon alaviitteet:

               (1) ”Tuetut toimialat”: talouden alat (NACE-toimialaluokituksen määritelmä tai vastaava), joilla suurin osa tuotannosta (tuotantomäärien mukaan) hyötyy veroalennuksista/-vapautuksista.

               (2)(*) Tietoja ei välttämättä ole saatavissa kaikilta luetelluilta vuosilta.

               (3)(**) Ilmoitetaan huomautuksia ja selvennyksiä tarpeen mukaan.

               5. Järjestelmän eritelmä. Espanjan viranomaisten on täytettävä taulukot 3 ja 4 kunkin tuotteen (4-, 6- tai 8-numeroinen CN-koodi tai 10-numeroinen TARIC-koodi soveltuvin osin) ja vuoden osalta (vuosilta 2019–2024). Luettelo sisältää vain eriytetyistä verokannoista hyötyvät tuotteet.

               Taulukko 3. Tuotteiden yksilöinti ja sovelletut verokannat

                        Tuetut tuotteet – CN-koodi (4, 6, 8 tai 10 numeroa)

                        Vuosi

                         Hyväksytty CN4-tuoteryhmä

                        Koodien eritelmät

                        Ulkoinen verokanta

                        Sisäinen verokanta

                        Sovellettu eriytetty verokanta

                        Alaviitteet**

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

               Taulukon alaviitteet:

               (1)”Hyväksytty CN4-tuoteryhmä”: tässä päätöksessä hyväksytty CN4-tuoteryhmä.

               (2)”Koodien eritelmät”: ilmoitetaan siinä tapauksessa, että erilainen kohtelu laajennetaan koskemaan 10-numeroisia koodeja tai se perustuu muihin CN/TARIC-määritelmien tapauskohtaisiin eritelmiin.

               (3)”Ulkoinen verokanta”: tuontiin sovellettava verokanta.

               (4)”Sisäinen verokanta”: paikalliseen tuotantoon sovellettava verokanta.

               (5)”Sovellettu ero verotuksessa”: ulkoisen ja sisäisen verokannan välinen ero.

               (6) (**) Ilmoitetaan huomautuksia ja selvennyksiä tarpeen mukaan.

               Taulukko 4. Tuettujen tuotteiden markkinaosuus.

                        Tuetut tuotteet – CN-koodi (4, 6, 8 tai 10 numeroa)*

                        Vuosi

                        Määrä

                        Arvo (euroa)

                        Alaviitteet**

                        paikallinen tuotanto

                        yksikkö

                        tuonti

                        Markkinaosuus**

                        paikallinen tuotanto

                        tuonti

                        Markkinaosuus**

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

               Taulukon alaviitteet:

               (1)(*) Ensimmäisen sarakkeen olisi oltava identtinen edellisen taulukon kanssa tietojen vastaavuuden mahdollistamiseksi.

               (2)”Määrä”: ”yksikkö”-sarakkeessa ilmoitetaan mittayksikkö (tonni, hehtolitra, kappale jne.).

               (3)”Arvo”: tuonnin osalta tämä on sama kuin verotettava määrä.

               (4)(**) ”Markkinaosuus”: markkinaosuus lasketaan vähentämällä paikallisten tuotteiden vienti.

               (5)(***) Ilmoitetaan huomautuksia ja selvennyksiä tarpeen mukaan.

               6. Sääntöjenvastaisuudet. Espanjan viranomaisten on luvan soveltamisen yhteydessä ilmoitettava mahdollisista hallinnollisia sääntöjenvastaisuuksia ja erityisesti verojen kiertoa tai salakuljetusta koskevista tutkimuksista. Ilmoitetaan yksityiskohtaiset tiedot vähintään asianomaisen tapauksen luonteesta, arvosta ja ajanjaksosta.

               7. Kantelut. Espanjan viranomaisten on ilmoitettava, ovatko paikalliset, alueelliset tai kansalliset viranomaiset vastaanottaneet luvan soveltamista koskevia kanteluja joko tuensaajilta tai muilta osapuolilta.