               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.3.2019
            COM(2019) 108 final
            2019/0058(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehdyn yleissopimuksen osapuolten kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta ja päätöksen 9782/17 kumoamisesta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehdyn yleissopimuksen osapuolten vuosikokouksissa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta vuosiksi 2019–2023, silloin kun tämän elimen on määrä hyväksyä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Yleissopimus seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä

               Seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehdyn yleissopimuksen (Beringinmeren yleissopimus) tarkoituksena on varmistaa pitkällä aikavälillä seitivarojen säilyttäminen ja kestävä käyttö yleissopimusalueella järjestämällä vuosittain osapuolten kokous. Yleissopimus tuli voimaan 8. joulukuuta 1995.

               Puolan tasavalta on Beringinmeren yleissopimuksen osapuoli. Unioni ei ole yleissopimuksen osapuoli. Liittymisasiakirjan
                  1
                6 artiklan 9 kohdan mukaan unioni hoitaa jäsenvaltioiden EU:n ulkopuolisten maiden kanssa tekemiä kalastussopimuksia ja unionin tulee panna täytäntöön niiden nojalla mahdollisesti tehdyt päätökset.

               Puola valtuutettiin 11. huhtikuuta 2016 annetulla neuvoston päätöksellä 7277/16 neuvottelemaan unionin edun mukaisesti Beringinmeren yleissopimuksen muuttamisesta siten, että unionista voisi tulla sopimuspuoli. Tätä valtuutusta toteutetaan parhaillaan. Kun unioni hyväksytään täysivaltaiseksi sopimuspuoleksi, Puola luopuu jäsenyydestään.

               2.2.Osapuolten vuosikokous

               Osapuolten vuosikokous perustettiin Beringinmeren yleissopimuksella, ja se vastaa seitivarojen hallinnoinnista ja säilyttämisestä yleissopimusalueella. Se hyväksyy säilyttämistä ja hallinnointia koskevia toimenpiteitä varmistaakseen pitkällä aikavälillä vastuualueeseensa kuuluvien kalakantojen säilyttämisen ja kestävän käytön.

               Osapuolten vuosikokouksen jäsenenä Puolalla on osallistumis- ja äänioikeus. Koska unioni ei ole yleissopimuksen osapuoli, Puola edustaa sitä osapuolten vuosikokouksessa. Osapuolten vuosikokous tekee useimmat päätöksensä konsensuksella.

               2.3.Osapuolten vuosikokouksen päätökset

               Osapuolten vuosikokouksella on valtuudet hyväksyä vastuualueeseensa kuuluvaan kalastukseen liittyviä toimenpiteitä, jotka sitovat osapuolia.

               Osapuolten sopimat toimenpiteet tulevat voimaan välittömästi sen jälkeen, kun osapuolille on ilmoitettu niistä.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vuosikokouksissa unionin puolesta otettava kanta vahvistetaan nykyisin kaksiportaisella menettelyllä. Unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat esitetään neuvoston päätöksessä, ja kantaa mukautetaan ennen kutakin vuosikokousta komission epävirallisilla asiakirjoilla, joista keskustellaan neuvoston työryhmässä.

               Osapuolten vuosikokouksen osalta menettely on pantu täytäntöön 30. toukokuuta 2017 annetulla neuvoston päätöksellä 9782/17, jossa määritetään Beringinmeren yleissopimuksen puitteissa vuosina 2017–2021 otettava unionin kanta. Päätökseen sisältyy yleisiä periaatteita ja suuntaviivoja, mutta siinä otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon myös Beringinmeren yleissopimuksen erityispiirteet. Lisäksi siinä esitetään jäsenvaltioiden pyynnön mukaisesti vakiomenettely unionin kannan vuosittaista vahvistamista varten.

               Päätöksessä 9782/17 ei edellytetä unionin kannan uudelleentarkastelua osapuolten vuosikokouksessa ennen vuoden 2022 vuosikokousta. Kuitenkin valtaosaa neuvoston päätöksistä, joissa esitetään unionin kanta niissä eri alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä, joiden sopimuspuoli unioni on, on määrä tarkastella uudelleen ennen kyseisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vuoden 2019 vuosikokouksia. Kaikissa eri alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä esitettävien unionin kantojen keskinäisen johdonmukaisuuden lisäämiseksi ja tarkistusmenettelyjen aikataulujen yhteensovittamiseksi on sen vuoksi aiheellista tehdä osapuolten vuosikokouksessa vuosina 2019–2023 otettavan unionin kannan tarkistamista koskeva ehdotus ja näin ollen korvata päätös 9782/17.

               Päätöksellä 9782/17 otettiin mukaan uuden yhteisen kalastuspolitiikan periaatteet ja suuntaviivat, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013
                  2
               , sekä otettiin huomioon yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta käsittelevässä komission tiedonannossa
                  3
                esitetyt tavoitteet. Sillä myös mukautettiin unionin kantaa Lissabonin sopimuksen mukaisesti.

               Tässä tarkistuksessa otetaan huomioon kalastuksen vaikutusten osalta komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – EU:n strategia muoveista kiertotaloudessa
                  4
               , unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteinen tiedonanto – Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: EU:n panos vastuulliseen valtamerten hoitoon
                  5
                sekä kyseistä yhteistä tiedonantoa koskevat neuvoston päätelmät
                  6
               .

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaan ”neuvosto tekee komission (...) ehdotuksesta päätöksen (...) sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               ”Säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavien kansainvälisen oikeuden sääntöjen nojalla, sekä välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  7
               .

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Osapuolten vuosikokous on elin, joka on perustettu sopimuksella eli Beringinmeren yleissopimuksella.

               Säädökset, jotka osapuolten vuosikokouksen olisi annettava, ovat säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellut säädökset ovat sitovia kansainvälisen oikeuden nojalla Beringinmeren yleissopimuksen mukaisesti, ja ne voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin säännöstön sisältöön muun muassa seuraavien osalta:

               ·neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä
                  8
               ;

               ·neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009 yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen
                  9
               ; sekä

               ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2403, annettu 12 päivänä joulukuuta 2017, ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista
                  10

               Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta Beringinmeren yleissopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos mainitulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät kalastukseen. Asetus (EU) N:o 1380/2013 on oikeusperusta, jossa vahvistetut periaatteet olisi otettava huomioon tässä kannassa.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohta. Päätöksellä on tarkoitus korvata päätös 9782/17.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2019/0058 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehdyn yleissopimuksen osapuolten kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta ja päätöksen 9782/17 kumoamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Puolan tasavalta on osapuolena seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehdyssä yleissopimuksessa, jäljempänä ’Beringinmeren yleissopimus’. Unioni ei ole yleissopimuksen osapuoli. Liittymisasiakirjan
                  11
                6 artiklan 9 kohdan mukaan unioni hoitaa jäsenvaltioiden kolmansien maiden kanssa tekemiä kalastussopimuksia, ja unionin olisi pantava täytäntöön kaikki Beringinmeren yleissopimuksen nojalla tehtävät päätökset.

               (2)Puolan tasavalta valtuutettiin 11 päivänä huhtikuuta 2016 annetulla neuvoston päätöksellä 7277/16 neuvottelemaan unionin edun mukaisesti Beringinmeren yleissopimuksen muuttamisesta siten, että unionista voisi tulla yleissopimuksen osapuoli. Tätä valtuutusta toteutetaan parhaillaan. Kun unioni hyväksytään Beringinmeren yleissopimuksen täysivaltaiseksi osapuoleksi, Puolan tasavalta luopuu jäsenyydestään yleissopimuksessa.

               (3)Beringinmeren yleissopimuksen osapuolten vuosikokous (osapuolten vuosikokous) vastaa seitivarojen hallinnoinnista ja säilyttämisestä Beringinmeren yleissopimusalueella. Tällaisista toimenpiteistä voi tulla unionia sitovia.

               (4)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013
                  12
                edellytetään, että unioni varmistaa kalastus- ja vesiviljelytoimien olevan ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä sekä varmistaa niiden hoitamisen johdonmukaisesti taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien etujen saavuttamista ja elintarvikkeiden saatavuuden parantamista koskevien tavoitteiden kanssa. Siinä edellytetään myös, että unioni soveltaa kalastuksenhoitoon ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja pyrkii varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään näillä tasoilla. Lisäksi siinä edellytetään, että unioni toteuttaa parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin perustuvia säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, tukee tieteellisen tiedon ja tieteellisten lausuntojen tuottamista, lopettaa asteittain poisheittämiset ja tukee kalastusmenetelmiä, jotka lisäävät kalastuksen valikoivuutta ja joilla vältetään ja vähennetään tahattomia saaliita mahdollisimman paljon ja joita käytettäessä kalastuksesta meriekosysteemiin ja kalavaroihin kohdistuvat vaikutukset jäävät pieniksi. Asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 säädetään vielä nimenomaisesti, että unioni soveltaa edellä mainittuja tavoitteita ja periaatteita ulkoisia kalastussuhteitaan harjoittaessaan.

               (5)Kuten unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteisessä tiedonannossa – Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: EU:n panos vastuulliseen valtamerten hoitoon
                  13
                ja neuvoston kyseisestä tiedonannosta antamissa päätelmissä
                  14
                todetaan, toimenpiteiden edistäminen alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen tukemiseksi ja niiden tehokkuuden ja tarvittaessa hallinnoinnin parantamiseksi on keskeisellä sijalla unionin toiminnassa näillä foorumeilla.

               (6)Komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – EU:n strategia muoveista kiertotaloudessa
                  15
                – viitataan erityisiin toimenpiteisiin, joilla vähennetään muovijätettä ja merten pilaantumista sekä pyydysten katoamista tai hylkäämistä merellä.

               (7)On aiheellista määrittää unionin puolesta vuosina 2019–2023 osapuolten vuosikokouksessa otettava kanta, koska osapuolten vuosikokouksen hyväksymät säilyttämis- ja täytäntöönpanotoimenpiteet ovat unionia sitovia ja voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin säännöstön sisältöön erityisesti seuraavien osalta: neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008
                  16
               , neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009
                  17
                sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2403
                  18
               .

               (8)Neuvoston päätöksessä 9782/17
                  19
                ei edellytetä unionin kannan uudelleentarkastelua osapuolten vuosikokouksessa ennen vuoden 2022 vuosikokousta. Kuitenkin valtaosaa neuvoston päätöksistä, joissa otetaan unionin kanta niissä alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä, joiden sopimuspuoli unioni on, on määrä tarkastella uudelleen ennen kyseisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vuoden 2019 vuosikokouksia. Kaikissa eri alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä otettavien unionin kantojen keskinäisen johdonmukaisuuden lisäämiseksi ja tarkistusprosessin sujuvoittamiseksi on sen vuoksi aiheellista ehdottaa neuvoston päätöksen 9782/17 tarkistamista ja kumota se korvaamalla se uudella päätöksellä vuosiksi 2019–2023.

               (9)Ottaen huomioon, että Beringinmeren yleissopimusalueen kalavarat ovat muutostilassa ja että unionin kannassa on siksi otettava huomioon viimeaikainen kehitys, ennen osapuolten vuosikokouksia tai niiden aikana esitetyt uudet tieteelliset ja muut olennaiset tiedot mukaan lukien, olisi SEU-sopimuksen 13 artiklan 2 kohdassa vahvistettua unionin toimielinten keskenään tekemän vilpittömän yhteistyön periaatetta noudattaen vahvistettava menettelyt unionin kannan vuosittain tehtävää tarkentamista varten vuosiksi 2019–2023,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Beringinmeren yleissopimuksen osapuolten vuosikokouksissa unionin puolesta otettava kanta esitetään liitteessä I.

               2 artikla

               Beringinmeren yleissopimuksen osapuolten vuosikokouksissa otettavan Euroopan unionin kannan vuosittainen tarkentaminen suoritetaan liitteen II mukaisesti.

               3 artikla

               Komission ehdotuksesta neuvosto arvioi ja tarvittaessa tarkistaa liitteessä I määritettyä unionin kantaa viimeistään vuonna 2024 ennen Beringinmeren yleissopimuksen osapuolten vuosikokousta.

               4 artikla

               Kumotaan 30 päivänä toukokuuta 2017 tehty päätös 9782/17.

               5 artikla

               1.
                     Tämä päätös on osoitettu Puolan tasavallalle.

               2.
                     Jos unioni liittyy Beringinmeren yleissopimukseen, tämä päätös osoitetaan komissiolle, joka edustaa EU:ta Beringinmeren yleissopimuksen osapuolten vuosikokouksissa.

               3.
                     Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33).

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013 yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (3)

                        KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (8)

                        EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1.

                     (9)

                        EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.

                     (10)

                        EUVL L 347, 28.12.2017, s. 81.

                     (11)

                        Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33).

                     (12)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (13)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (14)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (15)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (16)

                        Neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1).

                     (17)

                        Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

                     (18)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2403, annettu 12 päivänä joulukuuta 2017, ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1006/2008 kumoamisesta (EUVL L 347, 28.12.2017, s. 81).

                     (19)

                        Neuvoston päätös, annettu 30 päivänä toukokuuta 2017, seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehdyn yleissopimuksen osapuolten vuosikokouksessa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ja seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehdyn yleissopimuksen puitteissa Euroopan unionin puolesta omaksuttavasta kannasta 10 päivänä heinäkuuta 2012 annetun neuvoston päätöksen kumoamisesta.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.3.2019
            COM(2019) 108 final
            LIITTEET
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston asetukseksi
            seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehdyn yleissopimuksen osapuolten kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta ja päätöksen 9782/17 kumoamisesta

               LIITE I

               Beringinmeren yleissopimuksen osapuolten vuosikokouksessa unionin puolesta otettava kanta

               1.PERIAATTEET

               Beringinmeren yleissopimuksen puitteissa unioni

               a)toimii niiden tavoitteiden mukaisesti, joihin unioni pyrkii yhteisellä kalastuspolitiikalla (YKP) erityisesti soveltamalla ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja ekosysteemilähtöisen lähestymistavan käytön edistämiseksi kalastuksenhoidossa, tahattomien saaliiden välttämiseksi ja vähentämiseksi niin pitkälle kuin mahdollista, saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi asteittain ja kalastustoiminnasta meriekosysteemeihin ja niiden luontotyyppeihin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi sekä edistämällä taloudellisesti kannattavaa ja kilpailukykyistä unionin kalastusalaa kohtuullisen elintason turvaamiseksi kalastustoiminnasta riippuvaisille tahoille ottaen samalla huomioon kuluttajien edut;

               b)varmistaa, että osapuolten vuosikokouksessa hyväksytyt toimenpiteet ovat Beringinmeren yleissopimuksen mukaisia;

               c)varmistaa, että osapuolten vuosikokouksessa hyväksytyt toimenpiteet ovat kansainvälisen oikeuden mukaisia, erityisesti vuonna 1982 tehdyn YK:n merioikeusyleissopimuksen, hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämisestä ja hoidosta vuonna 1995 tehdyn YK:n sopimuksen, aavan meren kalastusalusten kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä vuonna 1993 tehdyn sopimuksen sekä satamavaltion toimenpiteistä vuonna 2009 tehdyn elintarvike- ja maatalousjärjestön sopimuksen mukaisia;

               d)pyrkii ottamaan kantoja, jotka vastaavat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen samalla alueella soveltamia parhaita käytäntöjä;

               e)pyrkii yhtenäisyyteen ja synergiaan unionin kahdenvälisissä kalastussuhteissaan kolmansien maiden kanssa harjoittaman politiikan kanssa ja varmistaa johdonmukaisuuden suhteessa muuhun politiikkaansa, erityisesti ulkosuhteiden, työllisyyden, ympäristön, kaupan, kehityksen sekä tutkimuksen ja innovoinnin aloilla;

               f)varmistaa unionin kansainvälisten sitoumusten noudattamisen;

               g)toimii yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta annetusta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien
                  1
                mukaisesti;

               h)pyrkii luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset unionin laivastolle Beringinmeren yleissopimusalueella samojen periaatteiden ja vaatimusten perusteella kuin sovelletaan unionin lainsäädännön mukaan, sekä edistämään näiden periaatteiden ja vaatimusten yhdenmukaista soveltamista;

               i)noudattaa unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteistä tiedonantoa – Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: EU:n panos vastuulliseen valtamerten hoitoon
                  2
                ja neuvoston kyseisestä tiedonannosta antamia päätelmiä
                  3
                sekä edistää toimenpiteitä osapuolten vuosikokouksen tukemiseksi ja sen tehokkuuden ja tarvittaessa hallinnon ja toimintakyvyn parantamiseksi (erityisesti tieteellisen toiminnan, vaatimusten noudattamisen, läpinäkyvyyden ja päätöksenteon osalta) panoksena valtamerten kestävään hallinnointiin sen kaikissa ulottuvuuksissa;

               j)edistää koordinointia alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja meriä koskevien alueellisten yleissopimusten välillä ja tapauksen mukaan yhteistyötä maailmanlaajuisten organisaatioiden kanssa kunkin tahon toimeksiannon puitteissa;

               k)edistää muiden kuin tonnikalaan liittyvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kesken samanlaisia yhteistyömekanismeja kuin niin kutsuttu Koben prosessi tonnikalaan liittyvillä alueellisilla kalastuksenhoitojärjestöillä.

               2.SUUNTAVIIVAT

               Unioni pyrkii tapauksen mukaan tukemaan sitä, että osapuolten vuosikokous hyväksyy seuraavat toimet:

               a)kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet sopimusalueella parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen perusteella; mukaan lukien osapuolten vuosikokouksen säätelemiin meren elollisiin luonnonvaroihin liittyviä sallittuja pyyntimääriä (AHL) ja yksittäisiä kansallisia kiintiöitä tai pyyntiponnistuksen säätelyä koskevat toimenpiteet kuten Beringinmeren yleissopimuksen liitteen muuttaminen, joiden avulla saavutetaan asteittain kestävää enimmäistuottoa vastaava taso. Tarvittaessa kyseisiin säilyttämis- ja hoitotoimenpiteisiin on sisällyttävä erityistoimenpiteitä liikakalastuksesta kärsiviä kantoja varten pyyntiponnistuksen pitämiseksi käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien mukaisena;

               b)toimenpiteet laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) kalastuksen ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja poistamiseksi Beringinmeren yleissopimuksen alueella, mukaan lukien LIS-alusten luettelointi;

               c)seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimenpiteet yleissopimusalueella, jotta voidaan varmistaa valvonnan tehokkuus sekä vastaavuus osapuolten vuosikokouksessa hyväksyttyjen toimenpiteiden kanssa;

               d)toimenpiteet kalastustoiminnasta meriluonnon monimuotoisuuteen ja meriekosysteemeihin ja niiden luontotyyppeihin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi, mukaan lukien toimenpiteet, joilla pyritään vähentämään merten pilaantumista, estämään muovin päästämistä mereen ja vähentämään meressä olevasta muovista meriluonnon monimuotoisuudelle ja meriekosysteemeille aiheutuvia vaikutuksia, Beringinmeren yleissopimusalueella olevia haavoittuvia meriekosysteemejä koskevat suojelutoimenpiteet valtamerillä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevien FAO:n kansainvälisten suuntaviivojen mukaisesti, sekä toimenpiteet tahattomien saaliiden, erityisesti vaarantuneiden meressä elävien lajien saaliiden, välttämiseksi ja vähentämiseksi niin pitkälle kuin mahdollista ja saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi asteittain;

               e)toimenpiteet hylättyjen, kadonneiden tai muuten poisheitettyjen pyydysten vaikutusten vähentämiseksi valtameressä ja kyseisten pyydysten tunnistamisen ja talteenoton helpottamiseksi;

               f)toimenpiteet pelkästään hainevien keräämiseksi harjoitettavan kalastuksen kieltämiseksi sekä sen edellyttämiseksi, että kaikki hait puretaan aluksesta siten, että evät ovat niissä luonnollisesti kiinni;

               g)suositukset, tarvittaessa ja asiaankuuluvien perustamisasiakirjojen sallimassa laajuudessa, kalastusalan työtä koskevan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen täytäntöönpanon tukemiseksi;

               h)tapauksen mukaan yhteiset toimintamallit muiden, erityisesti samalla alueella kalastuksenhoitoa harjoittavien, alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kanssa;

               i)muut tekniset toimenpiteet osapuolten vuosikokouksen alaisten elinten ja työryhmien lausuntojen perusteella.

               LIITE II

               Osapuolten vuosikokouksessa otettavan unionin kannan vuosittain tehtävä tarkennus

               Ennen jokaista osapuolten vuosikokousta, kun kyseisen elimen on tehtävä päätöksiä, joilla on unioniin kohdistuvia oikeudellisia vaikutuksia, toteutetaan tarvittavat toimet, jotta unionin puolesta otettavassa kannassa voidaan ottaa huomioon uusimmat Euroopan komissiolle toimitetut tieteelliset ja muut merkitykselliset tiedot, liitteessä I esitettyjen periaatteiden ja suuntaviivojen mukaisesti.

               Tätä tarkoitusta varten Euroopan komissio toimittaa neuvostolle tai sen valmisteluelimille riittävän aikaisin ennen kutakin osapuolten vuosikokousta kyseisiin tietoihin perustuvan asiakirjan, jossa esitetään unionin kannan ehdotetun tarkennuksen erityispiirteet unionin puolesta esitettävän kannan yksityiskohdista käytävää keskustelua ja niiden hyväksymistä varten.

               Jos jossakin osapuolten vuosikokouksessa, mukaan lukien paikalla pidettävät kokoukset, ei päästä yksimielisyyteen uusien seikkojen ottamisesta huomioon unionin kannassa, asia saatetaan neuvoston tai sen valmisteluelinten käsiteltäväksi.

                     (1)

                        7087/12REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.