Avis juridique important

|

52000PC0406

Ehdotus: neuvoston päätös tehty luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle jatkaa keskinäisiäkalastussuhtei-ta Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksenvoimassa-oloa 7 päivään maaliskuuta 2001 asti  /* KOM/2000/0406 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS tehty luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle jatkaa keskinäisiäkalastussuhtei-ta Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksenvoimassa-oloa 7 päivään maaliskuuta 2001 asti(komission esittämä)PERUSTELUTEspanjan kuningaskunta allekirjoitti Etelä-Afrikan tasavallan kanssa 14 päivänä elokuuta 1979 keskinäisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen, joka tuli voimaan 8 päivänä maaliskuuta 1982 kymmenen vuoden alustavaksi ajanjaksoksi ja jonka suunniteltiin jäävän myöhemmin voimaan rajoittamattomaksi ajaksi, jollei sopimusta irtisanottaisi kahtatoista kuukautta etukäteen. Tämän kalastussopimuksen perusteella Espanjan lipun alla purjehtiville aluksille voidaan myöntää vuotuiset kalastuslisenssit. Näin on tapahtunut vuodesta 1989 lähtien.Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan 167 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan, että kolmansien maiden kanssa tehtyihin kalastussopimuksiin perustuviin Espanjan kuningaskunnan oikeuksiin ja velvollisuuksiin ei saa tulla muutoksia ajanjaksolla, jota tällaisten sopimusten määräykset koskevat. Liittymisasiakirjan 167 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee määräenemmistöllä ja komission ehdotuksesta tarkoituksenmukaiset päätökset tällaisiin sopimuksiin perustuvan kalastustoiminnan jatkamiseksi. Tähän voi kuulua sopimusten jatkaminen ajanjaksoksi, joka ei ylitä yhtä vuotta.Tässä päätösehdotuksessa annetaan Espanjalle lupa jatkaa edellä mainitun kalastussopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 2001.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS tehty luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle jatkaa keskinäisiäkalastussuhtei-ta Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksenvoimassa-oloa 7 päivään maaliskuuta 2001 astiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 167 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]  EYVL C ..., ..., s. ...sekä katsoo seuraavaa:(1) Espanjan kuningaskunnan hallituksen ja Etelä-Afrikan tasavallan hallituksen välisiä keskinäisiä kalastussuhteita koskeva, 14 päivänä elokuuta 1979 allekirjoitettu sopimus tuli voimaan 8 päivänä maaliskuuta 1982 ensin kymmenen vuoden ajaksi; sopimus on tämän jälkeen voimassa määrittämättömän ajan, ellei sitä sanota irti käyttämällä kaksitoista kuukautta etukäteen tehtävää ilmoitusta.(2) Liittymisasiakirjan 167 artiklan 2 kohdassa määrätään, että Espanjan kuningaskunnan kolmansien maiden kanssa tekemien kalastussopimusten oikeuksiin ja velvolli-suuk-siin ei vaikuteta sinä aikana, jona näiden sopimusten määräykset pidetään tilapäisesti voimassa.(3) Saman asiakirjan 167 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee ennen Espanjan kuningaskunnan kolmansien maiden kanssa tekemien kalastussopimusten voimassa-olon päättymistä niistä johtuvat, kalastustoi-minnan säilyttämisen kannalta aiheelliset päätökset, mukaan lukien mahdollisuus pidentää voimassaoloa enintään yhden vuoden kerrallaan; edellä mainitun sopimuksen voimassaoloa on jatkettu 7 päivään maaliskuuta 2000 asti [2], ja[2]  EYVL L 209, 7.8.1999, s. 29.(4) Asianomaisten yhteisön alusten kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi olisi annettava Espanjan kuningaskunnalle lupa jatkaa mainitun sopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 2001 asti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaAnnetaan Espanjan kuningaskunnalle lupa jatkaa 7 päivään maaliskuuta 2001 asti keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevaa, 8 päivänä maaliskuuta 1982 voimaan tullutta sopimusta.2 artiklaTämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.Tehty Brysselissä päivänä kuuta .Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

51998PC0113(04)

Ehdotus: neuvoston päätös assosiaationeuvostossa vahvistettavasta yhteisön kannasta Unkarin osallistumiseen yhteisön pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi toteutettavaan ohjelmaan  /* KOM/98/0113 lopull. - CNS 98/0081 */

Virallinen lehti nro C 119 , 17/04/1998 s. 0013

Ehdotus neuvoston päätökseksi assosiaationeuvostossa vahvistettavasta yhteisön kannasta Unkarin osallistumisesta yhteisön pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi toteutettavaan ohjelmaan (98/C 119/04) KOM(98) 113 lopull. - 98/0081 (CNS)(Komission esittämä 4 päivänä maaliskuuta 1998)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen erityisesti sen 130 artiklan 3 kohdan yhdessä 228 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo, ettäneuvoston ja komission 4 päivänä joulukuuta 1995 tekemällä päätöksellä tehtiin Eurooppa-sopimukseen lisäpöytäkirja assosiaation luomisesta toisaalta Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden ja toisaalta Unkarin kanssa,lisäpöytäkirjan 1 artiklan mukaisesti Unkari voi osallistua yhteisön puiteohjelmiin, erityisohjelmiin, hankkeisiin tai muihin toimiin erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi, ja 2 artiklan mukaisesti assosiaationeuvosto päättää Unkarin 1 artiklassa tarkoitettuihin toimiin osallistumisen ehdoista, jaEuroopan unionin kolmannesta monivuotisesta (1997-2000) ohjelmasta pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) hyväksi 9 päivänä joulukuuta 1996 tehdyssä neuvoston päätöksessä N:o 97/15/EY (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat voivat osallistua kyseiseen ohjelmaan assosiaatiosopimusten yhteisön ohjelmiin osallistumista koskevien lisäpöytäkirjojen edellytysten mukaisesti,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin Eurooppa-sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa vahvistettava yhteisön kanta, joka koskee Unkarin osallistumista yhteisön pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevaan ohjelmaan, on liitteenä oleva assosiaationeuvoston päätös.(1) EYVL L 6, 10.1.1997, s. 25.Luonnos EY:n JA UNKARIN ASSOSIAATIONEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI N:o . . ./98, tehty . . . päivänä . . . kuuta 1998, Unkarille asetettavista ehdoista yhteisön pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi toteutettavaan ohjelmaan osallistumiseksi ASSOSIAATIONEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin välisestä assosiaatiosta tehdyn Eurooppa-sopimuksen (1),ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Unkarin välisestä assosiaatiosta tehdyn Eurooppa-sopimuksen lisäpöytäkirjan Unkarin tasavallan osallistumisesta yhteisön ohjelmiin (2) ja erityisesti sen 1 ja 2 artiklan,sekä katsoo, ettälisäpöytäkirjan 1 artiklan mukaisesti Unkari voi osallistua yhteisön puiteohjelmiin, erityisohjelmiin, hankkeisiin ja muihin yhteisön toimiin erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi, jalisäpöytäkirjan 2 artiklan mukaisesti assosiaationeuvosto päättää ehdoista, jotka koskevat Unkarin osallistumista 1 artiklassa tarkoitettuun toimintaan,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaUnkari osallistuu Euroopan unionin kolmanteen monivuotiseen (1997-2000) pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) hyväksi toteutettavaan ohjelmaan liitteessä I ja II olevien ehtojen mukaisesti, jotka ovat olennainen osa tätä päätöstä.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan ohjelman kestoajan.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan sen hyväksymistä seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.Tehty . . .Assosiaationeuvoston puolestaPuheenjohtaja(1) EYVL L 347, 31.12.1993.(2) EYVL L 317, 30.12.1995, s. 29.LIITE I EHDOT UNKARIN OSALLISTUMISELLE EUROOPAN UNIONIN KOLMANTEEN MONIVUOTISEEN (1997-2000) PIENTEN JA KESKISUURTEN YRITYSTEN (PK-YRITYSTEN) HYVÄKSI TOTEUTETTAVAAN OHJELMAAN 1. Unkari osallistuu kaikkiin Euroopan unionin kolmannen monivuotisen (1997-2000) ohjelman pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) hyväksi, jäljempänä `ohjelma`, toimintoihin, 9. joulukuuta 1996 tehdyssä neuvoston päätöksessä (97/15/EY) Euroopan unionin kolmannesta monivuotisesta (1997-2000) ohjelmasta pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) hyväksi ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen tavoitteiden, perusteiden, menettelyjen ja määräaikojen mukaisesti, ellei tässä päätöksessä toisin säädetä.2. Osallistumisedellytykset täyttävien Unkarin laitosten, järjestöjen ja yksityishenkilöiden hakemusten jättämiseen, arviointiin ja valintaan sovelletaan samoja ehtoja kuin osallistumisedellytykset täyttäviin yhteisön laitoksiin, järjestöihin ja yksityishenkilöihin.3. Unkarin ehdottamiin monikansallisiin hankkeisiin ja toimiin on tarpeen mukaan otettava vähimmäismäärä kumppaneita yhteisön jäsenvaltioista ohjelman yhteisöllisen ulottuvuuden varmistamiseksi. Tästä vähimmäismäärästä päätetään ohjelman toteuttamisen yhteydessä ottaen huomioon toimien luonne, yksittäisten hankkeiden osanottajien määrä ja ohjelmaan osallistuvien maiden määrä.4. Unkari maksaa vuosittain Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon rahoitusosuuden kattaakseen sen ohjelmaan osallistumisesta aiheutuvat kustannukset (katso liite II). Assosiaatiokomitea voi tarvittaessa mukauttaa tätä rahoitusosuutta.5. Yhteisön jäsenvaltiot ja Unkari tekevät, olemassa olevien säädösten rajoissa, kaikkensa helpottaakseen edellytykset täyttävien henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja oleskelua Unkarissa ja yhteisön jäsenvaltioissa tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvaan toimintaan osallistumiseksi.6. Komissio ja Unkari arvioivat kumppanuuden perusteella jatkuvasti Unkarin osallistumista ohjelmaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission ja yhteisön tilintarkastustuomioistuimen sellaisten tehtävien hoitoa, jotka koskevat ohjelman arviointia Euroopan unionin kolmannesta monivuotisesta ohjelmasta pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) hyväksi tehdyn päätöksen 6 artiklan nojalla. Unkari toimittaa tarvittavat kertomukset komissiolle ja osallistuu yhteisön siinä yhteydessä määräämiin muihin erityistoimiin.7. Unkari kutsutaan ennen ohjelmakomitean säännöllisiä kokouksia pidettäviin koordinaatiokokouksiin mistä tahansa kysymyksestä, joka koskee tämän päätöksen täytäntöönpanoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin kolmannesta monivuotisesta ohjelmasta pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) hyväksi tehdyn päätöksen 4 artiklassa tarkoitettuja menettelyjä. Komissio ilmoittaa Unkarille kyseisten säännöllisten kokousten tuloksista.8. Hakemusmenettelyssä, sopimuksissa, annettavissa kertomuksissa ja muissa ohjelman hallinnollisissa järjestelyissä käytettävän kielen on oltava jokin yhteisön virallisista kielistä.LIITE II UNKARIN RAHOITUSOSUUS EUROOPAN UNIONIN KOLMANNESTA MONIVUOTISESTA (1997-2000) PIENTEN JA KESKISUURTEN YRITYSTEN (PK-YRITYSTEN) HYVÄKSI TOTEUTETTAVASTA OHJELMASTA 1. Unkarin rahoitusosuus kattaa:- ohjelmista myönnettävän tuen unkarilaisten yksikköjen osallistumiseksi liitteessä I olevassa 1 kohdassa määriteltyihin toimintoihin- ohjelman hallinnolliset lisäkustannukset, jotka liittyvät komission vastuulla olevaan ohjelman hallinnointiin ja jotka aiheutuvat Unkarin osallistumisesta ohjelmaan.2. Kunakin varainhoitovuonna unkarilaisten edunsaajien ohjelmasta saamien tukien tai muiden taloudellisten avustusten yhteismäärä ei saa olla suurempi kuin Unkarin maksama rahoitusosuus sen jälkeen, kun hallinnolliset lisäkustannukset on vähennetty.Jos Unkarin Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon maksama osuus hallinnollisten lisäkustannusten vähentämisen jälkeen on suurempi kuin unkarilaisten edunsaajien ohjelmasta saamien tukien tai muiden taloudellisten avustusten yhteismäärä, komissio siirtää ylijäämän seuraavan varainhoitovuoden talousarvioon, ja se vähennetään seuraavan vuoden rahoitusosuudesta. Jos tällainen ylijäämä jää jäljelle ohjelman päättyessä, vastaava määrä maksetaan takaisin Unkarille.3. Unkarin vuosittainen rahoitusosuus on 896 981 ecua vuodesta 1998 lähtien. Tästä määrästä 58 681 ecua on tarkoitettu käytettäväksi sellaisten hallinnollisten lisäkustannusten kattamiseen, jotka liittyvät komission vastuulla olevaan ohjelman hallinnointiin ja jotka aiheutuvat Unkarin osallistumisesta siihen.4. Yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavia varainhoitoasetuksia sovelletaan erityisesti Unkarin rahoitusosuuden hallintaan.Tämän päätöksen tultua voimaan ja kunkin seuraavan vuoden alussa komissio pyytää Unkaria toimittamaan sen tämän päätöksen mukaista rahoitusosuutta vastaavat varat.Rahoitusosuus ilmoitetaan ecuina, ja se maksetaan komission ecumääräiselle pankkitilille.Unkari maksaa osuutensa tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvista vuosikustannuksista rahoituspyynnön mukaisesti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua pyynnön lähettämisestä. Jos osuuden maksu viivästyy, Unkari maksaa korkoa maksamattomasta määrästä eräpäivästä alkaen. Korkona käytetään eräpäivän kuukautena voimassa olevaa Euroopan raha-asiain yhteistyörahaston ecumääräisiin toimiinsa soveltamaa korkoa korotettuna 1,5 prosenttiyksiköllä.5. Unkari maksaa 3 kohdassa tarkoitetut hallinnolliset lisäkustannukset kansallisesta talousarviostaan.6. Unkari maksaa ohjelmaan osallistumisestaan aiheutuvista jäljellä olevista kustannuksista 50 prosenttia kansallisesta talousarviostaan.Loput 50 prosenttia maksetaan Unkarin vuosittaisesta Phare-ohjelman yhteydessä toteutettavasta kansallisesta maaohjelmasta, jollei Phare-ohjelman säännöllisistä ohjelmointimenettelyistä muuta johdu.


|

52011PC0141

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS yritykselle Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) myönnetyn yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisesta  /* KOM/2011/0141 lopull. - NLE 2011/0061 */

	[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 24.3.2011KOM(2011) 141 lopullinen2011/0061 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSyritykselle Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) myönnetyn yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisestaPERUSTELUTYHTEISYRITYKSEN PERUSTAMISTA KOSKEVAT EURATOMIN PERUSTAMISSOPIMUKSEN MÄÄRÄYKSET1.  Euratomin perustamissopimuksen 45 artiklan mukaisesti yhteisön ydinteollisuuden kehitykselle erityisen tärkeitä yrityksiä voidaan perustaa sopimuksessa tarkoitettuina yhteisyrityksinä.Komissio tutkii kaikki yhteisyrityksen perustamista koskevat suunnitelmat Euratomin perustamissopimuksen 46 artiklan mukaisesti.Komission on toimitettava neuvostolle kaikki yhteisyrityksen perustamista koskevat suunnitelmat sekä lausuntonsa perusteluineen.2.  Euratomin perustamissopimuksen 47–49 artiklan mukaan yhteisyritys perustetaan komission ehdotukseen perustuvalla neuvoston päätöksellä.HKG:LLE MYÖNNETYN YHTEISYRITYKSEN OIKEUDELLISEN ASEMAN JA THTR 300 -HANKKEEN TAUSTAAPyynnön syyt3.  Yrityksen Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) tehtävä oli ydinvoimalaitoksen rakentaminen ja varustaminen Unnan piirikunnassa Saksan liittotasavallassa sijaitsevaan Uentropiin sekä kyseisen laitoksen käyttö. Kyseessä oli korkean lämpötilan reaktorilla varustettu ydinvoimalan prototyyppi, jonka teho on noin 300 MWe ja jossa käytetään polttoaineena toriumia (THTR 300 – Thorium High-Temperature Reactor). Voidakseen toteuttaa tämän tavoitteen HKG pyysi, että se perustettaisiin yhteisyrityksenä.4.  Neuvosto myönsi HKG:lle Euratomin perustamissopimuksen mukaisen yhteisyrityksen oikeudellisen aseman 25 vuodeksi 1. tammikuuta 1974 alkaen, koska se katsoi, että HKG:n perussääntö oli Euratomin perustamissopimuksen yhteisyrityksiä koskevien määräysten mukainen ja HKG-hanke oli siihen aikaan yhteisön ydinteollisuuden kehitykselle erityisen tärkeä.5.  HKG pyysi myös, että sille myönnettäisiin tiettyjä Euratomin perustamissopimuksen liitteessä III tarkoitettuja etuja.Neuvosto katsoi, että6.  ydinvoimalan rakentaa Euroopan atomienergiayhteisöön sijoittautuneiden yritysten yhteenliittymä ja että voimalan komponentit ovat lähes yksinomaan yhteisössä valmistettuja7.  voimalan rakentamisen johdosta sähköntuotantotekniikkaa teollisessa mittakaavassa voidaan parantaa huomattavasti8.  Euratomin perustamissopimuksen liitteessä III tarkoitettujen etujen myöntäminen HKG:lle voisi rahoituskustannusten vähenemisen vuoksi rajoittaa yrityksen taloudellisia riskejä9.  HKG antaisi yhteisön käyttöön ydinvoimalahankkeen toteuttamisen yhteydessä hankittua tietoa, jota ei voi patentoida,ja päätti myöntää eräitä Euratomin perustamissopimuksen liitteessä III tarkoitettuja etuja, erityisesti vapautuksen tietyistä veroista. Edut myönnettiin ajanjaksoksi, joka päättyy kolmen vuoden kuluttua siitä, kun yritys on ottanut laitoksen lopullisesti haltuunsa.Ensimmäiset päätökset10.  Neuvosto teki kesäkuussa 1974 komission ehdotuksesta seuraavat kaksi päätöstä:11.  neuvoston päätös 74/295/Euratom, tehty 4 päivänä kesäkuuta 1974, yhteisyritys Hochtemperatur-Kernkraftwerk Gmbh:n (HKG) perustamisesta[1]12.  neuvoston päätös 74/296/Euratom, tehty 4 päivänä kesäkuuta 1974, etujen myöntämisestä yhteisyritys Hochtemperatur-Kernkraftwerk Gmbh:lle (HKG)[2].Alkuperäisten päätösten muutokset13.  Yhteisyrityksen yhtiökokouksessa 11. heinäkuuta 1983 päätettiin yhtiöpääoman lisäämisestä. Tähän liittyi yhteisyrityksen perussäännön (yhtiöjärjestys) muuttaminen.Lisäksi yhteisyritys pyysi Kapitalverkehrsteuer -verosta vuonna 1974 myönnetyn vapautuksen soveltamista myös edellä mainittua yhtiöpääoman lisäystä vastaaviin pääomasijoituksiin.14.  Neuvosto katsoi, että15.  perussäännön muuttaminen ei vaikuta yhteisyritystä koskevien määräysten soveltamiseen ja sopii hankkeen kehitysvaiheeseen16.  verovapautuksen jatkamisella voidaan rahoituskustannuksia vähentämällä rajoittaa yrityksen taloudellisia riskejäja teki helmikuussa 1984 seuraavat kaksi päätöstä, joiden tarkoituksena oli mukauttaa vuoden 1974 päätökset HKG:n pääoman lisäykseen:17.  neuvoston päätös 84/104/Euratom, tehty 21 päivänä helmikuuta 1984, yhteisyritys HKG:n perussäännön (yhtiöjärjestyksen) muuttamisen hyväksymisestä[3]18.  neuvoston päätös 84/105/Euratom, tehty 21 päivänä helmikuuta 1984, etujen myöntämisestä yhteisyritys HKG:lle tehdyn päätöksen 74/296/Euratom muuttamisesta[4].Voimalan toiminta ja tavoitteiden muuttamisen syyt19.  HKG käynnisti THTR 300:n toiminnan 1. kesäkuuta 1987. Ydinvoimalaa käytettiin 29. syyskuuta 1988 asti, jolloin se pysäytettiin. Tämän toimintajakson aikana voimalan käyttö keskeytettiin useita kertoja häiriöiden vuoksi.20.  Taloudellisten, teknisten ja polttoaineen hankintaa koskevien vaikeuksien sekä rahoituksen epävarmuudesta johtuvien, uudelleen käyttöön ottoon annettavaa lupaa koskevien ongelmien vuoksi 1. syyskuuta 1989 päätettiin, että laitoksen käyttö lopetetaan välittömästi kokonaan.21.  Tämän jälkeen yhteisyrityksen tehtäväksi tuli reaktorin pysäyttäminen, polttoaineen poistaminen sen sydämestä sekä täydellisen sulkemisen ja eristämisen toteuttaminen ja valvonta. Liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat tekivät 13. joulukuuta 1989 THTR 300 -hankkeen suunnitelmallisesta päätökseen saattamisesta sopimuksen, johon sisältyy rahoitusta koskevia näkökohtia.HKG:n myöhemmät pyynnöt22.  HKG:lle päätöksellä 74/296/Euratom myönnetyt verotukselliset edut päättyivät 31. toukokuuta 1990 eli kolme vuotta sen jälkeen kun yritys oli ottanut laitoksen lopullisesti haltuunsa 1. kesäkuuta 1987.23.  HKG:n osakkaat pyysivät 9. helmikuuta ja 6. maaliskuuta 1990 päivätyillä kirjeillä, että etujen myöntämistä jatkettaisiin yhteisyrityksen oikeudellisen aseman päättymiseen asti ja että edut mukautettaisiin yrityksen senaikaiseen tilanteeseen, joka edellytti lisärahoitusta. Verotuksellisesti tätä lisärahoitusta pidettiin pääomasijoituksina.24.  HKG oli alkanut toteuttaa voimalan käytöstä poistamista koskevaa ohjelmaa, joka ulottuu laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti. Tämän jälkeen se aikoi soveltaa suljettujen ydinvoimalaitosten valvontaohjelmaa.25.  Neuvosto totesi, että yhteisössä ei ollut käynnissä muita vastaavia ohjelmia ja sen vuoksi niiden toteuttaminen oli tärkeää, koska niistä oli mahdollista saada yhteisön ydinvoimateollisuutta ja ydinenergian kehittämistä hyödyttäviä kokemuksia.26.  Neuvosto katsoi myös, että HKG:tä oli syytä auttaa rahoituskustannuksia vähentämällä toteuttamaan kyseiset ohjelmat ja siitä syystä oli aiheellista jatkaa myönnettyjä etuja.27.  Neuvosto jatkoi 16. marraskuuta 1992 tehdyllä päätöksellä[5] HKG:lle myönnettyjä etuja päätöksen 74/295/Euratom voimassaolon päättymiseen asti.28.  HKG pyysi 30. maaliskuuta 1998 komissiota jatkamaan sen oikeudellista asemaa eurooppalaisena yhteisyrityksenä uudella 25 vuoden ajanjaksolla.29.  Pyyntöä perusteltiin lopullisesta pysäyttämisestä ja käytöstä poistamisesta saatavien kokemusten merkityksellä ydinenergiasektorille sekä Saksassa että koko Euroopassa ja jopa koko maailmassa. Tämä näkökanta perustuu siihen, että THTR 300 on tyyppinsä suurin reaktori maailmassa ja laitteiston varsinkin eristämisen kannalta erityisen rakenteen vuoksi tarjoaa ainutlaatuisen tilaisuuden saada kokemuksia sulkemisen ja eristämisen kustannuksista.30.  HKG ilmoitti myös, että Saksan liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat olivat tehneet 13. marraskuuta 1989 puitesopimuksen THTR 300 -hankkeen loppuvaiheen päätökseen saattamisesta. Kyseisessä sopimuksessa ja siihen 18. joulukuuta 1996 liitetyssä lisäsopimuksessa vahvistetaan vuoteen 2009 asti toteutettavat vaiheet, mukaan luettuina HKG:n toiminnan rahoittamista koskevat järjestelyt.31.  Saksa antoi tukensa HKG:n pyynnölle ja ilmoitti, että liittovaltion hallitus tukee myönnettyjen veroetujen jatkamista.32.  Komissio katsoi saatujen tietojen perusteella, että neuvoston vuonna 1992 hyväksymät perustelut olivat edelleen voimassa. Yrityksen harjoittama toiminta ja sen toimintaolosuhteet eivät ole muuttuneet.33.  Saksan liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat olivat sopineet HKG:n toiminnan rahoittamista koskevista järjestelyistä vain 31. joulukuuta 2009 asti. Sen vuoksi komissio ehdotti, että neuvosto noudattaisi tätä Saksan viranomaisten ja HKG:n sopimaa aikarajaa ja hyväksyisi yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisen ja etujen myöntämisen HKG:lle 31. joulukuuta 2009 asti.34.  Neuvosto hyväksyi komission ehdotuksen pohjalta 7. toukokuuta 2002 yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisen ja etujen myöntämisen HKG:lle 31. joulukuuta 2009 asti[6].VIIMEAIKAINEN KEHITYS35.  Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG), Hamm, pyysi 26. huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä lisää jatkoaikaa alun perin päätöksellä 74/295/Euratom myönnetylle yhteistyrityksen oikeudelliselle asemalle, jota neuvosto jo kerran jatkoi 7. toukokuuta 2002 tehdyllä päätöksellä yhdentoista vuoden ajaksi 1. tammikuuta 1999 alkaen. Vastaavaa jatkoaikaa pyydettiin myös samaan aikaan myönnetyille vapautuksille maaomaisuuden hankkimiseen liittyvästä verosta ( Grunderwerbsteuer ), kiinteistöverosta ( Grundsteuer ) ja voitosta kannettavan veron ( Gewerbesteuer ) siitä osasta, joka koskee pitkäaikaisen velan korkoja.36.  HKG pyysi nykyisen oikeudellisen aseman jatkamista uudella 25 vuoden ajanjaksolla 31. joulukuuta 2009 jälkeen. HKG esitti pyynnölle seuraavat perustelut:37.  Toteuttamalla Hamm-Uentropissa korkean lämpötilan reaktorilla varustetun ydinvoimalan prototyypin, jossa käytetään polttoaineena toriumia, (Thorium High-Temperature Reactor, THTR) HKG on ottanut vastuulleen korkean lämpötilan reaktorin teknologian testauksen taloudellisesti ja teollisessa mittakaavassa Saksan pitkän aikavälin energiavarmuuden nimissä.38.  Ydinenergiapohjaiseen sähköntuotantoon perustuva tietämys ei voi rajoittua rakentamiseen ja käyttöön. Tietämystä on täydennettävä pysäyttämisen suunnittelusta, itse pysäyttämisestä sekä eristämisestä ja käytöstäpoistosta saatavalla tietämyksellä (tässä tapauksessa korkean lämpötilan reaktoriteknologiassa).39.  HKG katsoo, että eristämisen jatkamisesta (eristämisajalta) ja sen jälkeisestä käytöstäpoistosta saatavalla tietämyksellä on suuri merkitys Euroopan ja koko maailman ydinteollisuudelle, etenkin kun korkean lämpötilan reaktoriteknologiaa on alettu tarkastella uudelleen neljännen sukupolven reaktoreihin liittyen ja koska pysäyttämiseen liittyvät eri vaiheet on otettava huomioon kokonaiskäsityksen muodostamiseksi (elinkaarikustannukset).40.  THTR 300 -laitos on maailman suurin kuulareaktori, jossa on teräsbetoninen reaktoripaineastia (RCRPV), sisäänrakennettu keraaminen heijastin, liner-vuoraus ja kuumakaasukanavien eristys.41.  Suljetun laitoksen erityisluonne tarjoaa ainutlaatuisen tilaisuuden määrittää RCRPV:llä varustetun laitoksen ”lähes passiiviseen” eristämiseen liittyvät kustannukset, erityisesti energiakustannukset (ilmanvaihto, ilmankuivaus jne.), toimintakustannukset sekä määräaikaistestien ja korjausten kustannukset.42.  HKG ennakoi, että laitoksen käytöstäpoisto tuottaa merkittäviä kokemuksia etäkäsittelynä suoritettavista ja manuaalisista käytöstäpoistotoiminnoista. Lisäksi RCRPV:n sisäpinnan poisto (kaikkien jänteiden jännitystä ei voida purkaa yksiselitteisesti) ja radiologisesti kontaminoituneiden keraamisten komponenttien (550 Mg) purkaminen RCRPV:n sisältä tuottaa uutta tietämystä korkean lämpötilan reaktoreiden käytöstäpoistosta.43.  HKG aikoo antaa myös tämän uuden tietämyksen EU:n jäsenvaltioiden käyttöön.44.  On yhä epäselvää, milloin käytöstäpoisto voidaan toteuttaa – tärkeä tekijä on soveltuvan ja käyttövalmiin loppusijoitustilan saatavuus – minkä vuoksi HKG pyytää yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamista uudella 25 vuoden ajanjaksolla.45.  Eurooppalaisen yhteisyrityksen oikeudellisen aseman myöntämisen ehtona ollut hankkeen ensisijainen merkitys yhteisön ydinteollisuuden kehitykselle tunnustettiin jo siinä vaiheessa, kun yhteisyritys HKG:lle myönnettyjen etujen jatkamisesta tehtiin neuvoston päätös 16. marraskuuta 1992 – eli samaan aikaan kun THTR 300 -laitos pysäytettiin. Samalla todettiin, että yhteisössä ei ole vastaavaa kokemusta ohjelmista, joissa voimalaitos pysäytetään laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti, minkä jälkeen sitä valvotaan tässä suljetussa tilassa. Lisäksi todettiin, että näiden ohjelmien toteuttamisesta voidaan saada yhteisön ydinvoimateollisuutta ja ydinenergian kehittämistä hyödyttäviä kokemuksia.46.  THTR 300 -hanke saa edelleen merkittävää tukea Saksan liittohallitukselta ja Nordrhein-Westfalenin osavaltiolta. Tuesta sovittiin vuonna 1989 tehdyssä THTR 300 hankkeen valvottua käytöstäpoistoa koskevassa sopimuksessa, jonka perusteella on muun muassa kustannettu THTR 300 -laitoksen ylläpito suljettuna laitoksena 31. joulukuuta 2009 jälkeen.Saksan liittohallituksen lausunto yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamista koskevasta HKG:n pyynnöstä47.  Euroopan komissiolle toimittamassaan lausunnossa Saksan liittohallitus tukee HKG:n pyyntöä eurooppalaisen yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisesta seuraavista syistä:48.  HKG on THTR-reaktorista Hamm-Uentropissa vastaava yritys. THTR on ollut vuodesta 1989 alkaen käytöstäpoistovaiheessa. Tarkoituksena on lopullinen käytöstäpoisto sen jälkeen, kun reaktoria on pidetty eristettynä pitkähkön ajan (suunnitelmien mukaan 30 vuotta). Lopullisen käytöstäpoiston ajankohta riippuu muun muassa korkea-aktiivisen jätteen loppusijoituspaikan saatavuudesta. Gorleben-kohteen epävarman tulevaisuuden vuoksi tämä ajankohta ei ole toistaiseksi ennakoitavissa.49.  Voidaan olettaa, että THTR:n pitäminen eristettynä jatkuu suunniteltua vaihetta pidempään. Nykyisen vaiheen rahoituksesta on sovittu Saksan liitovaltion, Nordrhein-Westfalenin osavaltion ja HKG:n välillä. Rahoitusjärjestelyn voimassaolo päättyy kuitenkin 31. joulukuuta 2017.50.  THTR:n ennakoitu epätavallisen pitkä eristämisvaihe ja erityisesti sitä seuraava betonipaineastian käytöstäpoisto tuottavat hyvin todennäköisesti uutta tietämystä tällaisten laitosten käytöstäpoistosta. Betonipaineastian käytöstäpoistoon liittyvä työ, josta ei tähän mennessä ole käytännön kokemusta, tulee olemaan myös merkittävä kustannustekijä. Tätä taustaa vasten on selvää, että HKG:lta ja sen osakkailta tarvitaan jatkuvaa sitoutumista ja että yhteisyrityksen oikeudellista asemaa on jatkettava.51.  Yhteisyrityksen oikeudellista asemaa olisi jatkettava kuitenkin vain 31. joulukuuta 2017 asti eikä HKG:n pyytämällä 25 vuoden ajanjaksolla, koska Saksan rahoitussitoumus ulottuu vain mainittuun päivämäärään asti.52.  Saksan liittohallitus tukee laitoksen käyttöiän rajoittamista mainittuun päivämäärään asti eikä näe syytä siihen, että yhteisyrityksen oikeudellista asemaa jatkettaisiin yli Saksan rahoitusjärjestelyjen keston.53.  Näistä syistä Saksan liittohallitus hyväksyy HKG:lle myönnetyn yhteisyrityksen aseman jatkamisen 31. joulukuuta 2017 saakka.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET54.  Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon.PÄÄTELMÄT55.  Komissio katsoo, että neuvoston vuonna 2002 hyväksymät perustelut HKG:lle myönnetyn yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamiseksi ovat edelleen voimassa. Yrityksen harjoittama toiminta ja sen toimintaolosuhteet eivät ole muuttuneet.56.  Saksan liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat ovat sopineet HKG:n toiminnan rahoittamista koskevista järjestelyistä vain 31. joulukuuta 2017 asti.57.  Sen vuoksi komissio ehdottaa, että neuvosto noudattaisi tätä Saksan viranomaisten ja HKG:n sopimaa aikarajaa ja hyväksyisi yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisen 31. joulukuuta 2017 asti.2011/0061 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSyritykselle Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) myönnetyn yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 49 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[7],sekä katsoo seuraavaa:58.  Päätöksellä 74/295/Euratom[8] neuvosto myönsi Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH:lle, jäljempänä ’HKG’, yhteisyrityksen aseman kahdeksikymmeneksiviideksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 1974.59.  HKG:n tehtävä oli 300 MWe:n ydinvoimalaitoksen rakentaminen ja varustaminen Uentropiin (Unnan piirikuntaan) Saksan liittotasavallassa sekä kyseisen laitoksen käytöstä vastaaminen.60.  Ydinvoimalaa käytettiin vuosina 1987–1988, ja sen käyttö lopetettiin 1 päivänä syyskuuta 1989 teknisten ja taloudellisten vaikeuksien vuoksi.61.  Kyseisen päivän jälkeen HKG:n tehtäväksi tuli voimalan käytöstä poistamista koskevan ohjelman toteuttaminen laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti, minkä jälkeen se soveltaa suljettujen ydinvoimalaitosten valvontaohjelmaa.62.  Neuvosto teki 16 päivänä marraskuuta 1992 Kernkraftwerk Lingen GmbH:lle myönnetyn yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamista koskevan päätöksen 92/547/Euratom[9], jossa se totesi, että yhteisössä ei ole käynnissä muita vastaavia ohjelmia, että niiden toteuttaminen on tärkeää ja että niistä saadaan yhteisön ydinvoimateollisuutta ja ydinenergian kehittämistä hyödyttäviä kokemuksia.63.  Jotta HKG voisi suorittaa tehtävänsä, se pyysi yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamista 1 päivästä tammikuuta 1999.64.  Neuvosto jatkoi 7 päivänä toukokuuta 2002 tehdyllä päätöksellä 2002/355/Euratom[10] HKG:lle myönnettyä yhteisyrityksen oikeudellista asemaa 31 päivään joulukuuta 2009 asti, jotta HKG voisi erityisesti rahoituskustannusten vähentymisen ansiosta toteuttaa käytöstä poistamista ja valvontaa koskevat ohjelmat.65.  Jatkoaika vastasi kestoltaan Saksan liittovaltion, Nordrhein-Westfalenin osavaltion sekä HKG:n ja sen osakkaiden sopimia HKG:n toiminnan rahoittamista koskevia järjestelyjä.66.  Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG), Hamm, pyysi 26 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä, että yhteistyrityksen oikeudellista asemaa jatkettaisiin uudella 25 vuoden jaksolla toiminnan saattamiseksi päätökseen.67.  Yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisella tulisi mahdollistaa, erityisesti rahoituskustannusten vähentymisen vuoksi, että HKG voi toteuttaa käytöstä poistamista ja valvontaa koskevat ohjelmat.68.  Saksan liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat ovat sopineet HKG:n toiminnan rahoittamista koskevista järjestelyistä ainoastaan 31 päivään joulukuuta 2017 asti.69.  Tämän vuoksi HKG:lle myönnettyä yhteisyrityksen oikeudellista asemaa olisi jatkettava samaksi ajaksi,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla70.  Hyväksytään Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH:lle (HKG) myönnetyn, Euratomin perustamissopimuksen mukaisen yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkaminen kahdeksalla vuodella 1 päivästä tammikuuta 2010.71.  HKG:n tehtävä on Uentropissa (Unnan piirikunnassa) Saksan liittotasavallassa sijaitsevan ydinvoimalan käytöstä poistamista koskevan ohjelman toteuttaminen laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti, minkä jälkeen se soveltaa suljettujen ydinvoimalaitosten valvontaohjelmaa.2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille ja HKG:lle.Tehty […]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 165, 20.6.1974, s. 7–13.[2] EYVL L 165, 20.6.1974, s. 14–15.[3] EYVL L 58, 29.2.1984, s. 35.[4] EYVL L 58, 29.2.1984, s. 37.[5] Ei julkaistu.[6] 2002/355/Euratom, EYVL L 123, 9.5.2002, s. 53; 2002/356/Euratom, EYVL L 123, 9.5.2002, s. 54.[7][8] EYVL L 165, 20.6.1974, s. 7.[9] EYVL L 352, 2.12.1992, s. 9–12.[10] EYVL L 123, 9.5.2002, s. 53.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 30.6.2016
            COM(2016) 313 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            joustovälineen varojen käyttöönotosta meneillään olevan muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin edellyttämiä välittömiä taloudellisia toimenpiteitä varten

               PERUSTELUT

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetussa neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  1
                säädetään, että joustovälineestä voidaan ottaa käyttöön varoja sellaisten tarkasti määriteltyjen menojen rahoittamiseksi, joita ei voida kattaa yhden tai useamman monivuotiseen rahoituskehykseen sisältyvän otsakkeen enimmäismäärien rajoissa.

               Tarkasteltuaan kaikkia mahdollisuuksia määrärahojen uudelleen kohdentamiseen ja käytettyään kohdentamattoman liikkumavaran meno-otsakkeen ”Turvallisuus ja kansalaisuus” (otsake 3) sisällä komissio esittää neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 11 artiklan ja talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  2
                12 kohdan mukaisesti joustovälineen ottamista käyttöön vuonna 2017. Joustovälineen käyttöön vuosittain asetettavien määrärahojen enimmäismäärä on 471 miljoonaa euroa (vuoden 2011 hintoina), mikä vastaa 530 miljoonaa euroa nykyhintoina.

               Joustovälineen käyttöönotto koskee monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeen 3 enimmäismäärän ylittämistä 530,0 miljoonalla eurolla, ja se on tarkoitettu muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin hallintaa koskevien toimenpiteiden rahoittamiseen.

               Ehdotettua joustovälineen varojen käyttöönottoa vastaavat alustavat maksumäärärahat on laskettu erityyppisten rahoitettavien toimenpiteiden ennakkomaksuihin, ennakkomaksujen selvittämiseen ja loppumaksuihin sovellettavien sääntöjen perusteella. Ne esitetään seuraavassa taulukossa.

               (milj. euroa, nykyhintoina)

                        Vuosi

                        Pakolaiskriisin hallintatoimenpiteisiin vuonna 2017 kohdennettavat, joustovälineen käyttöönottoon liittyvät maksumäärärahat

                        2017

                        238,3

                        2018

                        91,0

                        2019

                        141,9

                        2020

                        58,8

                        Yhteensä

                        530,0

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               joustovälineen varojen käyttöönotosta meneillään olevan muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin edellyttämiä välittömiä taloudellisia toimenpiteitä varten

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  3
                ja erityisesti sen 12 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Joustovälineen avulla on tarkoitus rahoittaa selkeästi määriteltyjä menoja, joita ei ole pystytty rahoittamaan muuhun otsakkeeseen tai muihin otsakkeisiin nähden käytettävissä olevien liikkumavarojen puitteissa.

               (2)Neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  4
                11 artiklassa säädetään, että joustovälinettä varten käytettävissä oleva vuotuinen enimmäismäärä on 471 miljoonaa euroa (vuoden 2011 hintoina).

               (3)Kiireellisten määrärahatarpeiden vuoksi on tarpeen ottaa käyttöön merkittäviä lisämääriä meneillään olevan muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin helpottamiseen tarkoitettujen toimenpiteiden rahoittamiseksi.

               (4)Kun on tarkasteltu kaikkia mahdollisuuksia määrärahojen uudelleen kohdentamiseen otsakkeen 3 (Turvallisuus ja kansalaisuus) sisällä siten, että menojen enimmäismäärä ei ylittyisi, näyttää siltä, että joustovälineestä on tarpeen ottaa käyttöön otsakkeen 3 enimmäismäärän ylittävä 530,0 miljoonan euron määrä, jolla täydennetään Euroopan unionin varainhoitovuoden 2017 yleiseen talousarvioon otettua rahoitusta muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuusasioiden alalla toteutettavien toimenpiteiden rahoittamiseksi.

               (5)Joustovälineen käyttöönottoa vastaavat maksumäärärahat olisi oletetun maksuprofiilin perusteella jaettava useiden varainhoitovuosien ajalle siten, että ne ovat arviolta 238,3 miljoonaa euroa vuonna 2017, 91,0 miljoonaa euroa vuonna 2018, 141,9 miljoonaa euroa vuonna 2019 ja 58,8 miljoonaa euroa vuonna 2020.

               (6)Jotta joustovälineen varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2017,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1)Otetaan joustovälineestä 530,0 miljoonaa euroa otsakkeeseen 3 (Turvallisuus ja kansalaisuus) sisältyvinä maksusitoumusmäärärahoina unionin varainhoitovuoden 2017 yleiseen talousarvioon.

               Määrärahat on tarkoitettu meneillään olevan muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin hallintaa koskevien toimenpiteiden rahoittamiseen.

               2)Joustovälineen käyttöönottoa vastaavat maksumäärärahat ovat oletetun maksuprofiilin perusteella seuraavat:

               a)238,3 miljoonaa euroa vuonna 2017;

               b)91,0 miljoonaa euroa vuonna 2018;

               c)141,9 miljoonaa euroa vuonna 2019;

               d)58,8 miljoonaa euroa vuonna 2020.

               Kunkin varainhoitovuoden määrät hyväksytään vuotuisen talousarviomenettelyn mukaisesti.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)
                  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (3)
                  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (4)
                  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).


Avis juridique important

|

52001PC0680

Ehdotus neuvoston päätös jäsenvaltioille annettavasta valtuudesta allekirjoittaa Euroopan yhteisön puolesta yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta lainsäädännöstä, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä lapsen huoltoa ja lastensuojelutoimenpiteitä koskevissa asioissa (vuoden 1996 Haagin yleissopimus)  /* KOM/2001/0680 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenvaltioille annettavasta valtuudesta allekirjoittaa Euroopan yhteisön puolesta yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta lainsäädännöstä, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä lapsen huoltoa ja lastensuojelutoimenpiteitä koskevissa asioissa (vuoden 1996 Haagin yleissopimus)(komission esittämä)PERUSTELUTTavoite1. Yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta lainsäädännöstä, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä lapsen huoltoa ja lastensuojelutoimenpiteitä koskevissa asioissa (vuoden 1996 Haagin yleissopimus) tehtiin 19. lokakuuta 1996 kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevässä Haagin konferenssissa. Vaikka yleissopimus kuluukin nykyään osittain Euroopan yhteisön toimivaltaan, yhteisö ei voi liittyä siihen.2. Yleisesti ollaan kuitenkin sitä mieltä, että yleissopimus edistäisi osaltaan merkittävästi lasten suojelemista Euroopan yhteisön rajat ylittävissä tilanteissa ja toisi höydyllisen lisän asiaa koskevaan yhteisön nykyiseen ja tulevaan lainsäädäntöön. Siksi komissio ehdottaakin, että neuvosto valtuuttaa poikkeuksellisesti ne jäsenvaltiot, joita kyseistä alaa koskeva yhteisön lainsäädäntö sitoo, allekirjoittamaan yleissopimuksen yhteisön puolesta.3. Jotta voitaisiin turvata yhteisen oikeudellisen alueen kehittäminen yhteisön alueelle, tämän valtuutuksen edellytykseksi asetetaan, että jäsenvaltiot antavat yleissopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä julistuksen ja että neuvottelut yhteisön liittymiseksi sopimukseen aloitetaan mahdollisimman pian.Yhteisen oikeudellisen alueen kehittäminen Euroopan yhteisön alueelle4. Euroopan yhteisö on ottanut tavoitteekseen luoda todellinen oikeudellinen alue, joka perustuu oikeuden päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen. Lokakuussa 1999 Tampereella kokoontunut Eurooppa-neuvosto vaati, että päätökset on tunnustettava ilman eri toimenpiteitä kaikkialla Euroopan unionissa ilman välivaiheen käsittelyä tai ilman että täytäntöönpanosta voidaan perustellusti kieltäytyä. Tätä tarkoitusta varten neuvosto ja komissio hyväksyivät joulukuussa 2000 ohjelman eksekvatuurimenettelyn asteittaiseksi poistamiseksi neljällä eri osa-alueella. [1][1]   Toimenpideohjelma tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamisesta siviili- ja kauppaoikeuden alalla, EYVL C 12, 15.1.2001, s. 1.5. Lapsen huoltoa koskevat päätökset kuuluvat keskinäistä tunnustamista koskevan ohjelman toiseen toimintakokonaisuuteen. Eräiden (avioeron tai asumuseron aikana tehtyjen) huoltajuuspäätösten keskinäisestä tunnustamisesta on jo säädetty neuvoston asetuksessa 1347/2000 (Bryssel II -asetus). [2] Komissio teki 6. syyskuuta 2001 lapsen huoltoa koskevan asetusehdotuksen, jolla vastavuoroisen tunnustamisen periaate laajennetaan koskemaan kaikkia lapsen huoltoa koskevia päätöksiä. [3] Neuvosto käsittelee kyseistä ehdotusta heinäkuussa 2000 tehdyn lapsen tapaamisoikeutta koskevan Ranskan aloitteen pohjalta. [4][2]   Neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000, annettu 29 päivänä toukokuuta 2000, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa, EYVL L 160, 30.6.2000, s. 19.  Asetuksessa esitetään säännöksiä tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden välittömästä tunnustamisesta ja täytäntöönpanon yksinkertaistamisesta avioliittoa ja lapsen huoltoa koskeville tuomioille, jotka on annettu avioliitto-oikeuden alaan kuuluvien menettelyjen yhteydessä.[3]   Ehdotus neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta lapsen huoltoa koskevissa asioissa, KOM(2001) 505 lopullinen.[4]   Ranskan tasavallan aloite neuvoston asetuksen antamiseksi lasten tapaamisoikeutta koskevien tuomioiden vastavuoroisesta täytäntöönpanosta, EYVL C 234, 15.8.2000, s. 7.6. Pitemmän aikavälin tavoitteena on poistaa eksekvatuurimenettely kaikista lapsen huoltoa koskevista päätöksistä ja laatia selkeät ja johdonmukaiset säännöt toimivallan määräytymisestä.Vuoden 1996 Haagin yleissopimus7. Vuoden 1996 Haagin yleissopimuksessa määrätään toimivallasta, sovellettavasta laista sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta lapsen huoltoa ja lastensuojelutoimenpiteitä koskevissa asioissa. Yleissopimuksen perusperiaatteena on, että toimivalta on sen sopimusvaltion tuomioistuimilla, missä lapsella on asuinpaikka. Toimivaltainen viranomainen soveltaa periaatteessa asianomaisen valtion kansallista lainsäädäntöä, ja se voi siirtää tapauksen tuomioistuimelle, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn. Tuomiot tunnustetaan ilman eri toimenpiteitä, ja sopimusvaltioilla on oltava käytössään yksinkertainen ja nopea eksekvatuurimenettely. Sopimuksessa määrätään myös viranomaisten yhteistyöjärjestelyistä.8. Yleissopimus tehtiin 19. lokakuuta 1996 kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevässä Haagin konferenssissa. Se ei ole vielä tullut voimaan. Euroopan yhteisö ei ollut tuolloin Haagin konferenssin jäsen eikä komissio osallistunut sopimusneuvotteluihin, vaikka se olikin niissä mukana tarkkailijana. Yleissopimuksen osapuolten on oltava valtioita. Alankomaat on tähän mennessä ainoa jäsenvaltio, joka on allekirjoittanut sopimuksen (se ei kuitenkaan ole ratifioinut sitä).9. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on ulkoisesta toimivallasta todennut oikeuskäytännössään eli asiassa AETR antamassaan tuomiossa, jäsenvaltiot eivät voi enää vapaasti hyväksyä yleissopimusta, sillä sen toimivaltaa ja täytäntöönpanoa koskevat määräykset vaikuttavat asetuksen 1347/2000 yhteisiin säännöksiin. Toimivalta jakautuu näin ollen yhteisön ja jäsenvaltioiden kesken.10. Yleissopimuksen määräysten suhde nykyisiin ja tuleviin yhteisön säännöksiin esitetään sopimuksen 52 artiklassa, jossa todetaan seuraavaa:" (1) Tämä yleissopimus ei vaikuta kansainvälisiin säädöksiin, joiden osapuolina sopimusvaltiot ovat ja jotka sisältävät säännöksiä yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvista asioista, elleivät kyseisen säädöksen osapuolina olevat valtiot toisin ilmoita.(2) Tämä yleissopimus ei vaikuta yhden tai useamman sopimusvaltion mahdollisuuteen tehdä sopimuksia, jotka sisältävät määräyksiä tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioista, silloin kun on kyse lapsista, joiden asuinpaikka on jossain tällaisten sopimusten osapuolina olevista valtioista.(3) Sopimukset, joita yksi tai useampi sopimusvaltio voi tehdä tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvista asioista, eivät vaikuta näiden valtioiden ja muiden sopimusvaltioiden välisissä suhteissa tämän yleissopimuksen määräysten soveltamiseen.(4) Edellä olevia kappaleita sovelletaan myös yhdenmukaiseen lainsäädäntöön, joka perustuu kyseisten valtioiden välisiin alueellisiin tai muihin erityissiteisiin."11. Edellä mainittuja kappaleita laadittaessa ei kuitenkaan ajateltu niiden suhdetta yhteisön säännöksiin. Sopimuksen laadinnan yhteydessä käytiin neuvotteluja sen varmistamiseksi, että vuoden 1996 Haagin yleissopimus olisi yhdenmukainen vuonna 1998 tehdyn Bryssel II -yleissopimuksen kanssa (jonka perusteella laadittiin sittemmin Bryssel II -asetus). Tällöin oikeudellista yhteistyötä ei kuitenkaan vielä ollut siirretty ensimmäiseen pilariin eikä yhteisö ollut omaksunut politiikkaa lapsen huoltoa koskeviin kysymyksiin. Yleissopimuksen 2 kappale siis laadittiin ristiriitojen välttämiseksi silloisen Bryssel II -yleissopimuksen suhteen, mutta vielä on ratkaistava, miten 2, 3 ja 4 kappaleita sovelletaan Euroopan yhteisön kontekstissa [5].[5]   Yleissopimuksen 1 kappale ei kuulu tähän yhteyteen, sillä siinä viitataan sopimuksiin (tai säädöksiin), jotka ovat tulleet voimaan jo ennen yleissopimuksen tekemistä (ennen vuotta 1996).Selvitys rajoituksista, joita yleissopimus asettaa yhteisön toiminnalle12. Sovellettaessa yleissopimuksen 52 artiklaa Euroopan yhteisöön, 2 ja 3 kappaletta sovelletaan yhdessä 4 kappaleen kanssa, jolloin yhteisön säädökset rinnastetaan kansainvälisiin sopimuksiin. Tässä yhteydessä on kuitenkin tuotava esiin kaksi asiaa.13. Yleissopimuksen 2 kappale tarjoaa ensinnäkin yhteisölle mahdollisuuden ryhtyä toimiin sellaisten lasten osalta, joiden asuinpaikka on yhdessä sen jäsenvaltioista. Vastakohtaispäätelmän mukaan yhteisöllä ei siten olisi valtaa puuttua sellaisten lasten asioihin, joiden asuinpaikka on EY:n ulkopuolella.14. Yleissopimuksen 2 kappaleen tulkitseminen yhdessä 4 kappaleen kanssa ei kuitenkaan voi johtaa tällaiseen tulokseen. Euroopan yhteisön toimintaa voidaan rajoittaa vain silloin, kun lapsella ei ole asuinpaikkaa yhdessäkään sen jäsenvaltiossa vaan sitä vastoin jossain toisessa sopimusvaltiossa. Muunlainen tulkinta johtaisi yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle ja johtaisi myös siihen, ettei yhteisö eivätkä jäsenvaltiot enää voisi tehdä kansainvälisiä sopimuksia sellaisen valtion kanssa, joka ei ole vuoden 1996 yleissopimuksen osapuoli, silloin kun lapsen asuinpaikka on kyseisessä valtiossa. Jäsenvaltio ei siis voisi enää tehdä tällaista sopimusta (koska toimivalta sopimusten tekoon on ainakin osittain yhteisöllä) eikä myöskään hakea kansainvälistä ratkaisua toisessa sopimusvaltiossa asuvan lapsen suojeluun (ellei kyseinen valtio liity yleissopimukseen).15. Kuten edellä jo todettiin, yleissopimuksen 52 artiklan soveltaminen yhteisöön perustuu siihen, että yhteisön säädökset rinnastetaan kansainvälisiin sopimuksiin.  On kuitenkin korostettava, että Euroopan yhteisön lainsäädäntötoiminnalle ei voida asettaa rajoituksia. Toisin sanoen kun kerran jokainen jäsenvaltio voi antaa vapaasti lainsäädäntöä EY:n ulkopuolella asuvista lapsista, pitäisi yhteisön lainsäädäntövallan käyttäjällä olla sama vapaus antaa yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa perussopimuksista johdettuja säädöksiä EY:n ulkopuolella asuvista lapsista.16. Komissio katsookin, että ainoa järkevä tapa tulkita 52 kappaletta Euroopan yhteisön kontekstissa on seuraava: yleissopimuksen säännöt syrjäyttävät (mahdolliset) yhteisön säännöt niiden lasten osalta, jotka eivät asu yhdessäkään sen jäsenvaltiossa vaan jossain toisessa sopimusvaltiossa.17. Jotta tulkinnasta ei olisi epäselvyyksiä ja oikeusvarmuus lisääntyisi, komissio ehdottaa, että jäsenvaltiot antaisivat yleissopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä julistuksen, jossa täsmennetään ne rajoitukset, joita yleissopimuksen 52 artiklan soveltaminen yhteisön kontekstiin aiheuttaa.Tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevien yhteisön säännösten soveltaminen on turvattava18. Kuten edellä todettiin, 52 artiklan oikean tulkinnan mukaan yleissopimuksen määräykset syrjäyttävät yhteisön säännöt silloin, kun lapsen asuinpaikka ei ole yhdessäkään jäsenvaltiossa vaan jossain toisessa sopimusvaltiossa. [6][6]   Myös yhteisön lainsäädäntövallan käyttäjä myöntää neuvoston asetuksen (EY) 1347/2000 37 artiklassa, että asetus syrjäyttää yleissopimuksen "edellyttäen, että lapsen asuinpaikka on jossakin jäsenvaltiossa".19. Tämä tulkinta onkin toimivaltasääntöjen kannalta perusteltu, sillä toimivaltasäännöt oli yleissopimuksessa saatava jaettua tasapuolisesti sopimusvaltioiden kesken. Yleissopimuksen keskeisenä tehtävänähän on juuri määrätä siitä, miten toimivalta jakautuu sopimusvaltioiden välillä. Yleissopimuksen toimivaltasäännöt syrjäyttävät tietenkin Euroopan yhteisön säännöt silloin, kun lapsi ei asu yhdessäkään jäsenvaltiossa vaan jossain toisessa sopimusvaltiossa.20. Tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevien sääntöjen osalta on otettava huomioon erinäisiä asioita.21. Vastavuoroista tunnustamista koskevan ohjelman toteuttaminen kärsii, jos yhdessä jäsenvaltiossa tehtyjen päätösten tunnustamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi toisessa jäsenvaltiossa sovelletaan - vaikkakin vain poikkeustapauksissa - Euroopan yhteisön sääntöjen sijaan yleissopimuksen määräyksiä. [7] Ohjelman keskeisenä ajatuksena on kuitenkin se, että kaikkien yhdessä jäsenvaltiossa tehtyjen päätösten vapaa liikkuvuus yhteisössä taataan yhteisillä säännöillä, joita on määrä asteittain yksinkertaistaa, kunnes eksekvatuurimenettely lopullisesti poistetaan. Onkin otettava huomioon, että Euroopan yhteisön voimassa olevien säädösten mukaisesti tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia yhteisiä sääntöjä sovelletaan huolimatta siitä, määräytyvätkö toimivaltasäännöt yhteisön lainsäädännön vai kansallisten lakien perusteella. [8] Sen vuoksi on ehdottomasti löydettävä ratkaisu, jolla taataan kaikkien yleissopimuksen mukaisesti tehtyjen jäsenvaltioiden päätösten vapaa liikkuvuus Euroopan yhteisössä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti. Tämä on eksekvatuurimenettelyn poistamisen kannalta erityisen tärkeää.[7]   Yleissopimuksen osapuolena oleva jäsenvaltio voisi esimerkiksi tehdä huoltajuuspäätöksen lapsesta, jonka asuinpaikka on jossain toisessa EY:n ulkopuolisessa sopimusvaltiossa, vetoamalla yleissopimuksen 10 artiklaan (avioerotuomioistuimen toimivalta) tai 8 ja 9 artiklaan (toimivallan siirtäminen tuomioistuimelle, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn). Koska lapsen asuinpaikka on toisessa sopimusvaltiossa, kyseisessä jäsenvaltiossa tehty päätös voitaisiin tunnustaa ja panna täytäntöön jossain toisessa jäsenvaltiossa soveltamalla yhteisön sääntöjen sijaan yleissopimuksen sääntöjä. Tämä puolestaan merkitsisi sitä, että päätöksen toimivaltaperuste voitaisiin tarkistaa yleissopimuksen sääntöjen perusteella muttei asetuksen (EY) N:o 1347/2000 mukaisten järjestelyjen perusteella. Erot kahden eri järjestelmän välillä kasvaisivat entisestään, koska eksekvatuurimenettely poistettaisiin jäsenvaltioiden väliltä mutta tiettyihin päätöksiin olisi yhä sovellettava yleissopimuksen mukaisia järjestelyjä.[8]   Esimerkiksi neuvoston asetuksen (EY) 1347/2000 8 artiklassa säädetään, että siinä annettuja vastavuoroista tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä sovelletaan, vaikka toimivalta määräytyisi kansallisen lainsäädännön mukaisesti.  Myös neuvoston asetuksen (EY) 44/2001 4 artiklassa säädetään, että siinä annettuja vastavuoroista tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä sovelletaan, kun vastaajan kotipaikka ei ole jäsenvaltiossa ja toimivalta määräytyy kansallisen lainsäädännön mukaisesti.  Kansainvälisistä yleissopimuksista käytävien neuvottelujen keskeisenä tavoitteena on taata irtautumislausekkeella, että jäsenvaltioiden välillä sovelletaan yhteisön sääntöjä vastavuoroisesta tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta.22. Tällainen ratkaisu saattaa löytyä helpostikin, sillä se vastaa yleissopimuksen tavoitetta helpottaa tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa. Yleissopimuksessa esitetyt tuomioiden tunnustamatta jättämistä koskevat perusteet eivät myöskään ole velvoittavia. [9] Yhteisön sääntöjen soveltaminen tuomioiden tunnustamatta jättämisen perusteiden rajaamiseksi ja tuomioiden täytäntöönpanon yksinkertaistamiseksi jäsenvaltioiden välillä edistäisi näin yleissopimuksen tavoitteita.[9]   Yleissopimuksen 23 artiklassa määrätään, että tuomiot tunnustetaan ilman eri toimenpiteitä, ja luetellaan perusteita, joiden mukaisesti tuomiot voidaan jättää tunnustamatta. Sopimuksen 26 artiklassa sopimusvaltioita vaaditaan soveltamaan yksinkertaisia ja nopeita menettelyjä tuomion julistamiseksi täytäntöönpanokelpoiseksi tai sen rekisteröimiseksi. Myös tästä voidaan kieltäytyä samoin perustein kuin 23 artiklassa.23. Euroopan yhteisön onkin aloitettava neuvottelut Haagin konferenssissa mahdollisimman pian ja keskityttävä kahteen päämäärään. Ensiksikin on taattava se, että yhteisön sääntöjä sovelletaan aina kun on kyseessä yhdessä jäsenvaltiossa tehtyjen päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano toisessa jäsenvaltiossa. Yhteisön on myös voitava liittyä yleissopimukseen siksi, että se on institutionaalisessa mielessä mielekkäin ratkaisu ja osoittaa lisäksi muulle maailmalle, että yhteisö pitää yleissopimusta tärkeänä.Komission ehdotus24. Komissio on pannut merkille, että yleissopimusneuvotteluihin osallistuneet jäsenvaltiot katsovat sopimuksen olevan arvokas lisä lasten suojelemisessa ja kehottavat Euroopan yhteisöä ryhtymään toimiin, jotta sopimus saataisiin voimaan viipymättä.25. Lopullisena tarkoituksena on tietenkin se, että yhteisö liittyy itse sopimukseen. Siksi yhteisö aloittaakin mahdollisimman pian neuvottelut voidakseen liittyä sopimukseen. Se haluaa näin turvata myös yhteisen oikeudellisen alueen kehittämisen yhteisön alueelle, mikä puolestaan edellyttää, että kaikkien yhdessä jäsenvaltiossa tehtyjen päätösten liikkumista yhteisön alueella säädellään yhteisin säännöin.26. Koska yleissopimukseen voi tällä hetkellä liittyä ainoastaan valtioita, komissio esittää, että neuvosto antaisi asiaa koskevien Euroopan yhteisön säännösten sitomille jäsenvaltioille valtuuden allekirjoittaa yleissopimuksen yhteisön puolesta.27. Päätösehdotus muodostaa poikkeuksen tapaan, jolla yhteisö käyttää yleensä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 300 artiklaan perustuvaa toimivaltaansa. Poikkeus on perusteltu, sillä yleissopimus on merkittävä lasten suojelun kannalta ja se on saatettava mahdollisimman pian voimaan. Päätöksen ei kuitenkaan ole tarkoitus muodostua yleiseksi käytännöksi.28. Kuten edellä 12-17 kohdissa todettiin, jäsenvaltioiden on annettava yleissopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä julistus, jossa täsmennetään ne rajoitukset, joita yleissopimus asettaa yhteisön toiminnalle.29. Tämän päätöksen ansiosta jäsenvaltiot voivat siis aloittaa valmistelutyöt, jotta sopimus saataisiin ratifioitua mahdollisimman pikaisesti. Allekirjoittaminen voidaan hoitaa yhteisin järjestelyin, jotta Euroopan yhteisö voisi antaa muulle maailmalle selkeän viestin siitä, että yhteisö pitää yleissopimusta tärkeänä. Tämän päätösehdotuksen jälkeen laaditaan toinen ehdotus yleissopimuksen ratifioimiseksi.30. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liitteenä olevan Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan mukaisesti asetus 1347/2000 ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Tanska voi näin ollen itse päättää, haluaako se hyväksyä vuoden 1996 Haagin yleissopimuksen. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 10 artiklassa esitetty yhteistyövelvollisuus tarkoittaa kuitenkin, että Tanskan on kuultava tässä asiassa muita jäsenvaltioita ja neuvostoa.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenvaltioille annettavasta valtuudesta allekirjoittaa Euroopan yhteisön puolesta yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta lainsäädännöstä, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä lapsen huoltoa ja lastensuojelutoimenpiteitä koskevissa asioissa (vuoden 1996 Haagin yleissopimus)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan, 67 artiklan 1 kohdan ja 300 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [10],[10]   EYVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan yhteisö on ryhtynyt luomaan todellista oikeudellista aluetta, joka perustuu oikeuden päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen.(2) Kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevässä Haagin konferenssissa 19 päivänä lokakuuta 1996 tehty yleissopimus toimivallasta, sovellettavasta lainsäädännöstä, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä lapsen huoltoa ja lastensuojelutoimenpiteitä koskevissa asioissa edistää osaltaan merkittävästi lasten suojelemista kansainvälisellä tasolla, joten suotavaa, että sen määräyksiä aletaan soveltaa mahdollisimman pikaisesti.(3) Yleissopimuksen hyväksymisvaltuus on osittain Euroopan yhteisöllä ja osittain jäsenvaltioilla.(4) Yhteisö ei voi liittyä yleissopimukseen.(5) Rajoitukset, joita yleissopimus asettaa yhteisön toiminnalle, on täsmennettävä, jotta voitaisiin turvata yhteisen oikeudellisen alueen kehittäminen yhteisön alueelle.(6) Tämän päätöksen jälkeen laaditaan toinen ehdotus, jossa käsitellään yleissopimuksen ratifioimista.(7) Yhteisö pyrkii neuvottelemaan mahdollisimman pian liittymispöytäkirjasta ja siitä, että tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia yhteisön säännöksiä voitaisiin soveltaa yhteisön alueella.ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaNeuvosto antaa täten jäsenvaltioille valtuuden allekirjoittaa toimivallasta, sovellettavasta lainsäädännöstä, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä lapsen huoltoa ja lastensuojelutoimenpiteitä koskevissa asioissa 19 päivänä lokakuuta 1996 tehdyn yleissopimuksen edellyttäen, että tämän päätöksen liitteenä oleva julistus annetaan ja sopimus tehdään.2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille, lukuun ottamatta Tanskaa.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEJulistusAllekirjoittaessaan yleissopimuksen jäsenvaltioiden on annettava seuraava julistus:"Euroopan yhteisön jäsenvaltiot ovat saaneet valtuuden ilmaista suostuvansa Euroopan  yhteisön puolesta noudattamaan yleissopimuksen määräyksiä yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa. Näin ollen yleissopimus syrjäyttää sopimuksen 52 artiklan mukaisesti yhteisön säännökset silloin, kun lapsen asuinpaikka ei ole yhdessäkään jäsenvaltiossa vaan jossain toisessa sopimusvaltiossa.Mahdollisimman pikaisesti ryhdytään toimiin, jotta voitaisiin aloittaa neuvottelut yleissopimukseen liitettävästä pöytäkirjasta, jonka perusteella yhteisö voisi liittyä sopimukseen ja jolla varmistetaan, että yhteisön sääntöjä sovelletaan yhdessä jäsenvaltiossa tehtyjen päätösten tunnustamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi toisessa jäsenvaltiossa.Tässä julistuksessa 'jäsenvaltioilla' tarkoitetaan niitä Euroopan yhteisön jäsenvaltioita, jotka ovat velvollisia noudattamaan yleissopimuksen kattamia asioita koskevia yhteisiä sääntöjä."


Avis juridique important

|

52002PC0520

Ehdotus: neuvoston päätös lapsiin liittyvää yhteydenpitoa koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta  /* KOM/2002/0520 lopull. */

Virallinen lehti nro 020 E , 28/01/2003 s. 0369 - 0369

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS lapsiin liittyvää yhteydenpitoa koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta(komission esittämä)PERUSTELUTEuroopan neuvoston ministerikomitea hyväksyi lapsiin liittyvää yhteydenpitoa koskevan yleissopimuksen (jäljempänä 'yhteydenpitoa koskeva yleissopimus') 3. toukokuuta 2002 Vilnassa Liettuassa. Yhteydenpitoa koskevan yleissopimuksen tarkoituksena on vahvistaa lasten ja näiden vanhempien sekä muiden, joilla on perhesiteitä lapseen, perusoikeutta ylläpitää yhteyttä säännöllisesti. Tätä varten yhteydenpitoa koskevassa yleissopimuksessa (a) esitetään yleisiä periaatteita, joita sovelletaan yhteydenpitoa koskeviin määräyksiin, (b) määritellään riittävät suojatoimet ja takeet, joilla varmistetaan yhteydenpidon asianmukainen toteuttaminen ja lasten palauttaminen välittömästi tapaamisen jälkeen, (c) määrätään yhteistyöstä asianomaisten viranomaisten välillä lapsiin liittyvän rajatylittävän yhteydenpidon kehittämiseksi ja edistämiseksi.Yhteydenpitoa koskeva yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten Strasbourgissa Ranskassa 14. lokakuuta 2002 kuudennen eurooppalaisen perheoikeutta käsittelevän konferenssin yhteydessä.Yhteydenpitoa koskevan yleissopimuksen 22 artiklan 1 kohdan mukaan yhteisö voi liittyä yleissopimukseen.Yhteydenpitoa koskeva yleissopimus edistää nykyisten ja tulevien yhteisön sääntöjen tavoitteiden toteutumista lapsen huoltoa koskevissa asioissa annettujen tuomioiden tunnustamisen ja täytäntöönpanon alalla. Sen vuoksi komissio esittää, että yhteisö allekirjoittaa yhteydenpitoa koskevan yleissopimuksen sen mahdollista myöhempää tekemistä varten.Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS lapsiin liittyvää yhteydenpitoa koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]   EYVL C...., s. ... .sekä katsoo seuraavaa:(1) Lapsiin liittyvää yhteydenpitoa koskeva yleissopimus, jonka Euroopan neuvoston ministerikomitea hyväksyi 3 päivänä toukokuuta 2002, vahvistaa osaltaan merkittävästi lasten ja näiden vanhempien sekä muiden, joilla on perhesiteitä lapseen, perusoikeutta ylläpitää yhteyttä säännöllisesti. Sen vuoksi on suotavaa, että yleissopimuksen määräyksiä aletaan soveltaa mahdollisimman pikaisesti.(2) Yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten Strasbourgissa Ranskassa 14 päivänä lokakuuta 2002.(3) Yleissopimuksen 22 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan yhteisö voi liittyä yleissopimukseen.(4) Yleissopimus edistää nykyisten ja tulevien yhteisön sääntöjen tavoitteiden toteutumista lapsen huoltoa koskevissa asioissa annettujen tuomioiden tunnustamisen ja täytäntöönpanon alalla ja koskee yhteisön toimivaltaan kuuluvia asioita,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaNeuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa Euroopan yhteisön puolesta 3 päivänä toukokuuta 2002 hyväksytty lapsiin liittyvää yhteydenpitoa koskeva Euroopan neuvoston yleissopimus sen mahdollista myöhempää tekemistä varten.Tehty [   ], [    2002]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi tiettyjen jäsenvaltioiden valtuuttamisesta neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti ottamaan käyttöön vapautuksia tai alennuksia tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin sovellettavista valmisteveroista tai jatkamaan tällaisten verovapautusten soveltamista

text:
                  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                                     Bryssel, 27.09.19%
                                                     KOM(96) 469 lopull.
                                        Ehdotus
                           NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
tiettyjen jäsenvaltioiden valtuuttamisesta neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4
        kohdan mukaisesti ottamaan käyttöön vapautuksia tai alennuksia tiettyihin
  erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin sovellettavista valmisteveroista tai
                    jatkamaan tällaisten verovapautusten soveltamista
                                  (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                        PERUSTELUT
 Neuvoston kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun
direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti
komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön täydentäviä
verovapautuksia tai veronalennuksia erityisistä poliittisista syistä.
Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle halustaan jatkaa alennetun
valmisteverokannan soveltamista raskaaseen polttoöljyyn, jolla on alhainen rikkipitoisuus.
Samanlainen poikkeus on myönnetty Belgialle ja Luxemburgille neuvoston 13 päivänä
joulukuuta 1993 tehdyllä päätöksellä ja poikkeusta on jatkettu neuvoston 22 päivänä
joulukuuta 1995 tehdyllä päätöksellä.
Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle halustaan soveltaa lyijyttömään
bensiiniin eri valmisteverokantoja eri ympäristöluokkien mukaan.
Jäsenvaltiolle on ilmoitettu näistä pyynnöistä direktiivin mukaisesti.
Direktiivissä säädetään, että komission on tutkittava verovapautuksia ja veronalennuksia
säännöllisin väliajoin. Jos komissio katsoo, että verovapautuksia tai veronalennuksia ei
enää voida soveltaa epärehellisen kilpailun tai sisämarkkinoiden toiminnan vääristymisen
vuoksi taikka yhteisön ympäristönsuojelupolitiikkaan liittyvistä syistä, sen on tehtävä
neuvostolle aiheelliset ehdotukset. Komission on joka tapauksessa esitettävä neuvostolle
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1996 verovapautuksia ja veronalennuksia koskeva
kertomuksensa.
'EYVLNioL 316, 31.10.1992.
 ---pagebreak---                                              Ehdotus:
                                    NEUVOSTON PÄÄTÖS
 tiettyjen jäsenvaltioiden valtuuttamisesta neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4
         kohdan mukaisesti ottamaan käyttöön vapautuksia tai alennuksia tiettyihin
   erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin sovellettavista valmisteveroista tai
                      jatkamaan tällaisten verovapautusten soveltamista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19
päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY ja erityisesti sen 8
artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo, että
neuvosto voi neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti
yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön
valmisteveroja koskevia vapautuksia tai alennuksia erityisistä poliittisista syistä,
Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle halustaan jatkaa alennetun
valmiste verokannan soveltamista raskaaseen polttoöljyyn, jolla on alhainen rikkipitoisuus.
Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle halustaan soveltaa lyijyttömään
bensiiniin eri valmiste verokantoja eri ympäristöluokkien mukaan,
muille jäsenvaltioille on ilmoitettu asiasta,
komissio ja kaikki jäsenvaltiot myöntävät, että tämä verovapautus on erityisistä
poliittisista syistä perusteltu, ja että se ei vääristä kilpailua eikä haittaa sisämarkkinoiden
moitteetonta toimintaa,
komissio tarkastelee veronalennuksia ja verovapautuksia säännöllisesti valvoakseen, että
ne ovat edelleen soveltuvat sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja yhteisön
ympäristönsuojelupolitiikkaan,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 ---pagebreak---                                           1 artikla
Neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja rajoittamatta
kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992
annetussa neuvoston direktiivissä 92/82/ETY säädettyjen velvoitteiden soveltamista,
jäljempänä mainituille jäsenvaltioille annetaan lupa soveltaa alennettua verokantaa
seuraavasti:
 1.     Ranskan tasavalta:
        - raskaaseen polttoöljyyn ympäristöystävällisempien          polttoaineiden käytön
        kannustamiseksi.
Tämän alennuksen on liityttävä erityisesti alhaiseen rikkipitoisuuteen ja raskaan
polttoöljyn valmisteveron painotetun keskiarvon on noudatettava voimassa olevaa
yhteisön lainsäädännössä säädettyä raskaan polttoöljyn valmisteveron vähimmäiskantaa.
Tätä poikkeusta sovelletaan kunnes raskasta polttoöljyä, jolla on alhainen rikkipitoisuus,
ja muita vastaavia tuotteita koskeva yhteisön järjestelmä tulee voimaan.
2.      Helleenien tasavalta :
        - lyijyttömään bensiiniin eri valmiste verokantoja eri ympäristöluokkien mukaan.
Tätä poikkeusta sovelletaan 31 päivään joulukuuta 1996, jos nämä verokannat noudattavat
aina yhteisön lainsäädännössä säädettyjä raskaan polttoöljyn valmisteverojen
vähimmäiskantoja.
                                          2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle ja Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                      Neuvoston puolesta
                                                                      Puheenjohtaja
 ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(96) 469 lopullinen
                                                 ASIAKIRJAT
FI                                                              02   14   12
                                        Luettelonumero : CB-CO-96-478-FI-C
                                                         ISBN 92-78-09283-5
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0392

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Saksalle tehdä Sveitsin kanssa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklasta poikkeavia määräyksiä sisältävä sopimus  /* KOM/2005/0392 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 26.8.2005KOM(2005) 392 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Saksalle tehdä Sveitsin kanssa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklasta poikkeavia määräyksiä sisältävä sopimusPERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet Saksa on komission pääsihteeristössä 14. tammikuuta 2005 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 30 artiklan 1 kohdan nojalla lupaa tehdä Sveitsin kanssa sopimuksen, joka sisältää kyseisen direktiivin 2 ja 3 artiklasta poikkeavia verotusta koskevia määräyksiä. Direktiivin 77/388/ETY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio antoi pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 17. tammikuuta 2005 ja ilmoitti Saksalle 19. tammikuuta 2005 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarvittavat tiedot. |Yleistä Saksan ja Sveitsin välinen sopimus koskee rajasillan rakentamista Reinin yli Saksan Baden-Württembergissä sijaitsevan Laufenburgin kaupungin ja Sveitsin Aargaussa sijaitsevan Laufenburgin kaupungin välille ja kyseisen sillan kunnossapitoa. Silta yhdistää Saksan B 34 -tien ja Sveitsin K 130 -tien toisiinsa. Sopimuksessa määrätään, että sillan rakentamista ja kunnossapitoa varten luovutettaviin tavaroihin ja suoritettaviin palveluihin sovelletaan Sveitsin arvonlisäverolainsäädäntöä eikä niistä kanneta Saksan arvonlisäveroa. Sopimuksessa määrätään myös, että Sveitsistä Saksaan tuoduista tavaroista ei kanneta arvonlisäveroa edellyttäen, että näitä tavaroita käytetään kyseisen rajasillan rakentamiseen tai kunnossapitoon. Tätä poikkeusta ei sovelleta viranomaisen samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin. Direktiivissä 77/388/ETY vahvistettu alueellisen soveltamisen periaate edellyttäisi, että Saksan alueella tapahtuvat tavaroiden luovutukset ja palvelujen suoritukset kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan, kun taas vastaavat toimet Sveitsin alueella eivät kuuluisi direktiivin 77/388/ETY soveltamisalaan. Näiden säännösten soveltaminen johtaisi töiden erittelyyn sen perusteella, kumman valtion alueella ne tehdään. Lisäksi kaikki Sveitsistä Saksaan tuotavat rajasillan rakentamiseen tai kunnossapitoon tarkoitetut tavarat kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan. Sopimuspuolet katsovat, että näiden sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi vakavia verotuksellisia ongelmia kyseisistä töistä vastaaville yrityksille. Näin ollen sopimuspuolet arvioivat, että sopimusluonnokseen sisältyvät verotusmääräykset yksinkertaistavat näiden yritysten verotukseen liittyviä velvollisuuksia ja ovat siis perusteltuja. Komissio on yhtä mieltä siitä, että ehdotettu rakennus- ja kunnossapitotöiden verotustapa sekä arvonlisäveron kantamisesta luopuminen näissä töissä käytettävien tuontitavaroiden osalta tekee verotussääntöjen soveltamisen kyseisten yritysten kannalta helpommaksi kuin tavanomaisia verotussääntöjä sovellettaessa. |Ehdotuksen alalla voimassa olevat säännökset Mainittakoon, että neuvosto on jo antanut Saksan liittotasavallalle useita lupia tehdä kolmansien maiden kanssa raja-aluehankkeita koskevia vastaavia sopimuksia, jotka ovat sisältäneet tämän ehdotuksen kaltaisia veromääräyksiä. |Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ei sovellettavissa. |ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Asianomaisten osapuolten kuuleminen |Ei koske tätä toimenpidettä. |Asiantuntijalausunnot |Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |Vaikutusten arviointi Päätösehdotuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa rajasillan rakentamiseen ja kunnossapitoon liittyvää verotusmenettelyä, joten sillä voi olla myönteisiä taloudellisia vaikutuksia. Vaikutukset ovat joka tapauksessa vähäiset poikkeuksen soveltamisalan kapeuden vuoksi. |EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |Tiivistelmä ehdotetuista toimista Luvan antaminen Saksalle tehdä Sveitsin kanssa kuudennessa neuvoston direktiivissä 77/388/ETY vahvistetusta arvonlisäverolainsäädännön alueellisesta soveltamisperiaatteesta poikkeavia määräyksiä sisältävä sopimus. |Oikeusperusta Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 30 artikla. |Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotuksessa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta seuraavista syistä: |Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia. |Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. |Säädöslajin valinta |Ehdotettu säädöslaji: muu. |Muut säädöslajit eivät soveltuisi seuraavista syistä: Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 30 artiklan mukaan kyseeseen voi tulla ainoastaan neuvoston päätös. |VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON |Jos lupa myönnetään, hankkeella olisi täysin vähäpätöinen vaikutus arvonlisäverosta kertyviin yhteisöjen omiin varoihin. |-  Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Saksalle tehdä Sveitsin kanssa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklasta poikkeavia määräyksiä sisältävä sopimusEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverojärjestelmän yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY[1] ja erityisesti sen 30 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 77/388/ETY 30 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan tehdä kolmannen maan kanssa sopimuksen, joka saattaa sisältää poikkeuksia kyseisestä direktiivistä.(2) Saksa on komission pääsihteeristössä 14 päivänä tammikuuta 2005 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt lupaa tehdä Sveitsin kanssa sopimuksen, joka koskee rajasillan rakentamista Reinin yli Saksan Baden-Württembergissä sijaitsevan Laufenburgin kaupungin ja Sveitsin Aargaussa sijaitsevan Laufenburgin kaupungin välille ja kyseisen sillan kunnossapitoa.(3) Direktiivin 77/388/ETY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio antoi Saksan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 17 päivänä tammikuuta 2005 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Saksalle 19 päivänä tammikuuta 2005 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arvioimista varten tarvittavat tiedot.(4) Sopimuksen on tarkoitus sisältää direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 2 kohdasta ja 3 artiklasta poikkeavia arvonlisäveroa koskevia määräyksiä rajasillan rakentamista ja kunnossapitoa varten tapahtuvien tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten sekä samoihin tarkoituksiin tuotavien tavaroiden osalta.(5) Ilman direktiivin 77/388/ETY säännöksistä poikkeavia määräyksiä Saksan alueella tehtävät rakennus- ja kunnossapitotyöt kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan eivätkä Sveitsin alueella tehdyt vastaavat työt kuuluisi direktiivin 77/388/ETY soveltamisalaan. Lisäksi Sveitsistä Saksaan tuotavat rajasillan rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettävät tavarat kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan.(6) Tavanomaisten sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi vakavia verotuksellisia ongelmia kyseisistä töistä vastaaville yrityksille.(7) Tämän poikkeuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa kyseisen sillan rakennus- ja kunnossapitotöihin liittyvien verojen kantamista.(8) Poikkeuksella on täysin vähäpätöinen vaikutus arvonlisäverosta kertyviin yhteisön omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaSaksalle annetaan lupa tehdä Sveitsin kanssa sopimus, joka sisältää kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY säännöksistä poikkeavia määräyksiä ja joka koskee rajasillan rakentamista Reinin yli Saksan Baden-Württembergissä sijaitsevan Laufenburgin kaupungin ja Sveitsin Aargaussa sijaitsevan Laufenburgin kaupungin välille ja kyseisen sillan kunnossapitoa.Sopimukseen sisältyvät verotusta koskevat poikkeusmääräykset esitetään tämän päätöksen 2 ja 3 artiklassa.2 artiklaPoiketen siitä, mitä kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 3 artiklassa säädetään, kyseisen sillan Saksan alueella sijaitsevan osan katsotaan kuuluvan Sveitsin alueeseen sillan rakentamiseen tai kunnossapitoon liittyvien tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten osalta.3 artiklaPoiketen siitä, mitä kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 2 kohdassa säädetään, Sveitsistä Saksaan tuoduista tavaroista ei peritä arvonlisäveroa edellyttäen, että niitä käytetään tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetun sillan rakentamiseen tai kunnossapitoon. Tätä poikkeusta ei kuitenkaan sovelleta viranomaisen samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin.Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuutaNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35).[2] EUVL C [...], [...], s. [...].


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0243

Ehdotus: neuvoston päätös metaamin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)  /* KOM/2009/0243 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 25.5.2009KOM(2009) 243 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSmetaamin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)PERUSTELUTLiitteenä olevalla ehdotusluonnoksella neuvoston päätökseksi pyritään siihen, että metaami jätetään sisällyttämättä tehoaineena neuvoston direktiiviin 91/414/ETY sisältyvään sallittujen tehoaineiden luetteloon (liite I) ja että kyseistä tehoainetta sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat peruutetaan. Sisällyttämättä jättämistä koskeva ehdotus perustuu erinäisiin kyseisen tehoaineen arvioinnin aikana esiin tulleisiin avoimiin kysymyksiin.Neuvoston direktiivillä 91/414/ETY luodaan yhdenmukaistetut puitteet kasvinsuojeluaineiden lupia ja markkinoille saattamista varten. Kasvinsuojeluaineina käytettävät tehoaineet arvioidaan ja niille annetaan lupa yhteisön tasolla, minkä jälkeen ne lisätään mainitun direktiivin liitteessä I olevaan luetteloon. Jäsenvaltiot arvioivat tehoaineita sisältävät yksittäiset kasvinsuojeluaineet ja antavat niille luvan yhdenmukaistettujen sääntöjen mukaisesti.Esittelevä jäsenvaltio eli tässä tapauksessa Belgia arvioi alustavasti toimialan toimittamat tiedot ja toimitti arviointikertomusluonnoksen. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen järjesti alustavasta arvioinnista vertaisarvioinnin ja toimitti komissiolle metaamia koskevan riskinarvioinnin 26. marraskuuta 2008.Kyseisen tehoaineen arvioinnissa tuli esiin joitakin avoimia kysymyksiä. Koska jäämätutkimukset ja toksikologisesti merkittävää N,N'-dimetyylitiourea -epäpuhtautta koskevat tiedot ovat riittämättömät, ei pystytty osoittamaan, että kuluttajien altistumisen taso on hyväksyttävä. Korkean käyttöasteen vuoksi edellä mainittua epäpuhtautta vapautuu ympäristöön suuria määriä, ja tietojen puuttuminen sen ympäristökäyttäytymisestä antaa aihetta huoleen.Sisällyttämättä jättämistä koskeva päätösluonnos toimitettiin 26. helmikuuta 2009 elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle, jossa-  11 jäsenvaltiota äänesti puolesta (100 ääntä)-  11 jäsenvaltiota äänesti vastaan (139 ääntä)-  5 jäsenvaltiota pidättyi äänestämästä (106 ääntä).Komitea ei antanut lausuntoa. Näin ollen direktiivin 91/414/ETY 19 artiklan ja neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan nojalla edellytetään, että komissio toimittaa neuvostolle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä ja neuvostolla on kolme kuukautta aikaa tehdä päätös määräenemmistöllä.Päätösluonnosta ei anneta Euroopan parlamentin tarkasteltavaksi (neuvoston päätöksen 1999/468/EY 8 artikla).Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSmetaamin jättämisestä sisällyttämättä neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I ja kyseistä ainetta sisältäville kasvinsuojeluaineille annettujen lupien peruuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY[1] ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdansekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jäsenvaltio voi 12 vuoden kuluessa kyseisen direktiivin tiedoksi antamisesta sallia, että markkinoille saatetaan kasvinsuojeluaineita, jotka sisältävät kyseisen direktiivin liitteeseen I kuulumattomia tehoaineita ja jotka ovat jo olleet markkinoilla kaksi vuotta direktiivin tiedoksi antamisen jälkeen, samalla kun kyseisiä tehoaineita tutkitaan asteittain työohjelman mukaisesti.(2) Komission asetuksissa (EY) N:o 451/2000[2] ja (EY) N:o 1490/2002[3] vahvistetaan direktiivin 91/414/ETY 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun työohjelman kolmannen vaiheen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä luettelo tehoaineista niiden arviointia ja mahdollista direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I sisällyttämistä varten. Luettelossa on mukana metaami.(3) Metaamin vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu asetusten (EY) N:o 451/2000 ja (EY) N:o 1490/2002 säännösten mukaisesti ilmoittajan ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Lisäksi kyseisissä asetuksissa nimetään esittelijöinä toimivat jäsenvaltiot, joiden on toimitettava asiaa koskevat arviointikertomukset ja suositukset Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, jäljempänä ’EFSA’, asetuksen (EY) N:o 1490/2002 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Metaamin osalta esittelevä jäsenvaltio oli Belgia, ja kaikki asiaa koskevat tiedot toimitettiin 10 päivänä syyskuuta 2007.(4) Jäsenvaltiot ovat tarkastelleet arviointikertomusta vertaistarkasteluna ja EFSA arviointityöryhmässään, ja se on esitetty komissiolle 26 päivänä marraskuuta 2008 EFSAn metaamia koskevan tieteellisen kertomuksen[4] muodossa. Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkastelleet kyseistä kertomusta elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, ja komission tarkastelukertomus metaamista valmistui 26 päivänä helmikuuta 2009.(5) Kyseisen tehoaineen arvioinnissa tuli esiin joitakin avoimia kysymyksiä. Koska jäämätutkimukset ja toksikologisesti merkittävää N,N'-dimetyylitiourea -epäpuhtautta koskevat tiedot ovat riittämättömät, ei pystytty osoittamaan, että kuluttajien altistumisen taso on hyväksyttävä. Korkean käyttöasteen vuoksi edellä mainittua epäpuhtautta vapautuu ympäristöön suuria määriä, ja tietojen puuttuminen sen ympäristökäyttäytymisestä antaa aihetta huoleen. Tästä syystä määräajassa toimitettujen tietojen perusteella ei ollut mahdollista määrittää, täyttyvätkö kriteerit metaamin sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.(6) Komissio on pyytänyt ilmoittajaa toimittamaan vertaisarvioinnin tuloksia koskevat huomautuksensa ja ilmoittamaan, aikooko se edelleen esittää tehoainetta koskevan hakemuksensa. Ilmoittajan toimittamat huomautukset on tutkittu huolellisesti. Esitetyistä perusteluista huolimatta edellä mainitut kysymykset ovat jääneet ratkaisematta, ja EFSAlle toimitettujen ja sen asiantuntijakokouksissa arvioitujen tietojen perusteella tehdyt arvioinnit eivät ole osoittaneet, että metaamia sisältävien kasvinsuojeluaineiden voitaisiin odottaa yleisesti täyttävän ehdotetuissa käyttöolosuhteissa direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan vaatimukset.(7) Metaamia ei pitäisi tästä syystä sisällyttää direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.(8) Olisi toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että metaamia sisältäville kasvinsuojeluaineille myönnetyt luvat peruutetaan määräajan kuluessa, niitä ei uusita eikä tällaisille tuotteille myönnetä enää uusia lupia.(9) Jäsenvaltioiden myöntämä lisäaika metaamia sisältävien kasvinsuojeluaineiden nykyisten varastojen hävittämiselle, säilyttämiselle, markkinoille saattamiselle ja käytölle olisi rajattava 12 kuukauteen niin, että nykyisiä varastoja voitaisiin käyttää enää ainoastaan yhtenä kasvukautena, millä varmistetaan, että metaamia sisältäviä kasvinsuojeluaineita on viljelijöiden saatavilla 18 kuukauden ajan tämän päätöksen hyväksymisestä.(10) Tällä päätöksellä ei rajoiteta mahdollisuutta esittää direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan ja yksityiskohtaisista säännöistä neuvoston direktiivin 91/414/ETY soveltamiseksi siltä osin kuin on kyse direktiivin 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun työohjelmaan kuuluneiden mutta direktiivin liitteeseen I sisällyttämättömien tehoaineiden tavanomaisesta ja nopeutetusta arviointimenettelystä 17 päivänä tammikuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 33/2008[5] mukainen hakemus metaamin mahdolliseksi sisällyttämiseksi kyseisen direktiivin liitteeseen I.(11) Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMetaamia ei sisällytetä tehoaineena direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I.2 artiklaJäsenvaltioiden on varmistettava, että:a) metaamia sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat peruutetaan viimeistään [ LISÄTÄÄN PÄIVÄMÄÄRÄ, JOKA ON KUUSI KUUKAUTTA TÄMÄN PÄÄTÖKSEN HYVÄKSYMISESTÄ ];b) metaamia sisältäville kasvinsuojeluaineille ei myönnetä lupia eikä niiden lupia uusita tämän päätöksen julkaisemispäivästä lähtien.3 artiklaJäsenvaltioiden direktiivin 91/414/ETY 4 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti myöntämän lisäajan on oltava mahdollisimman lyhyt, ja sen on päätyttävä viimeistään [ LISÄTÄÄN PÄIVÄMÄÄRÄ, JOKA ON 18 KUUKAUTTA TÄMÄN PÄÄTÖKSEN HYVÄKSYMISESTÄ ].4 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä […].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1.[2] EYVL L 55, 29.2.2000, s. 25.[3] EYVL L 224, 21.8.2002, s. 23.[4] EFSA Scientific Report (2008) 203, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance metam, lopullinen versio: 26. marraskuuta 2008.[5] EUVL L 15, 18.1.2009, s. 5.