				|

		52011PC0811

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman ”Horisontti 2020”(2014 –2020) täytäntöönpanoa koskevasta erityisohjelmasta /* COM/2011/0811 final - 2011/0402 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Eurooppa 2020 -strategiaa tukevasta
talousarviosta annetun komission tiedonannon[1] mukaisesti laaditulla Horisontti 2020
-ehdotuskokonaisuudella tuetaan Eurooppa 2020 ‑strategiaa, jossa tutkimus
ja innovointi on määritelty keskeisiksi tekijöiksi älykkään, kestävän ja
osallistavan kasvun tavoitteiden saavuttamisessa. Kokonaisuus koostuu
seuraavista ehdotuksista:
(1)
Horisontti 2020 -puiteohjelma (Euroopan unionin
toiminnasta tehty sopimus – SEUT);
(2)
osallistumista ja tulosten levittämistä koskevat
säännöt (SEUT);
(3)
Horisontti 2020 -puiteohjelman täytäntöön paneva
erityisohjelma (SEUT); ja
(4)
Euratomin perustamissopimuksen soveltamisalaan
kuuluvat Horisontti 2020 ‑puiteohjelman osat.
Näiden lainsäädäntöehdotusten poliittinen
tausta esitetään yhdessä niiden kanssa annettavassa komission tiedonannossa,
jossa käsitellään useita tärkeitä monialaisia seikkoja, kuten
yksinkertaistamista ja sitä, kuinka innovoinnin lähestymistapaa on lujitettu.
Horisontti 2020 -puiteohjelmassa vastataan suoraan
Eurooppa 2020 -strategiassa ja sen lippulaivahankkeissa yksilöityihin
merkittäviin yhteiskunnallisiin haasteisiin. Se edesauttaa myös eurooppalaisen
teollisuuden nostamista johtoasemaan. Se parantaa tieteellistä huippuosaamista,
joka on olennaisen tärkeää Euroopan kestävälle kehitykselle sekä pitkän
aikavälin vauraudelle ja hyvinvoinnille. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi
ehdotuksiin sisältyy kattava valikoima erilaisia tukimuotoja, jotka kattavat
koko tutkimus- ja innovaatiosyklin. Horisontti 2020 ‑puiteohjelmalla
kootaan näin ollen yhteen ja vahvistetaan toimia, joita nykyisin rahoitetaan
seitsemännestä tutkimuksen puiteohjelmasta, kilpailukyvyn ja innovoinnin
puiteohjelman innovointiosioista sekä Euroopan innovaatio- ja
teknologiainstituutin kautta. Tällä tavoin ehdotuksilla pyritään myös
huomattavasti yksinkertaistamaan ohjelmiin osallistumista.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA
VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET
Näitä neljää ehdotusta valmisteltaessa
otettiin täysimittaisesti huomioon vastaukset, joita oli saatu vihreään kirjaan
Haasteista mahdollisuuksiin: yhteinen strategiakehys EU:n tutkimus- ja
innovointirahoitukselle (KOM(2011) 48) perustuvassa laajassa julkisessa
kuulemisessa. Näkemyksensä esittivät Eurooppa-neuvosto, jäsenvaltiot ja laaja
joukko elinkeinoelämän, korkeakoulujen ja kansalaisyhteiskunnan sidosryhmiä.
Ehdotusten pohjana on käytetty myös kahta
perinpohjaista vaikutusten arviointia, joiden yhteydessä kuultiin sidosryhmiä,
järjestettiin sisäisiä ja ulkoisia arviointeja ja pyydettiin kansainvälisten
asiantuntijoiden lausuntoja. Arvioinnit osoittivat, että Horisontti 2020
-vaihtoehto selkeyttäisi toiminnan kohdentamista, ja sen avulla voitaisiin
parhaiten saavuttaa tarvittava kriittinen massa ohjelma- ja hanketasolla. Sillä
olisi myös suurin vaikutus politiikan tavoitteiden saavuttamiseen ja se
aiheuttaisi eniten taloudellisia, sosiaalisia ja kilpailukykyyn kohdistuvia
hyötyjä. Tämä vaihtoehto olisi myös yksinkertaisin, koska sillä mm. helpotettaisiin
osallistujiin kohdistuvia hallinnollisia rasitteita, yhdenmukaistettaisiin
sovellettavia sääntöjä ja menettelyjä, varmistettaisiin välineiden keskinäinen
johdonmukaisuus sekä luotaisiin uudenlainen tasapaino riskin ja luottamuksen
välillä.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
3.1.        Oikeusperusta
Ehdotuksessa tutkimus- ja innovointitoimet
yhdistetään yhdeksi saumattomaksi kokonaisuudeksi politiikan tavoitteiden
saavuttamiseksi.
Horisontti 2020 -puiteohjelma perustuu
SEUT-sopimuksen osastoihin ”Teollisuus” ja ”Tutkimus ja teknologinen
kehittäminen sekä avaruusala” (173 ja 182 artikla). Osallistumista ja tulosten
levittämistä koskevat säännöt perustuvat samoihin SEUT-sopimuksen osastoihin
(173, 183 ja 188 artikla). Molemmissa tapauksissa teollisuutta koskeva
oikeusperusta liittyy pääasiassa Euroopan innovaatio- ja
teknologiainstituuttiin (EIT), jolle annetaan rahoitustukea Horisontti 2020 ‑puiteohjelmasta.
EIT ei ole osallisena erityisohjelmatasolla.
On syytä muistaa, että eri puiteohjelmiin on
nimenomaisesti sisältynyt innovaatiotoimia SEUT-sopimuksen tutkimusosaston
pohjalta ja että myös nykyisiin puiteohjelmiin sisältyy erilaisia
innovaatiotoimia. Tästä syystä erityisohjelma, jolla Horisontti 2020
-puiteohjelma pannaan täytäntöön, perustuu SEUT-sopimuksen osastoon ”Tutkimus
ja teknologinen kehittäminen sekä avaruusala” (182 artikla), koska siinä
hahmotellut toimet kuuluvat kyseisen osaston soveltamisalaan.
Horisontti 2020 -puiteohjelman täytäntöönpanoa
edistävää Euratomin tutkimus- ja koulutusohjelmaa koskeva ehdotus perustuu
Euratomin perustamissopimuksen 7 artiklaan.
3.2.        Toissijaisuus- ja
suhteellisuusperiaatteet
Ehdotukset on suunniteltu siten, että niistä
saadaan unionin tasolla mahdollisimman suuri lisäarvo ja vaikutus. Niissä
keskitytään tavoitteisiin ja toimiin, joita jäsenvaltiot eivät voi yksin
toteuttaa tehokkaalla tavalla. Unionin tason toiminnalla voidaan lujittaa
tutkimuksen ja innovoinnin yleisiä puitteita ja koordinoida jäsenvaltioiden
tutkimustoimia ja siten välttää päällekkäisyyksiä. Sen avulla voidaan saavuttaa
kriittinen massa keskeisillä aloilla ja varmistaa julkisen rahoituksen
optimaalinen käyttö. Unionin tason toiminta mahdollistaa koko mantereen
laajuisen kilpailun parhaiden ehdotusten valitsemiseksi, mikä nostaa
huippuosaamisen tasoa ja antaa näkyvyyttä johtavalle tutkimukselle ja
innovoinnille. Unionin tasolla voidaan myös parhaiten tukea kansainvälistä
liikkuvuutta ja parantaa tutkijoiden koulutusta ja urakehitystä. Unionin tason
ohjelmassa pystytään paremmin toteuttamaan suuririskisiä ja pitkäkestoisia
t&k-toimia, kun riskit voidaan jakaa ja saadaan aikaan sellainen laajuus ja
mittakaavaedut, joihin ei muutoin päästäisi. Unionin tason toiminta voi
houkutella uusia julkisia ja yksityisiä investointeja tutkimukseen ja
innovointiin, edistää eurooppalaista tutkimusaluetta, jolla tietämys, tutkijat
ja teknologia voivat liikkua vapaasti, ja nopeuttaa innovaatioiden
kaupallistamista ja leviämistä sisämarkkinoilla. Unionin tason ohjelmia
tarvitaan myös tukemaan poliittista päätöksentekoa ja eri politiikan aloilla
asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Asiaa käsitellään laajemmin ehdotukseen
liittyvässä vaikutusten arvioinnissa.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Kaikkien ehdotusten talousarviot esitetään
käypinä hintoina. Tähän ehdotukseen liittyvässä rahoitusselvityksessä esitetään
sen vaikutukset talousarvioon ja henkilö- ja hallintoresursseihin. Komissio voi
kustannus-hyötyanalyysin perusteella käyttää Horisontti 2020 -puiteohjelman
täytäntöönpanossa nykyisiä toimeenpanovirastoja, siten kuin tiettyjä yhteisön
ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta
annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 58/2003 säädetään.
2011/0402 (CNS)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
annettu XXX,
tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman
”Horisontti 2020”(2014 –2020) täytäntöönpanoa koskevasta erityisohjelmasta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 182 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[2],
ottaa huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[3],

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[4],
noudattaa tavallista lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelmasta
”Horisontti 2020” … annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
[…][5] on määrä
panna täytäntöön perussopimuksen 182 artiklan 3 kohdan mukaisesti
erityisohjelmalla, jossa määritellään erityistavoitteet ja säännöt ohjelmien
täytäntöön panemiseksi, vahvistetaan sen kesto ja määrätään tarpeellisiksi
arvioiduista varoista.
(2)
Horisontti 2020 -puiteohjelman kolme painopistettä ovat
huipputason tieteen tuottaminen (”Huipputason tiede”), teollisuuden johtoaseman
edistäminen (”Teollisuuden johtoasema”) ja yhteiskunnallisiin haasteisiin
vastaaminen (”Yhteiskunnalliset haasteet”). Nämä painopisteet olisi pantava
täytäntöön erityisohjelmalla, johon kuuluu kolme epäsuoria toimia koskevaa osaa
ja yksi Yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) suoria toimia koskeva osa.
(3)
Horisontti 2020 -puiteohjelmassa vahvistetaan
kyseisen puiteohjelman yleinen tavoite, painopisteet sekä erityistavoitteiden
ja toteutettavien toimien pääpiirteet, kun taas erityisohjelmassa olisi
määriteltävä kullekin osalle erityisten toimien erityistavoitteet ja
pääpiirteet. Horisontti 2020 -puiteohjelmassa vahvistettuja
täytäntöönpanomääräyksiä, myös eettisiä periaatteita koskevia määräyksiä,
sovelletaan täysimääräisesti tähän erityisohjelmaan.
(4)
Kunkin osan olisi täydennettävä erityisohjelman
muita osia, ja kukin osa olisi pantava täytäntöön johdonmukaisesti
erityisohjelman muiden osien kanssa.
(5)
On ehdottoman tarpeen lujittaa ja laajentaa unionin
tiedeperustan huippuosaamista ja varmistaa maailmanluokan tutkimuksen ja
lahjakkuuksien tuottaminen, jotta Euroopan kilpailukyky ja hyvinvointi
voitaisiin varmistaa pitkällä aikavälillä. Ohjelman I osalla ”Huipputason
tiede” olisi tuettava Euroopan tutkimusneuvoston toimintaa, joka koskee tieteen
eturintamassa olevaa tutkimusta, tulevia ja kehittyviä teknologioita, Marie
Curie -toimia ja Euroopan tutkimusinfrastruktuureja. Näillä toimilla olisi
pyrittävä luomaan osaamista pitkällä aikavälillä keskittyen seuraavan
sukupolven tieteenaloihin, järjestelmiin ja tutkijoihin ja tukien uusia
lahjakkuuksia kaikkialla unionissa ja assosioituneissa maissa. Huipputason
tiedettä tukevilla unionin toimilla olisi pyrittävä lujittamaan Euroopan
tutkimusaluetta ja tekemään unionin tiedejärjestelmästä maailmanlaajuisesti
kilpailukykyisempi ja houkuttelevampi.
(6)
Ohjelman I osan ”Huipputason tiede” mukaisesti
toteutetut tutkimustoimet olisi määriteltävä tieteellisten tarpeiden ja
mahdollisuuksien mukaan ilman etukäteen määritettyjä aihekohtaisia
painopisteitä. Tutkimuslinjaukset olisi vahvistettava tiiviissä yhteistyössä
tiedeyhteisön kanssa. Tutkimusta olisi rahoitettava huippuosaamisen
perusteella.
(7)
Euroopan tutkimusneuvoston olisi korvattava
komission päätöksellä 2007/134/EY[6]
perustettu Euroopan tutkimusneuvosto. Sen olisi noudatettava toiminnassaan
tieteellisen huippuosaamisen, riippumattomuuden, tehokkuuden ja avoimuuden
periaatteita.
(8)
Unionin teollisuuden johtoaseman säilyttämiseksi ja
lujittamiseksi on polttava tarve kannustaa yksityistä sektoria tutkimus-,
kehitys- ja innovaatioinvestointeihin, edistää tutkimusta ja innovointia
liike-elämän linjauksilla ja kiihdyttää uusien teknologioiden kehittämistä tulevan
yritystoiminnan ja talouskasvun tukemiseksi. Ohjelman II osalla ”Teollisuuden
johtoasema” olisi tuettava keskeisiin mahdollistaviin teknologioihin ja muihin
teollisuusteknologioihin liittyvää huipputason tutkimusta ja innovointia,
helpotettava riskirahoituksen saatavuutta innovatiivisille yrityksille ja hankkeille
sekä tarjottava unionin laajuista tukea pienten ja keskisuurten yritysten
innovointiin.
(9)
Avaruusalan tutkimus ja innovointi kuuluvat unionin
jaettuun toimivaltaan, ja ne olisi sisällytettävä erottamattomasti II osaan
”Teollisuuden johtoasema”, jotta tieteelliset, taloudelliset ja
yhteiskunnalliset vaikutukset voidaan maksimoida ja tehokas ja kustannustehokas
täytäntöönpano varmistaa.
(10)
Eurooppa 2020 -strategiassa[7]
yksilöityjen yhteiskunnallisten haasteiden ratkaiseminen edellyttää suuria
investointeja tutkimukseen ja innovointiin, jotta riittävän mittavia ja laajoja
uusia ratkaisuja ja läpimurtoratkaisuja voitaisiin kehittää ja ottaa käyttöön.
Nämä haasteet tarjoavat innovatiivisille yrityksille myös merkittäviä
taloudellisia mahdollisuuksia, minkä vuoksi ne vaikuttavat unionin
kilpailukykyyn ja työllisyyteen.
(11)
Ohjelman III osalla ”Yhteiskunnalliset haasteet”
olisi tehostettava tutkimuksen ja innovoinnin mahdollisuuksia ratkaista
keskeiset yhteiskunnalliset haasteet tukemalla huipputason tutkimus- ja innovointitoimia.
Kyseiset toimet olisi toteutettava haasteisiin perustuvalla lähestymistavalla,
jossa kootaan yhteen eri alojen, teknologioiden ja tutkimusalojen resurssit ja
tietämys. Yhteiskunnallisten tieteiden ja humanististen tieteiden tutkimus on
merkittävässä asemassa kaikkiin haasteisiin vastaamisessa. Toimien olisi
katettava kaikenlainen tutkimus ja innovointi, ja niissä olisi painotettava
innovointiin liittyviä toimia, kuten pilottitoimia, demonstrointia,
testausalustoja, julkisten hankintojen tukemista, esinormatiivista tutkimusta,
normien vahvistamista ja innovaatioiden saattamista markkinoille. Toimilla
olisi tuettava suoraan vastaavaa alakohtaista osaamista unionin tasolla.
Kaikkien haasteiden olisi edesautettava kestävän kehityksen erityistavoitteen
saavuttamista.
(12)
Yhteinen tutkimuskeskus (JRC) on erottamaton osa
Horisontti 2020 -puiteohjelmaa, ja sen olisi jatkossakin annettava
riippumatonta asiakaslähtöistä tieteellistä ja teknologista tukea unionin
politiikkojen laatimista, kehittämistä, toteuttamista ja seurantaa varten.
Jotta Yhteinen tutkimuskeskus toimisi tehtävänkuvauksensa mukaisesti, sen olisi
tehtävä korkealaatuisinta tutkimusta. Kun Yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa
suoria toimia tehtävänkuvauksensa mukaisesti, sen olisi painotettava erityisesti
unionin kannalta merkittävimpiä osa-alueita, kuten älykästä, osallistavaa ja
kestävää kasvua, turvallisuutta, kansalaisuutta ja globaalia Eurooppaa.
(13)
Yhteisen tutkimuskeskuksen suorat toimet olisi
toteutettava joustavasti, tehokkaasti ja avoimesti ottaen huomioon Yhteisen
tutkimuskeskuksen palvelujen käyttäjien sekä unionin politiikkojen tarpeet ja
pyrkien suojelemaan unionin taloudellisia etuja. Kyseisiä tutkimustoimia olisi
tarvittaessa mukautettava näiden tarpeiden sekä tieteen ja teknologian kehityksen
edellyttämällä tavalla, ja niissä olisi pyrittävä tieteen huippuosaamiseen.
(14)
Yhteisen tutkimuskeskuksen olisi jatkettava lisäresurssien
tuottamista kilpailutetun toiminnan kautta, kuten osallistumalla Horisontti
2020 -puiteohjelman epäsuoriin ohjelmiin, tekemällä työtä ulkopuolisille
asiakkaille ja vähemmässä määrin teollis- ja tekijänoikeuksia hyödyntämällä.
(15)
Erityisohjelman olisi täydennettävä jäsenvaltioissa
toteutettavia toimia ja muita unionin toimia, jotka ovat tarpeen Eurooppa 2020
-strategian toteuttamisessa noudatettavaa strategiaa varten, erityisesti niitä,
jotka koskevat koheesiota, maataloutta ja maaseudun kehitystä, koulutusta ja
ammatillista koulutusta, teollisuutta, kansanterveyttä, kuluttajansuojaa,
työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaa, energiaa, liikennettä, ympäristöä,
ilmastoa, turvallisuutta, meriä ja kalastusta, kehitysyhteistyötä sekä
laajentumis- ja naapuruuspolitiikkaa.
(16)
Sen varmistamiseksi, että Horisontti 2020
-puiteohjelman kehitys heijastaa asianmukaisesti viimeisintä kehitystä ja että
rahoitusvälineiden käyttöä koskevat erityisedellytykset heijastavat
markkinaedellytyksiä, komissiolle olisi siirrettävä valta antaa säädöksiä
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, jotta
se voi mukauttaa tai kehittää erityisohjelman erityistavoitteita vastaavia
suorituskykyindikaattoreita ja rahoitusvälineiden käyttöä koskevia
erityisedellytyksiä. On erityisen tärkeää,
että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös
asiantuntijatasolla.
Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan
ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan
neuvostolle hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(17)
Jotta varmistettaisiin yhdenmukaiset edellytykset
erityisohjelman täytäntöönpanolle, komissiolle olisi siirrettävä
täytäntöönpanovalta hyväksyä työohjelmia erityisohjelman täytäntöön
panemiseksi.
(18)
Ohjelman I, II ja III osan työohjelmia koskevaa
täytäntöönpanovaltaa, lukuun ottamatta Euroopan tutkimusneuvoston toimia, joiden
yhteydessä komissio ei poikkea tieteellisen neuvoston kannasta, olisi
käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti
jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[8] mukaisesti.
(19)
Yhteisen tutkimuskeskuksen uudelleenjärjestelystä
10 päivänä huhtikuuta 1996 tehdyllä komission päätöksellä 96/282/Euratom[9]
perustettua Yhteisen tutkimuskeskuksen johtokuntaa on kuultu Yhteisen
tutkimuskeskuksen suoria toimia koskevan erityisohjelman tieteellisestä ja
teknisestä sisällöstä.
(20)
Oikeusvarmuuden ja selkeyden vuoksi yhteisön
seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin
puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta
erityisohjelmasta ”Yhteistyö” 19 päivänä joulukuuta 2006 tehty neuvoston päätös
2006/971/EY[10],
Euroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja
demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta
erityisohjelmasta ”Ideat” 19 päivänä joulukuuta 2006 tehty neuvoston päätös
2006/972/EY[11],
Euroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja
demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta
erityisohjelmasta ”Ihmiset” 19 päivänä joulukuuta 2006 tehty neuvoston päätös
2006/973/EY[12],
Euroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja
demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta
erityisohjelmasta ”Valmiudet” 19 päivänä joulukuuta 2006 tehty neuvoston päätös
2006/974/EY[13]
ja Yhteisen tutkimuskeskuksen suorina toimina toteutettavasta erityisohjelmasta
Euroopan yhteisön seitsemännessä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja
demonstroinnin puiteohjelmassa (2007–2013) 19 päivänä joulukuuta 2006 tehty
neuvoston päätös 2006/975/EY[14]
olisi kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I OSASTO
PERUSTAMINEN
1 artikla
Kohde
Tällä päätöksellä perustetaan Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o XX/2012[15]
täytäntöön paneva erityisohjelma, ja siinä määritetään mainitun asetuksen 1
artiklassa säädetyille tutkimus- ja innovointitoimille annettavaa unionin tukea
koskevat erityistavoitteet ja täytäntöönpanosäännöt.
2 artikla
Erityisohjelman perustaminen
1.           Perustetaan tutkimuksen ja
innovoinnin Horisontti 2020 -puiteohjelman (2014–2020) täytäntöön paneva
erityisohjelma, jäljempänä ’erityisohjelma’, 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31
päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajaksi.
2.           Asetuksen (EU) N:o XX/2012
[Horisontti 2020] 5 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti erityisohjelmaan kuuluvat
seuraavat osat:
(a)
I osa ”Huipputason tiede”;
(b)
II osa ”Teollisuuden johtoasema”;
(c)
III osa ”Yhteiskunnalliset haasteet”;
(d)
IV osa ”Yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC)
toteuttamat muut kuin ydinalaa koskevat suorat toimet”.
3 artikla
Erityistavoitteet
1.           Ohjelman I osalla
”Huipputason tiede” lujitetaan Euroopan tutkimuksen huippuosaamista asetuksen
(EU) N:o XX/2012 [Horisontti 2020] 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa
vahvistetun painopisteen mukaisesti pyrkimällä saavuttamaan seuraavat
erityistavoitteet:
(a)
tehostetaan tieteen eturintamassa olevaa tutkimusta
Euroopan tutkimusneuvoston (ERC) toimilla;
(b)
tehostetaan tulevaan ja kehittyvään teknologiaan liittyvää
tutkimusta;
(c)
lujitetaan taitoja, koulutusta ja urakehitystä
Marie Skłodowska-Curie -toimilla, jäljempänä ’Marie Curie -toimet’;
(d)
lujitetaan Euroopan tutkimusinfrastruktuureja, myös
sähköisiä infrastruktuureja.
Näiden erityistavoitteiden toimia koskevat
pääpiirteet esitetään liitteessä I olevassa I osassa.
2.           Ohjelman II osalla
”Teollisuuden johtoasema” lujitetaan teollisuuden johtoasemaa ja kilpailukykyä
asetuksen (EU) N:o XX/2012 [Horisontti 2020] 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa
vahvistetun painopisteen mukaisesti pyrkimällä saavuttamaan seuraavat
erityistavoitteet:
(a)
tutkimuksella, teknologisella kehityksellä,
demonstroinnilla ja innovoinnilla edistetään Euroopan teollisuuden johtoasemaa
seuraavissa mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa:
i)        tieto- ja viestintäteknologia;
ii)       nanoteknologia;
iii)      kehittyneet materiaalit;
iv)      biotekniikka;
v)       kehittynyt valmistus ja prosessointi;
vi)      avaruus;
(b)
helpotetaan riskirahoituksen saatavuutta tutkimus-
ja innovaatioinvestointeihin;
(c)
lisätään innovointia pienissä ja keskisuurissa
yrityksissä.
Näitä erityistavoitteita koskevien toimien
pääpiirteet esitetään liitteessä I olevassa II osassa. Edellä b alakohdassa
tarkoitettuun erityistavoitteeseen liittyy rahoitusvälineiden käyttöä koskevia
erityisedellytyksiä. Nämä edellytykset vahvistetaan liitteessä I olevassa II
osan 2 kohdassa.
Komissiolle siirretään valta antaa 10 artiklan
mukaisesti delegoituja säädöksiä kyseisten erityisedellytysten mukauttamiseksi,
jos markkinoiden taloudelliset edellytykset tai kilpailukyvyn ja innovoinnin
ohjelman lainantakausjärjestelyllä ja seitsemännen puiteohjelman riskinjakorahoitusjärjestelyn
riskinjakovälineellä saavutetut tulokset tätä edellyttävät.
3.           Ohjelman III osalla
”Yhteiskunnalliset haasteet” edistetään asetuksen (EU) N:o XX/2012 [Horisontti
2020] 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa vahvistetun painopisteen saavuttamista
tutkimusta, teknologista kehitystä, demonstrointia ja innovointia koskevilla
toimilla, joilla pyritään saavuttamaan seuraavat erityistavoitteet:
(a)
parannetaan elinikäistä terveyttä ja hyvinvointia;
(b)
varmistetaan turvallisten ja korkealaatuisten
elintarvikkeiden ja muiden biopohjaisten tuotteiden riittävä saanti
kehittämällä tuottavia ja resurssitehokkaita alkutuotantojärjestelmiä ja niihin
liittyviä ekosysteemipalveluja sekä kilpailukykyistä ja vähähiilistä
teollisuutta;
(c)
siirrytään käyttämään luotettavaa, kestävää ja
kilpailukykyistä energiajärjestelmää resurssien niukkuuden, energiatarpeiden
kasvun ja ilmastonmuutoksen uhatessa;
(d)
saavutetaan resurssitehokas, ympäristöystävällinen,
turvallinen ja saumaton eurooppalainen liikennejärjestelmä, joka hyödyttää kansalaisia,
taloutta ja yhteiskuntaa;
(e)
saavutetaan resurssitehokas ja ilmastonmuutosta
kestävä talous sekä raaka-aineiden kestävä saatavuus, jotta koko maailman
väestönkasvun asettamat tarpeet täytetään planeettamme luonnonvarojen
kestokyvyn rajallisuus huomioon ottaen;
(f)
edistetään osallistavia, innovatiivisia ja
turvallisia eurooppalaisia yhteiskuntia niiden kohdatessa ennennäkemättömiä
muutoksia ja maailmanlaajuisesti lisääntyvää keskinäistä riippuvuutta.
Näitä erityistavoitteita koskevien toimien
pääpiirteet esitetään liitteessä I olevassa III osassa.
4.           Ohjelman IV osalla ”Yhteisen
tutkimuskeskuksen toteuttamia muita kuin ydinalaa koskevat suorat toimet” edistetään
kaikkia asetuksen (EU) N:o XX/2012 [Horisontti 2020] 5 artiklan 2 kohdassa
vahvistettuja painopisteitä ja erityisenä tavoitteena on antaa unionin
politiikoille asiakaslähtöistä tieteellistä ja teknistä tukea.
Kyseisen erityistavoitteen pääpiirteet esitetään
liitteessä I olevassa IV osassa.
5            Erityisohjelman arviointi
perustuu sen tuloksiin ja vaikutuksiin, joita mitataan
suorituskykyindikaattoreilla, joihin kuuluvat soveltuvin osin muun maussa
vaikutusvaltaisiin lehtiin sisältyvät julkaisut, tutkijoiden liikkuvuus,
tutkimusinfrastruktuurien esteettömyys, velkarahoituksilla ja
pääomasijoituksilla mobilisoidut investoinnit, pk-yritykset, jotka ottavat
käyttöön yritykselle tai markkinoille uusia innovaatioita, viittaukset
asiaankuuluviin tutkimustoimiin toimintapoliittisissa asiakirjoissa sekä
erityinen vaikutus politiikkoihin.
Lisätietoja tärkeimmistä tämän artiklan 1–4
kohdassa vahvistettuja erityistavoitteita koskevista
suorituskykyindikaattoreista on liitteessä II.
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä 10 artiklan mukaisesti, jotta se voi mukauttaa mainittuja
indikaattoreita uuden kehityksen perusteella tai kehittää niitä edelleen.
4 artikla
Talousarvio
1.           Asetuksen (EU) N:o XX/2012
[Horisontti 2020] 6 artiklan 1 mukaisesti erityisohjelman täytäntöönpanon
talousarvio on 86 198 miljoonaa euroa.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettu määrä jaetaan tämän päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen
neljän osan kesken asetuksen (EU) N:o XX/2012 [Horisontti 2020] 6 artiklan
2 kohdan mukaisesti. Tämän päätöksen 3 artiklassa vahvistettujen
erityistavoitteiden talousarvion alustava jakautuminen ja Yhteisen
tutkimuskeskuksen toimien kokonaisrahoituksen enimmäismäärä vahvistetaan
asetuksen (EU) N:o XX/2012 [Horisontti 2020] liitteessä II.
3            Asetuksen (EU) N:o XX/2012
[Horisontti 2020] 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista erityisohjelman I, II ja
III osaa koskevista määristä enintään 6 prosenttia saa olla tarkoitettu
komission hallinnollisia menoja varten.
4.           Tarvittaessa talousarvioon
voidaan ottaa määrärahat myös vuoden 2020 jälkeen toteutuvia teknisen ja
hallinnollisen tuen menoja varten sellaisten toimien hallinnoimiseksi, joita ei
ole saatettu päätökseen 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä.
II OSASTO
TÄYTÄNTÖÖNPANO
5 artikla
Työohjelmat
1.           Erityisohjelma pannaan
täytäntöön työohjelmilla.
2.           Komissio hyväksyy yhteiset
tai erilliset työohjelmat tämän erityisohjelman 2 artiklan 2 kohdan a, b ja c
alakohdassa tarkoitetun I, II ja III osan täytäntöönpanoa varten, lukuun
ottamatta erityistavoitteen ”Tieteen eturintamassa olevan tutkimuksen
eurooppalaisen tiedeperustan lujittaminen” mukaisten toimien täytäntöönpanoa. Kyseiset
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen.
3.           Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksellä Euroopan tutkimusneuvoston tieteellisen neuvoston 7
artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti vahvistamat työohjelmat
erityistavoitteen ”Tieteen eturintamassa olevan tutkimuksen eurooppalaisen
tiedeperustan lujittaminen” mukaisten toimien toteuttamista varten. Komissio
poikkeaa tieteellisen neuvoston vahvistamasta työohjelmasta ainoastaan, jos se
katsoo, ettei työohjelma ole tämän päätöksen säännösten mukainen. Tällaisessa
tapauksessa komissio hyväksyy työohjelman täytäntöönpanosäädöksellä 9 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Komissio perustelee tämän
toimenpiteen asianmukaisella tavalla.
4.           Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksellä erillisen monivuotisen työohjelman 2 artiklan 2
kohdan d alakohdassa tarkoitettua Yhteisen tutkimuskeskuksen toteuttamia muita
kuin ydinalaa koskevia suoria toimia koskevalle erityisohjelman IV osalle.
Tässä työohjelmassa on otettava huomioon
päätöksessä 96/282/Euratom tarkoitettu Yhteisen tutkimuskeskuksen johtokunnan
lausunto.
5.           Työohjelmissa on otettava
huomioon tieteen, teknologian ja innovoinnin nykytila unionin tasolla ja
kansallisella ja kansainvälisellä tasolla sekä asiaankuuluvan poliittisen,
yhteiskunnallisen ja markkinakehityksen nykytila. Niissä on oltava tietoja
sellaisten tutkimus- ja innovaatiotoimien koordinoinnista, jotka jäsenvaltiot
ovat toteuttaneet esimerkiksi aloilla, joilla on yhteistä ohjelmasuunnittelua.
Niitä on päivitettävä tarpeen mukaan.
6.           Edellä 2 artiklan 2 kohdan
a, b ja c alakohdassa tarkoitetun I, II ja III osan täytäntöönpanoa koskevissa
työohjelmissa on vahvistettava tavoitteet, odotettavat tulokset,
täytäntöönpanomenetelmä ja kokonaiskustannukset, mukaan lukien soveltuvin osin
ohjeelliset tiedot ilmastoon liittyvien kustannusten määrästä. Niissä on myös
oltava kuvaus rahoitettavista toimista, maininta kullekin toimelle
kohdennettavasta määrästä, alustava täytäntöönpanoaikataulu sekä monivuotinen
lähestymistapa ja strategiset suuntaviivat täytäntöönpanoa seuraaville vuosille.
Niissä on mainittava avustusten painopisteet, olennaiset arviointiperusteet ja
yhteisrahoituksen enimmäismäärä. Niiden on mahdollistettava alhaalta ylöspäin
etenevät lähestymistavat tavoitteiden saavuttamiseksi innovatiivisilla
tavoilla.
Lisäksi työohjelmissa on oltava jakso, jossa
yksilöidään asetuksen (EU) N:o XX/2012 [Horisontti 2020] 13 artiklassa
tarkoitetut monialaiset toimet, jotka liittyvät kahteen tai useampaan
erityistavoitteeseen yhden painopisteen alalla tai kahteen tai useampaan
painopisteeseen. Kyseiset toimet on toteutettava yhtenäisellä tavalla.
6 artikla
Euroopan tutkimusneuvosto
1.           Komissio perustaa Euroopan
tutkimusneuvoston, jäljempänä ’ERC’, joka pane täytäntöön ne I osan
”Huipputason tiede” mukaiset toimet, jotka liittyvät erityistavoitteeseen
”Tieteen eturintamassa olevan tutkimuksen eurooppalaisen tiedeperustan
lujittaminen”. Euroopan tutkimusneuvosto
korvaa päätöksellä 2007/134/EY perustetun Euroopan tutkimusneuvoston.
2.           Euroopan tutkimusneuvosto
koostuu 7 artiklassa säädetystä riippumattomasta tieteellisestä neuvostosta ja
8 artiklassa säädetystä erityisestä täytäntöönpanorakenteesta.
3.           ERC:llä on pääsihteeri, joka
valitaan johtavien ja kansainvälisesti arvostettujen tiedemiesten joukosta.
Pääsihteerin valitsee komissio
rekrytointiprosessilla, johon osallistuu erityinen hakukomitea, neljän vuoden
pituiseksi toimikaudeksi, joka voidaan uusia kerran. Rekrytointiprosessille ja
valitulle ehdokkaalle on saatava tieteellisen neuvoston hyväksyntä.
Pääsihteeri toimii tieteellisen neuvoston
puheenjohtajana, varmistaa sen johtavan aseman ja suhteet erityiseen
täytäntöönpanorakenteeseen ja edustaa sitä maailman tiedefoorumeilla.
4.           Euroopan tutkimusneuvosto
noudattaa toiminnassaan tieteellisen huippuosaamisen, riippumattomuuden,
tehokkuuden, vaikuttavuuden, avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden periaatteita.
Se varmistaa neuvoston päätöksen 2006/972/EY nojalla toteutettujen Euroopan
tutkimusneuvoston toimien jatkuvuuden.
5.           Euroopan tutkimusneuvoston
toimilla tuetaan Euroopassa keskenään kilpailevien yksittäisten ja
monikansallisten ryhmien tutkimustyötä kaikilla aloilla. Myönnettäessä Euroopan tutkimusneuvoston avustuksia tieteen
eturintamassa olevaan tutkimukseen ainoana arviointiperusteena on
huippuosaaminen.
6.           Komissio toimii Euroopan
tutkimusneuvoston riippumattomuden ja eheyden takaajana ja varmistaa sille
uskottujen tehtävien asianmukaisen suorittamisen.
Komissio varmistaa, että Euroopan
tutkimusneuvoston toimet toteutetaan tämän artiklan 4 kohdassa säädettyjä
periaatteita ja 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tieteellisen neuvoston
kokonaisstrategiaa noudattaen.
7 artikla
Tieteellinen neuvosto
1.           Tieteellisen neuvoston
muodostavat arvostetut tiedemiehet, insinöörit ja akateemisen maailman
edustajat, joilla on asianmukainen asiantuntemus, jotka varmistavat
edustettuina olevien tutkimusalojen moninaisuuden ja jotka toimivat
yksityishenkilöiden ominaisuudessa edustamatta minkään ulkopuolisen tahon
etuja.
Komissio nimittää tieteellisen neuvoston jäsenet
sen jälkeen, kun heidät on valittu tieteellisen neuvoston kanssa sovitulla
riippumattomalla ja avoimella menettelyllä, johon sisältyy tiedeyhteisön kuuleminen
sekä Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettava kertomus.
Heidän toimikautensa on rajoitettu neljään
vuoteen, joka voidaan uusia kerran, ja nimittämisessä käytetään kiertävää
järjestelmää, jolla varmistetaan tieteellisen neuvoston työn jatkuvuus.
2.           Tieteellinen neuvosto
vahvistaa
(a)
Euroopan tutkimusneuvoston kokonaisstrategian;
(b)
Euroopan tutkimusneuvoston toimien toteuttamisen
työohjelman;
(c)
vertaisarvioinnin ja ehdotusten arvioinnin
menetelmät ja menettelyt, joiden perusteella rahoitettavat ehdotukset valitaan;
(d)
kantansa mihin tahansa asiaan, joka voi tieteen
näkökulmasta edistää Euroopan tutkimusneuvoston saavutuksia ja vaikutuksia sekä
suoritettavan tutkimuksen laatua;
(e)
menettelysäännöt, joissa käsitellään muun muassa
eturistiriitojen välttämistä.
Komissio poikkeaa tieteellisen neuvoston
ensimmäisen alakohdan a, c, d ja e alakohdan mukaisesti vahvistamista kannoista
ainoastaan jos se katsoo, ettei tämän päätöksen säännöksiä ole noudatettu.
Tällaisessa tapauksessa komissio toteuttaa toimenpiteitä erityisohjelman
täytäntöönpanon ja tavoitteiden jatkuvuuden varmistamiseksi, ja vahvistaa
poikkeamat tieteellisen neuvoston kannoista perustellen ne asianmukaisella
tavalla.
3.           Tieteellinen neuvosto toimii
liitteessä I olevan I osan 1.1 kohdassa vahvistetun toimeksiannon mukaisesti.
4.           Tieteellinen neuvosto
edistää toiminnallaan ainoastaan sen erityisohjelman osan tavoitteiden
saavuttamista, jotka liittyvät erityistavoitteeseen ”Tieteen eturintamassa
olevan tutkimuksen eurooppalaisen tiedeperustan lujittaminen”, 6 artiklan 4
kohdassa säädettyjä periaatteita noudattaen. Se toimii riippumattomasti ja
nuhteettomasti ja tekee työnsä tehokkaasti ja mahdollisimman avoimesti.
8 artikla
Erityinen täytäntöönpanorakenne
1.           Erityinen
täytäntöönpanorakenne vastaa liitteessä I olevan I osan 1.2 kohdassa kuvatusta
hallinnollisesta täytäntöönpanosta ja ohjelmatoteutuksesta ja tukee
tieteellistä neuvostoa kaikkien sen tehtävien hoitamisessa.
2.           Komissio varmistaa, että
erityinen täytäntöönpanorakenne noudattaa tarkasti, tehokkaasti ja riittävän
joustavasti yksinomaan Euroopan tutkimusneuvoston tavoitteita ja vaatimuksia.
III OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
9 artikla
Komiteamenettely
1.           Komissiota avustaa komitea.
Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011[16]
tarkoitettu komitea.
2.           Kun tähän kohtaan viitataan,
sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
3.           Kun 2 kohdassa tarkoitettu
komitean lausunto on saatava kirjallisella menettelyllä, menettely päätetään
tuloksetta, kun komitean puheenjohtaja näin päättää tai kun komitean jäsenten
yksinkertainen enemmistö tätä pyytää lausunnon antamiselle vahvistetussa
määräajassa.
10 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1.           Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2.           Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä määräämättömäksi ajaksi tämän päätöksen
voimaantulosta alkaen.
3.           Neuvosto voi milloin tahansa
peruuttaa säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa
päätöksessä mainittu vallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana
päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai
jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo
voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4.           Heti kun komissio on antanut
delegoidun säädöksen, se antaa sen tiedoksi neuvostolle.
5.           Delegoitu säädös tulee
voimaan ainoastaan, jos neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
asianomainen säädös on annettu tiedoksi neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä
tai jos neuvosto on ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittanut
komissiolle, että se ei vastusta säädöstä. Neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa
jatketaan yhdellä kuukaudella.
6.           Komissio ilmoittaa Euroopan
parlamentille delegoitujen säädösten antamisesta tai niiden mahdollisesta
vastustamisesta tai siitä, että neuvosto on peruuttanut säädösvallan siirron.
11 artikla
Kumoaminen ja siirtymäsäännökset
1.           Kumotaan päätökset
2006/971/EY, 2006/972/EY, 2006/973/EY, 2006/974/EY ja 2006/975/EY 1 päivästä tammikuuta
2014.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettujen päätösten nojalla käynnistettyjä toimia ja mainittujen päätösten
nojalla toteutettuihin toimiin liittyviä rahoitusvelvoitteita hallinnoidaan kuitenkin
edelleen mainituilla päätöksillä niiden päätökseen saattamiseen asti. Edellä 1
kohdassa tarkoitetuilla päätöksillä perustettujen komiteoiden jäljellä olevat
tehtävät hoitaa tarvittaessa tämän päätöksen 9 artiklassa tarkoitettu komitea.
3.           Erityisohjelman rahoitus voi
kattaa myös sellaiset tekniseen ja hallinnolliseen apuun liittyvät menot,
joilla varmistetaan siirtyminen erityisohjelman ja päätösten 2006/971/EY,
2006/972/EY, 2006/973/EY, 2006/974/EY ja 2006/975/EY soveltamisalaan kuuluvien
toimenpiteiden välillä.
12 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
13 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille
jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
LIITE I
Toimien päälinjat
Epäsuorien toimien yhteiset kohdat
1.           Ohjelmasuunnittelu
1.1.        Yleistä
Asetuksessa (EU) N:o XX/2012 (Horisontti 2020)
vahvistetaan joukko periaatteita ohjelmakeskeisen lähestymistavan
edistämiseksi. Tällaisen lähestymistavan tarkoituksena on, että toimet
edistävät strategisella ja integroidulla tavalla puiteohjelman tavoitteiden
saavuttamista, jotta varmistetaan, että asiaankuuluvat politiikat ja ohjelmat
täydentävät toisiaan kaikkialla unionissa.
Horisontti 2020 -puiteohjelman epäsuorat
toimet toteutetaan varainhoitoasetuksessa säädetyillä rahoitusmuodoilla, ennen
kaikkea avustuksilla, palkinnoilla, hankinnoilla ja rahoitusvälineillä. Kaikkia
rahoitusmuotoja käytetään joustavalla tavalla Horisontti 2020 ‑puiteohjelman
yleisissä ja erityistavoitteissa. Niiden käyttö määräytyy kyseessä olevan
erityistavoitteen tarpeiden ja ominaispiirteiden perusteella.
Erityistä huomiota kiinnitetään sen
varmistamiseen, että innovoinnin osalta noudatetaan laajaa lähestymistapaa.
Tämä ei rajoitu pelkästään uusien tuotteiden ja palvelujen kehittämiseen
tieteellisten ja teknologisten läpimurtojen avulla, vaan siihen kuuluu muitakin
seikkoja, kuten olemassa olevan teknologian käyttö uusissa sovelluksissa,
jatkuva kehitys sekä ei-tekninen ja sosiaalinen innovointi. Vain
kokonaisvaltaisella lähestymistavalla voidaan samanaikaisesti ratkaista
yhteiskunnalliset haasteet ja luoda uusia kilpailukykyisiä yrityksiä ja
tuotannonaloja.
Erityisesti yhteiskunnallisten haasteiden sekä
mahdollistavien ja teollisuusteknologioiden osalta korostetaan sellaisten toimien
tukemista, jotka operoivat lähellä loppukäyttäjiä. Tällaisia ovat esim.
demonstrointi, pilottitoimet ja konseptin toimivuuden osoittaminen. Niihin
kuuluvat soveltuvin osin myös sosiaalisen innovoinnin tukeminen sekä
standardoinnin valmistelun, esikaupallisten hankintojen, innovatiivisten
ratkaisujen hankintojen, standardoinnin ja muiden käyttäjäkeskeisten
toimenpiteiden kaltaisten kysyntäpuolen lähestymistapojen tukeminen, jotta
innovatiiviset tuotteet ja palvelut saataisiin levitettyä nopeammin markkinoille.
Lisäksi kaikkien näiden haasteiden ja teknologioiden osalta jätetään
riittävästi liikkumavaraa alhaalta ylöspäin etenevälle lähestymistavalle ja
tarjotaan avoimia, kevyitä ja nopeita järjestelyjä, jotta Euroopan parhailla
tutkijoilla, yrittäjillä ja yrityksillä on mahdollisuus esittää valitsemiaan
läpimurtoratkaisuja.
Horisontti 2020 -puiteohjelman täytäntöönpanon
aikana asetetaan yksityiskohtaiset painopisteet. Tämä mahdollistaa tutkimuksen
strategisen ohjelmasuunnittelun, jossa käytetään hallinnointitapaa, joka seuraa
läheisesti poliittista kehitystä mutta joka samalla ylittää perinteisten
alakohtaisten toimintatapojen rajat. Tällainen toiminta perustuu vankkoihin
todisteisiin, analyyseihin ja ennusteisiin. Toiminnan edistymistä mitataan
vahvoilla suorituskykyindikaattoreilla. Tällainen monialainen lähestymistapa
ohjelmasuunnitteluun ja hallinnointiin mahdollistaa tehokkaan koordinoinnin
kaikkien Horisontti 2020 -puiteohjelman erityistavoitteiden välillä ja niihin
liittyvien haasteiden ratkaisemisen. Tällaisia haasteita ovat esim. kestävyys,
ilmastonmuutos sekä meritieteet ja -teknologia.
Myös painopisteiden asettaminen perustuu
monenlaisiin panoksiin ja ohjeisiin. Tarvittaessa voidaan pyytää apua
riippumattomien asiantuntijoiden ryhmiltä, jotka on perustettu nimenomaisesti
antamaan neuvoja Horisontti 2020 -puiteohjelman täytäntöönpanosta tai joistakin
sen erityistavoitteista. Näillä asiantuntijaryhmillä on oltava asianmukainen
asiantuntemus ja tietämys käsiteltävistä aloista. Heillä on oltava monipuolinen
ammatillinen tausta mm. eri tuotannonaloista ja kansalaisyhteiskunnasta.
Painopisteiden asettamisessa voidaan ottaa
huomioon myös eurooppalaisten teknologiayhteisöjen strategiset
tutkimuslinjaukset tai eurooppalaisten innovaatiokumppanuuksien panokset.
Tarvittaessa voidaan painopisteiden asettamisessa ja täytäntöönpanossa käyttää
hyväksi myös Horisontti 2020 -puiteohjelmassa tuettuja julkisen sektorin
sisäisiä kumppanuuksia sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia
Horisontti 2020 -puiteohjelman mukaisesti. Lisäksi yksi painopisteiden
asettamisen kulmakivistä on loppukäyttäjien, kansalaisten ja
kansalaisjärjestöjen välinen säännöllinen vuorovaikutus. Tämä voi tapahtua
esim. konsensuskonferensseissa tai yhteisissä teknologia-arvioinneissa taikka
osallistumalla suoraan tutkimus- ja innovaatioprosesseihin.
Koska Horisontti 2020 on seitsenvuotinen
puiteohjelma, sen taloudellinen, yhteiskunnallinen ja poliittinen
toimintaympäristö voi muuttua huomattavasti sen voimassaolon aikana. Sen on
voitava mukautua näihin muutoksiin. Kuhunkin erityistavoitteeseen voidaan näin
ollen sisällyttää tukea muillekin kuin jäljempänä esitetyille toimille silloin,
kun tämä on asianmukaisesti perusteltua merkittävien kehityssuuntausten,
poliittisten tarpeiden tai odottamattomien tapahtumien kannalta.
1.2.        Yhteiskuntatieteet ja
humanistiset tieteet
Yhteiskuntatieteiden ja humanististen
tieteiden tutkimus on otettu kokonaisuudessaan mukaan kaikkiin Horisontti 2020
-puiteohjelman yleisiin tavoitteisiin. Tämä tarjoaa runsaasti mahdollisuuksia
tukea tällaista tutkimusta Euroopan tutkimusneuvoston, Marie Curie -toimien tai
tutkimusinfrastruktuuria koskevan erityistavoitteen kautta.
Yhteiskuntatieteet ja humanistiset tieteet
sisältyvät myös olennaisena osana toimintoihin, joita tarvitaan kunkin
yhteiskunnallisen haasteen ratkaisemiseksi niiden vaikutuksen lisäämiseksi.
Niihin kuuluvat terveyttä määrittävien tekijöiden ymmärtäminen ja
terveydenhuoltojärjestelmien tehokkuuden optimointi, maaseutualueiden
valmiuksia kehittävien politiikkojen tukeminen ja kuluttajien tietoisten
valintojen edistäminen, vahvojen päätösten tekeminen energiapolitiikasta ja
kuluttajaystävällisen eurooppalaisen sähköverkon varmistaminen, näyttöön
pohjautuvan liikennepolitiikan ja liikenteen ennustettavuuden tukeminen,
ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja mukautusstrategioiden tukeminen,
resurssitehokkuusaloitteet sekä vihreään ja kestävään talouteen tähtäävät
toimenpiteet.
Lisäksi erityistavoitteella ”Osallisuutta
edistävät, innovatiiviset ja turvalliset yhteiskunnat” tuetaan
yhteiskuntatieteiden ja humanististen tieteiden tutkimusta horisontaalisissa
kysymyksissä, joita ovat esim. älykäs ja kestävä kasvu, Euroopan yhteiskuntien
sosiaalinen muutos, sosiaalinen innovointi, julkisen sektorin innovointi ja
Euroopan asema maailmanlaajuisena toimijana.
1.3.        Pienet ja keskisuuret
yritykset (pk-yritykset)
Horisontti 2020
-puiteohjelmalla kannustetaan ja tuetaan pk-yritysten osallistumista
integroidulla tavalla kaikkiin erityistavoitteisiin.
Horisontti 2020 -asetuksen 18 artiklan
mukaisesti erityistavoitteessa ”Innovointi pk-yrityksissä” (pk-yrityksille
kohdennettu väline) vahvistettuja toimenpiteitä sovelletaan erityistavoitteen
”Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa” ja III osan ”Yhteiskunnalliset
haasteet” yhteydessä. Tällaisen integroidun lähestymistavan odotetaan johtavan
siihen, että noin 15 prosenttia niiden yhteenlasketusta kokonaistalousarviosta
kohdistetaan pk-yrityksille.
1.4.        Riskirahoituksen saatavuus
Horisontti 2020 -puiteohjelma tarjoaa yrityksille
ja muuntyyppisille järjestöille mahdollisuuden saada lainoja, takauksia ja oman
pääoman ehtoista rahoitusta kahdesta järjestelystä.
Lainarahoitusvälineestä myönnetään lainoja
yksittäisille edunsaajille tutkimus- ja innovaatioinvestointeja varten, takauksia
rahoituksenvälittäjille, jotka myöntävät lainoja edunsaajille, lainojen ja
takauksien yhdistelmiä sekä takauksia tai vastatakauksia kansallisiin ja
alueellisiin velkarahoitusjärjestelyihin. Siihen kuuluu pk-yrityksiä koskeva
osuus, joka kohdistuu tutkimus- ja innovaatiopainotteisiin pk-yrityksiin.
Asianomaiset lainamäärät täydentävät suuryritysten ja pk-yritysten
kilpailukykyohjelman lainantakausjärjestelystä pk-yrityksille myönnettäviä
määriä.
Pääomarahoitusvälineestä myönnetään
pääomasijoitusta ja välirahoitusta yksittäisille yrityksille varhaisessa
vaiheessa (käynnistysosuus). Järjestely mahdollistaa myös laajentumis- ja
kasvuvaiheinvestointien tekemisen suuryritysten ja pk-yritysten
kilpailukykyohjelman kasvuinvestointeja koskevan pääomarahoitusvälineen
yhteydessä mm. rahastojen rahastoihin.
Nämä järjestelyt ovat keskeisessä asemassa
erityistavoitteessa ”Riskirahoituksen saatavuus”, mutta niitä voidaan käyttää
tarvittaessa kaikissa muissakin Horisontti 2020 -puiteohjelman
erityistavoitteissa.
Pääomarahoitusväline ja lainarahoitusvälineen
pk-osuus pannaan täytäntöön osana kahta EU:n rahoitusvälinettä, joista
myönnetään pääomaa ja lainoja pk-yritysten tutkimuksen, innovoinnin ja kasvun
tukemiseen suuryritysten ja pk-yritysten kilpailukykyohjelman pääoma- ja lainarahoitusvälineiden
yhteydessä.
1.5.        Tiedottaminen ja tulosten
levittäminen
Yksi tärkeimmistä unionin tasolla rahoitetusta
tutkimuksesta ja innovoinnista saatavista lisäarvoista on mahdollisuus
tiedottaa ja levittää tuloksia koko mantereella ja lisätä siten niiden
vaikutusta. Kaikkiin Horisontti 2020 -puiteohjelman erityistavoitteisiin kuuluu
näin ollen kohdennettu tuki tulosten levittämiselle (joka voi tapahtua esim.
tarjoamalla avoin pääsy tutkimustuloksiin), tiedottamiselle ja vuoropuhelulle.
Erityisesti painotetaan tulosten tiedottamista loppukäyttäjille, kansalaisille,
kansalaisjärjestöille, tuotannonaloille ja poliittisille päättäjille.
Horisontti 2020 -puiteohjelmassa voidaan käyttää tiedonsiirtoverkkoja tähän
tarkoitukseen. Puiteohjelman yhteydessä toteutettavilla tiedotustoimilla
pyritään myös lisäämään kansalaisten tietoisuutta siitä, miten tärkeitä
tutkimus ja innovointi ovat. Tiedotuskanavina voidaan käyttää julkaisuja,
erilaisia tilaisuuksia, tietovarastoja, tietokantoja, verkkosivuja tai
sosiaalisen median kohdennettua käyttöä.
2.           Kansainvälinen yhteistyö
Kolmansien maiden kumppanien kanssa on tarpeen
tehdä yhteistyötä, jotta useat Horisontti 2020 -puiteohjelmassa määritellyt
erityistavoitteet voitaisiin saavuttaa tehokkaalla tavalla. Tämä on erityisen
tärkeää silloin, kun tavoitteet liittyvät unionin ulkopolitiikkaan ja
kansainvälisiin sitoumuksiin. Tämä koskee kaikkia puiteohjelmassa käsiteltäviä
yhteiskunnallisia haasteita, jotka ovat luonteeltaan maailmanlaajuisia.
Kansainvälistä yhteistyötä on syytä tehdä myös eturintamassa olevassa
tutkimuksessa ja perustutkimuksessa, jotta kehittyvien tieteenalojen ja
teknologiamahdollisuuksien edut voitaisiin hyödyntää. Tutkijoiden ja
innovointiin osallistuvan henkilökunnan kansainvälinen vaihto on erinomainen
tapa parantaa maailmanlaajuista yhteistyötä. Kansainvälisen tason toimilla on
suuri merkitys myös silloin, kun Euroopan teollisuuden kilpailukykyä yritetään
parantaa edistämällä uusien teknologioiden käyttöönottoa ja kauppaa. Esimerkkeinä
mainittakoon maailmanlaajuisten normien ja yhteentoimivuutta koskevien
suuntaviivojen vahvistaminen sekä eurooppalaisten ratkaisujen hyväksymisen ja
käyttöönoton edistäminen Euroopan ulkopuolella.
Horisontti 2020 -puiteohjelman
kansainvälisessä yhteistyössä keskitytään yhteistyöhön kolmen suuren
maaryhmittymän kanssa:
(1)
teollisuusmaat ja kehittyvän talouden maat;
(2)
liittymistä valmistelevat maat ja naapurimaat; ja
(3)
kehitysmaat.
Horisontti 2020 -puiteohjelmalla edistetään
soveltuvin osin alueellista ja monenvälistä yhteistyötä. Tutkimuksen ja
innovoinnin kansainvälinen yhteistyö on yksi merkittävimmistä unionin
kansainvälistä sitoumuksista, ja sillä on tärkeä asema unionin ja kehitysmaiden
välisissä kumppanuuksissa. Esimerkkinä mainittakoon vuosituhattavoitteiden
saavuttaminen.
Horisontti 2020 -asetuksen 21 artiklassa
säädetään yleiset periaatteet kolmansien maiden järjestöjen ja kansainvälisten
järjestöjen osallistumiselle. Koska tutkimus ja innovointi hyötyvät yleensä
avoimuudesta kolmansiin maihin, Horisontti 2020 -puiteohjelmassa jatketaan
yleisen avoimuuden periaatteen noudattamista ja kannustetaan vastavuoroista
pääsyä kolmansien maiden ohjelmiin. Useilla aloilla saattaa kuitenkin olla
suotavaa noudattaa varovaisempaa lähestymistapaa Euroopan etujen suojaamiseksi.
Lisäksi toteutetaan monenlaisia kohdennettuja
toimia noudattamalla kansainvälisessä yhteistyössä strategista lähestymistapaa
yhteisiin etuihin ja keskinäiseen hyötyyn pohjautuen ja edistämällä
jäsenvaltioiden toimien välistä koordinointia ja synergiaa. Tähän kuuluu
mekanismi, jolla tuetaan yhteisiä ehdotuspyyntöjä ja ohjelmien
yhteisrahoittamisen mahdollisuutta kolmansien maiden tai kansainvälisten
järjestöjen kanssa.
Esimerkkejä aloista, joilla tällaista
strategista kansainvälistä yhteistyötä voidaan kehittää:
(a)
jatketaan Euroopan ja kehitysmaiden välistä
kliinisten tutkimusten yhteistyökumppanuutta (EDCTP2) hi-viruksen, malarian
ja tuberkuloosin torjumiseen tähtääviä lääketieteellisiä toimenpiteitä
koskevien kliinisten tutkimusten osalta;
(b)
HSFP-ohjelman (Human Science Frontier Programme)
vuotuisen jäsenmaksun muodossa annettava tuki, jotta unionin muut jäsenvaltiot
kuin G7-jäsenvaltiot voisivat hyötyä täysimääräisesti HSFP-ohjelmasta
annettavasta rahoituksesta;
(c)
muodostetaan useiden unionin jäsenvaltioiden ja
kolmansien maiden kanssa harvinaisten tautien kansainvälinen konsortio.
Tämän aloitteen tavoitteena on kehittää vuoteen 2020 mennessä diagnostiset
testit kaikkein harvinaisimmille taudeille ja 200 uutta hoitoa harvinaisille
taudeille;
(d)
tuetaan kansainvälisen tietopohjaisen biotalouden
foorumin ja bioteknistä tutkimusta käsittelevän EU–Yhdysvallat-työryhmän
toimia sekä asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen ja aloitteiden (kuten
maatalouden kasvihuonekaasuja ja eläinten terveyttä käsittelevät maailmanlaajuiset
tutkimusyhteenliittymät) kanssa solmittavia yhteistyösuhteita;
(e)
osallistutaan monenvälisiin prosesseihin ja
aloitteisiin, kuten hallitustenväliseen ilmastonmuutospaneelin (IPCC),
biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja käsittelevään
hallitustenväliseen tiede- ja politiikkafoorumiin (IPBES) ja kaukokartoitusta
käsittelevään ryhmään (GEO);
(f)
käydään avaruutta koskevaa vuoropuhelua
kahden tärkeimmän avaruusvaltion eli Yhdysvaltojen ja Venäjän kanssa. Tämä on
erittäin tärkeää ja muodostaa perustan kansainvälisen avaruusaseman kaltaista
avaruuskumppanuutta tai kantoraketteja koskevalle strategiselle yhteistyölle ja
huipputason TTK-avaruushankkeissa tehtävälle yhteistyölle.
3.           Toisiaan täydentävät ja monialaiset
toimet
Horisontti 2020 -puiteohjelma rakentuu sen
kolmelle tärkeimmälle osalle määriteltyjen tavoitteiden ympärille. Nämä
tavoitteet ovat huipputason tieteen tuottaminen, teollisuuden johtoaseman
lujittaminen ja yhteiskunnallisten haasteiden ratkaiseminen. Huomiota
kiinnitetään erityisesti asianmukaisen koordinoinnin varmistamiseen näiden
osien välillä ja siihen, että kaikkien erityistavoitteiden välillä syntynyttä
synergiaa käytetään täysimääräisesti hyväksi, jotta niiden yhteisvaikutus
unionin korkeamman tason poliittisiin tavoitteisiin olisi suurempi. Horisontti
2020 -puiteohjelman tavoitteet pyritään näin ollen saavuttamaan painottamalla
tehokkaiden ratkaisujen löytämistä. Lähestymistapa menee huomattavasti
pidemmälle kuin pelkästään perinteisiin tieteenaloihin, teknologioihin ja
talouden aloihin pohjautuvat lähestymistavat.
Monialaisia toimia edistetään I osan ”Huipputason
tiede” ja yhteiskunnallisia haasteita koskevan osan sekä mahdollistavien ja
teollisuusteknologioiden välillä, jotta yhdessä voitaisiin kehittää uutta
tietämystä, tulevia ja kehittyviä teknologioita, tutkimusinfrastruktuureja ja
tärkeintä osaamista. Tutkimusinfrastruktuureja
käytetään yhteiskunnassa laajemminkin, esimerkiksi julkisissa palveluissa sekä
tieteen, siviiliturvallisuuden ja kulttuurin edistämisessä. Lisäksi Yhteisen tutkimuskeskuksen suorien toimien
ja Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin toimien toteuttamisen aikana
suoritettavaa painopisteiden asettamista koordinoidaan asianmukaisella tavalla
muiden Horisontti 2020 -puiteohjelman osien kanssa.
Monissa tapauksissa Eurooppa 2020 -strategian
ja innovaatiounionin tavoitteiden edistäminen edellyttää ratkaisuja, jotka ovat
luonteeltaan monitieteellisiä ja jotka koskevat sen vuoksi useita Horisontti
2020 -puiteohjelman erityistavoitteita. Erityistä huomiota kiinnitetään
vastuulliseen tutkimukseen ja innovointiin. Myös sukupuolikysymykset otetaan
huomioon, jotta miesten ja naisten välinen tasa-arvoisuus toteutuisi ja jotta
sukupuoleen liittyvät näkökohdat sisältyisivät tutkimuksen ja innovoinnin ohjelmasuunnitteluun
ja sisältöön. Horisontti 2020 -puiteohjelmaan sisältyy erityisiä säännöksiä,
joilla kannustetaan tällaisia monialaisia toimia esim. niputtamalla niiden
budjetit yhteen. Tällöin on esim. mahdollisuus siihen, että yhteiskunnallisten
haasteiden sekä mahdollistavien ja teollisuusteknologioiden osalta sovelletaan
rahoitusvälineitä ja pk-yrityksille kohdennettua välinettä koskevia säännöksiä.
Monialaisilla toimilla edistetään myös
yhteiskunnallisten haasteiden sekä mahdollistavien ja teollisuusteknologioiden
välistä yhteistoimintaa, jota tarvitaan merkittävien teknologisten läpimurtojen
synnyttämiseksi. Esimerkkejä aloista, joilla tällaista yhteistoimintaa voidaan
kehittää ovat terveysalan sähköiset palvelut, älykkäät verkot, älykkäät
liikennejärjestelmät, ilmastotoimien valtavirtaistaminen, nanolääketiede,
kevyiden ajoneuvojen kehittyneet materiaalit ja biopohjaiset
teollisuusprosessit ja -tuotteet. Yhteiskunnallisten haasteiden sekä yleisten
mahdollistavien ja teollisuusteknologioiden kehittämisen välistä vahvaa
synergiaa on tarkoitus vahvistaa. Tämä otetaan nimenomaisesti huomioon
kehitettäessä monivuotisia strategioita ja asetettaessa painopisteitä kaikille
näille erityistavoitteille. Edellytyksenä on, että erilaisia näkökantoja
edustavat sidosryhmät osallistuvat täytäntöönpanoon. Monissa tapauksissa
edellytyksenä on myös se, että toteutetaan toimia, joissa yhdistetään
mahdollistavan ja teollisuusteknologioiden ja asianomaisten yhteiskunnallisten
haasteiden rahoitus.
Erityistä huomiota kiinnitetään myös
koordinointiin sellaisten toimien välillä, joille on myönnetty rahoitusta joko
Horisontti 2020 -puiteohjelmasta tai muista EU:n rahoitusohjelmista, kuten
yhteisestä maatalous- tai kalastuspolitiikasta tai koulutusta, nuorisoa ja
urheilua koskevasta unionin Kaikkien Erasmus -ohjelmasta tai Kansanterveys
kasvun tukena -ohjelmasta. Tähän sisältyy asianmukainen niveltäminen
koheesiorahastojen kanssa silloin, kun tutkimus- ja innovointikapasiteetin
lisäämiseen aluetasolla myönnettävä tuki voi johtaa huippuosaamiseen,
alueellisten osaamiskeskusten perustaminen voi edesauttaa innovaatiokuilujen
sulkemista Euroopassa tai laajamittaisille demonstrointi- ja pilottihankkeille
myönnettävä tuki voi edistää Euroopan teollisuuden johtoasemaa.
4.           Kumppanuus
Jotta kestävä kasvu olisi mahdollista
Euroopassa, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden on toimittava
mahdollisimman hyvin. Tämä on välttämätöntä, jotta eurooppalainen tutkimusalue
voisi lujittua ja jotta innovaatiounionilla, digitaalistrategialla ja muilla EU
2010 -lippulaiva-aloitteilla voitaisiin saavuttaa tuloksia. Lisäksi
vastuullinen tutkimus ja innovointi edellyttävät, että parhaisiin ratkaisuihin
päästään sellaisten kumppanien välisellä yhteistoiminnalla, joilla on eri
näkökohdat mutta samat edut.
Horisontti 2020 -puiteohjelmaan sisältyvät
julkisen sektorin sisäisen sekä julkisen ja yksityisen sektorin välisen
kumppanuuden soveltamisala ja niitä perustettaessa noudatettavat selkeät
arviointiperusteet. Julkisen ja yksityisen sektorin väliset kumppanuudet voivat
perustua julkisten ja yksityisten toimijoiden väliseen sopimussuhteeseen.
Tietyissä harvoissa tapauksissa ne voivat olla institutionalisoituja
kumppanuuksia (kuten yhteisiä teknologia-aloitteita ja muita yhteisyrityksiä).
Nykyisille julkisen sektorin sisäisille sekä
julkisen ja yksityisen sektorin välisille kumppanuuksille voidaan antaa tukea
Horisontti 2020 -puiteohjelmasta, jos niissä käsitellään Horisontti 2020
-tavoitteita ja jos Horisontti 2020 -asetuksessa säädetyt arviointiperusteet täyttyvät
ja niiden osalta on tapahtunut huomattavaa edistystä seitsemännen tutkimuksen,
teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman jälkeen.
Kuudennessa ja seitsemännessä puiteohjelmassa
tuettuja 185 artiklan mukaisia aloitteita, joille voidaan myöntää lisätukea
edellä mainituin ehdoin, ovat mm. kliinisiä tutkimuksia koskeva Euroopan maiden
ja kehitysmaiden yhteistyökumppanuus (EDCTP), tietotekniikka-avusteinen
asuminen (AAL), Itämeren tutkimus- ja kehitysohjelma (BONUS),
Eurostars-ohjelmat ja eurooppalainen metrologian tutkimusohjelma. Lisätukea
voidaan myöntää myös Euroopan strategisen energiateknologiasuunnitelman
(SET-suunnitelma) mukaisesti perustetulle Euroopan energiatutkimuksen
yhteenliittymälle (EERA)
Seitsemännessä puiteohjelmassa perustettuja
perussopimuksen 187 artiklan mukaisia yhteisyrityksiä, joilla voidaan myöntää
lisätukea edellä mainituin ehdoin, ovat mm. innovatiivisia lääkkeitä koskeva
yhteinen teknologia-aloite (IMI), yhteinen Clean Sky ‑teknologia-aloite,
eurooppalaisen ilmaliikenteen hallinnan nykyaikaistamishanke (SESAR),
polttokennot ja vety -aloite (FCH), sulautettuja tietotekniikkajärjestelmiä
koskeva yhteinen teknologia-aloite (ARTEMIS) ja nanoelektroniikan yhteinen
teknologia-aloite (ENIAC). Kaksi viimeksi mainittua voidaan yhdistää yhdeksi
aloitteeksi.
Muita seitsemännessä puiteohjelmassa tuettuja
julkisen ja yksityisen sektorin välisiä kumppanuuksia, joille voidaan myöntää
lisätukea edellä mainituin ehdoin, ovat mm. Tulevaisuuden tehtaat,
Energiatehokas rakentaminen, Vähäpäästöisiä ajoneuvoja koskeva eurooppalainen
aloite ja Tulevaisuuden internet. Lisätukea voidaan myöntää myös
SET-suunnitelman mukaisesti vahvistetuille eurooppalaisille
teollisuusaloitteille (EII).
Horisontti 2020 -puiteohjelman nojalla voidaan
käynnistää muita julkisen sektorin sisäisiä sekä julkisen ja yksityisen
sektorin välisiä kumppanuuksia, kunhan määritellyt arviointiperusteet
täytetään. Tällaisia voivat olla esim. tieto- ja viestintäteknologian
kumppanuudet fotoniikan ja robotiikan aloilla sekä kestävän
prosessiteollisuuden, biopohjaisen teollisuuden sekä merirajojen valvonnan
turvallisuustekniikkojen kumppanuudet.
I osa
Huipputason tiede
1.           Euroopan tutkimusneuvosto
Euroopan
tutkimusneuvosto (ERC) edistää kansainvälisesti korkeatasoista tieteen
eturintamassa olevaa tutkimusta. Tietämyksen rajoilla tehtävä tutkimus ja nämä
rajat ylittävä tutkimus ovat molemmat erittäin tärkeitä taloudelliselle ja
sosiaaliselle hyvinvoinnille. Ne ovat perusluonteeltaan riskialtista toimintaa,
jossa liikutaan uusilla ja kaikkein haastavimmilla tutkimusalueilla ja jossa ei
tunneta tieteenalojen välisiä rajoja.
Jotta tietämyksen
rajoilla tehtävää tutkimusta voitaisiin edistää merkittävällä tavalla, ERC
tukee yksittäisten ryhmien tekemiä tutkimuksia millä tahansa Horisontti 2020
-puiteohjelman soveltamisalaan kuuluvalla tieteen ja teknologian perusalalla,
kuten koneenrakennusalalla, sosiaalisissa tieteissä ja humanistisissa
tieteissä. Tarvittaessa voidaan myös ottaa huomioon erityisiä tutkimusaiheita
tai kohderyhmiä (esim. uuden sukupolven tutkijoiden ryhmiä tai muodosteilla
olevia ryhmiä) ERC:n tavoitteiden mukaisesti ja tehokkaan täytäntöönpanon
asettamat tarpeet huomioon ottaen. Erityistä huomiota kiinnitetään kehittyviin
ja nopeasti kasvaviin aloihin, joilla toimitaan tietämyksen rajoilla ja
tieteenalojen välisillä rajapinnoilla.
Kaikenikäisille
riippumattomille tutkijoille annetaan tukea heidän Euroopassa tekemään
tutkimukseensa heidän kotimaastaan riippumatta. Tällaisia ovat esim. uransa
alkuvaiheessa olevat tutkijat, jotka ovat juuri siirtymässä riippumattomiksi
johtaviksi tutkijoiksi omien ansioidensa perusteella.
Puiteohjelmassa
sovelletaan ”tutkijalähtöistä” lähestymistapaa. Tämä tarkoittaa, että ERC tukee
hankkeita, joita tutkijat toteuttavat – ehdotuspyyntöjen asettamissa rajoissa –
itse valitsemiensa tutkimusaiheiden tiimoilta. Ehdotukset arvioidaan käyttäen
arviointiperusteena ainoastaan vertaisarvioinnissa määriteltyä huippuosaamista
ja ottaen huomioon vakiintuneiden tutkimusryhmien lisäksi myös uudet huippuosaamista
edustavat tutkimusryhmät sekä uuden sukupolven tutkijat sekä erityisen
uraauurtavat ehdotukset, joihin liittyy vastaavasti suuria tieteellisiä
riskejä.
ERC toimii tieteellisenä rahoituslaitoksena,
jossa on riippumaton tieteellinen neuvosto ja sitä tukeva erityinen kevyt ja
kustannustehokas täytäntöönpanorakenne.
ERC:n tieteellinen neuvosto vahvistaa
tieteellisen kokonaisstrategian, ja sillä on täydet valtuudet tehdä päätökset
rahoitettavan tutkimuksen tyypistä.
Tieteellinen neuvosto vahvistaa työohjelman,
jotta jäljempänä mainittavaan tieteelliseen strategiaan perustuvat ERC:n
tavoitteet saavutetaan. Se vahvistaa tarvittavat kansainvälistä yhteistyötä
koskevat aloitteet tieteellisen strategiansa mukaisesti, mukaan lukien
ulkopuolisiin tahoihin kohdistuvat toimet, joilla parannetaan ERC:n näkyvyyttä
muun maailman huippututkijoiden keskuudessa.
Tieteellinen neuvosto seuraa jatkuvasti ERC:n
toimintaa ja tarkastelee, miten sen laajemmat tavoitteet voitaisiin saavuttaa
parhaiten. Tarvittaessa se käyttää ERC:n tukitoimien yhdistelmää kehittyviin
tarpeisiin vastaamiseksi.
ERC:n toiminnan tavoitteena on
huippuosaaminen. ERC:n kevyt ja kustannustehokas hallinto heijastuu sen
tieteelliseen neuvostoon ja erityiseen täytäntöönpanorakenteeseen liittyvissä
hallinto- ja henkilöstökuluissa. Hallintokulut pidetään mahdollisimman
vähäisinä, ja samalla varmistetaan huippulaadukkaan täytäntöönpanon
edellyttämät resurssit tieteen eturintamassa olevan tutkimuksen rahoituksen
maksimoimiseksi.
ERC antaa avustuksia yksinkertaisia
menettelyjä noudattaen. Näissä menettelyissä keskitytään huippuosaamiseen,
kannustetaan aloitteellisuutta sekä yhdistetään joustavuus ja
vastuuvelvollisuus. ERC etsii jatkuvasti uusia tapoja yksinkertaistaa ja
parantaa menettelyjään, jotta näiden periaatteiden noudattaminen voitaisiin
varmistaa.
Koska ERC:llä on tieteellisenä
rahoituslaitoksena ainutlaatuinen rakenne ja asema, sen toimien täytäntöönpanoa
ja hallinnointia tarkastellaan ja arvioidaan jatkuvasti. Tieteellinen neuvosto
osallistuu tähän täysimääräisesti arvioimalla ERC:n saavutuksia sekä
mukauttamalla ja parantamalla menettelyjä ja rakenteita saadun kokemuksen
perusteella.
1.1.        Tieteellinen neuvosto
Suorittaakseen 7 artiklassa sille vahvistetut
tehtävät, tieteellinen neuvosto
(1)          Tieteellinen
strategia:
–      laatii ERC:lle tieteellisen kokonaisstrategian, jossa otetaan huomioon
tieteelliset mahdollisuudet sekä Euroopan tieteelliset tarpeet;
–      varmistaa tieteellisen strategian mukaisesti säännöllisesti, että
työohjelma laaditaan ja että siihen tehdään tarvittavat muutokset, mukaan
lukien ehdotuspyyntöihin, arviointiperusteisiin ja tarvittaessa tiettyjen
aihealueiden tai kohderyhmien määritelmään tehtävät muutokset (esim. uransa
alussa / muodosteilla olevat ryhmät);
(2)          Tieteellinen
hallinnointi, seuranta ja laadunvalvonta:
–      laatii soveltuvin osin tieteellisestä näkökulmasta katsoen
ehdotuspyyntöjen, arviointiperusteiden, vertaisarviointiprosessien (mukaan
lukien asiantuntijoiden valinta), vertaisarvioinnin ja ehdotustenarvioinnin
menetelmien ja tarvittavien täytäntöönpanosääntöjen ja -suuntaviivojen
täytäntöönpanoa ja hallinnointia koskevat kannat, joiden perusteella
rahoitettavat ehdotukset valitaan tieteellisen neuvoston valvonnassa; lisäksi
se voi esittää kantansa kaikkiin muihin ERC:n saavutusten ja vaikutusten sekä
tehtävän tutkimuksen laatuun vaikuttaviin asioihin, kuten ERC:n
avustussopimuksen mallin pääasiallisiin määräyksiin;
–      seuraa toiminnan laatua, arvioi täytäntöönpanoa ja saavutuksia sekä
esittää suosituksia korjaavista toimenpiteistä tai tulevista toimista.
(3)          Tiedottaminen
ja tulosten levittäminen
–      varmistaa ERC:n toimia ja saavutuksia koskevan viestinnän tiedeyhteisön
ja tärkeimpien sidosryhmien kanssa;
–      raportoi säännöllisesti komissiolle omista toimistaan.
Tieteellisellä neuvostolla on täysi vastuu
päätösten tekemisestä siitä, minkä tyyppistä tutkimusta rahoitetaan, ja se
toimii laadun takaajana tieteellisestä näkökulmasta.
Tieteellinen neuvosto kuulee tarvittaessa
tiede-, insinööri- ja tutkijayhteisöä.
Tieteellisen neuvoston jäsenille annetaan
korvaus niiden hoitamista tehtävistä myöntämällä niille palkkio ja soveltuvin
osin korvaus matka- ja oleskelukustannuksista.
ERC:n pääsihteeri asuu Brysselissä
toimikautensa ajan ja omistaa suurimman osan ajastaan[17] ERC:n
tehtäville. Hänen palkkauksensa vastaa komission ylimmän johdon palkkausta.
Tieteellinen neuvosto valitsee jäsentensä
keskuudesta kolme varapuheenjohtajaa, jotka avustavat pääsihteeriä tieteellisen
neuvoston edustamisessa ja työn organisoinnissa. Varapuheenjohtajilla voi myös
olla Euroopan tutkimusneuvoston varapuheenjohtajan titteli.
Kolmelle varapuheenjohtajalle annetaan tukea,
jotta he saavat asianmukaista paikallista hallintoapua omissa toimielimissään.
1.2.        Erityinen
täytäntöönpanorakenne
Erityinen täytäntöönpanorakenne vastaa kaikista
hallinnolliseen täytäntöönpanoon ja ohjelman toteuttamiseen liittyvistä
asioista työohjelman mukaisesti. Se toteuttaa erityisesti arviointimenettelyt,
vertaisarvioinnin sekä valintaprosessin tieteellisen neuvoston vahvistaman
strategian mukaisesti ja huolehtii apurahojen taloudellisesta ja tieteellisestä
hallinnoinnista.
Erityinen täytäntöönpanorakenne tukee
tieteellistä neuvostoa tämän kaikkien edellä mainittujen tehtävien
hoitamisessa, antaa mahdollisuuden tutustua hallussaan oleviin tarvittaviin
asiakirjoihin ja tietoihin sekä pitää tieteellisen neuvoston ajan tasalla
toiminnastaan.
Jotta erityisen täytäntöönpanorakenteen
strategian ja operatiivisten kysymysten välinen tehokas yhteentoimivuus
varmistettaisiin, tieteellisen neuvoston johto ja erityisen täytäntöönpanon
rakenteen johtaja pitävät koordinointikokouksia säännöllisesti.
ERC:n hallinnosta vastaa tähän tehtävään
palkattu henkilöstö, johon voi tarvittaessa kuulua myös virkamiehiä unionin
toimielimistä. Hallinto käsittää ainoastaan sellaisen hallinnollisen työn, joka
on tosiasiallisesti tarpeen tehokkaan hallinnon edellyttämän vakauden ja
jatkuvuuden varmistamiseksi.
1.3.        Komission tehtävät
Täyttääkseen 6, 7 ja 8 artiklassa sille
säädetyt tehtävät, komissio
–
varmistaa tieteellisen neuvoston jatkuvuuden ja
uudistamisen ja antaa tukea pysyvälle valintalautakunnalle tieteellisen
neuvoston uusien jäsenten valitsemiseksi;
–
varmistaa erityisen täytäntöönpanorakenteen
jatkuvuuden sekä tehtävien ja vastuiden siirtämisen sille tieteellisen
neuvoston näkemykset huomioon ottaen;
–
nimittää erityisen täytäntöönpanorakenteen johtajan
ja johtavan henkilöstön tieteellisen neuvoston näkemykset huomioon ottaen,
–
varmistaa työohjelman, täytäntöönpanomenetelmiä
koskevien kantojen ja tarvittavien täytäntöönpanosääntöjen oikea-aikaisen
hyväksynnän siten kuin ehdotusten esittämistä koskevissa ERC:n säännöissä ja
ERC:n avustussopimuksen mallissa määrätään ja tieteellisen neuvoston näkemykset
huomioon ottaen;
–
ilmoittaa säännöllisesti ohjelmakomitealle ERC:n
toimien täytäntöönpanosta.
2.           Tulevat ja kehittyvät teknologiat
Tulevia ja kehittyviä teknologioita (FET)
koskevilla toimilla konkretisoidaan erilaiset toimintalogiikat täysin avoimista
aiheista, yhteisöistä ja rahoituksesta eriasteisesti jäsenneltyihin aiheisiin,
yhteisöihin ja rahoitukseen seuraavien kolmen pilarin ympärille:
2.1.        Avoimet FET-toimet: uusien
ideoiden edistäminen
Kehittymässä olevan visionäärisen tieteen
suuririskisiä hankkeita ja teknologisia tutkimusyhteistyöhankkeita on tuettava,
jotta radikaalisti uusien teknologioiden uusia perustoja voitaisiin tutkia
menestyksekkäällä tavalla. Koska tämä toiminta ei nimenomaisesti ole
paikallista eikä ohjailevaa, se mahdollistaa uusien ideoiden syntymisen milloin
tahansa ja missä tahansa aihealueista ja tutkimusaloista riippumatta.
Tällaisten herkkien ideoiden vaaliminen edellyttää joustavaa, riskiystävällistä
ja suuressa määrin tieteidenvälistä lähestymistapaa, jossa ylitetään
teknologiamaailman rajat. Uusien lupaavien tutkijoiden ja innovoijien, kuten
nuorten tutkijoiden ja huipputeknologian pk-yritysten, houkutteleminen ja
kannustaminen on myös tärkeää tulevaisuuden tiede- ja teollisuusjohtajien
tukemiseksi.
2.2.        Ennakoivat FET-toimet:
kehittyvien aihealueiden ja yhteisöjen vaaliminen
Uusia aloja ja aihealueita on kypsyteltävä
jäsentämällä kehittyviä yhteisöjä ja tukemalla transformatiivisten
tutkimusalojen suunnittelua ja kehittämistä. Tällaisen jäsentelevän mutta
samanaikaisesti tutkivan lähestymistavan suurimmat hyödyt ovat uudet kehittyvät
alat, joita ei vielä voida sisällyttää tutkimuksen kehityssuunnitelmiin, sekä
tutkimusyhteisöjen rakentaminen ja jäsentäminen niiden ympärille. Tällöin
voidaan siirtyä muutamien harvojen tutkijoiden yhteistyöstä monilukuisiin
hankkeisiin, joissa kussakin on omat tutkimusaiheensa ja joiden tuloksia
voidaan vaihtaa keskenään.
2.3.        FET-lippulaivatoimet: suurten
tieteidenvälisten ja teknologisten haasteiden ratkaiseminen
Tätä haastetta koskevat tutkimusaloitteet ovat
tiedepainotteisia, laajamittaisia, monialaisia ja ne rakentuvat yhteisen
visionäärisen tavoitteen ympärille. Niillä pyritään ratkaisemaan suuret
tieteelliset ja teknologiset haasteet yhteistyössä useiden erilaisten
tiedealojen, yhteisöjen ja ohjelmien kanssa. Tieteen kehittyminen muodostaa
vahvan ja laajan perustan tuleville teknologisille innovaatioille ja
taloudelliselle hyödyntämiselle sekä tuottaa uudenlaisia hyötyjä
yhteiskunnalle. Niiden luonteen ja suuruuden vuoksi ne voidaan toteuttaa
ainoastaan monikerroksisilla ja jatkuvilla toimilla (jotka kestävät noin 10 vuotta).

Kolmea FET-pilaria täydentävät monenlaiset verkko-
ja yhteisöpohjaiset toiminnot, joilla luodaan Eurooppaan hedelmällinen ja
elinvoimainen perusta uusien teknologioiden kehittämiseen tähtäävälle
tiedepohjaiselle tutkimukselle. Ne tukevat FET-toimien tulevaa
kehitystä, edistävät uusien teknologioiden vaikutuksesta käytäviä keskusteluja
ja nopeuttavat toimien vaikutusta.
2.4.        Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
FET:n neuvoa-antava komitea antaa sidosryhmien
panoksen tieteelliseen kokonaisstrategiaan mm. työohjelman määrittelyn.
FET-toimet ovat jatkossakin tiedepainotteisia.
Niiden tukena on kevyt ja tehokas täytäntöönpanorakenne. Hallintomenettelyt
ovat yksinkertaisia painopisteen säilyttämiseksi tiedevetoisen teknologisen
innovaation huippuosaamisessa, aloitteellisuuden kannustamiseksi sekä
joustavuuden ja vastuuvelvollisuuden yhdistämiseksi. FET-tutkimuskentän
selvittämisessä (esim. vastuualueanalyysissä) ja sidosryhmäyhteisöjen mukaan
ottamisessa (esim. kuulemisiin) käytetään soveltuvimpia lähestymistapoja. Tavoitteena
on jatkuva kehittyminen ja parempien tapojen löytäminen menettelyjen
yksinkertaistamiseksi ja parantamiseksi, jotta näiden periaatteiden
noudattaminen varmistetaan. Tehokkuudesta ja FET-toimien vaikutuksista tehdään
arvioinnit, jotka täydentävät ohjelmatasolla tehtäviä vastaavia arviointeja.
Koska FET-toimien toimenkuvauksena on
tulevaisuuden teknologioihin tähtäävän tiedepainotteisen tutkimuksen
edistäminen, niillä pyritään saattamaan yhteen tieteen, teknologian ja
innovoinnin toimijat. Näin ollen FET-toimilla olisi oltava aktiivinen ja
katalyyttinen tehtävä uuden ajattelun, uusien käytänteiden ja uuden yhteistyön
edistämisessä.
Avoimissa FET-toimissa ryhmitetään toimet
kokonaan alhaalta ylöspäin edeten uusien lupaavien ideoiden löytämiseksi. Kuhunkin
tällaiseen ideaan liittyvät suuret riskit kompensoidaan tutkimalla niistä
monia. Näille toimille on ominaista tehokkuus ajan ja resurssien suhteen,
ehdottajille aiheutuvat alhaiset vaihtoehtokustannukset ja täysin avoin
suhtautuminen epätavanomaisiin ja tieteidenvälisin ideoihin. Kevyillä, nopeilla
ja jatkuvasti avoimilla ehdotusten esittämistä koskevilla suunnitelmilla
pyritään löytämään suuririskisiä uusia tutkimusideoita. Niihin sisältyy myös
päälinjoja uusille ja erittäin lupaaville innovaatiotoimijoille, kuten nuorille
tutkijoille ja huipputeknologian pk-yrityksille. Niitä täydennetään toimilla,
joilla kannustetaan aktiivisesti luovaa ja epätavanomaista ajattelua.
Ennakoivat FET-toimet: Näillä toimilla avataan
säännöllisesti tarjouskilpailuja erittäin lupaavista suuririskisistä
innovaatioaiheista, joiden rahoitus on sitä luokkaa, että useita hankkeita
voidaan valita. Näitä hankkeita tuetaan yhteisöjen rakennustoimilla, joilla
edistetään yhteistilaisuuksien sekä uusien opetussuunnitelmien ja tutkimuksen
kehityssuunnitelmien kehittämisen kaltaisia toimintoja. Aihealueita valittaessa
otetaan huomioon tulevaisuuden teknologioihin tähtäävän tiedepainotteisen
tutkimuksen huippuosaaminen, mahdollisuudet synnyttää kriittistä massaa sekä
tieteeseen ja teknologiaan kohdistuvat vaikutukset.
Useita laajoja, kohdennettuja aloitteita
(FET-lippulaivatoimet) toteutetaan. Ne perustuvat kumppanuuksiin, joiden avulla
unionista sekä kansallisilta ja yksityisiltä tahoilta saatava tuki voidaan
koota yhteen. Hallinnointi tapahtuu tasapuolisesti, joten ohjelmien omistajilla
on asianmukaiset vaikutusmahdollisuudet, ja täytäntöönpano on suuressa määrin
autonomista ja joustavaa, jolloin toimet voivat noudattaa läheisesti laajalti
kannatettua tutkimuksen kehityssuunnitelmaa. Valinnassa otetaan huomioon
yhteinen tavoite, vaikutus, sidosryhmien osallistuminen ja kattavan tutkimuksen
kehityssuunnitelman mukaiset resurssit sekä sidosryhmiltä ja
kansallisista/alueellisista tutkimusohjelmista saatava tuki.
3.           Marie Curie -toimet
3.1.        Uusien taitojen edistäminen
tutkijoille annettavalla korkeatasoisella peruskoulutuksella
Eurooppa tarvitsee vahvan ja luovan
henkilöresurssiperustan, jossa henkilöt voivat liikkua maasta toisen ja siirtyä
alalta toiselle. Heillä olisi oltava oikea yhdistelmä innovointitaitoja sekä
taidot muuntaa tiedot ja ideat taloudellista ja sosiaalista hyötyä tuottaviksi
tuotteiksi ja palveluiksi.
Tämä saavutetaan erityisesti jäsentämällä ja
lisäämällä huippuosaamista suuressa osassa korkealaatuista peruskoulutusta,
jota annetaan jäsenvaltioissa ja assosioituneissa maissa uransa alussa oleville
tutkijoille ja tohtorintutkintoa tekeville henkilöille. Kun uransa
alkuvaiheessa olevat tutkijat ovat saaneet monenlaisia taitoja, joiden avulla
he pystyvät kohtaamaan nykyiset ja tulevat haasteet, seuraavan sukupolven
tutkijoilla tulee olemaan paremmat uranäkymät sekä julkisella ja yksityisellä
sektorilla. Tämä lisää nuorten mielenkiintoa valita ura tutkimuksen parissa.
Nämä toimet toteutetaan sellaisille kilpailun
perusteella valituille unionin laajuisille tutkimuskoulutusohjelmille
annettavalla tuella, jotka pannaan täytäntöön eurooppalaisten ja Euroopan
ulkopuolisten yliopistojen, tutkimuslaitosten, suuryritysten, pk-yritysten ja
muiden sosioekonomisten toimijoiden välisillä kumppanuuksilla. Yksittäisiä
laitoksia, jotka pystyvät tarjoamaan samanlaisen rikastuttavan ympäristön,
tuetaan myös. Nämä tavoitteet on pantava täytäntöön joustavalla tavalla, jotta
eri tarpeisiin voitaisiin vastata. Yleensä menestyksekkäät kumppanuudet
tapahtuvat joko tutkimuskoulutusverkkoina tai teollisuuden
tohtorinkoulutusohjelmina, kun taas yksittäiset laitokset osallistuvat
tavallisesti innovatiivisiin tohtorinkoulutusohjelmiin. Tässä yhteydessä on
tarkoitus tukea sitä, että uransa alkuvaiheessa olevat kaikenmaalaiset
huippututkijat voivat liittyä näihin erinomaisiin ohjelmiin.
Näissä koulutusohjelmissa käsitellään
tutkimuksen ydinvalmiuksien kehittämistä ja laajentamista. Niissä opetetaan
tutkijoita ajattelemaan luovalla tavalla, tehdään heistä yrittäjähenkisiä ja
annetaan heille innovaatiotaidot, joita tarvitaan tulevaisuuden
työmarkkinoilla. Ohjelmiin sisältyy myös siirrettäviä valmiuksia koskevaa
koulutusta. Tällaisia valmiuksia ovat esim. tiimityöskentely, riskien
ottaminen, projektihallinto, standardointi, yrittäjyys, etiikka, teollis- ja
tekijänoikeudet, kommunikointi ja yhteiskunnan väliset suhteet, jotka ovat
välttämättömiä innovoinnin synnyttämisessä, kehittämisessä, kaupallistamisessa
ja levittämisessä.
3.2.        Huippuosaamisen vaaliminen
rajat ylittävällä ja sektorien välisellä liikkuvuudella
Euroopan on oltava houkutteleva kohde
parhaille eurooppalaisille ja Euroopan ulkopuolisille tutkijoille. Tämä voidaan
saavuttaa erityisesti tukemalla julkisen ja yksityisen sektorin kokeneille tutkijoille
tarjottavia houkuttelevia uramahdollisuuksia ja kannustamalla heitä liikkumaan
maiden, sektorien ja tieteenalojen välillä kehittääkseen luovaa ja
innovatiivista potentiaaliaan.
Parhaille ja lupaavimmille kokeneille
tutkijoille myönnetään rahoitusta heidän kansalaisuudestaan riippumatta, kunhan
he haluavat kehittää taitojaan valtioiden välisessä tai kansainvälisessä
tutkijanvaihdossa. Heille voidaan antaa tukea heidän uransa kaikissa vaiheissa,
jopa siinä vaiheessa, kun he ovat juuri suorittaneet tohtorintutkinnon tai
saaneet vastaavan kokemuksen. Tuki myönnetään edellyttäen, että he muuttavat
toiseen maahan laajentaakseen ja syventääkseen osaamistaan valitsemassaan
yliopistossa, tutkimuslaitoksessa, suuryrityksessä, pk-yrityksessä tai muussa
sosioekonomisessa toimijassa henkilökohtaisia tarpeitaan ja kiinnostuksen
kohteitaan vastaavissa tutkimus- ja innovaatiohankkeissa. Heitä kannustetaan
myös siirtymään väliaikaisesti julkiselta sektorilta yksityiselle sektorille ja
päinvastoin. Myös osa-aikaisuusmahdollisuutta tuetaan, jolloin työ tehtäisiin
osittain julkisella ja osittain yksityisellä sektorilla. Tämä lisäisi sektorien
välistä tietämyksenvaihtoa ja kannustaisi perustamaan uusyrityksiä. Tällaisten
räätälöityjen tutkimusmahdollisuuksien ansiosta lupaavista tutkijoista voi
tulla täysin riippumattomia, ja heidän on helpompi siirtyä sektorilta toiselle.
Jotta tutkijoiden potentiaali saataisiin
hyödynnettyä kokonaisuudessaan, tuetaan mahdollisuutta aloittaa tutkijanura
uudelleen tauon jälkeen.
3.3.        Innovoinnin edistäminen
tietämyksen vuorovaikutuksella
Yhteiskunnallisista haasteista on tulossa
entistä maailmanlaajuisempia, joten niiden ratkaiseminen edellyttää rajat
ylittävää ja sektorien välistä yhteistyötä. Näin ollen tietämyksen ja ideoiden
vaihto tutkimusvaiheesta markkinointivaiheeseen on erittäin tärkeää, ja se
voidaan suorittaa vain ihmisten välisellä vuorovaikutuksella. Tämän tueksi
edistetään erittäin ammattitaitoisen tutkimus- ja innovaatiohenkilöstön
joustavaa vaihtoa sektorien välillä sekä eri maiden ja tieteenalojen välillä.
Eurooppalaisella rahoituksella tuetaan
lyhytaikaista tutkimus- ja innovaatiohenkilöstön vaihtoa eurooppalaisten
yliopistojen, tutkimuslaitosten, suuryritysten, pk-yritysten ja muiden
sosioekonomisten toimijoiden välisissä kumppanuuksissa sekä Euroopan ja
kolmansien maiden välillä kansainvälisen yhteistyön lujittamiseksi. Tutkimus-
ja innovointihenkilöstö, myös hallinto- ja tekninen henkilöstö, voi hakeutua
tähän vaihtoon riippumatta siitä, ovatko he uransa alkuvaiheessa (perustutkinnon
suorittaneet) vai johtotehtävissä.
3.4.        Rakenteellisen vaikutuksen
lisääminen toimien yhteisrahoituksella
Alueellisten, kansallisten ja kansainvälisten
ohjelmien kehittäminen Marie Curie -toimien huippuosaamisen edistämiseksi ja
niiden parhaiden käytänteiden levittämiseksi tutkijakoulutusta, urakehitystä ja
henkilöstövaihtoa koskevista Euroopan laajuisista liikkuvuusmahdollisuuksista
lisää Marie Curie -toimien lukumäärällistä ja rakenteellista vaikutusta. Tämä
lisää myös osaamiskeskusten houkuttavuutta kaikkialla Euroopassa.
Tämä on mahdollista yhteisrahoittamalla uusia
tai nykyisiä alueellisia, kansallisia, yksityisiä ja kansainvälisiä ohjelmia,
joilla käynnistetään ja tarjotaan kansainvälistä, sektorien välistä ja
tieteenalojen välistä tutkijakoulutusta sekä rajat ylittävää ja sektorien
välistä tutkija- ja innovaatiohenkilöstön vaihtoa heidän kaikissa
uravaiheissaan.
Tämän ansiosta voidaan käyttää hyväksi unionin
toimien sekä alueellisen ja kansallisen tason toimien välistä synergiaa
tavoitteiden, arviointimenetelmien ja tutkijoiden työolosuhteiden hajanaisuuden
estämisessä.
3.5.        Erityistuki ja poliittiset
toimet
Edistymisen seuraaminen on ehdottoman tärkeää
haasteiden ratkaisemiseksi tehokkaalla tavalla. Ohjelmalla tuetaan
indikaattoreiden kehittämistä sekä tutkijoiden liikkuvuutta, taitoja ja uraa
koskevien tietojen analysointia. Tarkoituksena on löytää Marie Curie -toimissa
olevat aukot ja lisätä näiden toimien vaikutusta. Nämä toimet pannaan
täytäntöön siten, että synergia ja läheinen koordinaatio saavutetaan tavoitteen
”Osallistava, innovatiivinen ja turvallinen yhteiskunta” mukaisesti
toteutettujen tutkijoita, heidän työnantajiaan ja rahoittajia koskevien
poliittisten tukitoimien kanssa. Erityistoimia rahoitetaan sellaisten
aloitteiden tukemiseksi, joilla lisätään tietoisuutta tutkimusuran tärkeydestä,
ja Marie Curie -toimilla tuetusta työstä saatavien tutkimus- ja
innovaatiotulosten levittämiseksi.
Marie Curie -toimien vaikutusten lisäämiseksi
(nykyisten ja entisten) Marie Curie -tutkijoiden välistä verkottumista
helpotetaan entisten opiskelijoiden tarjoamia palveluja koskevilla
strategioilla. Tämä voi tapahtua esim. tukemalla kontaktifoorumeja ja
tutkijavaihtoa, yhteistyö- ja uramahdollisuuksia, yhteistilaisuuksien
järjestämistä ja tutkijoiden osallistumista ulkopuolisiin tahoihin kohdistuvin
toimiin Marie Curie -toimien ja Euroopan tutkimusalueen suurlähettiläinä.
3.6.        Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Marie Curie -toimet ovat avoimia koulutus- ja
urakehitystoimille kaikilla perustamissopimuksen mukaisilla tutkimus- ja
innovaatioaloilla perustutkimuksesta alkaen tuotteiden saattamiseen
markkinoille ja innovointipalveluihin saakka. Hakijat valitsevat vapaasti
tutkimus- ja innovaatioalat sekä sektorit.
Jotta maailmanlaajuisesta tietämyspohjasta
saataisiin täysi hyöty, kaikkien maiden, myös kolmansien maiden, tutkimus- ja
innovointihenkilöstö, yliopistot, tutkimuslaitokset, suuryritykset,
pk-yritykset ja muuta sosioekonomiset toimijat voivat osallistua Marie Curie ‑toimiin
asetuksessa (EU) XX/2012 (osallistumissäännöt) määritellyin ehdoin.
Kaikissa edellä kuvatuissa toimissa
kiinnitetään huomiota yritysten, erityisesti pk-yritysten, ja muiden
sosioekonomisten toimijoiden vahvaan osallistumiseen, jotta Marie Curie -toimet
saataisiin pantua täytäntöön menestyksekkäällä tavalla ja niillä olisi suuri
vaikutus. Kaikilla Marie Curie -toimilla edistetään korkeakoulujen,
tutkimuslaitosten ja yksityisen sektorin välistä pitkäaikaista yhteistyötä
teollis- ja tekijänoikeuksien suojaaminen huomioon ottaen.
Tarvittaessa ohjelmassa on edelleen
mahdollista keskittyä erityisiin yhteiskunnallisiin haasteisiin,
tutkimustyyppiin, innovaatiolaitoksiin tai maantieteelliseen sijaintiin
liittyviin tiettyihin toimiin, jotta taitojen, tutkijakoulutuksen,
urakehityksen ja tietämyksen jakamisen osalta tapahtuvaan kehitykseen voidaan
vastata Euroopassa.
Jotta toimet olisivat avoimet kaikille
lahjakkuuksille, yleisiä toimenpiteitä toteutetaan avustusten saamisessa
tapahtuvien vääristymien estämiseksi. Tämä voi tapahtua esim. kannustamalla
yhtäläisiä mahdollisuuksia kaikissa Marie Curie -toimissa ja ottamalla
sukupuolten osallistumisen viitearvoksi. Lisäksi Marie Curie -toimilla tuetaan
tutkijoiden vakaampaa urakehitystä ja varmistetaan, että tutkijat voivat
yhdistää tasapainoisesti työn ja vapaa-ajan perhetilanteensa huomioon ottaen,
sekä helpotetaan tutkimusuralle palaamista tauon jälkeen. Kaikkien rahoitusta
saavien osallistujien on hyväksyttävä Eurooppalaisten tutkijoiden peruskirjan
ja tutkijoiden työhönoton säännöstön avointa työhönottoa ja houkuttelevia
työolosuhteita edistävät periaatteet ja sovellettava niitä.
Marie Curie -toimien edunsaajien on
suunniteltava sopivat suureen yleisöön kohdistuvat toimet, jotta tietojen
levittämistä ja kansalaisten osallistumista saataisiin edistettyä. Suunnitelmaa
arvioidaan evaluointiprosessin ja hankkeen jatkotoimien aikana.
4.           Tutkimusinfrastruktuurit
Toimien tarkoituksena on kehittää Euroopan
tutkimusinfrastruktuureja vuotta 2020 ja sen jälkeistä aikaa varten, elvyttää
niiden innovaatiopotentiaalia ja inhimillistä pääomaa sekä lujittaa
eurooppalaisia toimintatapoja. Toimet koordinoidaan koheesiorahastosta
rahoitettavien toimen kanssa, jotta tutkimusinfrastruktuurien kehittämisessä
varmistetaan synergiat ja johdonmukainen lähentymistapa.
4.1.        Euroopan
tutkimusinfrastruktuurien kehittäminen vuotta 2020 ja sen jälkeistä aikaa
varten
4.1.1.     Uusien maailmanluokan
tutkimusinfrastruktuurien kehittäminen[18]
Tavoitteena on varmistaa Euroopan
tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumin (ESFRI) yksilöimien
tutkimusinfrastruktuurien ja muiden maailmanluokan tutkimusinfrastruktuurien
täytäntöönpano, pitkäaikainen kestävyys ja tehokas toiminta, mikä auttaa
Eurooppaa vastaamaan tiedettä, teollisuutta ja yhteiskuntaa koskeviin suuriin
haasteisiin. Tarkoituksena on keskittyä erityisesti niihin infrastruktuureihin,
joiden hallintoa ollaan perustamassa tai joiden hallinto on jo perustettu,
esim. tutkimusinfrastruktuuria koskevan eurooppalaisen konsortion (ERIC) tai
muun vastaavan eurooppalaisen tai kansainvälisen rakenteen perusteella.
Unionin rahoitusta myönnetään soveltuvin osin
(a)
tulevien infrastruktuurien valmisteluvaiheeseen
(esim. yksityiskohtaiset rakennussuunnitelmat, oikeudelliset järjestelyt,
monivuotinen suunnittelu);
(b)
täytäntöönpanovaiheeseen (esim. yhdessä teollisuuden ja käyttäjien kanssa toteutettavat t&k
ja tekniset suunnittelutyöt ja Euroopan tutkimusalueen tasapainoisempaan
kehittämiseen tähtäävien alueellisten kumppanirakenteiden kehittäminen); ja/tai

(c)
toimintavaiheeseen
(esim. infrastruktuuriin pääsy, tietojen käsittely, ulottuvuus, koulutus ja
kansainväliset yhteistyötoimet).
Tällä toiminnalla tuetaan myös uutta
tutkimusinfrastruktuuria koskevia valmistelevia selvityksiä alhaalta
ylös etenevällä lähestymistavalla.
4.1.2.     Yleiseurooppalaista etua
palvelevien nykyisten kansallisten tutkimusinfrastruktuurien integrointi ja
avaaminen
Tavoitteena on avata merkittävät kansalliset
tutkimusinfrastruktuurit kaikille eurooppalaisille korkeakoulujen ja
teollisuuden tutkijoille ja varmistaa niiden optimaalinen käyttö ja yhteinen
kehittäminen.
Unioni tukee verkkoja, joilla yhdistetään ja
integroidaan Euroopan laajuisesti keskeiset kansalliset
tutkimusinfrastruktuurit. Rahoituksella tuetaan erityisesti valtioiden välistä
ja virtuaalista tutkijoiden pääsyä infrastruktuureihin sekä infrastruktuureissa
tarjottavien palvelujen yhdenmukaistamista ja parantamista. Tällaista tukea
olisi annettava noin sadalle infrastruktuuriverkolle kaikilla tieteen ja
teknologian aloilla. Jopa 20 000 tutkijaa hyötyisi vuosittain pääsystä näihin
rakenteisiin.
4.1.3.     Tieto- ja
viestintäteknologiapohjaisten sähköisten infrastruktuurien kehittäminen,
käyttöönotto ja toiminta[19]
Tavoitteena on saada vuoteen 2020 mennessä
aikaan yksi avoin eurooppalainen tila verkossa toteutettavalle tutkimukselle,
jotta tutkijoilla olisi käytössään luotettavat, ajasta ja paikasta
riippumattomat huipputason verkostoitumis- ja tietojenkäsittelypalvelut sekä
saumaton ja avoin pääsy eScience-ympäristöön ja maailmanlaajuisiin
tietoresursseihin.
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tukea
annetaan maailmanlaajuisille tutkimus- ja koulutusverkoille, joissa tarjotaan
pitkälle kehittyneitä, standardoituja ja laajennuskelpoisia alojen välisiä
palveluja tilauksesta; verkko- ja pilvi-infrastruktuurille, joiden laskenta- ja
tietojenkäsittelykapasiteetti on käytännössä rajaton; kohti eksa-luokan
laskentaa etenevälle suurteholaskentajärjestelmien ekosysteemille; ohjelmisto-
ja palveluinfrastruktuurille esim. simulointia ja visualisointia varten;
reaaliaikaisille yhteistyövälineille sekä yhteentoimivalle, avoimelle ja
luotettavalle tieteellisten tietojen infrastruktuurille.
4.2.        Tutkimusinfrastruktuurien
innovaatiopotentiaalin ja inhimillisen pääoman kasvattaminen
4.2.1.     Tutkimusinfrastruktuurien
innovaatiopotentiaalin hyväksikäyttö
Tavoitteena on edistää innovointia sekä itse
infrastruktuureissa että niiden toimittajien ja käyttäjien keskuudessa.
Tätä varten annetaan tukea
(a)
tuotannonalan kanssa solmittaville
t&k-kumppanuuksille, joiden tarkoituksena on kehittää unionin kapasiteettia
ja teollista toimitusta tieteellisen laitteiston tai tieto- ja
viestintäteknologian kaltaisilla huipputeknologian aloilla;
(b)
tutkimusinfrastruktuurin toimijoiden suorittamille
esikaupallisille hankinnoille, joiden tarkoituksena on kannustaa innovointia ja
toimia teknologioiden varhaisina käyttöönottajina;
(c)
kannustamaan tuotannonalaa käyttämään
tutkimusinfrastruktuuria esim. kokeellisina testauslaitoksina tai
osaamiskeskuksina; ja
(d)
edistämään tutkimusinfrastruktuurien yhdistämistä
paikallisiin, alueellisiin ja maailmanlaajuisiin innovaatioekosysteemeihin.
Unionin toimilla edistetään myös
tutkimusinfrastruktuurien käyttöä erityisesti sähköisissä infrastruktuureissa,
julkisissa palveluissa, sosiaalisessa innovoinnissa, kulttuurissa ja
opetuksessa.
4.2.2.     Tutkimusinfrastruktuurien
inhimillisen pääoman kasvattaminen
Tutkimusinfrastruktuurien monimutkaisuus ja
niiden potentiaalin täysimääräinen hyödyntäminen edellyttävät, että niiden
haltijoilla, teknisillä suunnittelijoilla, teknisellä henkilöstöllä ja
käyttäjillä on asianmukaiset taidot.
Unionin rahoituksella tuetaan
yleiseurooppalaista etua palvelevia tutkimusinfrastruktuureja hallinnoivan ja
operoivan henkilöstön koulutusta, henkilöstön ja parhaiden käytänteiden vaihtoa
laitosten välillä sekä tärkeimpien alojen henkilöresursseja, kuten erityisiä
uusia opetusohjelmia.
4.3.        Euroopan
tutkimusinfrastruktuuripolitiikan ja kansainvälisen yhteistyön lujittaminen
4.3.1.     Euroopan
tutkimusinfrastruktuuripolitiikan lujittaminen
Tavoitteena on hyödyntää kansallisten ja
unionin aloitteiden välistä synergiaa solmimalla kumppanuuksia asiaankuuluvien
poliittisten päättäjien ja rahoituslaitosten (esim. ESFRI,
verkkoinfrastruktuureja pohtiva työryhmä e-IRG, EIROforum-järjestöt,
kansalliset julkisviranomaiset) välillä muita unionin politiikkoja (esim.
alue-, koheesio, teollisuus-, terveys-, työllisyys- ja
kehitysyhteistyöpolitiikka) täytäntöön panevien tutkimusinfrastruktuurien ja
-toimien välisen täydentävyyden ja yhteistoiminnan kehittämiseksi sekä unionin
eri rahoituslähteiden välisen koordinoinnin varmistamiseksi. Unionin toimilla
tuetaan myös unionin tasolla tapahtuvaa tutkimusinfrastruktuurien tutkimusta,
seurantaa ja arviointia sekä asiaankuuluvia poliittisia tutkimuksia ja
viestintätehtäviä.
4.3.2.     Kansainvälisen strategisen
yhteistyön helpottaminen
Tavoitteena on helpottaa maailmanlaajuisen
tutkimusinfrastruktuurin kehittämistä. Kyseessä ovat tutkimusinfrastruktuurit,
jotka edellyttävät rahoitusta ja sopimuksia globaalilla tasolla. Tarkoituksena
on helpottaa Euroopan ja Euroopan ulkopuolisten tutkimusinfrastruktuurien
välistä yhteistyötä varmistamalla niiden maailmanlaajuinen yhteentoimivuus ja
ulottuvuus sekä tehdä kansainväliset sopimukset infrastruktuurien
vastavuoroisesta käytöstä, avoimuudesta tai yhteisrahoituksesta. Tältä osin on
kiinnitettävä asianmukaista huomiota maailman tutkimuslaitosten ylemmistä
virkamiehistä muodostuvan Carnegie-ryhmän suosituksiin. Huomiota kiinnitetään
myös sen varmistamiseen, että unioni osallistuu asianmukaisella tavalla koordinointiin
YK:n ja OECD:n kaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa.
4.4.        Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Täytäntöönpanon aikana kuullaan riippumattomia
asiantuntijaryhmiä sekä ESFRIn ja e-IRG:n kaltaisia sidosryhmiä ja
neuvoa-antavia elimiä.
Täytäntöönpanossa noudatetaan kolmivaiheista
lähestymistapaa: alhaalta ylös etenevä lähestymistapa, jossa hankkeiden tarkka
sisältö ja kumppanuus eivät ole tiedossa; kohdennettu lähestymistapa, jossa
asianomaiset tutkimusinfrastruktuurit ja/tai yhteisöt on määritelty tarkasti;
nimetyt edunsaajat esim. silloin, kun infrastruktuurin ylläpitäjät (tai niiden
konsortio) osallistuvat toimintakustannuksiin.
Kahden viimeksi mainitun toimen tavoitteet
pyritään saavuttamaan niiden omilla erityistoimilla ja soveltuvin osin ensimmäistä
toimenpidettä koskevilla toimilla.
II osa
Teollisuuden johtoasema
1.           1. Johtoasema mahdollistavissa ja
teollisuusteknologioissa
Yleistä
Se, että Euroopan teollisuus pystyy
onnistuneesti omaksumaan ja ottamaan käyttöön mahdollistavia teknologioita, on
yksi keskeinen tekijä Euroopan tuottavuuden ja innovointikapasiteetin
vahvistamisessa sekä sen varmistamisessa, että Euroopalla on kehittynyt,
kestävä ja kilpailukykyinen talous, maailman johtoasema korkean teknologian
sovellusten alalla ja valmiudet kehittää tehokkaita ratkaisuja
yhteiskunnallisiin haasteisiin. Rahoitukseen
kuuluu olennaisena osana se, että innovointitoimet yhdistetään t&k-toimiin.
Yhdennetty
lähestymistapa keskeisiin mahdollistaviin teknologioihin
Keskeinen osa
erityistavoitetta ”Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa”
ovat keskeiset mahdollistavat teknologiat (Key Enabling Technologies, KETs),
joihin lukeutuvat mikro- ja nanoelektroniikka, fotoniikka, nanoteknologia,
bioteknologia, kehittyneet materiaalit ja kehittyneet valmistusjärjestelmät[20]. Useissa
innovatiivisissa tuotteissa on käytetty hyödyksi useita näitä teknologioita
yhtä aikaa yksittäisinä tai integroituina osina. Vaikka
innovointi on osa kaikkea teknologiaa, useiden mahdollistavien teknologioiden
yhdistämisestä saatava hyöty saattaa johtaa myös suuriin harppauksiin
teknologian kehityksessä. Monialaisia
keskeisiä mahdollistavia teknologioita hyödyntämällä parannetaan tuotteiden
kilpailukykyä ja vaikutusta. Näiden
teknologioiden runsasta yhteisvaikutusta on sen vuoksi syytä käyttää hyväksi. Tukea annetaan laajamittaisemmille pilotti- ja
demonstrointihankkeille.
Niihin
kuuluvat monialaiset toimet, joissa yhdistetään ja integroidaan erilaisia
yksittäisiä teknologioita. Tämän tuloksena saavutetaan teollisessa ympäristössä
tapahtuva teknologinen kelpuutus täydelliselle ja pätevälle järjestelmälle,
joka on valmis markkinoitavaksi. Yksityisen sektorin olisi ehdottomasti
osallistuttava näihin toimiin. Täytäntöönpano suoritetaan tämän vuoksi julkisen
ja yksityisen sektorin kumppanuuden kautta. Tältä osin ja erityisen
hallintorakenteen kautta monialaisia keskeisiä mahdollistavia teknologioita
koskeville toimille kehitetään yhteinen työohjelma. Markkinoiden tarpeet ja
yhteiskunnallisten haasteiden asettamat vaatimukset huomioon ottaen sillä
pyritään saavuttamaan keskeisten mahdollistavien teknologioiden yleiset
rakenneosat eri sovellusaloille, mukaan lukien yhteiskunnalliset haasteet.
Erityiset täytäntöönpanonäkökohdat
Innovaatiotoimiin lukeutuu yksittäisten
teknologioiden yhdentäminen, valmiuksien
demonstrointi innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen tuottamiseksi ja
tarjoamiseksi, käyttäjiä ja asiakkaita
koskevat pilottihankkeet toteutettavuuden ja lisäarvon todistamiseksi sekä laajamittaiset demonstroinnit, jotta tutkimustulosten
saattaminen markkinoille helpottuu.
Useat erilaiset yksittäiset teknologiat
integroidaan, minkä tuloksena saavutetaan teollisessa ympäristössä tapahtuva
teknologinen kelpuutus täydelliselle ja pätevälle järjestelmälle, joka on
valmis markkinoitavaksi. Yksityisen sektorin
olisi ehdottomasti osallistuttava näihin toimiin erityisesti julkisen ja
yksityisen sektorin kumppanuuden kautta.
Kysyntäpuolen toimet täydentävät tutkimus- ja
innovaatioaloitteiden teknologialle antamaa työntövoimaa. Näihin kuuluvat innovoinnin julkisen hankinnan
paras mahdollinen käyttö, asianmukaisten
teknisten standardien kehittäminen, yksityinen
kysyntä sekä käyttäjien kannustaminen perustamaan innovaatioystävällisempiä
markkinoita.
Erityisesti nano- ja bioteknologiassa sidosryhmien
ja suuren yleisön osallistumisella pyritään lisäämään tietoisuutta hyödyistä ja
riskeistä. Turvallisuusarviointia ja näiden
teknologioiden käyttöönottoon liittyvien riskien hallinnointia tarkastellaan
järjestelmällisesti.
Näillä toimilla täydennetään keskeisiä
mahdollistavia teknologioita koskevalle tutkimukselle ja innovoinnille
annettavaa tukea, jota kansalliset tai alueelliset viranomaiset voivat antaa
koheesiorahastoista älykkään erikoistumisen strategioiden puitteissa.
Strategista kansainvälistä yhteistyötä
koskevia aloitteita käynnistetään johtavien kumppanimaiden kanssa aloilla,
joilla on keskinäistä etua ja hyötyä. Seuraavassa esitetään joitakin
esimerkkejä aloista, jotka ovat kiinnostavia mahdollistavien ja
teollisuusteknologioiden kannalta:
–
maailmanlaajuisten standardien kehittäminen;
–
pullonkaulojen poistaminen teollisesta
hyödyntämisestä ja kaupan edellytyksistä;
–
nano- ja bioteknologiapohjaisten tuotteiden
turvallisuus;
–
sellaisten materiaalien ja menetelmien
kehittäminen, joilla vähennetään energian ja resurssien kulutusta;
–
yhteistyössä toteutettavat teollisuusvetoiset
aloitteet valmistajayhteisöissä; ja
–
järjestelmien yhteentoimivuus
1.1.        Tieto- ja viestintäteknologia
Useat toimet koskevat tieto- ja
viestintäteknologian teolliseen ja teknologiseen johtoasemaan liittyviä
haasteita, ja ne kattavat tieto- ja viestintäteknologian yleiset tutkimus-
ja innovaatiolinjaukset, mukaan lukien erityisesti seuraavat:
1.1.1.     Komponenttien ja järjestelmien
uusi sukupolvi: kehittyneiden ja älykkäiden sulautettujen komponenttien ja
järjestelmien tekninen suunnittelu
Tavoitteena on säilyttää Euroopan johtoasema
ja lisätä sitä edelleen teknologioissa, jotka liittyvät älykkäisiin
sulautettuihin komponentteihin ja järjestelmiin. Niihin kuuluvat myös
mikro-nano-bio-järjestelmät, orgaaninen elektroniikka, laajan pinta-alan
integrointi, esineiden internetiin[21]
liittyvät teknologiat, mukaan lukien kehittyneiden palvelujen tarjoamista
tukevat alustat, älykkäät integroidut järjestelmät, järjestelmien järjestelmät
ja monimutkainen järjestelmäsuunnittelu.
1.1.2.     Seuraavan sukupolven
tietotekniikka: kehittyneet tietojenkäsittelyjärjestelmät ja -teknologiat
Tavoitteena on edistää eurooppalaisia
resursseja prosessori- ja järjestelmäarkkitehtuurissa, yhteenliitettävyys- ja
tiedon lokalisointiteknologioissa, pilvipalveluissa, rinnakkaisessa
tietojenkäsittelyssä ja simulointiohjelmistoissa kaikille markkinoiden
tietojenkäsittelysegmenteille.
1.1.3.     Tulevaisuuden internet:
infrastruktuurit, teknologiat ja palvelut
Tavoitteena on parantaa Euroopan teollisuuden
kilpailukykyä kehittämällä, hallinnoimalla ja muokkaamalla seuraavan sukupolven
internetiä, joka asteittain korvaa nykyisen internetin, kiinteät ja
matkaviestinverkot ja palveluinfrastruktuurit ja mahdollistaa triljoonien laitteiden
yhteenliittämisen (esineiden internet) lukuisissa operaattoreissa ja lukuisilla
aloilla. Tämä tulee muuttamaan tapaa, jolla kommunikoimme, haemme tietoja ja
käytämme tietoja. Tähän kuuluvat verkkoja, ohjelmistoja, palveluja,
tietoverkkoturvallisuutta, yksityisyyttä, luottamusta, langatonta[22]
viestintää, kaikkia optisia verkkoja, immersiivistä interaktiivista multimediaa
ja verkkoon liitettyjä tulevaisuuden yrityksiä koskeva tutkimus ja innovointi.
1.1.4.     Sisältöteknologiat ja
tiedonhallinta: digitaalisia sisältöjä ja luovuutta palveleva tieto- ja
viestintäteknologia
Tavoitteena on tarjota ammattilaisille ja
kansalaisille uusia välineitä kaikenlaisen digitaalisen sisällön luomiseen,
käyttöön ja säilyttämiseen millä kielellä tahansa ja valtavien tietomäärien,
myös yhdistettyjen tietojen, mallintamiseen, analysoimiseen ja
visualisoimiseen. Näihin kuuluvat kieliä, opetusta, interaktiivisuutta,
digitaalista säilytystä, sisältöön pääsyä ja analytiikkaa koskevat uudet
teknologiat sekä tiedonlouhintaan perustuvia älykkäitä
tiedonhallintajärjestelmiä, koneoppimista, tilastoanalyyseja ja visuaalista
tietojenkäsittelyä koskevat teknologiat.
1.1.5.     Kehittyneet rajapinnat ja
robotit: robotiikka ja älytilat
Tavoitteena on vahvistaa Euroopan tieteellistä
ja teollista johtoasemaa teollis- ja palvelurobotiikassa, kognitiivisissa
järjestelmissä, kehittyneissä rajapinnoissa ja älytiloissa sekä tuntevien
koneiden alalla. Tavoite pohjautuu siihen, että tietojenkäsittely ja
verkottuminen ovat lisääntyneet ja valmiudet rakentaa oppivia, mukautuvia ja
reagoivia järjestelmiä ovat edistyneet.
1.1.6.     Mikro- ja nanoelektroniikka ja
fotoniikka
Tavoitteena on käyttää hyödyksi Euroopan
huippuosaamista tällä keskeisellä mahdollistavan teknologian alalla ja tukea
asianomaisen tuotannonalan kilpailukykyä ja markkinajohtajuutta. Toimiin
kuuluvat myös suunnittelua koskeva tutkimus ja innovointi, kehittyneet
prosessit, valmistusta koskevat pilottituotantolinjat, asiaankuuluvat
tuotantoteknologiat ja demonstrointitoimet teknologian kehityksen ja
innovatiivisten liiketoimintamallien kelpuuttamiseksi.
Näiden kuuden keskeisen toimen odotetaan
kattavan kaikenlaiset tarpeet. Näihin sisältyvät teollisuuden johtoasema
sellaisten yleisten tieto- ja viestintätekniikkapohjaisten ratkaisujen,
tuotteiden ja palvelujen alalla, joita tarvitaan suuriin yhteiskunnallisiin
haasteisiin vastaamiseksi, sekä sovelluslähtöiset tieto- ja
viestintäteknologian tutkimus- ja innovointilinjaukset, joita tuetaan
asiaankuuluvan yhteiskunnallisen haasteen yhteydessä.
Kuhunkin näihin kuuteen keskeiseen toimeen
sisältyy myös tieto- ja viestintäteknologiapohjaisia
tutkimusinfrastruktuureja, kuten elävät laboratoriot suuren mittakaavan
kokeita varten, sekä infrastruktuureja, jotka liittyvät keskeisiin
mahdollistaviin teknologioihin ja niiden integrointiin kehittyneisiin
tuotteisiin ja innovatiivisiin älykkäisiin järjestelmiin, mukaan lukien laitteet,
työvälineet, tukipalvelut, puhdastilat ja mahdollisuus käyttää valimoita
prototyyppien valmistusta varten.
1.2.        Nanoteknologia
1.2.1.     Seuraavan sukupolven
nanomateriaalien, nanolaitteiden ja nanojärjestelmien kehittäminen
Eri tieteenalojen yhtymäkohdissa tapahtuvalla
tietojen kehittämisellä ja integroinnilla pyritään luomaan uusia tuotteita,
jotka tarjoaisivat kestäviä ratkaisuja monilla aloilla.
1.2.2.     Nanoteknologian turvallisen
kehittämisen ja soveltamisen varmistaminen
Ennakoivan ja tiedepohjaisen
nanoteknologioiden hallinnoinnin mahdollistamiseksi tieteellistä tietämystä
nanoteknologian mahdollisesta vaikutuksesta terveyteen tai ympäristöön
edistetään. Lisäksi tarjotaan validoituja tieteellisiä välineitä ja alustoja
vaarojen, altistumisen ja riskien arvioimiseksi ja hallinnoimiseksi koko
nanomateriaalien ja -järjestelmien elinkaaren ajaksi.
1.2.3.     Nanoteknologian yhteiskunnallisen
ulottuvuuden kehittäminen
Nanoteknologian käyttöönoton inhimilliset ja
fyysiset infrastruktuuritarpeet tyydytetään ja huomiota kiinnitetään
yhteiskuntaa hyödyttävään nanoteknologian hallinnointiin.
1.2.4.     Nanomateriaalien,
-komponenttien ja -järjestelmien tehokas synteesi ja valmistus
Painopisteenä ovat uudet joustavat,
laajennuskelpoiset ja toistettavat yksikkötoiminnot, uusien ja olemassa olevien
prosessien älykäs integrointi sekä prosessien laajentaminen siten, että
saavutetaan tuotteiden massatuotanto ja monikäyttöiset laitokset, joilla
varmistetaan tietämyksen tehokas muuntaminen teollisiksi innovaatioiksi.
1.2.5.     Kapasiteettia lisäävien
tekniikoiden, mittausmenetelmien ja laitteiden kehittäminen
Painopisteenä ovat perustan luovat
teknologiat, jotka tukevat monimutkaisten nanomateriaalien ja -järjestelmien
kehittämistä ja saattamista markkinoille. Tällaisia ovat mm. ainetta
nanotasolla kuvaavat ja manipuloivat teknologiat, mallintaminen,
laskentasuunnittelu ja edistyneet tekniset järjestelmät atomitasolla.
1.3.        Kehittyneet materiaalit
1.3.1      Monialainen ja mahdollistava
materiaaliteknologia
Toiminnallisten materiaalien,
monitoimimateriaalien, kuten itsestään korjautuvien ja bioyhteensopivien
materiaalien, ja rakennemateriaalien tutkiminen kaikkien teollisuudenalojen
innovointia varten erityisesti arvokkailla markkinoilla.
1.3.2.     Materiaalien kehittäminen ja
muuntaminen
Tutkimus ja kehittäminen, joilla varmistetaan
tehokas ja kestävä tuotantomittakaavan laajentaminen tulevien tuotteiden
teollisen valmistuksen mahdollistamiseksi esim. metalli- tai kemikaalialalla.
1.3.3.     Materiaalien komponenttien
hallinta
Uusien ja innovatiivisten tekniikoiden ja
järjestelmien, yhdistämisen, liittämisen, erottamisen kokoonpanon,
itsekokoonpanon, osiin purkamisen, hajoamisen ja hajottamisen tutkiminen ja
kehittäminen.
1.3.4.     Kestävän teollisuuden
materiaalit
Energian käyttöä vähentävien ja vähähiilistä
tuotantoa helpottavien uusien tuotteiden ja sovellusten kehittäminen ja
kuluttajakäyttäytymisen muuttaminen sekä prosessien tehostaminen, kierrätys,
puhdistustyöt ja jätteistä ja uusiovalmistuksessa saadut suuren lisäarvon
materiaalit.
1.3.5.     Luovan teollisuuden
materiaalit
Toisiaan lähentyvien teknologioiden
suunnittelu ja kehittäminen uusien liiketoimintamahdollisuuksien luomiseksi,
mukaan lukien sellaisten eurooppalaisten materiaalien säilyttäminen, joilla on
historiallista tai kulttuurista arvoa.
1.3.6.     Metrologia, karakterisointi,
standardointi ja laadunvalvonta
Erilaisten tekniikoiden, kuten
karakterisoinnin, ainetta rikkomattoman arvioinnin ja suorituskyvyn ennakoivan
mallintamisen edistäminen materiaalitieteen ja -tekniikan kehittämiseksi.
1.3.7.     Materiaalien käytön optimointi

Tutkimus ja innovointi vaihtoehtojen
löytämiseksi materiaalien käytölle ja innovatiivisten liiketoimintamallien
selvittämiseksi.
1.4.        Bioteknologia
1.4.1.     Huipputason bioteknologian
edistäminen tulevana innovaation vauhdittajana
Tavoitteena on luoda perusta eurooppalaiselle
tuotannonalalle, jotta se pysyy innovaation eturintamassa myös keskipitkällä ja
pitkällä aikavälillä. Tämä edellyttää synteettisen biologian, bioinformatiikan
ja systeemibiologian kaltaisten esiin nousevien välineiden kehittämistä ja
sitä, että bioteknologian lähentymistä nanoteknologian (esim.
bionanoteknologian) ja tieto- ja viestintätekniikan (esim. bioelektroniikan)
kaltaisiin muihin mahdollistaviin teknologioihin käytetään hyväksi. Näiden ja
muiden huipputeknologioiden osalta on syytä toteuttaa asianmukaisia tutkimus-
ja kehittämistoimenpiteitä, jotta tosiasiallinen siirtyminen uusiin
sovelluksiin (lääkkeiden annostelujärjestelmät, biosensorit, elosirut jne.) ja
niiden täytäntöönpano helpottuvat.
1.4.2.     Bioteknologiapohjaiset
teollisuusprosessit
Tavoite on kahtalainen. Toisaalta
tarkoituksena on tarjota eri Euroopan tuotannonaloille (esim. kemikaalit,
terveys, kaivostoiminta, energia, paperimassa ja paperi, tekstiili, tärkkelys,
elintarvikkeiden jalostus) valmiudet kehittää uusia tuotteita ja prosesseja
teollisen ja yhteiskunnallisen kysynnän tyydyttämiseksi sekä kilpailukykyisiä
ja parannettuja bioteknologiapohjaisia vaihtoehtoja vakiintuneiden tuotteiden
korvaamiseksi. Toisaalta pyritään valjastamaan bioteknologian potentiaali
saastumisen havaitsemiseksi, valvomiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi. Siihen
kuuluu entsymaattisia teitä ja aineenvaihduntateitä, bioprosessisuunnittelua,
kehittynyttä käymistä sekä esi- ja jatkoprosessointia koskeva tutkimus ja
innovointi, jotka auttavat ymmärtämään mikrobiyhteisön dynamiikkaa. Siihen
kuuluu myös prototyyppien kehittäminen kehitettyjen tuotteiden ja prosessien
teknistaloudellisen toteutettavuuden arvioimiseksi.
1.4.3.     Innovatiiviset ja
kilpailukykyiset alustateknologiat
Tavoitteena on kehittää alustateknologioita
(esim. genomiikkaa, metagenomiikkaa, proteomiikkaa, molekylaariset välineet),
joilla edistetään johtajuutta ja kilpailuetua useilla talouden aloilla. Lisäksi
niihin kuuluu erilaisia piirteitä, kuten perustan luominen bioresurssien
kehittämiselle tavanomaisia vaihtoehtoja pidemmälle menevillä optimoiduilla
ominaisuuksilla ja sovelluksilla, mahdollistava
tutkiminen, uusien sovellusten maa- ja meribiodiversiteetin ymmärtäminen ja
käyttäminen kestävällä tavalla sekä
bioteknologiapohjaisten terveydenhuoltoratkaisujen (esim. diagnostiikka,
biologiset tuotteet, biolääketieteelliset laitteet) kestävä kehittäminen.
1.5.        Kehittynyt valmistus ja
prosessointi
1.5.1.     Tulevaisuuden tehtaiden
teknologiat
Kestävää teollisuuskasvua edistetään
Euroopassa helpottamalla strategista siirtymistä kustannusperusteisesta
valmistuksesta suurta lisäarvoa tuottavaan lähestymistapaan. Haasteena on,
miten voidaan tuottaa enemmän samalla kun materiaalien kulutusta, energian
käyttöä ja jätteiden ja saasteiden syntymistä vähennetään. Painopisteenä
on tulevaisuuden mukautuvien tuotantojärjestelmien kehittäminen ja integrointi
sekä erityisesti Euroopan pk-yritysten tarpeet, jotta kehittyneet ja kestävät
valmistusjärjestelmät ja -prosessit voidaan saada aikaan.
1.5.2.     Energiatehokkaan rakentamisen
mahdollistavat teknologiat
Energiankulutusta ja hiilidioksidipäästöjä
vähennetään kehittämällä ja ottamalla käyttöön kestäviä rakennusteknologioita
sekä panemalla täytäntöön ja replikoimalla toimenpiteitä energiatehokkaiden
järjestelmien ja materiaalien käytön lisäämiseksi uusissa, remontoiduissa ja
jälkiasennetuissa rakennuksissa. Elinkaareen liittyvät kysymykset sekä
suunnittelun, rakentamisen ja kunnossapidon käsittävien sopimusten yleistyminen
ovat keskeisessä asemassa pyrittäessä ratkaisemaan, miten rakennuksista
saataisiin lähes energiaomavaraisia vuoteen 2020 mennessä ja miten
energiatehokkaat yhteisöt saataisiin toteutettua yhteistyössä sidosryhmien
kanssa.
1.5.3.     Energiaintensiivisen
prosessiteollisuuden kestävät ja vähähiiliset teknologiat
Esimerkiksi kemiallisia tuotteita,
paperimassaa, paperia, lasia, ei-rautametalleja ja terästä tuottavan
prosessiteollisuuden kilpailukykyä lisätään parantamalla huomattavasti sen
resurssi- ja energiatehokkuutta ja vähentämällä tällaisen teollisen toiminnan
ympäristövaikutuksia. Painopisteenä ovat innovatiivisia aineita koskevien
mahdollistavien teknologioiden kehittäminen ja validointi, materiaalit ja
tekniset ratkaisut vähähiilisille tuotteille ja vähemmän energiaintensiivisille
prosesseille ja palveluille arvoketjussa sekä erittäin vähähiilisten
tuotantoteknologioiden ja -tekniikoiden hyväksyminen erityisten
kasvihuonekaasujen päästövähennysten saavuttamiseksi.
1.5.4.     Uudet kestävät
liiketoimintamallit
Osaamiseen perustuvan erityistuotannon
konsepteista ja menetelmistä tehtävällä eri alojen välisellä yhteistyöllä
voidaan lisätä liiketoimintamallien luovuutta ja innovointia. Tässä yhteydessä
olisi noudatettava räätälöityä lähestymistapaa, jota voidaan mukauttaa
globaalien arvoketjujen ja verkkojen, muuttuvien markkinoiden ja kehittyvien ja
uusien tuotannonalojen vaatimusten perusteella.
1.6.        Avaruus
1.6.1.     Euroopan kilpailukyvyn,
riippumattomuuden ja innovoinnin varmistaminen avaruustoiminnoissa
Tavoitteena on säilyttää maailmanlaajuinen
johtoasema avaruustutkimuksessa kilpailukykyistä avaruusteollisuutta ja -tutkijayhteisöä
turvaamalla ja kehittämällä ja avaruuteen perustuvaa innovointia edistämällä.
1.6.1.1.  Kilpailukykyisen
avaruusteollisuuden ja -tutkijayhteisön turvaaminen
Euroopalla on johtoasema avaruustutkimuksessa
ja avaruusteknologioiden kehittämisessä. Se on kehittänyt oman
avaruusinfrastruktuurinsa (esim. Galileo). Itse asiassa Euroopan
avaruusteollisuus valmistaa ensiluokkaisia satelliitteja vientiä varten. Tämän
aseman säilyttämiseen kohdistuu kuitenkin merkittäviä haasteita, sillä Euroopan
markkinat ja tutkimuslaitokset ovat luonteeltaan hajanaisia, tärkeimmillä
kilpailevilla avaruusvaltioilla on suuremmat kotimaan markkinat ja
avaruustutkimukseen, teknologian kehittämiseen ja kapasiteetin lisäämiseen
tehdään Euroopassa järjestelmällisiä investointeja vain rajallisesti.
Tutkimusperustaa voidaan kehittää varmistamalla avaruustutkimusohjelmien
jatkuminen esim. pienemmillä ja useammin järjestettävillä avaruudessa
tehtävillä demonstrointihankkeilla. Eurooppa voisi täten kehittää
teollisuusperustaansa ja t&k-avaruusyhteisöä ja siten vähentää riippuvuutta
keskeisten teknologioiden tuonnista.
1.6.1.2.  Avaruusalan ja muiden alojen
välisen innovoinnin edistäminen
Avaruusteknologiassa on paljon samoja
haasteita kuin maanpäällisissä teknologioissa (esim. energia, televiestintä,
luonnonvarojen käyttö, robotiikka, turvallisuus ja terveys). Nämä yhtäläisyydet
mahdollistavat teknologioiden yhteisen kehittämisen varhaisessa vaiheessa
erityisesti pk-yrityksissä. Tämä voi johtaa siihen, että läpimurtoinnovaatiot
kehitetään nopeammin kuin myöhäisemmässä vaiheessa saavutettavat sivutuotteet.
Euroopan nykyisen avaruusinfrastruktuurin käyttöä olisi lisättävä edistämällä
innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen kehittämistä kaukohavainnoinnilla ja
satelliittipaikannuksella. Lisäksi Euroopan olisi kannustettava yrityksiä
aloittamaan avaruusalan kehittäminen moitteettomasti kohdennetuilla
toimenpiteillä.
1.6.2.     Avaruusteknologian
edistysaskelten mahdollistaminen
Tavoitteena on varmistaa, että valmiudet
avaruustoimintaan ja avaruusjärjestelmien käyttöön hyödyttävät koko Eurooppaa
seuraavien vuosikymmenten aikana.
Nämä valmiudet sekä valmiudet ylläpitää ja
käyttää eurooppalaisia tai kansainvälisiä avaruusjärjestelmiä maan
kiertoradalla ja sen ulkopuolella ovat olennaisen tärkeitä koko Euroopan
avaruusyhteisön tulevaisuudelle. Tarvittavat
valmiudet edellyttävät jatkuvia investointeja monenlaisiin
avaruusteknologioihin (esim. kantoraketteihin, satelliitteihin, robotiikkaan,
laitteisiin ja antureihin) ja käyttösuunnitelmiin, jotka ulottuvat ideoista
avaruudessa tapahtuvaan demonstrointiin. Eurooppa
on tällä hetkellä yksi kolmesta tärkeimmästä avaruusvallasta, mutta verrattuna
Yhdysvaltojen avaruusalan t&k-investointeihn (noin 20 prosenttia koko NASAn
budjetista) Euroopan vastaavat investoinnit ovat riittämättömällä tasolla (alle
10 prosenttia avaruusalan kokonaismenosta). Sen vuoksi investointeja on
lisättävä koko ketjussa:
(a)
teknologinen perustutkimus, joka on usein erittäin
riippuvainen keskeisistä mahdollistavista teknologioista ja jolla on
potentiaalia luoda läpimurtoteknologioita maanpäällisten sovellusten kanssa;
(b)
nykyisiä teknologioita kehitetään esim.
pienentämällä laitteiden kokoa ja parantamalla energiatehokkuutta ja anturien
herkkyyttä;
(c)
uusien teknologioiden ja konseptien demonstrointi
ja validointi avaruudessa ja maanpäällisessä analogisessa ympäristössä;
(d)
tehtäväyhteys, esim. avaruusympäristön ja
maa-asemien analysointi, avaruusjärjestelmien suojaaminen yhteentörmäykseltä
jätteiden kanssa ja auringon soihtupurkauksilta (avaruustilannetietoisuus, SSA)
sekä innovatiivisten tietojen ja näytteiden arkistointi-infrastruktuurin
kehittäminen;
(e)
edistyneet navigointi- ja
kaukohavainnointiteknologiat, joita käytetään unionin avaruusjärjestelmien
(esim. Galileo) tulevien sukupolvien olennaisessa tutkimuksessa.
1.6.3.     Avaruuspohjaisten tietojen
käytön mahdollistaminen
Tavoitteena on varmistaa nykyisistä ja
tulevista Euroopan avaruusohjelmista saatavien tieteellisten, julkisten ja
kaupallisten tietojen laajempi käyttö.
Avaruusjärjestelmistä saadaan usein tietoja,
joita ei voida saada millään muulla tavalla. Vaikka
Euroopan ohjelmat ovat huippuluokkaa, julkaisutiedoista käy ilmi, ettei niistä
saatuja tietoja todennäköisesti käytetä yhtä usein kuin Yhdysvaltojen
ohjelmista saatuja tietoja. Tietojen käyttöä
voitaisiin lisätä huomattavasti, jos Euroopan ohjelmista saatavien
avaruustietojen prosessointia, validointia ja standardointia koordinoitaisiin
ja organisoitaisiin yhteisvoimin. Esimerkiksi
tieto- ja viestintäteknologiaa hyödyntäviä innovatiivisia yhteistyömuotoja
käyttäen saaduilla tietojen hankintaa, prosessointia, koostamista ja
levittämistä koskevilla innovaatioilla voidaan varmistaa, että
avaruusinfrastruktuureihin tehdyistä sijoituksista saadaan korkeampi tuotto. Avaruustietojen kalibroinnilla ja validoinnilla
(yksittäisille laitteille, laitteiden ja ohjelmien välillä ja in-situ-kohteiden
osalta) on suuri merkitys avaruustietojen tehokkaalle käytölle kaikilla
aloilla, mutta niitä on haitannut se, ettei unionin tasolla ole toimielintä,
joka olisi valtuutettu varmistamaan avaruustietojen ja
avaruuskoordinaattijärjestelmän standardoinnin. Tietojen saatavuus ja
avaruusohjelmien hyväksikäyttö edellyttävät maailmanlaajuista koordinointia.
Maapallon kaukokartoitukseen liittyviä tietoja koskevien yhdenmukaisten
lähestymistapojen ja parhaiden käytänteiden osittainen saavuttaminen on
mahdollista, kun koordinointi suoritetaan yhdessä hallitustenvälisen
kaukokartoitusta käsittelevän ryhmän (GEO) kanssa, jonka tavoitteena on
saavuttaa maailmanlaajuinen maanhavainnointijärjestelmä (Global Earth
Observation System of Systems, GEOSS) ja johon unioni osallistuu.
1.6.4.     Kansainvälisiä
avaruuskumppanuuksia tukeva mahdollistava eurooppalainen tutkimus
Tavoitteena on tukea eurooppalaisen
tutkimuksen ja innovoinnin vaikutusta pitkän aikavälin kansainväliseen
avaruuskumppanuuteen.
Vaikka avaruustiedoista saadaan suuria
paikallisia hyötyjä, avaruusalan toimet ovat pohjimmiltaan maailmanlaajuisia. Tämä on erityisen selvää silloin, kun kyseessä on
maapalloon tai avaruusjärjestelmiin kohdistuva kosminen uhka. Avaruussäteiden ja -jätteiden tuhoamien
satelliittien kustannuksiksi arvioidaan 100 miljoonaa euroa vuodessa. Luonteeltaan maailmanlaajuisia ovat myös mm.
Euroopan, Yhdysvaltojen, Kanadan, Japanin ja Venäjän rakentamat ja operoimat
kansainväliset avaruusasemat sekä roboteilla suoritettavat avaruustiedettä ja
avaruudentutkimusta koskevat toimet. Huipputason
avaruusteknologiaa kehitetään yhä enemmän tällaisissa kansainvälisissä
puitteissa, minkä vuoksi menestyksen kannalta on tärkeää, että eurooppalaiset
tutkijat ja tuotannonalat osallistuvat niihin. Unionin osallistuminen
tällaisiin maailmanlaajuisiin avaruustavoitteisiin on määriteltävä unionin
avaruuspoliittisten painopisteiden mukaisissa pitkän aikavälin (vähintään 10
vuotta) strategisissa toimintasuunnitelmissa. Tämä edellyttää myös
koordinointia Euroopan avaruusjärjestön (ESA) kaltaisten Euroopan sisäisten
kumppanien, kansainvälisten kumppanien (esim. COSPAR ja UNOOSA) ja
avaruusvaltioiden avaruusjärjestöjen (esim. NASA ja ROSCOSMOS) kanssa.
1.6.5.     Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Horisontti 2020 -puiteohjelman mukaiset
avaruustutkimuksen ja -innovoinnin täytäntöönpanon painopisteet vastaavat
unionin avaruuspoliittisia painopisteitä, sellaisina kuin ne on määritelty
avaruusneuvostossa ja tiedonannossa Kohti kansalaisia hyödyttävää Euroopan
unionin avaruusstrategiaa[23].
Täytäntöönpanoa kehitettäessä kuullaan Euroopan avaruusteollisuutta,
pk-yrityksiä ja korkeakouluja edustavia sidosryhmiä ja teknologisia laitoksia,
joita edustavat avaruusalan neuvoa-antava ryhmä ja Euroopan avaruusjärjestön ja
kansallisten avaruusjärjestöjen kaltaiset tärkeät kumppanit. Kansainvälisiin
toimiin osallistumista koskevat tutkimus- ja innovointilinjaukset määritellään
yhdessä kansainvälisten kumppanien (esim. NASA, ROSCOSMOS ja JAXA) kanssa.
2.           Riskirahoituksen saatavuus
Horisontti 2020 -puiteohjelmaan perustetaan
kaksi välinettä (”pääomarahoitusväline” ja ”lainarahoitusväline”), joihin
kuuluu eri osuuksia. Pääomarahoitusväline ja lainarahoitusvälineen
pk-osuus pannaan täytäntöön osana kahta EU:n rahoitusjärjestelyä, joista
myönnetään pääomaa ja lainoja pk-yritysten tutkimuksen, innovoinnin ja kasvun
tukemiseen.
Pääomarahoitusväline ja lainarahoitusväline voivat
soveltuvin osin mahdollistaa rahoitusvarojen yhdistämisen sellaisten
jäsenvaltioiden kesken, jotka haluavat käyttää tähän tarkoitukseen osan niille
neuvoston rakennerahastoasetuksen 31 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti
myönnetystä rakennerahoituksesta.
Sen sijaan, että lopullisille edunsaajille
myönnettäisiin lainoja, takauksia, pääomaa jne. suoraan, komissio antaa
rahoituslaitoksille valtuudet myöntää tukea erityisesti riskin jakamisen
kautta, takausjärjestelmillä sekä oman pääoman ehtoisina ja oman pääoman
luonteisina investointeina.
2.1.        Lainarahoitusväline
Lainarahoitusvälineestä myönnetään lainoja
yksittäisten edunsaajien tutkimus- ja innovaatioinvestointeihin, takauksia
rahoituksenvälittäjille, jotka myöntävät lainoja edunsaajille, lainojen ja
takauksien yhdistelmiä sekä takauksia ja/tai vastatakauksia kansallisiin ja
alueellisiin velkarahoitusjärjestelyihin. Lainarahoitusvälineessä toteutetaan
laina-ajan pidentämiseen liittyviä toimia ja tuetaan pk-yrityksille
kohdennettua välinettä (ks. tämän liitteen 3 jakson II osa ”Innovointi
pk-yrityksissä”). Lainarahoitusvälineestä myönnetyt varat ja oman pääoman
ehtoisesta rahoitusinstrumentista myönnetyt varat voidaan yhdistää mahdollisten
avustusten (mukaan lukien kertakorvaukset) kanssa yhteen tai useampaan
integroituun järjestelmään. Halpakorkoiset lainat ja vaihtovelkakirjalainat
voivat myös olla mahdollisia.
Sen lisäksi, että lainarahoitusvälineestä
myönnetään lainoja ja takauksia markkinalähtöisin perustein ja ensin tullutta
palvellaan ensin -periaatetta noudattaen, siinä on erityisiä poliittisia ja
alakohtaisia osastoja. Tähän tarvittavat erilliset rahoitusosuudet voidaan
saada
(a)
muista Horisontti 2020 -puiteohjelman osista, ennen
kaikkea III osasta ”Yhteiskunnalliset haasteet”;
(b)
muista rahoituskehyksistä, ohjelmista ja unionin
talousarvion budjettikohdista,
(c)
alueilta ja jäsenvaltioilta, jotka haluavat
osallistua rahoitukseen koheesiopoliittisissa varoissa käytettävissä olevilla
resursseilla;
(d)
erityisistä ohjelmista (Eureka tai yhteinen
teknologia-aloite) tai aloitteista.
Tällaiset rahoitusosuudet voidaan vahvistaa
tai niitä voidaan korottaa milloin tahansa Horisontti 2020 -puiteohjelman
aikana.
Riskien jakaminen ja muut parametrit saattavat
vaihdella eri poliittisissa ja alakohtaisissa osastoissa, kunhan niiden arvot
tai tilanteet noudattavat velkainstrumentteja koskevia yhteisiä sääntöjä.
Lisäksi lainarahoitusvälineen promootiokampanjaan voi kuulua osastojen omia
erityisiä viestintästrategioita. Voidaan myös käyttää asiantuntevia kansallisia
välittäjiä, jos lainojen arviointiin tarvitaan erityisasiantuntemusta johonkin
osastoon kuuluvalla alalla.
Lainarahoitusvälineen pk-osuus kohdistuu
tutkimus- ja innovointipainotteisiin pk-yrityksiin ja keskisuuriin yrityksiin.
Lainamäärät ylittävät 150 000 euroa, joten ne täydentävät suuryritysten ja
pk-yritysten kilpailukykyohjelman lainantakausjärjestelystä pk-yrityksille
myönnettävää rahoitusta.
Lainarahoitusvälineen vivutus määritellään
jakamalla kokonaisrahoitus (eli unionin rahoitus ja muista rahoituslaitoksista
saadut rahoitusosuudet) unionin rahoitusosuudella. Tässä tapauksessa vivutuksen
arvioidaan olevan keskimäärin 1,5–6,5 riippuen asianomaisen toimen tyypistä
(riskin taso, varsinaiset edunsaajat ja asianomaisen vieraan pääoman ehtoisen
rahoitusinstrumentin tyyppi). Kerrannaisvaikutus
määritellään jakamalla edunsaajien tekemät kokonaisinvestoinnit unionin
rahoitusosuudella. Tässä tapauksessa sen arvioidaan olevan 5–20 asianomaisen
toimen tyypistä riippuen.
2.2.        Pääomarahoitusväline
Pääomarahoitusvälineessä keskitytään varhaisen
vaiheen pääomasijoitusrahastoihin, joista myönnetään pääomasijoitusta ja/tai
välirahoitusta yksittäisille salkkuyrityksille. Nämä yritykset voivat lisäksi
hakea velkarahoitusta lainarahoitusvälinettä toteuttavilta
rahoituksenvälittäjiltä.
Järjestelyssä on myös mahdollista tehdä
laajentumis- ja kasvuvaiheinvestointeja suuryritysten ja pk-yritysten
kilpailukykyohjelman kasvuinvestointeja koskevan pääomarahoitusvälineen (EFG)
yhteydessä (näihin kuuluvat laajan sijoituspohjan investoinnit rahastojen
rahastoihin, institutionaaliset ja strategiset sijoittajat sekä kansalliset
julkiset ja puolijulkiset rahoituslaitokset). Jälkimmäisessä
tapauksessa investoinnit Horisontti 2020 -puiteohjelman pääomarahoitusvälineestä
eivät saa olla yli 20 prosenttia EU:n kokonaisinvestoinneista, paitsi jos
kyseessä ovat monivaiheiset rahastot, joissa kasvuinvestointeja koskevasta pääomarahoitusvälineestä
(EFG) ja tutkimuksen, kehityksen ja innovoinnin pääomarahoitusvälineestä
saatava rahoitus tarjotaan suhteellisesti rahastojen investointipolitiikkaa
noudattaen. Kuten EFG:ssä, pääomarahoitusvälineessä
on pyrittävä välttämään hankitun yrityksen purkamiseen tarkoitettua buy-out-
tai jälkirahoitusta. Komissio voi päättää
muuttaa 20 prosentin raja-arvoa muuttuneiden markkinaolosuhteiden perusteella.
Investointiparametrit asetetaan siten, että
erityiset poliittiset tavoitteet (kuten mahdollisten edunsaajien erityisryhmien
asettaminen kohteeksi) voidaan saavuttaa samalla kun tämän instrumentin
markkinasuuntautunut ja kysynnän ohjaama lähestymistapa säilytetään.
Pääomarahoitusvälineeseen voidaan myöntää
rahoitusta muista Horisontti 2020 -ohjelman osista, muista
rahoituskehyksistä, ohjelmista ja unionin talousarvion budjettikohdista, tietyiltä alueilta ja jäsenvaltioista sekä erityisohjelmista tai aloitteista.
Pääomarahoitusvälinen vivutus määritellään
jakamalla kokonaisrahoitus (eli unionin rahoitus ja muista rahoituslaitoksista
saadut rahoitusosuudet) unionin rahoitusosuudella. Tässä tapauksessa vivutuksen
arvioidaan olevan noin 6 riippuen markkinatilanteesta. Kerrannaisvaikutus
määritellään puolestaan jakamalla edunsaajien tekemät kokonaisinvestoinnit
unionin rahoitusosuudella. Sen arvioidaan olevan tässä tapauksessa keskimäärin
18.
2.3.        Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Mainittujen kahden rahoitusjärjestelyn
täytäntöönpano siirretään Euroopan investointipankki -ryhmälle (EIB ja EIF)
ja/tai muille rahoituslaitoksille, jotka voidaan valtuuttaa panemaan
rahoitusvälineet täytäntöön varainhoitoasetuksen mukaisesti. Niiden suunnittelu ja täytäntöönpano tapahtuu
rahoitusvälineitä koskevia varainhoitoasetuksen yleisiä säännöksiä ja komission
ohjeissa myöhemmin vahvistettavia tarkempia toimintavaatimuksia noudattaen.
Niiden osat voidaan yhdistää mahdollisten
avustusten (mukaan lukien kertakorvaukset) kanssa yhteen tai useampaan
integroituun järjestelmään, jolla tuetaan tiettyjä edunsaajaluokkia tai
erityishankkeita, kuten pk-yrityksiä ja suuren kasvupotentiaalin omaavia
keskisuuria yrityksiä, tai innovaatioteknologioiden laajamittaista
demonstrointia.
Niiden täytäntöönpanon tueksi toteutetaan
joukko liitännäistoimenpiteitä. Tällaisia
voivat olla mm. lainahakemusten kelpoisuutta tai tietoon perustuvaa omaisuutta
arvioiville rahoituksenvälittäjille annettava tekninen apu, pk-yrityksiä
opastavat, valmentavat ja mentoroivat sekä niiden ja mahdollisten sijoittajien
välistä vuorovaikutusta edistävät investointivalmiusjärjestelmät, toimenpiteet,
joilla parannetaan pääomasijoitusyhtiöiden ja bisnesenkeleiden tietoisuutta
unionin rahoitusohjelmiin osallistuvien innovatiivisten pk-yritysten
kasvupotentiaalista, järjestelmät, joilla pyritään houkuttelemaan yksityisiä
sijoittajia investoimaan innovatiivisiin pk-yrityksiin ja keskisuuriin
yrityksiin, järjestelmät, joilla kannustetaan hyväntekeväisyyttä harjoittavia
järjestöjä ja yksityishenkilöitä tukemaan tutkimusta ja innovointia, sekä
järjestelmät, joilla edistetään yritysten välisiä riskipääomasijoituksia ja
kannustetaan perheiden investointeja hoitavien yritysten (family offices) ja
bisnesenkeleiden toimia.
Täydentävyys varmistetaan suuryritysten ja
pk-yritysten kilpailukykyohjelman järjestelyjen kanssa.
3.           Innovointi pk-yrityksissä
3.1.        Pk-yrityksille annettavan
tuen valtavirtaistaminen
Horisontti 2020 -puiteohjelmasta tuetaan
pk-yrityksiä. Sen vuoksi siinä on erityinen pk-yrityksille kohdennettu
instrumentti, joka koskee kaikentyyppisiä innovatiivisia pk-yrityksiä, jotka
haluavat kehittyä, kasvaa ja laajentua ulkomaille. Siitä tuetaan kaikenlaista
innovointia, myös ei-teknologista ja palveluinnovointia. Tavoitteena on täyttää
rahoitusaukot varhaisen vaiheen suuririskisen tutkimuksen ja innovoinnin
välillä, edistää läpimurtoinnovaatioita ja parantaa tutkimustulosten
kaupallistamista yksityisellä sektorilla.
Kaikkien yhteiskunnallisten haasteiden sekä
mahdollistavien ja teollisuusteknologioiden osalta sovelletaan pk-yrityksille
kohdennettua instrumenttia, ja niistä osoitetaan rahoitusta kyseiseen
instrumenttiin.
Vain pk-yritykset saavat hakea rahoitusta ja
tukea. Ne voivat tarpeidensa mukaisesti tehdä yhteistyötä, kuten tehdä
alihankintasopimuksia tutkimus- ja kehitystyöstä. Pk-yritysten on saatava
hankkeista selkeää etua ja mahdollista hyötyä, ja hankkeissa on oltava
erityinen eurooppalainen ulottuvuus.
Pk-yrityksille kohdennettu instrumentti kattaa
kaikki tieteen, teknologian ja innovoinnin alat. Yhteiskunnallisten haasteiden
ja mahdollistavien teknologioiden osalta sovelletaan alhaalta ylös etenevää
lähestymistapaa, jotta kaikenlaisille lupaaville ideoille (erityisesti
monialaisille ja tieteidenvälisille hankkeille) voitaisiin myöntää rahoitusta.
Pk-yrityksille kohdennetusta instrumentista
myönnetään yksinkertaista ja vaiheittaista tukea. Sen kolme vaihetta kattavat
koko innovaatiosyklin. Siirtyminen vaiheesta toiseen tapahtuu saumattomasti,
jos pk-yritys on osoittautunut lisärahoituksen arvoiseksi aiemmassa vaiheessa.
Jokainen vaihe on avoin kaikille pk-yrityksille:
–
Vaihe 1: Konsepti ja toteutettavuuden arviointi:
Pk-yritykset saavat rahoitusta tieteellisen ja
teknisen toteutettavuuden ja uuden idean kaupallistamismahdollisuuksien
tutkimiseen (konseptin toimivuuden osoittaminen) innovaatioprojektin
kehittämiseksi. Jos tämän arvioinnin tulos on myönteinen, rahoitusta voidaan
myöntää seuraavaan/seuraaviin vaiheeseen/vaiheisiin.
–
Vaihe 2: tutkimus ja kehitys, demonstrointi, markkinareplikointi:

Tukea annetaan tutkimukselle ja kehitykselle, ja
erityisesti keskitytään demonstrointitoimiin (testaaminen, prototyypit,
tuotantomittakaavaa koskevat tutkimukset, suunnittelu, innovointiprosessien
pilottihankkeet, tuotteet ja palvelut, suorituskykyverifiointi jne.) ja
markkinareplikointiin.
–
Vaihe 3: Kaupallistaminen:
Tässä vaiheessa ei anneta tukitoimien lisäksi
suoraa rahoitusta, mutta siinä pyritään helpottamaan yksityisen pääoman
saatavuutta ja pääsyä innovoinnin mahdollistaviin ympäristöihin. Yhteys
rahoitusvälineisiin (ks. tämän liitteen II osan 2 jakso ”Riskirahoituksen
saatavuus”) tapahtuu esim. asettamalla sellaiset pk-yritykset, jotka ovat
menestyksekkäästi saaneet vaiheet 1 ja 2 päätökseen, etusijalle
rahoitusvaroista erotetun määrän suhteen. Pk-yrityksiin sovelletaan myös esim.
verkottumista, koulutusta, valmennusta ja neuvontaa koskevia tukitoimenpiteitä.
Lisäksi tämä osa voi liittyä yhteen sellaisten toimenpiteiden kanssa, joilla
edistetään esikaupallista hankintaa ja innovatiivisten ratkaisujen hankintaa.
Koska pk-yrityksille kohdennetun instrumentin
edistäminen, täytäntöönpano ja seuranta tapahtuu yhdenmukaisesti koko
Horisontti 2020 -puiteohjelmassa, pk-yritysten on helppo käyttää sitä. Tukea
saavia pk-yrityksiä varten perustetaan nykyisiin pk-yritysten tukiverkkoihin
perustuva mentorointijärjestelmä myönnetyn tuen vaikutuksen nopeuttamiseksi.
Sidosryhmistä ja pk-yritysten tutkimuksen ja
innovoinnin asiantuntijoista muodostuva erityinen elin perustetaan edistämään
ja seuraamaan tiettyjä Horisontti 2020 -puiteohjelman pk-yrityksiä koskevia
toimenpiteitä.
3.2.        Erityinen tuki
3.2.1.     Tuki tutkimusintensiivisille
pk-yrityksille
Tutkimusta ja kehitystä harjoittavien
pk-yritysten markkinasuuntautuvaa innovointia edistetään erityisellä toimella.
Se kohdistuu korkean teknologian alan tutkimusintensiivisiin pk-yrityksiin,
joiden on myös osoitettava valmiutensa hyödyntää hankkeiden tuloksia
kaupallisesti.
Toimeen kuuluvat kaikki tieteen ja teknologian
alat. Siinä noudatetaan alhaalta ylös etenevää lähestymistapaa tutkimusta ja
kehitystä harjoittavien pk-yritysten tarpeiden mukaisesti.
Tämä toimi pannaan täytäntöön SEUT-sopimuksen
185 artiklan mukaisella aloitteella, joka pohjautuu Eurostars-yhteisohjelmaan.
Sitä mukautetaan sitä koskevassa väliarvioinnissa esitettävien havaintojen
perusteella.
3.2.2.     Pk-yritysten
innovaatiovalmiuksien parantaminen
Horisontti 2020 -puiteohjelman erityisesti
pk-yrityksiä koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa auttavia ja niitä
täydentäviä toimia tuetaan erityisesti pk-yritysten innovaatiovalmiuksien
parantamiseksi. Toimiin voivat kuulua esim. tietoisuuden lisääminen,
tiedottaminen ja tietojen levittäminen, koulutus- ja liikkuvuustoimet,
verkottuminen ja parhaiden käytänteiden vaihto, pk-yrityksille suurta lisäarvoa
unionin tasolla tuottavien innovointia tukevien korkealaatuisten mekanismien ja
palvelujen kehittäminen (esim. henkisen omaisuuden ja innovoinnin hallinnointi,
tietämyksen siirto, tieto- ja viestintäteknologian innovatiivinen käyttö ja pk-yritysten
tietotekniset taidot) sekä pk-yritysten avustaminen yhteyden saamisessa
tutkimus- ja innovointikumppaneihin kaikkialla unionissa, jotta ne voisivat
saada teknologiaa käyttöönsä ja kehittää innovaatiovalmiuksiaan.
Innovatiivisten pk-yritysten ryhmiä edustavia välittäjäjärjestöjä pyydetään
toteuttamaan monialaisia ja alueiden välisiä innovaatiotoimia sellaisten
pk-yritysten kanssa, joilla on toisiaan vahvistavat valmiudet, uusien
teollisuuden arvoketjujen luomiseksi.
Älykästä erikoistumista koskevissa
kansallisissa ja alueellisissa innovaatiostrategioissa pyritään saavuttamaan
synergia unionin koheesiopolitiikan kanssa.
Yhteyttä Yritys-Eurooppa-verkostoon on
tarkoitus vahvistaa (suuryritysten ja pk-yritysten kilpailukykyohjelman
mukaisesti). Tukea voidaan myöntää esim. parantamalla tieto- ja
neuvontapalveluja sellaisille pk-yrityksille annettavalla mentoroinnilla,
valmennuksella ja kumppaninetsintätoiminnoilla, jotka haluavat kehittää rajat
ylittäviä innovaatiohankkeita, tai tarjoamalla innovaatiotukipalveluja. Tämä
lujittaa Yritys-Eurooppa-verkostossa pk-yritysten tukemisen osalta
noudatettavaa yhden palvelupisteen lähestymistapaa ja verkoston vahvaa
alueellista ja paikallista läsnäoloa.
3.2.3.     Markkinalähtöisen innovoinnin
tukeminen
Tämä tukee yritysten innovaatiovalmiuksien
parantamiseen tähtäävää markkinalähtöistä innovointia parantamalla innovoinnin
toimintapuitteita ja poistamalla esteet innovatiivisten yritysten kasvulta
erityisesti pk-yrityksissä ja keskisuurissa yrityksissä, joilla on potentiaalia
kasvaa nopeasti. Erityistä innovaatiotukea (joka koskee esim. henkisen
omaisuuden hyväksikäyttöä, hankkijaverkostoja, teknologiansiirtoyksikköjä tai
strategista suunnittelua) ja innovointia koskevien politiikkojen
uudelleentarkastelua tuetaan.
Osa III
Yhteiskunnalliset haasteet
1.           1. Terveys, väestönmuutos ja hyvinvointi
Vankkaan näyttöön perustuvalla tehokkaalla
terveyden edistämisellä ehkäistään tauteja ja parannetaan hyvinvointia
kustannustehokkaasti. Terveyden edistämistä ja tautien ehkäisemistä varten on
tunnettava terveyttä määrittävät tekijät ja käytössä on oltava rokotteiden
kaltaiset tauteja tehokkaasti ehkäisevät välineet. Lisäksi terveyden ja tautien
seurannan ja niihin varautumisen on oltava tehokasta, samoin kuin
seulontaohjelmien.
Tautien, toimintarajoitteisuuden ja työkyvyn
alentumisen ehkäisemiseen, hallitsemiseen ja hoitamiseen tähtääviä onnistuneita
toimia varten on ymmärrettävä perusteellisesti niiden syyt, prosessit ja
vaikutukset sekä terveyteen ja hyvinvointiin vaikuttavat tekijät. Tehokas
tiedonvaihto ja näiden tietojen liittäminen todellisessa elämässä tehtäviin
laajoihin kohorttitutkimuksiin on myös keskeistä. Tutkimustulokset on myös
muunnettava kliinisiksi erityisesti kliinisillä kokeilla.
Taudeista ja toimintarajoitteisuudesta väestön
ikääntyessä aiheutuva kasvava taakka lisää vaatimuksia terveydenhuollon ja
-hoidon aloilla. Jos tehokkaan terveydenhuollon ja -hoidon halutaan edelleen
kattavan kaikenikäiset, on pyrittävä parantamaan päätöksentekoa ennaltaehkäisy-
ja hoitotoimissa, tunnistettava parhaat käytännöt terveydenhoitoalalla ja
tuettava niiden levittämistä. Lisäksi on tuettava yhdistettyjä hoitopalveluja
sekä sellaisten teknisten, organisatoristen ja sosiaalisten innovaatioiden
käyttöönottoa, joiden avulla ikäihmiset pystyvät säilyttämään aktiivisuutensa
ja riippumattomuutensa. Näin voidaan lisätä heidän fyysistä, sosiaalista ja
henkistä hyvinvointiaan ja saada se kestämään kauemmin.
Kaikki nämä toimet toteutetaan niin, että tuki
jatkuu koko tutkimuksen ja innovoinnin kaikissa vaiheissa ja vahvistaa siten
Eurooppaan sijoittautuneen teollisuuden kilpailukykyä sekä lisää uusien
markkinoiden kehittämismahdollisuuksia.
Erityistoimia kuvataan tarkemmin jäljempänä.
1.1.        Terveyttä määrittävien
tekijöiden ymmärtäminen, terveyden edistämisen ja tautien ehkäisemisen
parantaminen
Terveyttä määrittävät tekijät on tunnettava
paremmin, jotta saadaan tehokkaaseen terveyden edistämiseen ja tautien
ehkäisyyn tarvittavaa tieteellistä näyttöä. Sen avulla voidaan myös kehittää
kattavat terveyden ja hyvinvoinnin indikaattorit unionille. Ympäristöön,
käyttäytymiseen (myös elintapoihin), sosioekonomiaan ja genetiikkaan liittyviä
tekijöitä tutkitaan niiden laajimmassa merkityksessä. Menetelmiin kuuluu muun
muassa pitkäaikaistutkimus, jossa tutkitaan kohortteja ja niiden yhteyksiä
omiikka-tutkimuksesta saatuihin tietoihin.
Jotta erityisesti ympäristön merkitys
terveyttä määrittävänä tekijänä tunnettaisiin paremmin, tarvitaan yhdennettyä
molekyylibiologista, epidemiologista ja toksikologista tutkimusta terveyden ja
ympäristön välisten yhteyksien selvittämiseksi. Tällöin on tutkittava
kemikaalien vaikutustapoja, altistumista sekä saasteille että muille
ympäristöön ja säähän liittyville stressitekijöille sekä yhdennettyä
toksikologista testausta ja eläinkokeiden vaihtoehtoja. Altistumisen
arviointiin tarvitaan innovatiivisia lähestymistapoja, joissa hyödynnetään
omiikkaan ja epigenetiikkaan perustuvia uuden sukupolven biomerkkiaineita,
ihmisten biomonitorointia, henkilökohtaisia altistumisarviointeja ja
mallintamista yhdistyneen, kumulatiivisen ja yllättävän altistumisen
ymmärtämiseksi siten, että sosioekonomiset ja käyttäytymistieteelliset tekijät
otetaan huomioon. Ympäristötiedon hyödyntämistä paremmin edistyneiden
tietojärjestelmien avulla tuetaan.
Näin voidaan arvioida nykyiset ja suunnitellut
toimintapolitiikat ja ohjelmat ja tukea niitä. Vastaavasti voidaan kehittää
parempia käyttäytymisinterventioita sekä ehkäisy- ja opetusohjelmia, muun
muassa ravitsemusta, rokotuksia ja muita perusterveydenhuollon toimenpiteitä
koskevan terveysosaamisen osalta.
1.2.        Tehokkaiden seulontaohjelmien
kehittäminen ja tautialttiuden arvioimisen parantaminen
Seulontaohjelmien kehittämiseksi on
tunnistettava riskin ja taudin puhkeamisen varhaiset biomerkkiaineet, joiden käyttämiseen
taas tarvitaan seulontamenetelmien ja ‑ohjelmien testausta ja
validointia. Kun suuressa sairastumisvaarassa olevat yksilöt ja väestönosat
tunnetaan, voidaan kehittää yksilöllisiä, monivaiheisia ja kollektiivisia
strategioita vaikuttavaa ja kustannustehokasta taudinehkäisyä varten.
1.3.        Seurannan ja varautumisen
parantaminen
Ihmisiin kohdistuu uhkia uusista ja
yleistyvistä tartuntataudeista (ilmastonmuutoksesta johtuvat tartuntataudit
mukaan luettuina), nykyisiä patogeenejä koskevasta lääkeresistenssistä sekä
muista ilmastonmuutoksen välittömistä ja välillisistä seurauksista.
Epidemioiden mallintamiseen, tehokkaaseen reagointiin pandemiatapauksissa,
ilmastonmuutoksen muihin kuin tarttuviin tauteihin liittyviin seurauksiin
puuttumiseen tarvitaan parempia seurantamenetelmiä, varhaisvaroitusverkostoja,
terveyspalvelujen organisointia ja varautumista koskevia kampanjoita. Lisäksi
on pyrittävä ylläpitämään ja tehostamaan valmiutta torjua lääkeresistenttejä
tartuntatauteja.
1.4.        Tautien ymmärtäminen
Kaikenikäisten ihmisten terveyden ja tautien
ymmärtämystä on parannettava, jotta voidaan kehittää uusia ja parempia
ehkäisytoimenpiteitä, diagnooseja ja hoitoja. Tieteidenvälinen
translaatiotutkimus tautien patofysiologiasta on oleellista, kun pyritään
ymmärtämään paremmin kaikkia näkökohtia sairausprosesseissa, tavanomaisen
vaihtelun ja tautien uudelleenluokitus molekyylitietojen perusteella mukaan
luettuna, sekä validoimaan ja käyttämään tutkimustuloksia kliinisissä
sovelluksissa.
Biolääketieteellisten tietojen sukupolven
uusien välineiden ja lähestymistapojen kehittämistä ja käyttöä edistetään tätä
tukevalla tutkimuksella, joka kattaa omiikat, suurikapasiteettiset tekniikat ja
systeemilääketieteen lähestymistavat. Tällaisessa toiminnassa perustutkimus ja
kliininen tutkimus sekä pitkäaikaiset kohorttitutkimukset (ja vastaavat
tutkimusalat) on edellä esitetyn mukaisesti liitettävä tiiviisti toisiinsa.
Lisäksi tarvitaan läheiset yhteydet tutkimuksen ja lääketieteellisten
infrastruktuurien välillä (tietokannat, biopankit jne.) tiedon standardointia,
säilyttämistä, jakamista ja saantia varten. Nämä kaikki ovat keskeisiä tiedon
käytettävyyden maksimoimisen sekä tietokokonaisuuksien innovatiivisempien ja
tehokkaampien analysoimis- ja yhdistämistapojen edistämisen kannalta.
1.5.        Parempien ehkäisevien
rokotteiden kehittäminen
Tarvitaan tehokkaampia ehkäiseviä rokotteita
(tai vaihtoehtoisia ehkäiseviä toimenpiteitä) ja näyttöön perustuvia
rokotusohjelmia hyvin laajaan kirjoon tauteja. Tämä edellyttää, että tauteja ja
sairausprosesseja ja niitä seuraavia epidemioita ymmärretään paremmin ja että
tehdään kliinisiä tutkimuksia ja niihin liittyvää tutkimusta.
1.6.        Diagnostiikan parantaminen
Uuden ja tehokkaamman diagnostiikan
kehittämistä varten tarvitaan parempaa tietoa kaikenikäisten terveydestä,
taudeista ja sairausprosesseista. Taudeista selviämistä pyritään huomattavasti
parantamaan varhaisemmalla ja tarkemmalla diagnostiikalla ja mahdollistamalla
potilaskohtaisempi hoito, ja tätä varten innovatiivisia ja nykyisiä tekniikoita
kehitetään.
1.7.        In silico
-lääketieteen käyttö taudinhallinnan ja ennakoitavuuden parantamisessa
Systeemilääketieteen lähestymistapoihin ja
fysiologiseen mallintamiseen perustuvaa tietokonesimulaatiota, jossa käytetään
potilaskohtaisia tietoja, voidaan käyttää tautialttiuden, taudinkulun sekä
lääkehoidon onnistumistodennäköisyyden arvioimisessa. Malleihin perustuvalla
simulaatiolla voidaan tukea kliinisiä kokeita, hoitovasteen ennustettavuutta
sekä hoidon yksilöllistämistä ja optimoimista.
1.8.        Tautien hoitaminen
On tarpeen tukea lääkehoitoa, rokotuksia ja
muita hoitomenetelmiä monialaisesti tukevan tekniikan parantamista,
transplantaatio sekä geeni- ja soluhoito mukaan luettuina. Lääke- ja
rokotekehittelystä olisi saatava parempia tuloksia (myös vaihtoehtoisia
menetelmiä perinteiselle turvallisuus- ja vaikuttavuustestaukselle, esimerkiksi
kehittämällä uusia menetelmiä). Regeneratiivista hoitoa ja myös kantasoluihin
perustuvia hoitoja olisi kehitettävä. Lääketieteellisiä laitteita sekä
apuvälineitä ja -järjestelmiä olisi kehitettävä. Tarttuvien, harvinaisten,
merkittävien ja kroonisten tautien torjuntavalmiutta olisi ylläpidettävä ja
tehostettava ja toteutettava lääketieteellisiä toimenpiteitä, jotka riippuvat
tehokkaiden mikrobilääkkeiden saatavuudesta. Lisäksi olisi kehitettävä kattavia
tapoja hoitaa kaikenikäisillä samanaikaisesti esiintyviä sairauksia ja välttää
monilääkintä. Näiden parannusten jälkeen on helpompi kehittää uusia,
tehokkaampia, vaikuttavia ja kestäviä hoitoja tauteihin ja keinoja toimintakyvyn
hallintaan.
1.9.        Tiedon siirtäminen kliiniseen
käytäntöön ja laajennuskelpoiseen innovointiin
Biolääketieteellisen tiedon siirtoa
kliinisillä kokeilla potilassovelluksiin tuetaan samoin kuin niihin liittyvien
käytäntöjen parantamista. Esimerkkejä tästä ovat menettelyjen parantaminen
niin, että kokeissa voidaan keskittyä keskeisiin väestöryhmiin (myös niihin,
joilla esiintyy muita liitännäistauteja ja/tai joiden hoito on jo aloitettu),
interventioiden ja ratkaisujen suhteellisen tehokkuuden määrittäminen sekä
tietokantojen ja sähköisten terveystietojen käytön lisääminen tietolähteinä
kokeissa ja osaamisen siirrossa. Vastaavasti tuetaan muunlaisten
toimenpiteiden, kuten itsenäiseen asumiseen liittyvien toimenpiteiden,
siirtämistä tosielämän ympäristöihin.
1.10.      Terveystietojen parempi
hyödyntäminen
Infrastruktuurien sekä tietorakenteiden ja
-lähteiden (myös kohorttitutkimuksista, tutkimussuunnitelmista, tiedonkeruusta,
indikaattoreista jne. saaduista) yhdentämistä sekä tietojen standardointia,
yhteentoimivuutta, säilytystä, jakamista ja saantia tuetaan, jota nämä tiedot
saadaan asianmukaisesti hyödynnettyä. Olisi kiinnitettävä huomiota
tiedonkäsittelyyn, osaamisen hallintaan, mallintamiseen ja visualisaatioon.
1.11.      Politiikan määrittelyä ja
sääntelytarpeita tukevien tieteellisten välineiden ja menetelmien parantaminen
On tuettava sellaisten tieteellisten
välineiden, menetelmien ja tilastojen kehittämistä, joilla terveyteen liittyvän
tekniikan, myös uusien lääkkeiden, biologisten tuotteiden, kehittyneiden
hoitojen ja lääketieteellisten laitteiden, turvallisuutta, tehoa ja laatua
voidaan arvioida nopeasti, tarkasti ja ennakoivasti. Tämä pätee erityisesti
kehitykseen sellaisilla aloilla kuin rokotteet, solu-/kudos- ja geenihoidot,
elimet ja elinsiirrot, erityisalojen valmistusteollisuus, biopankit, uudet
lääketieteelliset laitteet, diagnosointi-/hoitomenettelyt, geneettinen testaus,
yhteentoimivuus ja sähköinen terveydenhuolto tietosuojaa unohtamatta. Lisäksi
on tuettava riskinarviointimenetelmien, testauksen sekä ympäristöön ja
terveyteen liittyvien strategioiden parantamista. Myös edellä mainittujen
alojen eettisten näkökohtien arvioinnissa auttavien menetelmien kehittämistä on
tuettava.
1.12.      Aktiivisena ikääntyminen,
itsenäinen ja tietotekniikka-avusteinen asuminen
Kustannustehokkaiden ja käyttäjäystävällisten
ratkaisujen löytämiseksi ikääntyneiden ja toimintarajoitteisten ihmisten
aktiivista, itsenäistä ja tietotekniikka-avusteista jokapäiväistä elämää
(kotona, työssä jne.) varten tarvitaan monitieteistä edistynyttä ja soveltavaa
tutkimusta ja innovointia käyttäytymistieteissä, gerontologiassa,
digitaalialalla ja muilla tieteenaloilla. Tämä koskee monenlaisia yhteyksiä
sekä tekniikoita, järjestelmiä ja palveluja, joilla parannetaan ihmisten
elämänlaatua ja toiminnallisuutta, muun muassa liikkuvuutta, älykkäitä
henkilökohtaisen avun tekniikoita, palvelu- ja sosiaalialan robotiikkaa sekä
tietokoneavusteisia elinympäristöjä. Täytäntöönpanon arvioimiseen ja
ratkaisujen laajaan käyttöönottoon tähtääviä tutkimuksen ja innovoinnin
pilottihankkeita tuetaan.
1.13.      Ihmisten voimaistaminen
terveyden omahoitoon
Ihmisten omavoimaistamisella terveytensä
parantamiseen ja hoitamiseen koko elinikänsä ajan saadaan säästöjä
terveydenhuoltojärjestelmissä, kun kroonisia sairauksia voidaan hoitaa muualla
kuin laitoksissa ja terveysvaikutukset parantuvat. Tämä edellyttää tutkimusta
seuraavilla aloilla: käyttäytymis- ja yhteiskuntamallit, sosiaaliset asenteet
ja pyrkimykset yksilöllisen terveysteknologian suhteen, liikkuvat ja/tai
kannettavat välineet, uudet diagnoosimenetelmät ja yksilöidyt palvelut, joilla
edistetään terveellisiä elämäntapoja, hyvinvointia, itsehoitoa,
potilaiden/terveydenhoitoammattilaisten välistä parempaa vuorovaikutusta,
yksilöidyt ohjelmat tautien ja toimintarajoitteisuuden hallintaan. Lisäksi on
tuettava osaamisen infrastruktuureja.
1.14.      Yhdistetyn hoidon lisääminen
Kroonisten sairauksien hoitamiseen muualla
kuin laitoksissa tarvitaan myös parempaa yhteistyötä terveys- ja
sosiaalipalvelujen tai omaishoidon tarjoajien välillä. Tutkimusta ja
innovatiivisia sovelluksia tuetaan jaettuun tietoon perustuvaa päätöksentekoa
varten ja näytön antamiseksi uudenlaisten ratkaisujen laaja-alaista käyttöä ja
markkinahyödyntämistä varten. Tämä koskee myös etäterveydenhuoltoa ja
etähoitopalveluja. Lisäksi tuetaan tutkimusta ja innovointia, joilla pyritään
parantamaan pitkäaikaishoidon organisointia.
1.15.      Terveydenhoitojärjestelmien
tehokkuuden ja toimivuuden optimoiminen ja epätasa-arvon vähentäminen näyttöön
perustuvalla päätöksenteolla ja parhaiden käytänteiden sekä innovatiivisten
tekniikoiden ja lähestymistapojen jakamisella
On tuettava terveysalan tekniikoiden
arviointia ja terveystaloustieteen kehittämistä, näyttöjen keräämistä sekä
parhaiden käytänteiden, innovatiivisten tekniikoiden ja lähestymistapojen
jakamista terveydenhoitoalalla, tietotekniikka ja sähköisen terveydenhuollon
sovellukset mukaan luettuina. Julkisissa terveydenhuoltojärjestelmissä
Euroopassa ja kolmansissa maissa toteutettujen uudistusten vertailevaa
analyysia ja uudistusten pitkän aikavälin taloudellisten ja sosiaalisten
vaikutusten arviointia tuetaan. Terveysalan henkilöstötarpeen analysointia niin
määrällisesti kuin vaadittujen taitojen kannalta suhteessa uusiin
hoitomalleihin tuetaan. Tutkimusta terveydellisen epätasa-arvon kehityksestä,
terveydellisen epätasa-arvon ja muun taloudellisen ja sosiaalisen epätasa-arvon
vuorovaikutuksesta sekä niiden vähentämiseen tähtäävien politiikkojen
tehokkuudesta tuetaan. Lisäksi on syytä tukea potilasturvaratkaisujen ja
laadunvarmistusjärjestelmien arviointia, myös potilaiden asemaa suhteessa
turvallisuuteen ja hoidon laatuun.
1.16.      Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Tukea annetaan kaikenlaiseen toimintaan
osaamisen ja teknologian siirrosta laajamittaiseen demonstrointiin, joka johtaa
laajennuskelpoisiin ratkaisuihin Euroopassa ja sen ulkopuolella.
2.           Elintarviketurva, kestävä maatalous,
merien ja merenkulun tutkimus ja biotalous
2.1.        Kestävä maa- ja metsätalous
Osaamisen, välineiden, palvelujen ja
innovaatioiden on oltava tarkoituksenmukaisia, jotta voidaan tukea
tuottavampia, resurssitehokkaampia ja muutoksiin hyvin sopeutuvia maa- ja
metsätalousjärjestelmiä, jotka tuottavat riittävästi elintarvikkeita, rehua,
biomassaa ja muita raaka-aineita siten, että ne tarjoavat ekosysteemipalveluja
ja tukevat samalla elinkelpoisten maaseutuelinkeinojen kehittämistä.
Tutkimuksella ja innovoinnilla saadaan vaihtoehtoja agronomisten ja ekologisten
tavoitteiden yhdentämiseksi kestäväksi tuotannoksi, jolla on seuraavat ominaisuudet:
tuottavampi ja resurssitehokkaampi maatalous, vähemmän kasvihuonekaasupäästöjä
maataloudesta, vähemmän ravinteiden huuhtoutumista viljelymailta maa- ja
vesiympäristöön, pienempi riippuvuus kansainvälisestä kasviproteiinin tuonnista
Euroopassa ja monimuotoisempi luonto alkutuotantojärjestelmissä.
2.1.1.     Tuotantotehokkuuden
parantaminen ja ilmastonmuutokseen sopeutuminen kestävyyttä ja palautumiskykyä
unohtamatta
Toiminnoilla pyritään lisäämään tuottavuutta
sekä kasvien, eläinten ja tuotantojärjestelmien sopeutumiskykyä, kun
ympäristö-/ilmasto-olosuhteet muuttuvat nopeasti ja luonnonvarat käyvät yhä
vähäisemmiksi. Innovaatioiden avulla koko elintarvikkeiden ja rehun
toimitusketjussa voidaan siirtyä kohti vähäenergistä, vähäpäästöistä ja
vähäjätteistä taloutta. Elintarviketurvan parantamisen ohella luodaan uusia
mahdollisuuksia biomassan ja maa- ja metsätalouden sivutuotteiden käytölle
monenlaisissa muissa kuin elintarvikesovelluksissa.
Kasvien, eläinten ja pieneliöiden
tuotantokykyä pyritään parantamaan monitieteellisillä lähestymistavoilla, ja
samalla pyritään varmistamaan resurssien (vesi, ravinteet, energia) tehokas
käyttö ja maaseutualueiden ekologinen eheys. Keskeiselle sijalle asetetaan
yhdennetyt ja erilaiset tuotantojärjestelmät ja agronomiset käytänteet, myös
täsmätekniikkojen käyttö ja ekologinen voimaperäistäminen sekä tavanomaisen
että luonnonmukaisen maatalouden eduksi. Kasvien ja eläinten geneettiseen
parantamiseen sopeutumisen ja tuottavuuden kannalta tarvitaan kaikkia
soveltuvia tavanomaisia ja nykyaikaisia jalostustapoja sekä geneettisten
resurssien parempaa hyödyntämistä. Tilalla tehtävään maaperän hoitoon, jolla
pyritään enemmän viljavuuden lisäämiseen perustuvaan viljakasvien
tuottavuuteen, kiinnitetään asianmukaista huomiota. Kasvien ja eläinten
terveyttä edistetään ja tautien/tuholaisten yhdennettyjä torjuntatoimenpiteitä
kehitetään edelleen. Eläintautien (myös eläinten tartuntatautien) hävittämiseen
laaditaan strategioita ja mikrobilääkeresistenssiä tutkitaan. Eläinten
hyvinvointiin vaikuttavia käytänteitä tutkimalla voidaan vastata
yhteiskunnallisiin huolenaiheisiin. Edellä mainittujen toimialojen tukemiseksi
tehdään myös enemmän perustutkimusta, jossa käsitellään asiaa koskevia
biologisia kysymyksiä ja samalla tuetaan unionin politiikkojen kehittämistä ja
täytäntöönpanoa.
2.1.2.     Ekosysteemipalvelut ja
julkishyödykkeet
Maa- ja metsätalous ovat ainutlaatuisia
järjestelmiä, jotka tuottavat kaupallisten tuotteiden lisäksi yhteiskunnallisia
julkishyödykkeitä (joilla on kulttuurista tai virkistyksellistä arvoa) sekä
merkittäviä ekologisia palveluja, kuten luonnon toiminnallinen ja in
situ ‑monimuotoisuus, pölytys, vedensäännöstely, maisema,
eroosion vähentäminen ja hiilidioksidin talteenotto / kasvihuonekaasupäästöjen
vähentäminen. Tutkimustoiminnalla tuetaan näiden julkishyödykkeiden ja
palvelujen tarjoamista hallintoratkaisujen, päätöksentekoa tukevien välineiden
sekä näiden hyödykkeiden ja palvelujen muun kuin markkina-arvon arvioinnin
avulla. Erityisiä kiinnostuksenkohteita ovat näiden tavoitteiden saavuttamiseen
todennäköisimmin soveltuvat viljely-/metsänhoitojärjestelmät ja maaseututyypit.
Kasvihuonekaasupäästöjen hillintää ja maatalousalan sopeutumista
ilmastonmuutoksen haittavaikutuksiin parannetaan maatalousjärjestelmien
aktiivisen hallinnoinnin avulla, myös tekniikoita ja käytänteitä muuttamalla.
2.1.3.     Maaseutualueiden
voimauttaminen, maaseutupolitiikan ja -innovoinnin tukeminen
Maaseutuyhteisöjen kehitysmahdollisuuksia
hyödynnetään vahvistamalla niiden valmiuksia alkutuotannossa ja
ekosysteemipalvelujen tarjoamisessa. Lisäksi avataan mahdollisuuksia sellaisten
uusien ja monipuolisten tuotteiden (elintarvikkeiden, rehujen, materiaalien ja
energian) tuottamiseen, joilla vastataan vähähiilisten ja lyhytketjuisten
tuotantojärjestelmien kasvavaan kysyntään. Sosioekonominen tutkimus yhdessä
uusien konseptien kehittämisen ja institutionaalisten innovaatioiden kanssa on
tarpeen, jotta voidaan varmistaa maaseutualueiden yhteenkuuluvuus ja estää
taloudellista ja sosiaalista syrjäytymistä, edistää taloudellisen toiminnan
monipuolistamista (myös palvelualalla), taata tarkoituksenmukaiset yhteydet
maaseutu- ja kaupunkialueiden välillä, helpottaa osaamisen vaihtoa,
demonstrointia, innovointia ja tiedon jakamista sekä edistää osallistavaa
resurssien hoitoa. Lisäksi on tarpeen tarkastella, miten maaseutualueiden
julkishyödykkeet saadaan muunnettua paikallisiksi/alueellisiksi
sosioekonomisiksi eduiksi. Alueellisella ja paikallisella tasolla määriteltyjä
innovaatiotarpeita täydennetään alojen rajat ylittävällä tutkimuksella alueiden
välisellä ja Euroopan laajuisella tasolla. Tutkimushankkeilla,
joista saadaan tarvittavat analyysimenetelmät, indikaattorit, mallit ja
ennakoivat toimet, tuetaan päätöksentekijöitä ja muita toimijoita asiaan
liittyvien strategioiden, politiikkojen ja lainsäädännön täytäntöönpanossa,
seurannassa ja arvioinnissa paitsi maaseutualueilla myös koko biotaloudessa.
Lisäksi tarvitaan välineitä ja tietoa erilaisten luonnonvarojen käyttölajien
(maa, vesi ja muut tuotantopanokset) ja biotalouden tuotteiden välisistä
mahdollisista korvaavuuksista. Maa- ja metsätalousjärjestelmien sosioekonomista
ja vertailevaa arviointia ja niiden kestävyyttä käsitellään myös.
2.2.        Kestävä ja kilpailukykyinen
maatalous- ja elintarvikeala turvallista ja terveellistä ruokavaliota varten
On otettava huomioon kuluttajien tarve saada
turvallisia, terveellisiä ja kohtuuhintaisia elintarvikkeita, mutta samalla
myös elintarvikkeiden kulutuskäyttäytymisestä sekä elintarvikkeiden ja rehun
tuotannosta ihmisten terveydelle ja koko ekosysteemille aiheutuvat vaikutukset.
Huomiota kiinnitetään elintarvikkeiden ja rehujen turvaan ja turvallisuuteen,
Euroopan elintarviketeollisuuden kilpailukykyyn sekä elintarviketuotannon ja
-toimitusten kestävyyteen siten, että mukana ovat koko elintarvikeketju ja
siihen liittyvät palvelut alkutuotannosta kulutukseen, olipa kyseessä sitten
tavanomainen tai luonnonmukainen tuotanto. Tällä lähestymistavalla pyritään a)
varmistamaan kaikille eurooppalaisille turvalliset elintarvikkeet ja elintarviketurva
ja poistamaan nälänhätä maailmasta, b) vähentämään elintarvikkeista ja
ruokavaliosta aiheutuvien sairauksien taakkaa edistämällä siirtymistä
terveellisiin ja kestäviin ruokavalioihin kuluttajaneuvonnalla ja
elintarviketeollisuuden innovoinneilla, c) vähentämään veden ja energian
kulutusta elintarvikkeiden jalostuksessa, kuljetuksessa ja jakelussa sekä d)
vähentämään elintarvikejätteiden määrää 50 prosenttia vuoteen 2030 mennessä.
2.2.1.     Tietoiset kuluttajavalinnat
Kuluttajien makutottumukset, asenteet,
tarpeet, käyttäytyminen, elintavat ja koulutus otetaan huomioon ja kuluttajien
ja elintarvikeketjua tutkivien ja ketjun toimijoiden välistä viestintää
lisätään, jotta voidaan parantaa valintojen tietoisuutta, kestävää kulutusta ja
sen vaikutusta tuotantoon, osallistavaa kasvua ja elämänlaatua etenkin
haavoittuvimmissa ryhmissä. Yhteiskunnallisiin haasteisiin vastataan
sosiaalisella innovoinnilla, ja kuluttajatieteen innovatiivisista malleista ja
menetelmistä saadaan vertailtavia tietoja, joihin unionin politiikalla
vastataan.
2.2.2.     Terveellisiä ja turvallisia
elintarvikkeita ja ruokavalioita kaikille
Ravitsemustarpeet ja elintarvikkeiden vaikutus
fysiologisiin toimintoihin sekä fyysiseen ja henkiseen suorituskykyyn otetaan
huomioon, samoin kuin ruokavalion, ikääntymisen, kroonisten sairauksien ja
häiriöiden sekä ruokailutottumusten väliset yhteydet. Terveyden ja hyvinvoinnin
parantumiseen johtavat ruokavalioratkaisut ja innovaatiot selvitetään.
Elintarvikkeiden ja rehujen kemiallista ja mikrobista saastumista, riskejä ja
altistumista arvioidaan, seurataan, valvotaan ja jäljitetään läpi
elintarvikkeiden ja juomaveden toimitusketjujen tuotannosta ja varastoinnista
jalostukseen, pakkaamiseen, jakeluun, tarjoiluun ja kotona valmistamiseen.
Elintarviketurvan innovointien, riskeistä tiedottamisen parantuneiden
välineiden ja parempien elintarviketurvastandardien avulla kuluttajien
luottamus ja suoja kasvavat Euroopassa. Maailmanlaajuisesti parantuneilla
elintarviketurvastandardeilla edistetään myös Euroopan elintarviketeollisuuden
kilpailukyvyn vahvistamista.
2.2.3.     Kestävä ja kilpailukykyinen
elintarviketeollisuus
Elintarvike- ja rehuteollisuuden tarve
sopeutua yhteiskunnasta, ympäristöstä, ilmastonmuutoksesta ja taloudesta
johtuviin paikallisiin ja maailmanlaajuisiin muutoksiin otetaan huomioon
elintarvikkeiden ja rehujen tuotantoketjun kaikissa vaiheissa, myös
elintarvikkeiden suunnittelussa, jalostuksessa, pakkaamisessa,
prosessivalvonnassa, jätteiden vähentämisessä, sivutuotteiden hyödyntämisessä ja
eläimistä saatavien sivutuotteiden turvallisessa käytössä tai hävittämisessä.
Tarkoituksena on luoda innovatiivisia ja kestäviä resurssitehokkaita prosesseja
sekä monipuolisia, turvallisia, kohtuuhintaisia ja laadukkaita tuotteita. Näin
vahvistetaan eurooppalaisen elintarviketoimitusketjun
innovointimahdollisuuksia, lisätään sen kilpailukykyä, luodaan talouskasvua ja
työpaikkoja ja annetaan eurooppalaiselle elintarviketeollisuudelle mahdollisuus
sopeutua muutoksiin. Muita huomioon otettavia seikkoja ovat seuraavat:
jäljitettävyys, logistiikka ja palvelut, sosioekonomiset tekijät,
elintarvikeketjun palautumiskyky ympäristö- ja ilmastoriskien suhteen sekä
elintarvikeketjusta ja ruokavalioiden ja tuotantojärjestelmien muuttamisesta
ympäristölle aiheutuvien haittavaikutusten rajoittaminen.
2.3.        Elollisten vesiluonnonvarojen
potentiaalin hyödyntäminen
Elollisten
vesiluonnonvarojen keskeisiin piirteisiin kuuluvat uudistuvuus ja se, että
niiden kestävä hyödyntäminen edellyttää vesiekosysteemien perusteellista ymmärtämistä
sekä niiden korkeaa laatua ja tuottavuutta. Yleistavoitteena
on hyödyntää elollisia vesiluonnonvaroja kestävästi Euroopan valtameristä ja
meristä saatavan sosiaalisen ja taloudellisen hyödyn/tuoton maksimoimiseksi. Tähän liittyy myös tarve varmistaa kalastuksen ja
vesiviljelyn kestävä osuus elintarviketurvasta maailmanlaajuinen talous
huomioon ottaen sekä vähentää unionin suurta riippuvuutta kalojen ja äyriäisten
tuonnista (noin 60 prosenttia Euroopassa kulutetuista kaloista ja äyriäisistä
on tuontitavaraa, ja unioni on maailman suurin kalataloustuotteiden tuoja) ja
kehittää meribioteknologioita ”sinisen” kasvun edistämiseksi. Nykyisten
poliittisten kehysten mukaisesti tutkimustoiminnalla tuetaan
ekosysteemilähestymistapaa luonnonvarojen hoidossa ja hyödyntämisessä ja
kyseisten alojen ”viherryttämisessä”.
2.3.1.     Kestävän ja
ympäristöystävällisen kalastuksen kehittäminen
Uudessa yhteisessä kalastuspolitiikassa,
meristrategian puitedirektiivissä ja unionin biodiversiteettistrategiassa
vaaditaan, että eurooppalaisen kalastuksen on oltava kestävämpää,
kilpailukykyisempää ja ympäristöystävällisempää. Siirtyminen
ekosysteemilähestymistapaan kalastuksen hoidossa edellyttää, että
meriekosysteemejä ymmärretään syvällisesti. Jotta ymmärtäisimme paremmin, mikä
tekee meriekosysteemeistä terveitä ja tuottavia, ja voisimme arvioida
kalastuksesta meriekosysteemeille (myös syvissä vesissä) aiheutuvia vaikutuksia
ja lieventää niitä, kehitetään uudenlaisia näkemyksiä, välineitä ja malleja.
Uusilla pyyntistrategioilla tarjotaan palveluja yhteiskunnalle ja säilytetään
samalla meriekosysteemejä. Hoitovaihtoehtojen sosioekonomiset vaikutukset
mitataan. Lisäksi selvitetään ympäristömuutosten, muun muassa
ilmastonmuutoksen, vaikutuksia ja niihin sopeutumista sekä uusia hoitovälineitä
riskin ja epävarmuuden varalle. Toimilla tuetaan tutkimusta, joka kohdistuu
kalapopulaatioiden biologiaan, genetiikkaan ja dynamiikkaan, keskeisten lajien
asemaan ekosysteemeissä, kalastustoimintaan ja sen seurantaan, käyttäytymiseen
kalastusalalla ja uusiin markkinoihin sopeutumiseen (esim. ekomerkintöihin) tai
siihen, miten kalastusteollisuus osallistuu päätöksentekoon. Lisäksi
käsitellään merialueen käyttöä yhdessä muiden toimialojen kanssa erityisesti
rannikkoseuduilla ja yhteiskäytön sosioekonomista vaikutusta.
2.3.2.     Kilpailukykyisen vesiviljelyn
kehittäminen Euroopassa
Vesiviljely tarjoaa paljon mahdollisuuksia
kehittää terveellisiä, turvallisia ja kilpailukykyisiä tuotteita, jotka on
räätälöity kuluttajien tarpeiden ja makutottumusten mukaan ympäristöpalvelut
(biopuhdistus, maan ja veden hoito jne.) ja energiantuotanto huomioon ottaen.
Näitä mahdollisuuksia ei vielä hyödynnetä Euroopassa täysimääräisesti. Uusien
laajalti levinneiden lajien kotouttamiseen ja uusien lajien kohdalla monipuolistamiseen
liittyviä kaikkia näkökohtia koskevaa osaamista ja tekniikkaa vahvistetaan
siten, että otetaan samalla huomioon vesiviljelyn ja vesiekosysteemien
vuorovaikutukset sekä ilmastonmuutoksen vaikutus ja se, miten ala voi niihin
sopeutua. Myös maalla, rannikkoseuduilla ja avomerellä sijaitsevia kestäviä
tuotantojärjestelmiä koskevaa innovointia edistetään. Lisäksi pyritään
ymmärtämään alan sosiaalisia ja taloudellisia ulottuvuuksia, jotta tuetaan
markkinoiden ja kuluttajien vaatimuksia vastaavaa kustannus- ja
energiatehokasta tuotantoa, joka on samalla kilpailukykyistä ja sijoittajien ja
tuottajien kannalta houkuttavaa.
2.3.3.     Meri-innovoinnin lisääminen
bioteknologian avulla
Merten biologisesta monimuotoisuudesta on
vielä tutkimatta yli 90 prosenttia, mikä tarjoaa huikeita mahdollisuuksia
löytää uusia lajeja ja sovelluksia meribioteknologioiden alalla, jonka
odotetaan lisäävän alan vuosikasvua 10 prosenttia. Merten biologisen
monimuotoisuuden ja vesibiomassan tarjoamia monenlaisia mahdollisuuksia on tarkoitus
tutkia ja hyödyntää edelleen, jotta markkinoille saadaan tuotua uusia
prosesseja, tuotteita ja palveluja, joilla on sovellusmahdollisuuksia
esimerkiksi kemian- ja materiaaliteollisuudessa, lääketeollisuudessa,
kalastuksessa ja vesiviljelyssä, energiatoimituksissa ja kosmetiikka-alalla.
2.4.        Kestävä ja kilpailukykyinen
biopohjainen teollisuus
Yleistavoitteena on vauhdittaa Euroopan
siirtymistä fossiilista energiaa käyttävästä teollisuudesta vähähiiliseen,
resurssitehokkaaseen ja kestävään teollisuuteen. Tutkimus ja innovointi
tarjoavat keinoja, joilla vähennetään unionin riippuvuutta fossiilisista
polttoaineista ja edistetään energia- ja ilmastonmuutostavoitteita, jotka
unionin on määrä tavoittaa vuoteen 2020 mennessä (liikenteen polttoaineista 10
prosenttia uusiutuvista lähteistä ja 20 prosentin vähennys
kasvihuonekaasupäästöissä). Siirtymällä biologisiin raaka-aineisiin ja
biologisiin jalostusmenetelmiin voidaan arvioiden mukaan säästää 2,5 miljardia
hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa vuoteen 2030 mennessä, jolloin
biopohjaisten raaka-aineiden ja uusien kuluttajatuotteiden markkinat
moninkertaistuvat. Tämän potentiaalin hyödyntäminen edellyttää laajan
osaamisperustan rakentamista ja asiaan liittyvien (bio)tekniikoiden
kehittämistä siten, että keskitytään pääasiassa seuraaviin kolmeen keskeiseen
tekijään: a) nykyisten fossiilipohjaisten prosessien korvaaminen resurssi- ja
energiatehokkailla bioteknologiapohjaisilla prosesseilla, b) biomassan ja
jätevirtojen luotettavien ja asianmukaisten toimitusketjujen ja koko Euroopan
kattavan laajan biojalostamojen verkoston perustaminen ja c) biopohjaisten
tuotteiden ja prosessien markkinakehityksen tukeminen. Synergiaa haetaan
”Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa” ‑erityistavoitteen
kanssa.
2.4.1.     Biopohjaisen teollisuuden
biotalouden edistäminen
Merkityksellistä siirtymistä vähähiiliseen,
resurssitehokkaaseen ja kestävään teollisuuteen tuetaan etsimällä maalta ja
vesistä biologisia resursseja ja hyödyntämällä niitä siten, että ympäristölle aiheutuvat
haittavaikutukset jäävät mahdollisimman pieniksi. Biomassan erilaisten
käyttötapojen korvaavuuksia olisi tutkittava. Teollisuudelle ja kuluttajille
pyritään kehittämään biopohjaisia tuotteita ja biologisesti aktiivisia
yhdisteitä, joilla on uudenlaisia laatuominaisuuksia ja toimintoja ja jotka
ovat kestävämpiä. Uusiutuvien luonnonvarojen, biojätteen ja sivutuotteiden
taloudellinen arvo hyödynnetään parhaalla mahdollisella tavalla uusien ja
resurssitehokkaiden prosessien avulla.
2.4.2.     Integroitujen biojalostamojen
kehittäminen
Tukea myönnetään toimintaan, jolla lisätään
kestäviä biotuotteita, välituotteita ja bioenergiaa/biopolttoaineita, ja siinä
keskitytään pääasiassa kerrannaistuvaan lähestymistapaan, jossa etusijalle
asetetaan korkean lisäarvon antavien tuotteiden kehittäminen.
Raaka-ainetoimitusten takaamiseksi kehitetään tekniikoita ja strategioita.
Toisen ja kolmannen polven biojalostamoissa käytettävien biomassatyyppien
määrää lisäämällä, myös metsä-, biojäte- ja teollisuuden sivutuotteissa,
voidaan välttää elintarvike‑/polttoainekäytön ristiriidat ja tukea
unionin maaseutu- ja rannikkoalueiden taloudellista kehittämistä.
2.4.3.     Biopohjaisten tuotteiden ja
prosessien markkinakehityksen tukeminen
Kysyntään kohdistuvilla toimenpiteillä voidaan
avata uusia markkinoita bioteknisille innovaatioille. Unionin ja
kansainvälisellä tasolla on vahvistettava standardit muun muassa sille, miten
biopohjaisuus, tuotteen toimintaominaisuudet ja biohajoavuus määritetään.
Elinkaarianalyysin menetelmiä ja lähestymistapoja on vielä kehitettävä ja
jatkuvasti mukautettava tieteessä ja teollisuudessa tapahtuvan kehityksen
perusteella. Tuote- ja prosessistandardointia koskevaa tutkimusta ja
bioteknologia-alan sääntelyä pidetään keskeisinä uusien markkinoiden luomista
ja kaupankäyntimahdollisuuksien hyödyntämistä tuettaessa.
2.5.        Erityiset
täytäntöönpanotoimet
Yleisesti käytettävien ulkoisten
neuvonantajien lisäksi pyritään monissa kysymyksissä kuulemaan
maataloustutkimuksen pysyvää komiteaa, myös strategisista näkökohdista sen
harjoittaman ennakoivan toiminnan avulla ja maataloustutkimuksen
koordinoinnista kansallisella ja unionin tasolla. Toimissa hyödynnetään
soveltuvia yhteyksiä "Maatalouden tuottavuus ja kestävyys" -
innovaatiokumppanuuspilotin toimien kanssa.
Tutkimustulosten vaikuttavuutta ja jakamista
tuetaan aktiivisesti erityisillä toimilla, jotka koskevat tiedotusta, osaamisen
vaihtoa ja eri toimijoiden osallistumista hankkeiden kaikissa vaiheissa.
Täytäntöönpanossa yhdistetään monenlaisia toimintoja, myös merkittäviä
demonstrointi- ja pilottitoimia. Tutkimustulosten ja parhaiden käytänteiden
saanti pyritään tekemään helpoksi ja avoimeksi, mahdollisuuksien mukaan
tietokantojen avulla.
Pk-yrityksille annettavan erityistuen avulla
viljelytilat, kalastajat ja muunlaiset mikroyritykset voivat osallistua enemmän
tutkimus- ja demonstrointitoimintaan. Alkutuotantoalan innovoinnin
tukipalveluihin ja ulospäinsuuntautumiseen liittyvien rakenteiden
erityistarpeet otetaan huomioon. Täytäntöönpanossa yhdistetään lukuisia
erilaisia toimia, myös osaamisen vaihtoa, jossa viljelijöiden ja
välituotetuottajien aktiivinen osallistuminen pyritään varmistamaan, jotta
loppukäyttäjien tutkimustarpeista saadaan yhteenveto. Tutkimustulosten ja
parhaiden käytänteiden saanti pyritään tekemään helpoksi ja avoimeksi.
Standardien määrittämistä tukemalla
nopeutetaan uudenlaisten biopohjaisten tavaroiden ja palvelujen
markkinoillesaantia.
Yhteisen ohjelmasuunnittelun (Joint
Programming Initiatives, JPI) tukemista voidaan harkita muun muassa seuraavilta
osin: ”Maatalous, elintarviketurva ja ilmastonmuutos”, ”Terveellinen ruokavalio
terveelliseen elämään” ja ”Terveet ja tuottavat valtameret ja meret”. Lisäksi
voidaan harkita mahdollisten julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien
toteuttamista biopohjaisen teollisuuden alalla.
Tähän yhteiskunnalliseen haasteeseen
liittyvien, esimerkiksi maaseudun kehittämisrahastosta ja kalatalousrahastosta
saatavien muiden unionin varojen kanssa pyritään saamaan synergiaa ja
lisäkäyttöä.
Ennakoivia toimia toteutetaan biotalouden
kaikilla sektoreilla, myös maailmanlaajuisesti, Euroopan laajuisesti,
kansallisesti ja alueellisesti toimivien tietokantojen, indikaattoreiden ja
mallien kehittämisessä. Unionin ja maailmanlaajuisen tutkimuksen ja innovoinnin
kartoittamista ja seuraamista varten perustetaan Euroopan biotalouden
seurantaryhmä, joka kehittää suorituskykyindikaattoreita ja seuraa biotalouden
innovointipolitiikkoja.
3.           Turvallinen, puhdas ja tehokas energia
3.1.        Energiankulutuksen
vähentäminen ja hiilijalanjäljen pienentäminen älykkäällä ja kestävällä
käytöllä
Energialähteet ja kulutusmallit
eurooppalaisessa teollisuudessa, liikenteessä, asumisessa ja kaupungeissa ovat
pitkälti kestämättömiä, ja niistä aiheutuu merkittäviä ympäristö- ja
ilmastonmuutosvaikutuksia. Lähes päästöttömiin
rakennuksiin ja erittäin tehokkaaseen teollisuuteen ja siihen, että yritykset,
yksilöt, yhteisöt ja kaupungit omaksuisivat laajassa mittakaavassa
energiatehokkaan lähestymistavan, tarvitaan paitsi teknologista edistystä myös
muita kuin teknologisia ratkaisuja, kuten uusia neuvonta-, rahoitus- ja
kysynnänhallintapalveluja. Energiatehokkuus
voi näin osoittautua yhdeksi kustannustehokkaimmista tavoista vähentää energian
kysyntää, jolloin energiansaannin varmuus lisääntyy, ympäristö- ja
ilmastovaikutukset vähenevät ja kilpailukyky paranee.

3.1.1.     Älykkääseen ja tehokkaaseen
energiankäyttöön liittyvän teknologian ja palvelujen tuominen massamarkkinoille

Energiankulutuksen vähentämiseen ja
energiantuhlauksen poistamiseen siten, että yhteiskunnan ja talouden
tarvitsemat palvelut säilyvät, tarvitaan muutakin kuin massamarkkinoilta
saatavia useampia, tehokkaita, hinnaltaan kilpailukykyisiä,
ympäristöystävällisiä ja älykkäämpiä tuotteita ja palveluja: komponentit ja
laitteet on yhdistettävä niin, että ne yhteistoiminnallisesti optimoivat
energian kokonaiskäytön rakennuksissa, palveluissa ja teollisuudessa.
Jotta kuluttaja käyttää tällaista teknologiaa
ja palveluja täysimääräisesti ja saa niistä kaiken hyödyn (myös mahdollisuuden
seurata omaa kulutustaan), niiden on oltava omaan sovellusympäristöönsä
räätälöityjä ja optimoituja. Tämä edellyttää innovatiivisen tieto- ja
viestintäteknologian tutkimusta, kehitystyötä ja testausta sekä seuranta- ja
valvontatekniikoita, mutta myös laajoja demonstrointihankkeita ja ennen
kaupallistamista tehtäviä käyttöönottotoimia, jotta yhteentoimivuus ja
laajennettavuus voidaan varmistaa. Näillä hankkeilla olisi pyrittävä
kehittämään yhteiset menettelyt energiankulutusta ja päästöjä koskevien
tietojen keräämiseksi, yhdistämiseksi ja analysoimiseksi, jotta energiankäyttö
ja sen ympäristövaikutukset saadaan helpommin mitattaviksi, avoimemmiksi,
sosiaalisesti paremmin hyväksyttäviksi, paremmin suunnitelluiksi ja
näkyvämmiksi.
3.1.2.     Tehokkaiden ja uudistuvien lämmitys-jäähdytys
-järjestelmien potentiaalin hyödyntäminen
Huomattava osuus energiasta koko unionissa
käytetään lämmitykseen tai jäähdytykseen, ja energiankysyntää voitaisiin
selvästi vähentää kehittämällä tällä alalla kustannustehokkaita ja tehokkaita
teknologioita ja systeemi-integroinnin tekniikoita, kuten verkkoliitäntä, jossa
on vakioidut kielet ja palvelut. Tähän tarvitaan sekä teolliseen että
kotitalouskäyttöön tarkoitettujen uusien järjestelmien ja komponenttien
tutkimusta ja demonstrointia (esimerkkinä sovellukset kuuman veden, sisätilojen
lämmityksen ja jäähdytyksen hoitamisessa hajautetusti ja kaukolämmöllä). Tässä
olisi oltava mukana erilaisia teknologioita: aurinkolämpö, geoterminen energia,
biomassa, lämpöpumput, yhdistetty lämpö ja sähkö jne. Lisäksi niiden on
täytettävä lähes päästöttömiä rakennuksia ja yhteisöjä koskevat vaatimukset.
Keskitettyjen ja hajautettujen sovellusten osalta tarvitaan lisää läpimurtoja
erityisesti uusiutuvista lähteistä saatavan lämmön varastoinnissa, ja sekä
lämmitykseen että jäähdytykseen käytettävien hybridijärjestelmien tehokkaiden
yhdistelmien kehitystä ja käyttöönottoa on edistettävä.
3.1.3.     Eurooppalaiset älykkäät
kaupungit ja yhteisöt
Kaupunkialueet kuuluvat suurimpiin
energiankäyttäjiin unionissa ja niiden osuus kasvihuonepäästöistä on
vastaavasti suuri. Samalla ne tuottavat huomattavan määrän ilmansaasteita.
Ilmanlaadun heikkeneminen ja ilmastonmuutos vaikuttavat kaupunkialueisiin, ja
niiden on laadittava omia strategioita vaikutusten lieventämiseksi ja niihin
sopeutumiseksi. Siksi vähähiiliseen yhteiskuntaan siirtymisen kannalta on
oleellisen tärkeää löytää kaupunkiympäristöihin innovatiivisia
energiaratkaisuja (energiatehokkuus sekä sähkö-, lämmitys- ja
jäähdytysjärjestelmät), joissa yhdistetään liikenne, jäte- ja vesihuolto sekä
tieto- ja viestintäteknologiaratkaisut. Kohdennettuja aloitteita, joilla
tuetaan energia-, liikenne- ja tieto- ja viestintäteknologia-alojen teollisten
arvoketjujen muuntamista älykkäiksi kaupunkisovelluksiksi, suunnitellaan.
Samalla on kehitettävä uusia kaupunkien ja yhteisöjen tarpeita ja keinoja
vastaavia teknologiaan, organisointiin, suunnitteluun ja liiketoimintaan
liittyviä malleja, joita on testattava täydessä laajuudessa. Lisäksi tarvitaan
tutkimusta tähän siirtymiseen liittyvien sosiaalisten, taloudellisten ja
kulttuuristen seikkojen ymmärtämiseksi.
3.2.        Vähähiilistä sähköä halvalla
Sähkö on keskeisessä asemassa ympäristön
kannalta kestävää vähähiilistä taloutta perustettaessa.
Vähähiilisen sähkön käyttöönotto on korkeiden kustannusten vuoksi liian
hidasta. On kiireellistä saada kustannukset
huomattavasti pienemmiksi suorituskykyä ja kestävyyttä parantamalla, jotta
vähähiilisen sähkön hyödyntäminen markkinoilla nopeutuu. Erityisesti mainittakoon seuraavat tavoitteet.
3.2.1.     Tuulienergian koko
potentiaalin hyödyntäminen
Tuulienergian osalta tavoitteena on vähentää
maalla ja avomerellä tapahtuvan tuulisähköntuotannon tuotantokustannuksia
vuoteen 2020 mennessä noin 20 prosenttia vuoteen 2010 verrattuna, siirtyä yhä
enemmän avomerellä tapahtuvaan tuotantoon ja mahdollistaa asianmukainen siirto
sähköverkkoon. Keskipisteessä ovat laajamittaisempien, korkeamman hyötysuhteen
ja sekä maalla että avomerellä (myös kaukana sijaitsevissa ja hankalissa
sääoloissa toimivissa laitoksissa) paremmin saatavilla olevien uuden sukupolven
energianmuuntojärjestelmien kehittäminen, testaus ja demonstrointi sekä uudet
sarjatuotantoprosessit.
3.2.2.     Tehokkaiden, luotettavien ja
kustannuksiltaan kilpailukykyisten aurinkoenergiajärjestelmien kehittäminen
Aurinkoenergian, joka kattaa aurinkosähkön ja
keskittävän aurinkoenergian, kustannukset on vuoteen 2010 verrattuna
puolitettava vuoteen 2020 mennessä, jotta sen osuus sähkömarkkinoista kasvaisi.

Aurinkosähkön osalta tämä tarkoittaa
laaja-alaista hyödyntämistä ajatellen uusia konsepteja ja järjestelmiä koskevaa
pitkäaikaista tutkimustyötä, demonstrointia ja testausta massatuotannossa.
Keskittävän aurinkoenergian osalta keskitytään
tapoihin lisätä tehokkuutta ja vähentää samalla kustannuksia ja ympäristövaikutuksia,
jotta esitellyt teknologiat voidaan laajentaa teolliseen laajuuteen
rakentamalla alallaan täysin uudenlaisia tuotantolaitoksia. Testattavana on
ratkaisuja, joissa yhdistetään aurinkosähkön tuotanto ja meriveden
suolanpoisto.
3.2.3.     Kilpailukykyisten ja
ympäristön kannalta turvallisten teknologioiden kehittäminen hiilidioksidin
talteenottoon, kuljettamiseen ja varastointiin
Hiilidioksidin talteenotto ja varastointi on
varteenotettava vaihtoehto, jota on maailmanlaajuisesti hyödynnettävä
kaupallisessa mittakaavassa, jotta hiilettömään sähkövoiman tuottamiseen ja
vähähiiliseen teollisuuteen pääsyä vuoteen 2050 mennessä koskevaan haasteeseen
voidaan vastata. Tavoitteena on minimoida hiiltä ja kaasua käyttäville
voimalaitoksille keskitettävän aurinkoenergian käytöstä sähköntuotannossa
aiheutuvat lisäkustannukset verrattuna vastaaviin voimalaitoksiin, joissa ei
ole keskitettävää aurinkoenergiaa ja energiaintensiivisiä teollisuuslaitteita.
Erityisesti tuetaan koko keskitettävän
aurinkoenergiaketjun esittelyä, joka kattaa edustavasti erilaiset talteenotto-,
kuljetus- ja varastointivaihtoehdot. Tähän liitetään tutkimustyötä, jonka
tarkoituksena on vielä kehittää näitä teknologioita ja tarjota
kilpailukykyisempiä talteenottoteknologioita, parempia komponentteja,
integroituja järjestelmiä ja prosesseja, turvallista geologista varastointia ja
järkeviä ratkaisuja talteen otetun hiilidioksidin laajamittaista
uudelleenkäyttöä varten, jotta keskitettävän aurinkoenergian teknologioita
voidaan hyödyntää kaupallisesti vuoden 2020 jälkeen toimintansa aloittavissa
fossiilisia polttoaineita käyttävissä voimalaitoksissa ja muussa
hiili-intensiivisessä teollisuudessa.
3.2.4.     Geotermisen energian,
vesivoiman, merienergian ja muiden vaihtoehtoisten uudistuvien energioiden kehittäminen

Geotermisellä energialla, vesivoimalla sekä
merienergialla ja muilla uusiutuvilla energiamuodoilla voidaan edistää Euroopan
energiatoimitusten hiilettömyyttä lisäämällä joustavuutta erilaisten tuotanto-
ja energiankäyttötapojen suhteen. Tavoitteena on saattaa kaupallisesti
hyödynnettävään muotoon kustannustehokkaita ja kestäviä teknologioita, joita on
mahdollista yleisesti hyödyntää teollisessa mittakaavassa, jakeluverkon
integrointi mukaan luettuna. Vuorovesivoiman, virtaus- tai aaltoenergian kaltaisilla
merienergioilla saadaan täysin päästötöntä ennakoitavaa energiaa.
Tutkimustoimiin olisi kuuluttava laboratoriolaajuista innovatiivista tutkimusta
kohtuuhintaisista komponenteista ja materiaaleista ympäristössä, jossa on
paljon korroosiota ja biologista likaantumista, sekä demonstrointeja Euroopan
vesialueiden erilaisissa olosuhteissa.
3.3.        Vaihtoehtoiset polttoaineet
ja liikkuvat energianlähteet
Jotta Euroopan energian ja hiilioksidin
vähentämistä koskevat tavoitteet voitaisiin saavuttaa, on kehitettävä myös
uusia polttoaineita ja liikkuvia energialähteitä. Tämä
on erityisen tärkeää älykkäisiin, vihreisiin ja integroituihin kuljetuksiin
liittyvän haasteen kannalta. Näiden
teknologioiden ja vaihtoehtoisten polttoaineiden arvoketjut eivät ole riittävän
kehittyneitä ja niitä on nopeutettava demonstrointilaajuuteen.
3.3.1.     Bioenergiasta kilpailukykyistä
ja kestävää
Bioenergian osalta tavoitteena on saattaa
lupaavimmat teknologiat kaupallisesti hyödynnettävään muotoon, jotta voidaan
aloittaa toisen sukupolven biopolttoaineiden laajamittainen ja kestävä tuotanto
erilaisiin liikenteen arvoketjuihin sekä erittäin tehokas lämmön ja sähkön
yhdistetty tuotanto biomassasta, hiilidioksidin talteenotto ja varastointi
mukaan luettuna. Tavoitteena on kehittää ja demonstroida teknologiaa erilaisia
bioenergiauria varten eri laajuuksissa ottaen huomioon maantieteellisten ja
ilmasto-olosuhteiden eroavuus ja logistiset rajoitteet. Pitemmän aikavälin
tutkimuksella tuetaan kestävän bioenergiateollisuuden kehittämistä vuoden 2020
jälkeistä aikaa ajatellen. Toimilla täydennetään muiden yhteiskunnallisten
haasteiden yhteydessä tehtävää perustutkimusta (raaka-aineet, bioresurssit) ja
jatkotutkimusta (ajoneuvokantaan integroiminen).
3.3.2.     Vety- ja
polttokennoteknologian markkinoille saattamiseen tarvittavan ajan lyhentäminen
Polttokennoissa ja vedyssä on paljon
potentiaalia edistää Eurooppaan kohdistuviin energiahaasteisiin vastaamista.
Kustannuksia on alennettava huomattavasti, jotta nämä teknologiat saadaan
markkinoilla kilpailukykyisiksi. Esimerkiksi liikenteessä käytettävien
polttokennojärjestelmien kustannuksia on vähennettävä 10-kertaisesti seuraavien
10 vuoden aikana. Tätä varten annetaan tukea kannettavia ja kiinteitä
liikennesovelluksia ja niihin liittyviä palveluja koskeville demonstroinneille
ja esikaupalliselle hyödyntämiselle sekä pitkäaikaiselle tutkimukselle ja
teknologiakehitykselle, jolla rakennetaan kilpailukykyistä polttokennoketjua ja
kestävää vetytuotantoa ja Euroopan laajuista vetyinfrastruktuuria. Riittävät laajat
läpimurrot markkinoilla edellyttävät mittavaa kansallista ja kansainvälistä
yhteistyötä, muun muassa soveltuvien standardien kehittämistä.
3.3.3.     Uudet vaihtoehtoiset
polttoaineet
On olemassa joukko uusia vaihtoehtoja, joissa
on potentiaalia pitkällä aikavälillä. Tällaisia ovat esimerkiksi jauhettu
metallinen ajoaine, mikro-organismeista fotosynteesin avulla (vesi- ja
maaympäristöissä) ja fotosynteesiä keinotekoisesti jäljittelemällä saatava
polttoaine. Näistä uusista keinoista voi löytyä mahdollisuuksia tehokkaampaan
energian muuntamiseen, hinnaltaan kilpailukykyisempiin ja kestävämpiin
teknologioihin ja kasvihuonekaasujen osalta lähes neutraaleihin
päästöprosesseihin, jotka eivät kilpaile viljelysmaasta. Erityisesti annetaan
tukea siihen, että nämä uudet ja potentiaaliset teknologiat saadaan
laboratoriosta demonstrointilaajuuteen vuoteen 2020 mennessä tapahtuvaa
esikaupallista demonstrointia varten.
3.4.        Euroopalle yhteinen älykäs
sähköverkko
Sähköverkkoihin kohdistuu seuraavat kolme
toisiinsa liittyvää haastetta, jotta ne olisivat kuluttajaystävällisiä ja
sähköjärjestelmä olisi hiilettömämpi: yleiseurooppalaisten
markkinoiden luominen, uusiutuvien
energialähteiden merkittävän lisäyksen integroiminen ja
yhteyksien hallinnoiminen miljoonien toimittajien ja kuluttajien (kun yhä
useammat kotitaloudet ovat molempia) välillä, sähköajoneuvojen omistajat mukaan
luettuina. Tulevaisuuden sähköverkot ovat
keskeisessä asemassa siirryttäessä täysin hiilettömään sähköjärjestelmään
siten, että kuluttaja saa lisäjoustoa ja kustannushyötyä. Ensisijaisena tavoitteena on, että vuoteen 2020
mennessä noin 35 prosenttia sähköstä syötetään ja jaetaan hajautetuista ja
keskitetyistä uusiutuvista energialähteistä.
Vahvasti integroidulla tutkimus- ja
demonstrointitoiminnalla tuetaan sellaisten uusien komponenttien ja
teknologioiden kehittämistä, jotka vastaavat ominaisuuksiltaan sekä verkon
syöttö- että jakelupuolen samoin kuin varastoinnin vaatimuksia.
Päästöjen ja kustannusten minimoimiseksi on
harkittava kaikkia vaihtoehtoja, joilla energian kysyntä ja tarjonta saadaan
onnistuneesti tasapainotettua. Teknologioita uusia sähköntuotantojärjestelmiä
varten ja kaksisuuntaista digitaalista viestintäinfrastruktuuria on tutkittava
ja ne on integroitava sähköverkkoon. Näin verkkoja voidaan suunnitella, seurata
ja valvoa paremmin ja käyttää turvallisesti normaali- ja hätätilanteissa. Myös
toimittajien ja asiakkaiden välisiä yhteyksiä voidaan hallinnoida paremmin ja
energiavirtaa voidaan kuljettaa, hallinnoida ja kaupata paremmin. Tulevaisuuden
infrastruktuurin hyödyntämiseksi indikaattoreissa ja kustannushyötyanalyyseissä
olisi otettava huomioon energiajärjestelmän laajuiset näkökohdat. Tämän lisäksi
älyverkkojen ja televiestintäverkostojen välinen yhteisvaikutus maksimoidaan
päällekkäisten investointien välttämiseksi ja älykkäiden energiapalvelujen
käyttöönoton nopeuttamiseksi.
Uudenlaiset
energian varastointikeinot (joihin kuuluvat sekä laajamittainen varastointi
että akut) ja ajoneuvojärjestelmät antavat tarvittavaa joustoa tuotannon ja
kysynnän välille. Paremmilla tieto- ja
viestintäteknologioilla voidaan sähkön kysynnän joustoa vielä lisätä antamalla
asiakkaille (teollisuudelle, kaupalle ja kotitalouksille) tarvittavat
automaatiovälineet.
Suunnittelun,
markkinoinnin ja sääntelyn uusissa suunnitelmissa on ajettava
sähköntuotantoketjun yleistä tehokkuutta ja kustannustehokkuutta sekä
infrastruktuurien yhteentoimivuutta ja älyverkkoteknologioiden, -tuotteiden ja
-palvelujen avointen ja kilpailukykyisten markkinoiden syntymistä. Ratkaisujen
testaamiseen ja arvioimiseen sekä systeemille ja yksittäisille sidosryhmille
saatavien etujen arvioimiseen tarvitaan laajamittaisia demonstrointihankkeita
ennen Euroopan laajuista hyödyntämistä. Tähän olisi liitettävä tutkimuksia
siitä, miten kuluttajat ja liikeyritykset reagoivat taloudellisiin
kannustimiin, käyttäytymismuutoksiin, tietopalveluihin ja muihin älyverkkojen
tarjoamiin innovatiivisiin mahdollisuuksiin.
3.5.        Uusi osaaminen ja uudet
teknologiat
Pitkällä aikavälillä tarvitaan uudenlaisia,
tehokkaampia ja kustannustehokkaampia teknologioita. Tätä
kehitystä olisi nopeutettava monitieteellisellä tutkimuksella, jotta saataisiin
tieteellisiä läpimurtoja energiaan liittyvissä konsepteissa ja mahdollistavissa
teknologioissa (esim. nanotieteet, materiaalitutkimus, kiinteän olomuodon
fysiikka, tieto- ja viestintätekniikka, biotieteet, laskenta, avaruustiede
jne.). Myös innovointia tulevissa ja uusissa
teknologioissa olisi nopeutettava.
Kehittynyttä tutkimusta tarvitaan lisäksi,
jotta löydämme ratkaisuja energiajärjestelmien mukauttamiseksi muuttuviin
ilmasto-olosuhteisiin. Painopisteitä voidaan
mukauttaa uusien tieteellisten ja teknologisten tarpeiden ja mahdollisuuksien
mukaan tai sellaisten vasta todettujen ilmiöiden perusteella, joihin näyttäisi
liittyvän kehityslupauksia tai yhteiskunnallisia riskejä ja jotka saattavat
nousta esiin Horisontti 2020 -puiteohjelman täytäntöönpanon aikana.
3.6.        Vankka päätöksenteko ja
yleisön osallistaminen
Energiatutkimuksen olisi tuettava
energiapolitiikkaa ja oltava sen kanssa selvästi samassa linjassa. Vakaiden analyysien tekemiseksi päättäjät
tarvitsevat laajasti tietoa teknologioista ja palveluista, infrastruktuurista,
markkinoista (myös sääntelykehyksistä) ja kuluttajakäyttäytymisestä. Erityisesti Euroopan komission SET-suunnitelman
tietojärjestelmästä annetaan tukea seuraaviin tarkoituksiin: käyttövarmojen ja
läpinäkyvien välineiden, menettelyjen ja mallien kehittäminen tärkeimpien
energiaa koskevien taloudellisten ja sosiaalisten seikkojen arvioimiseksi; tietokantojen ja skenaarioiden laatiminen
laajentunutta unionia varten ja niiden vaikutusten arvioimiseksi, joita
energiapolitiikalla ja energiaan liittyvillä politiikoilla on toimitusturvaan,
ympäristöön ja ilmastonmuutokseen, yhteiskuntaan ja energiateollisuuden kilpailukykyyn; sosioekonomisten tutkimusten tekeminen.
Internetin ja sosiaalisen teknologian
mahdollisuuksia hyödyntäen tutkitaan kuluttajakäyttäytymistä, myös muita
heikommassa asemassa olevien kuluttajien, kuten toimintarajoitteisten
käyttäytymistä, sekä käyttäytymismuutoksia elävien laboratorioiden ja
palveluinnovoinnin laajamittaisten demonstrointien kaltaisilla avoimilla
innovaatiofoorumeilla.
3.7.        Energiainnovaatioiden
markkinoille saattaminen, markkinoiden ja kuluttajien voimauttaminen
Innovatiiviset ratkaisut markkinoille
saattamisessa ja replikoinnissa ovat keskeisiä, jotta uudet energiateknologiat
saadaan markkinoille ajoissa ja niiden toteutus on kustannustehokasta.
Teknologiaan perustuvan tutkimuksen ja demonstroinnin lisäksi tarvitaan toimia,
joilla on selvästi unionin tasolla saatavaa lisäarvoa. Näillä toimilla pyritään
kehittämään, soveltamaan, jakamaan ja replikoimaan muita kuin teknologisia
innovaatioita, joilla on suuri kerrannaisvaikutus unionin kestävän energian
markkinoilla kaikilla tieteen ja hallinnon aloilla.
Tällaisissa innovaatioissa keskitytään luomaan
vähähiilisille, uusiutuville ja energiatehokkaille teknologioille ja
ratkaisuille suotuisat markkinaolosuhteet sääntelyn, hallinnon ja rahoituksen
osalta. Tukea annetaan toimenpiteille, joilla
helpotetaan energiapolitiikan täytäntöönpanoa, valmistellaan maaperää
investointien markkinoilletuonnille, tuetaan valmiuksien kehittämistä ja
toimimista yleisen hyväksynnän mukaisesti.
Tutkimukset ja analyysit ovat toistuvasti
vahvistaneet sen, kuinka tärkeä osuus inhimillisellä tekijällä on kestävien
energiapolitiikkojen onnistumisessa ja epäonnistumisessa. Siksi innovatiivisiin organisatorisiin
rakenteisiin, hyvien käytänteiden jakamiseen ja vaihtoon, erityiskoulutukseen
ja valmiuksien kehittämiseen liittyvät toimet ovat kannustettavia.
3.8.        Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Tähän haasteeseen liittyvien toimien
täytäntöönpanon painopisteet on valittu siksi, että energia-alan tutkimuksen ja
innovoinnin eurooppalaista ulottuvuutta on tarpeen vahvistaa. Yhtenä tärkeänä
tavoitteena on tukea Euroopan strategisen energiateknologiasuunnitelman
(SET-suunnitelman)[24]
täytäntöönpanoa, jotta unionin energia- ja ilmastonmuutospolitiikan tavoitteet
saavutettaisiin. SET-suunnitelman etenemis- ja täytäntöönpanosuunnitelmat ovat
siten hyödyllisiä työohjelmia laadittaessa. SET-suunnitelman
hallinnointijärjestelmää käytetään perustana strategisessa
painopisteasettelussa ja energiatutkimuksen ja -innovoinnin koordinoinnissa
kaikkialla unionissa.
Muissa kuin teknologiaan liittyvissä osissa
ohjenuorana on unionin energiapolitiikka ja -lainsäädäntö. Demonstroitujen
teknologioiden ja palveluratkaisujen laajan hyödyntämisen mahdollistavaa
ympäristöä, vähähiilisten teknologioiden prosesseja ja toimintapoliittisia
aloitteita sekä energiatehokkuutta tuetaan kaikkialla unionissa. Tähän voi liittyä energiatehokkuuden kehittämiseen
ja markkinoilletuontiin ja uusiutuvaan energiaan tehtäviin investointeihin
liittyvän teknisen avun tukea.
Kumppanuus eurooppalaisten sidosryhmien kanssa
on tärkeää resurssien jakamisen ja yhteisen täytäntöönpanon kannalta.
Tapauskohtaisesti voidaan harkita SET-suunnitelmaan nykyisin kuuluvien
eurooppalaisten teollisuusaloitteiden muuttamista epävirallisiksi julkisen ja
yksityisen sektorin kumppanuuksiksi, jos tätä pidetään tarkoituksenmukaisena
kansallisen rahoituksen määrän ja johdonmukaisuuden lisäämiseksi ja
jäsenvaltioiden välisten yhteisten tutkimus- ja innovointitoimien
edistämiseksi. Mahdollisuuksia antaa tukea, myös yhdessä jäsenvaltioiden kanssa,
julkisten tutkimusten suorittajien yhteenliittymille, erityisesti Euroopan
energiatutkimuksen yhteenliittymälle, joka perustettiin SET-suunnitelman
mukaisesti kokoamaan julkisia tutkimusresursseja ja infrastruktuureja Euroopan
kannalta kiinnostavien kriittisten tutkimusalueiden kattamista varten.
Kansainvälisillä koordinointitoimilla tuetaan SET-suunnitelman painopisteitä
”vaihtelevan geometrian” periaatetta noudattaen ja ottaen huomioon maiden
valmiudet ja erityispiirteet.
Euroopan komission SET-suunnitelman
tietojärjestelmän avulla kehitetään yhdessä sidosryhmien kanssa täytäntöönpanon
edistymisen seurantaa varten keskeiset suorituskykyindikaattorit, joita
tarkistetaan säännöllisesti viimeisimmän kehityksen huomioon ottamiseksi. Laajemmin ottaen tämän haasteen mukaisten toimien
täytäntöönpanolla pyritään parantamaan asiaan liittyvien unionin ohjelmien,
aloitteiden ja politiikkojen, muun muassa koheesiopolitiikan, koordinointia
erityisesti älykkään erikoistumisen kansallisilla ja alueellisilla strategioilla
ja päästökauppamekanismin mekanismeilla, kun on kyse esimerkiksi
demonstrointihankkeiden tukemisesta.
4.           Älykäs, ympäristöystävällinen ja
yhdentynyt liikenne
4.1.        Ympäristöä kunnioittava
resurssitehokas liikenne
Eurooppa on asettanut poliittiseksi tavoitteekseen
vähentää hiilidioksidipäästöjä 60 prosenttia vuoteen 2050 mennessä. Sen
tavoitteena on puolittaa perinteisillä polttoaineilla käyvien autojen määrä
kaupungeissa ja päästä lähestulkoon hiilidioksidivapaaseen
kaupunkilogistiikkaan suurkaupunkien keskustoissa vuoteen 2030 mennessä.
Lentoliikenteessä vähähiilisen polttoaineen osuuden on vuoteen 2050 mennessä
määrä olla 40 prosenttia, ja meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden
hiilidioksidipäästöjä on määrä vähentää 40 prosenttia vuoteen 2050 mennessä.
Tutkimuksella on innovoinnilla on merkittävä
tehtävä kehitettäessä ja otettaessa käyttöön tarvittavia ratkaisuja kaikissa
liikennemuodoissa. Näin ympäristölle haitallisia liikennepäästöjä (joihin
kuuluvat hiilidioksidi, typen oksidit ja rikin oksidit) voidaan vähentää
merkittävästi. Kun liikenne on vähemmän riippuvainen fossiilista
polttoaineista, liikenteen vaikutus luonnon monimuotoisuuteen on pienempi ja
luonnonvarat säästyvät.
Tähän päästään työskentelemällä seuraavien
erityistavoitteiden parissa.
4.1.1.     Puhtaampien ja hiljaisempien
ilma-alusten, ajoneuvojen ja alusten avulla ympäristötehokkuus paranee ja
havaittavat melu- ja tärinähaitat vähenevät
Tämän alan toimissa keskitytään
lopputuotteisiin, mutta niissä puututaan myös suunnittelun ja valmistusprosessien
virtaviivaisuuteen ja ekologisuuteen, jotta kierrätysnäkökohdat otetaan
huomioon jo suunnitteluvaiheessa.
(a)
Puhtaampien työntövoimateknologioiden kehittäminen
ja niiden käyttöönoton nopeuttaminen on tärkeää liikenteestä aiheutuvien
hiilidioksidipäästöjen ja saasteiden vähentämiseksi tai poistamiseksi.
Tarvitaan uusia ja innovatiivisia ratkaisuja, jotka perustuvat
sähkömoottoreihin ja akkuihin, polttokennoihin tai hybridijärjestelmiin.
Perinteisten työntövoimajärjestelmien ympäristötehokkuutta voidaan myös
parantaa teknologisilla läpimurroilla.
(b)
Fossiilisten polttoaineiden kulutusta voidaan
vähentää tutkimalla mahdollisuuksia käyttää vähäpäästöistä vaihtoehtoista
energiaa. Tähän kuuluu mahdollisuus käyttää kestäviä polttoaineita ja
uusiutuvista energialähteistä saatavaa sähköä kaikissa liikennemuodoissa, myös
lentoliikenteessä, vähentämällä polttoainekulutusta energiankeruun tai
laajennetun energiapohjan ja muiden innovatiivisten ratkaisujen avulla.
Ajoneuvojen, energian varastoinnin ja energiahuollon infrastruktuurin aloilla
sovelletaan uusia kokonaisvaltaisia lähestymistapoja, myös ajoneuvosta
verkkoon ‑liitäntöjen ja vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttöä
koskevien innovatiivisten ratkaisujen osalta.
(c)
Kulutus vähenee, kun ilma-alusten, alusten ja ajoneuvojen
painoa kevennetään ja niiden aerodynamiikkaa, hydrodynamiikkaa tai
vierintävastusta parannetaan käyttämällä kevyempiä materiaaleja,
virtaviivaisempia rakenteita ja innovatiivista suunnittelua.
4.1.2.     Älykkäiden laitteiden,
infrastruktuurien ja palvelujen kehittäminen
Tämän avulla
optimoidaan liikennetoimintoja ja vähennetään luonnonvarojen kulutusta.
Keskiössä ovat lentoasemien, satamien, logististen alustojen ja
maantiekuljetusten infrastruktuurien tehokas käyttö ja hallinnointi sekä
autonomiset ja tehokkaat huolto- ja tarkastusjärjestelmät. Erityistä huomiota
kiinnitetään infrastruktuurien kykyyn sopeutua ilmastonmuutokseen,
elinkaariajatteluun perustuviin kustannustehokkaisiin ratkaisuihin sekä
tehokkaamman ja edullisemman huollon mahdollistavien uusien materiaalien
laajempaan käyttöönottoon. Myös liikennevälineisiin pääsyyn ja sosiaalisen
osallisuuden edistämiseen kiinnitetään huomiota.
4.1.3.     Liikenteen ja liikkumisen
parantaminen kaupunkialueilla
Näistä toimista hyötyy
suuri ja yhä kasvava väestönosa, joka asuu ja työskentelee kaupungissa tai käy
kaupungeissa palvelujen tai vapaa-ajan harrasteiden vuoksi. On kehitettävä ja
testattava uusia liikkumiskonsepteja, liikenteen organisointia, logistiikkaa ja
suunnitteluratkaisuja, joilla vähennetään ilmansaasteita ja meluhaittoja ja
parannetaan tehokkuutta. Julkista ja moottoroimatonta liikennettä ja muita
resurssitehokkaita liikennevaihtoehtoja oli kehiteltävä todellisena
vaihtoehtona yksityisajoneuvojen käytölle, ja tämän tueksi olisi lisättävä älykkäiden
liikennejärjestelmien käyttöä ja innovatiivista kysynnänhallintaa.
4.2.        Parempi liikkuvuus, vähemmän
ruuhkia, enemmän turvallisuutta ja turvaa
Tämän alan eurooppalaisilla
liikennepoliittisilla tavoitteilla pyritään suorituskyvyn ja tehokkuuden optimoimiseen
liikkuvuuden kysynnän kasvaessa, jotta Eurooppa olisi lentoliikenteessä
maailman turvallisin alue ja maantieliikenteessä päästäisiin lähemmäksi
vuodeksi 2050 asetettua tavoitetta, joka on kuolonuhrien saattaminen lähelle
nollaa. Vuoteen 2030 mennessä 30 prosenttia maanteillä kuljetettavasta rahdista
on määrä kuljettaa rauta- tai vesiteitse. Ihmisten ja tavaroiden jatkuvaan ja
tehokkaaseen yleiseurooppalaiseen kuljetukseen, myös ulkoiset kustannukset
huomioon ottaen, tarvitaan uutta eurooppalaista multimodaalista liikenteen
hallinta-, tiedotus- ja maksujärjestelmää.
Tutkimuksella ja innovoinnilla voidaan
huomattavasti edistää näiden kunnianhimoisten poliittisten tavoitteiden
saavuttamista seuraavilla erityistoimilla.
4.2.1.     Liikenneruuhkien huomattava
vähentäminen
Tähän päästään panemalla täytäntöön täysin
intermodaalinen ovelta ovelle ‑liikennejärjestelmä ja välttämällä
tarpeetonta liikennevälineiden käyttöä. Tämä edellyttää integroinnin lisäämistä
liikennemuotojen välillä, liikenneketjujen optimoimista ja liikennepalvelujen
parempaa integroimista. Tällaisilla innovatiivisilla ratkaisuilla voidaan myös
helpottaa muun muassa ikäihmisten ja muita heikommassa asemassa olevien
käyttäjien pääsyä liikennevälineisiin.
4.2.2.     Huomattavia parannuksia ihmisten
ja tavaroiden liikkuvuuteen
Tähän päästään älykkäiden liikennesovellusten
ja hallinnointijärjestelmien kehittämisellä ja laajalla käytöllä. Tähän
kuuluvat seuraavat: suunnittelu, kysynnänhallinta, Euroopan laajuisesti
yhteentoimivat tiedotus- ja maksujärjestelmät sekä tiedotuksen,
hallinnointijärjestelmien, infrastruktuuriverkostojen ja liikkuvuuden
palvelujen täysimääräinen integrointi uuteen yhteiseen multimodaalikehykseen,
joka perustuu avoimiin alustoihin. Näin varmistetaan myös jousto ja nopea reagointi
kriisitilanteissa ja äärimmäisissä sääolosuhteissa kaikki liikennemuodot
kattavilla uudelleenjärjestelyillä. Galileo- ja
EGNOS-satelliittinavigointijärjestelmien mahdollistamat uudet paikannus-,
navigointi- ja aikataulusovellukset ovat tämän tavoitteen saavuttamisen
kannalta keskeisiä.
(a)
Innovatiivisilla lentoliikenteen
hallintateknologioilla vaikutetaan nopeasti kasvavan kysynnän tilanteessa
merkittävästi turvallisuuteen ja tehokkuuteen. Niillä parannetaan aikataulujen
noudattamista, vähennetään matkustamiseen liittyviin menettelyihin
lentoasemilla kuluvaa aikaa ja edistetään lentoliikennejärjestelmän
palautumiskykyä. Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamista ja
jatkokehitystä ratkaisuilla, joilla pyritään lisäämään automaatiota ja
autonomiaa lentoliikenteen hallinnassa ja lennonjohdossa, parantamaan ilma- ja
maakomponenttien integroimista. Lisäksi pyritään löytämään uusia ratkaisuja,
joilla varmistetaan matkustajien ja matkatavaroiden tehokas ja saumaton kulku
liikennejärjestelmässä.
(b)
Vesiliikenteessä parannetulla ja integroidulla
suunnittelulla ja hallintateknologioilla voidaan satamatoimintoja parantamalla
edistää ”sinisen vyöhykkeen” syntyä Eurooppaa ympäröiville merialueille ja
luoda soveltuva kehys sisävesiliikenteelle.
(c)
Rauta- ja maantieliikenteen osalta verkoston
hallinnan optimoinnin avulla infrastruktuurin käyttö tehostuu ja rajat ylittävä
toiminta helpottuu. Maantieliikenteeseen kehitetään kattavat ja yhteistyössä
toimivat liikenteenhallinta- ja tietojärjestelmät, jotka perustuvat ajoneuvosta
ajoneuvoon sekä ajoneuvosta infrastruktuuriin suuntautuvaan viestintään.
4.2.3.     Uusien konseptien kehittäminen
ja soveltaminen rahtiliikenteessä ja logistiikassa
Näin voidaan vähentää paineita
liikennejärjestelmässä ja parantaa turvallisuutta ja lastikapasiteettia.
Konsepteissa voidaan esimerkiksi yhdistää ajoneuvoja, joilla on korkea
suorituskyky ja vähäinen ympäristövaikutus, ja turvallisia ajoneuvossa
sijaitsevia ja infrastruktuuriin perustuvia älyjärjestelmiä (esim.
maantiejunat). Toimilla tuetaan myös sähköisen rahtikirjan kehittämistä
(e-Freight) eli paperitonta rahtiliikenneprosessia, jossa sähköinen viestintä,
palvelut ja maksut liitetään fyysisiin rahtivirtoihin eri liikennemuodoissa.
4.2.4.     Onnettomuuksien ja
kuolonuhrien määrän vähentäminen ja turvallisuuden lisääminen
Tähän päästään puuttumalla
liikennejärjestelmien suorituskyvyn ja riskien organisointiin, hallintaan ja
seurantaan sisäsyntyisesti kuuluviin näkökohtiin ja keskittymällä ilma-alusten,
ajoneuvojen ja alusten sekä infrastruktuurien ja terminaalien suunnitteluun ja
toimintaan. Toimissa keskitytään passiivisiin, aktiivisiin ja
ennaltaehkäiseviin turvallisuusnäkökohtiin sekä automaation ja koulutuksen
lisäämiseen inhimillisten virheiden vähentämiseksi. Sään ja muiden
luonnonoikkujen vaikutusten ennakoimiseen, arvioimiseen ja lieventämiseen
etsitään erityistyökaluja ja -tekniikoita. Toimissa keskitytään myös
turvanäkökohtien huomioon ottamiseen matkustaja- ja rahtivirtojen
suunnittelussa ja hallinnassa, ilma-alusten, ajoneuvojen ja alusten konsepteja
suunniteltaessa, liikenne- ja järjestelmähallinnassa ja terminaalien
suunnittelussa.
4.3.        Euroopan liikenneala
maailmanlaajuisesti johtavassa asemassa
Pysymällä edellä uusissa teknologioissa ja
vähentämällä nykyisten valmistusprosessien, tutkimusten ja innovoinnin
kustannuksia voidaan edistää kasvua ja korkeaa ammattitaitoa vaativia
työpaikkoja Euroopan liikennealalla kilpailun kiristyessä. Vaakalaudalla on
yhden suuren talouden alan säilyttäminen ja kilpailukyky: liikennealan suora
osuus unionin BKT:stä on 6,3 prosenttia ja se työllistää lähes 13 miljoonaa
ihmistä Euroopassa. Erityistavoitteisiin kuuluvat uuden sukupolven
innovatiivisten liikennevälineiden kehittäminen ja pohjan alustaminen
seuraavalle sukupolvelle työskentelemällä uudenlaisten konseptien ja mallien,
älykkäiden valvontajärjestelmien ja tehokkaiden tuotantoprosessien parissa.
Eurooppa aikoo olla maailman parhaita tehokkuudessa ja turvallisuudessa
kaikissa liikennemuodoissa.
Tutkimuksessa ja innovoinnissa keskitytään
seuraaviin erityistoimiin.
4.3.1.     Seuraavan sukupolven
liikennevälineiden kehittäminen markkinaosuuden turvaamiseksi tulevaisuudessa
Tällä pyritään lisäämään Euroopan johtoasemaa
ilma-alusten, suurnopeusjunien, kaupunkien (lähiöiden) raideliikenteen,
maantieajoneuvojen, sähköisen liikkuvuuden, risteilyalusten,
matkustajalauttojen ja erikoistuneen huipputeknologian alusten ja merialustojen
aloilla. Näin myös luodaan kilpailukykyä eurooppalaiselle teollisuudelle
tulevien teknologioiden ja järjestelmien osalta ja tuetaan teollisuuden
monipuolistamista uusille markkina-aloille, myös muilla kuin liikenteen alalla.
Tähän kuuluu sellaisten innovatiivisten ja turvallisten ilma-alusten,
ajoneuvojen ja alusten kehittäminen, joissa on tehokkaita polttokennoyksiköitä,
korkea suoritustaso ja älykkäitä valvontajärjestelmiä.
4.3.2.     Älykkäät valvontajärjestelmät
liikennevälineissä
Näitä tarvitaan suoritustason ja järjestelmien
integroinnin kohottamiseen liikenteessä. Soveltuvia viestinnän rajapintoja
ilma-alusten, ajoneuvojen, alusten ja infrastruktuurien välille kehitellään
kaikissa tarkoituksenmukaisissa yhdistelmissä yhteisten toiminnallisten
standardien määrittelemiseksi.
4.3.3.     Kehittyneet tuotantoprosessit
Näillä mahdollistetaan räätälöinti,
alhaisemmat elinkaarikustannukset sekä lyhyempi kehitysaika ja helpotetaan
ilma-alusten, ajoneuvojen, alusten ja niihin liittyvän infrastruktuurin
standardointia ja sertifiointia. Tämän alan toimilla kehitetään nopeita ja
kustannustehokkaita suunnittelu- ja valmistustekniikoita (kokoaminen, rakentaminen,
huolto ja kierrätys mukaan luettuina) digitaalisten työvälineiden ja
automaation sekä monimutkaisten järjestelmien integrointivalmiuden avulla. Näin
edistetään kilpailukykyisiä toimitusketjuja, jotka pystyvät nopeisiin
toimituksiin markkinoilla alhaisemmin kustannuksin.
4.3.4.     Täysin uusien
liikennekonseptien etsiminen
Tällä parannetaan Euroopan kilpailuetua
pitemmällä aikavälillä. Innovatiivisten liikennejärjestelmien ja -palvelujen,
myös täysin automatisoitujen ja muunlaisten uusien, pitkällä aikavälillä
potentiaalisten ilma-alus-, ajoneuvo- ja alustyyppien, osalta tehdään
strategista tutkimusta ja pyritään osoittamaan konseptien toimivuus.
4.4.        Sosioekonominen tutkimus ja
ennakoivat toimet politiikan määrittelemistä varten
Politiikan analysoimista ja kehittämistä
tukevia toimia, jotka kattavat myös liikenteen sosioekonomiset näkökulmat,
tarvitaan innovoinnin edistämiseen ja liikenteestä johtuviin haasteisiin
vastaamiseen. Toimissa keskitytään kehittämään ja toteuttamaan liikennealan
eurooppalaisia tutkimus- ja innovointipolitiikkoja, tulevaisuutta luotaavia
tutkimuksia ja teknologian kehityksen ennakointia sekä vahvistamaan
eurooppalaista tutkimusaluetta.
Käyttäjien käyttäytymisen, sosiaalisen
hyväksynnän, poliittisten toimenpiteiden vaikutuksen, liikkumis- ja
liiketoimintamallien ja niiden seurausten ymmärtäminen on Euroopan
liikennejärjestelmän kehittymisen kannalta välttämätöntä. Vuotta 2050 ajatellen
kehitellään skenaarioita, joissa otetaan huomioon yhteiskunnalliset
suuntaukset, poliittiset tavoitteet ja arviot teknologian kehityksestä. Jotta
alueellisen kehittämisen ja eurooppalaisen liikennejärjestelmän väliset
yhteydet tunnettaisiin paremmin, tarvitaan vakaita malleja järkevien
poliittisten päätösten pohjaksi.
Tutkimuksessa keskitytään siihen, miten
sosiaalinen epäarvoisuus liikkuvuudessa voitaisiin estää ja miten heikommassa
asemassa olevien tienkäyttäjien asemaa voitaisiin parantaa. Lisäksi on otettava
huomioon talouskysymykset, joissa on keskityttävä tapoihin sisäistää liikenteen
ulkoiset kustannukset liikennemuodosta riippumatta sekä verotuksen ja
hinnoittelun malleihin. Tulevaisuutta luotaavaa tutkimusta tarvitaan tulevien
pätevyys- ja työvoimavaatimusten arvioimiseen.
4.5.        Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Vahvistettaessa työohjelman painopisteitä
otetaan ulkopuolisten asiantuntijoiden neuvojen ja erilaisten eurooppalaisten
teknologiayhteisöjen panoksen lisäksi huomioon strategisen
liikenneteknologiasuunnitelman yhteydessä tehty työ.
5.           Ilmastotoimet, resurssitehokkuus ja
raaka-aineet
5.1.        Ilmastonmuutoksen torjuminen
ja siihen sopeutuminen
Ilmakehän hiilidioksidipitoisuudet ovat nyt
lähes 40 prosenttia suuremmat kuin teollisuusvallankumouksen alussa, eivätkä ne
ole viimeisen kahden miljoonan vuoden aikana koskaan olleet näin suuret. Muut
kuin hiilidioksidikasvihuonepäästöt vaikuttavat ilmastonmuutokseen ja niiden
merkitys kasvaa. Jos ponnekkaisiin toimiin ei ryhdytä, ilmastonmuutos maksaa
maailmalle vähintään 5 prosenttia BKT:stä joka vuosi – joidenkin skenaarioiden
mukaan jopa 20 prosenttia. Varhaisten ja tehokkaiden toimien nettokustannukset
sen sijaan voisivat jäädä noin yhteen prosenttiin BKT:stä vuosittain. Kahden
celsiusasteen tavoitteen saavuttamiseksi ja ilmastonmuutoksen pahimpien
vaikutusten välttämiseksi teollisuusmaiden on leikattava
kasvihuonekaasupäästöjään 80–95 prosenttia vuoden 1990 tasoihin verrattuna
vuoteen 2050 mennessä.
Näillä toimilla pyritäänkin kehittämään ja
arvioimaan innovatiivisia, kustannustehokkaita ja kestäviä sopeutumis- ja
lieventämistoimenpiteitä, jotka koskevat sekä hiilidioksidipäästöjä että muita
kasvihuonekaasupäästöjä, keskittyen sekä teknologisiin että muihin kuin
teknologisiin vihreisiin ratkaisuihin tuottamalla näyttöä tietoisia, varhaisia
ja tehokkaita toimia ja tarvittavan toimivallan verkottumista varten.
Tätä varten
tutkimuksessa ja innovoinnissa keskitytään seuraaviin toimiin.
5.1.1.     Ilmastonmuutoksen tuntemuksen
parantaminen ja luotettavien ilmastoennusteiden tekeminen
Ilmatonmuutoksen syyt ja kehitys on tunnettava
paremmin ja ilmastoennusteiden on oltava tarkempia, jotta yhteiskunta voi
suojella ihmishenkiä, tavaroita ja infrastruktuureja ja varmistaa tehokkaan
päätöksenteon. On oleellisen tärkeää parantaa tieteellistä tietämystä ilmastoon
vaikuttavista tekijöistä, ilmastoprosesseista ja -mekanismeista sekä
valtamerten, maaekosysteemien ja ilmakehän toiminnasta saadusta palautteesta.
Ajallisesti ja alueellisesti aiheellisten ilmastoennusteiden parantamista
tuetaan kehittämällä tarkempia skenaarioita ja malleja, myös täysin kytkettyjä
maadoitusjärjestelmämalleja.
5.1.2.     Vaikutusten ja heikkojen
kohtien arvioiminen sekä innovatiivisten ja kustannustehokkaiden sopeutumis- ja
riskinvälttämistoimenpiteiden kehittäminen
Yhteiskunnan ja talouden kyvystä sopeutua
ilmastonmuutokseen ei ole saatavilla kaikkia tietoja. Ympäristön ja
yhteiskunnan ilmastosopeutumisen parantamiseen tähtääviä tehokkaita,
tasa-arvoisia ja sosiaalisesti hyväksyttäviä toimenpiteitä varten on
analysoitava integroidusti nykyisiä ja tulevia vaikutuksia, heikkoja kohtia,
väestön altistumista, riskejä, ilmastonmuutokseen liittyviä kustannuksia ja
mahdollisuuksia ja niiden vaihtelua ottaen huomioon ääri-ilmiöt sekä niihin
liittyvät ilmastolliset vaarat ja niiden esiintyminen. Analyysi tehdään myös
haittavaikutuksista, joita ilmastonmuutoksella on luonnon monimuotoisuuteen,
ekosysteemeihin ja ekosysteemipalveluihin, infrastruktuureihin sekä
taloudellisiin ja luonnonvaroihin. Keskiössä ovat arvokkaimmat luonnon
ekosysteemit ja rakennetut ympäristöt sekä tärkeimmät yhteiskunnan, kulttuurin
ja talouden alat kaikkialla Euroopassa. Toimissa selvitetään minkälaisia
vaikutuksia ja kasvavia riskejä ihmisten terveydelle aiheutuu
ilmastonmuutoksesta ja kasvihuonekaasupitoisuuksien lisääntymisestä
ilmakehässä. Tutkimuksilla arvioidaan innovatiivisia, tasa-arvoisesti
jakautuvia ja kustannustehokkaita tapoja sopeutua ilmastonmuutokseen. Tämä
kattaa myös luonnonvarojen ja ekosysteemien suojelemisen ja sopeuttamisen ja
niihin liittyvät vaikutukset sekä reagointitapojen kehittämisen ja
täytäntöönpanon kaikilla tasoilla ja kaikissa mittakaavoissa. Myös
ilmastonmuokkausvaihtoehtojen mahdolliset vaikutukset, kustannukset ja riskit
otetaan huomioon. Sopeutumiseen ja riskien estämiseen tähtäävien poliittisten
valintojen monimutkaisia vuorovaikutuksia, konflikteja ja yhteisvaikutuksia
muiden ilmasto- ja alakohtaisten politiikkojen kanssa selvitetään, muun muassa
vaikutuksia työllisyyteen ja muita heikommassa asemassa olevien ryhmien
elintasoon.
5.1.3.     Vaikutusten lieventämiseen
tähtäävien politiikkojen tukeminen
Jotta unionista saataisiin kilpailukykyinen,
resurssitehokas ja ilmastonmuutokseen sopeutunut talous vuoteen 2050 mennessä,
tarvitaan tehokkaita, pitkäaikaisia, vähäpäästöisiä strategioita ja huomattavaa
edistystä innovointivalmiudessa. Tutkimuksissa arvioidaan, minkälaisia
ympäristöpoliittisia ja sosioekonomisia riskejä, mahdollisuuksia ja vaikutuksia
ilmastomuutoksen lieventämisen vaihtoehtoihin liittyy. Tutkimusten
avulla tuetaan uusien ilmasto-energia-talous -mallien kehittämistä ja
validointia. Näissä otetaan huomioon talouden välineet ja asiaan liittyvät
ulkoisvaikutukset, ja tavoitteena on testata lieventämispolitiikan vaihtoehtoja
ja vähähiilisen teknologian kehitysuria eri mittakaavoissa keskeisten talouden
ja yhteiskunnan alojen osalta unionissa ja maailmanlaajuisesti. Toimilla
helpotetaan teknologista, institutionaalista ja sosioekonomista innovointia
parantamalla yhteyksiä tutkimuksen ja sovellusten välillä sekä yrittäjien,
loppukäyttäjien, tutkijoiden ja tutkimuslaitosten välillä.
5.2.        Luonnonvarojen ja
ekosysteemien kestävä hoito
Yhteiskunnilla on suuri haaste saada aikaan
kestävä tasapaino ihmisten tarpeiden ja ympäristön välillä. Ympäristöresurssit
(vesi, ilma, biomassa, hedelmällinen maaperä, luonnon monimuotoisuus,
ekosysteemit ja niiden tarjoamat palvelut) luovat Euroopan ja maailman talouden
toiminnalle pohjan. Myös elämänlaatu riippuu niistä. Maailmanlaajuisesti
luonnonvaroihin liittyvien liiketoimintamahdollisuuksien odotetaan olevan
arvoltaan yli 2 biljoonaa euroa vuoteen 2050 mennessä[25]. Tästä huolimatta ekosysteemejä vaurioitetaan
Euroopassa ja maailmanlaajuisesti luonnon palautumiskykyä enemmän ja
ympäristöresursseja ylihyödynnetään. Esimerkiksi 1000 km² hedelmällisimpiin
kuuluvasta maaperästä ja arvokkaimmista ekosysteemeistä unionissa häviää joka
vuosi ja neljännes makeasta vedestä menee hukkaan. Emme voi jatkaa samaa
tahtia. Tutkimuksen avulla on voitava kääntää ympäristölle haitallisia
suuntauksia ja varmistettava, että ekosysteemit tarjoavat jatkossakin
hyvinvoinnille ja taloudelliselle vauraudelle välttämättömiä resursseja,
hyödykkeitä ja palveluja.
Tämän toiminnan
tavoitteena on siksi antaa tietoa sellaista luonnonvarojen hoitoa varten, jolla
saadaan aikaan kestävä tasapaino rajallisten luonnonvarojen ja yhteiskunnan ja
talouden tarpeiden välille.
Tätä varten tutkimuksessa ja innovoinnissa
keskitytään seuraaviin toimiin.
5.2.1.     Tiedon lisääminen
ekosysteemien toiminnasta, niiden vuorovaikutuksesta yhteiskunnallisten
järjestelmien kanssa ja niiden asemasta talouden ja ihmisten hyvinvoinnin
ylläpidossa
Yhteiskunnalliset toimet voivat käynnistää
ympäristössä pysyviä muutoksia, jotka vaikuttavat ekosysteemien luonteeseen.
Tällaisiin riskeihin on oleellista varautua arvioimalla, seuraamalla ja
ennustamalla vaikutuksia, joita ihmisen toimilla on ympäristöön ja ympäristön
muutoksilla on ihmisten hyvinvointiin. Merten (rannikkoalueilta avomerelle),
makean veden, maa- ja kaupunkialueiden ekosysteemejä tutkimalla, pohjavedestä
riippuvaiset ekosysteemit mukaan luettuina, ymmärrämme paremmin luonnonvarojen
ja yhteiskunnallisten, taloudellisten ja ekologisten järjestelmien välistä
monimutkaista vuorovaikutusta, myös luonnonmukaisia käännekohtia, sekä ihmisten
luomien ja biologisten järjestelmien palautumiskykyä. Tällöin tutkitaan, miten
ekosysteemit toimivat ja reagoivat ihmisten toiminnan vaikutuksiin, miten ne
voidaan palauttaa ja miten tämä vaikuttaa talouksiin ja ihmisten hyvinvointiin.
Lisäksi etsitään ratkaisuja luonnonvarahaasteisiin. Se auttaa laatimaan
politiikkoja ja käytänteitä, joilla varmistetaan sosiaalisen ja taloudellisen
toiminnan pysyminen ekosysteemien ja luonnon monimuotoisuuden kestävyyden ja
sopeutumiskyvyn rajoissa.
5.2.2.     Tiedon ja välineiden antaminen
tehokasta päätöksentekoa ja yleistä sitoutumista varten
Yhteiskunnallisissa, taloudellisissa ja
hallintojärjestelmissä on vielä puututtava sekä luonnonvarojen ehtymiseen että
ekosysteemeille aiheutuviin haittoihin. Tutkimuksen ja innovoinnin pohjalta
voidaan tehdä tarvittavia päätöksiä luonnonvarojen ja ekosysteemien hoidosta,
jotta ekologista tasapainoa horjuttavilta ilmasto- ja ympäristömuutoksilta
vältyttäisiin tai niihin voitaisiin sopeutua ja kestävyyden takaavia
institutionaalisia, taloudellisia, käyttäytymistieteellisiä ja teknologisia
muutoksia voitaisiin edistää. Etusijalle asetetaan politiikan kannalta
kriittiset ekosysteemit ja ekosysteemipalvelut, kuten makea vesi, meret ja
valtameret, ilmanlaatu, luonnon monimuotoisuus, maankäyttö ja maaperä.
Yhteiskuntien ja ekosysteemien kykyä palautua luonnononnettomuuksien kaltaisten
katastrofien jälkeen tuetaan parantamalla ennustusvalmiuksia,
ennakkovaroituksia sekä heikkojen kohtien ja vaikutusten arvioimista, myös
moniriskisen ulottuvuuden osalta. Tutkimuksella ja innovoinnilla tuetaan näin
ympäristöystävällisyyteen ja resurssitehokkuuteen tähtääviä politiikkoja sekä
tehokasta näyttöön perustuvaa ja turvallisissa rajoissa toimivaa
hallinnointitapaa. Politiikan johdonmukaisuutta, korvaavuuksien ratkaisemista
ja eturistiriitojen hallintaa pyritään parantamaan innovatiivisilla tavoilla.
Samalla pyritään lisäämään suuren yleisön tietoisuutta tutkimustuloksista ja
kansalaisten osallistumista päätöksentekoon.
5.3.        Muiden kuin energia- ja
maatalousraaka-aineiden kestävien toimitusten varmistaminen
Rakennus-, kemikaali-, auto-, avaruusteknologia-
sekä kone- ja laitealojen kaltaisilla aloilla, joiden yhteenlaskettu lisäarvo
on yli 1 000 miljardia euroa ja jotka työllistävät noin 30 miljoonaa
ihmistä, kaikki riippuu raaka-aineiden saannista. Unioni on
rakennusmateriaalien suhteen omavarainen. Vaikka unioni kuuluu joidenkin
teollisuusmineraalien suurimpiin tuottajiin maailmassa, se on kuitenkin
useimpien tällaisten materiaalien nettotuoja. Unioni on myös suuresti
riippuvainen metallimineraalien tuonnista ja täysin riippuvainen joidenkin kriittisten
raaka-aineiden tuonnista.
Viimeisimmät suuntaukset ovat antaneet
ymmärtää, että raaka-aineiden kysyntää ohjaa kehittyvien talousalueiden kysyntä
ja tärkeimpien mahdollistavien teknologioiden nopea leviäminen. Euroopan on
varmistettava, että sen rajojen sisä- ja ulkopuolelta tulevien
raaka-ainetoimitusten hallinto ja toimitukset ovat kestäviä kaikilla
raaka-aineiden saannista riippuvaisilla aloilla. Kriittisiä raaka-aineita
koskevan politiikan linjaukset esitellään raaka-aineita koskevassa komission
aloitteessa[26].
Toiminnan tarkoituksena onkin lisätä
raaka-aineita koskevaa tietämyspohjaa ja kehittää innovatiivisia ratkaisuja
siihen, miten raaka-aineita voitaisiin etsiä, ottaa käyttöön, jalostaa,
kierrättää ja ottaa talteen kustannustehokkaasti ja ympäristöystävällisesti, ja
miten ne voitaisiin korvata taloudellisesti houkuttavilla vaihtoehdoilla,
joilla on vähäisempi ympäristövaikutus.
Tätä varten tutkimuksessa ja innovoinnissa
keskitytään seuraaviin toimiin.
5.3.1.     Raaka-aineiden saatavuutta
koskevan tietämyspohjan parantaminen
Luonnonvarojen saatavuuden arviointia
parannetaan. Tämä koskee muun muassa kaupunkikaivoksia (kaatopaikat ja
kaivosjäte), syvän veden luonnonvaroja (esim. harvinaisten maamineraalien
louhiminen merenpohjasta) ja niihin liittyviä epävarmuustekijöitä. Tämän
tietämyksen avulla yhteiskunta voi oppia käyttämään tehokkaammin vähäisiksi
käyviä tai ympäristölle haitallisia raaka-aineita ja kierrättämään ja
käyttämään niitä uudelleen tehokkaammin. Samassa yhteydessä kehitetään
maailmanlaajuisia sääntöjä, käytänteitä ja standardeja taloudellisesti
kannattavaan, ympäristön kannalta järkevään ja sosiaalisesti hyväksyttävään
luonnonvarojen etsintään, käyttöönottoon ja jalostukseen maankäytön ja merten
aluesuunnittelun käytänteet mukaan luettuina.
5.3.2.     Raaka-aineiden kestävien
toimitusten ja käytön edistäminen (etsintä, käyttöönotto, jalostus, kierrätys
ja talteenotto)
Raaka-aineiden koko elinkaareen kohdistuvaa
tutkimusta ja innovointia tarvitaan, jotta voidaan varmistaa eurooppalaiselle
teollisuudelle välttämättömien raaka-aineiden kohtuuhintaiset, luotettavat ja
kestävät toimitukset ja hallinnointi. Luonnonvarojen käyttöä voidaan tehostaa
kehittämällä ja hyödyntämällä taloudellisesti kannattavia, sosiaalisesti
hyväksyttäviä ja ympäristöystävällisiä teknologioita etsintää, käyttöönottoa ja
jalostusta varten. Tässä hyödynnetään myös kaupunkikaivosten potentiaali.
Unionin riippuvuutta primaariraaka-aineista voidaan myös vähentää uusilla ja
taloudellisesti kannattavilla raaka-aineiden kierrätys- ja
talteenottoteknologioilla, liiketoimintamalleilla ja ‑prosesseilla.
Tähän sisältyy tarve käyttöiän pidentämiseen, laadukkaaseen kierrätykseen ja
talteenottoon sekä luonnonvarojen tuhlaamisen huomattavaan vähentämiseen.
Lähestymistapa kattaa koko elinkaaren saatavilla olevien raaka-aineiden
toimituksesta elinkaaren loppuun vähimmällä energiankäytöllä ja
resurssivaatimuksilla.
5.3.3.     Vaihtoehtojen löytäminen
kriittisille raaka-aineille
Joidenkin raaka-aineiden maailmanlaajuisen
saatavuuden mahdollista heikkenemistä ennakoiden selvitetään ja kehitetään
kriittisille raaka-aineille kestäviä korvaavia ja vaihtoehtoisia raaka-aineita,
jotka toimivat vastaavanlaisesti. Saatavuus voi heiketä esimerkiksi kaupan
rajoitteiden vuoksi. Tarkoituksena on vähentää unionin riippuvuutta
primaariraaka-aineista ja parantaa ympäristövaikutusta.
5.3.4.     Yhteiskunnallisen tietoisuuden
lisääminen raaka-aineista ja niitä koskevan osaamisen lisääminen
Tarvittava siirtyminen omavaraisempaan ja
resurssitehokkaampaan talouteen edellyttää muutoksia kulttuurissa,
käyttäytymisessä, sosioekonomiassa ja instituutioissa. Unionin
raaka-ainesektorilla on yhä kasvava pula pätevistä työntekijöistä (myös
kaivosteollisuudessa), ja tästä syystä yliopistojen välisiä kumppanuuksia on
tehostettava ja geologisia tutkimuksia ja teollisuutta kannustettava. Lisäksi
on erittäin tärkeää tukea innovatiivisten ekologisten taitojen kehittämistä.
Suuri yleisö ei edelleenkään ole riittävästi tietoinen kotimaisten
raaka-aineiden merkityksestä Euroopan taloudelle. Tarvittavien rakenteellisten
muutosten helpottamiseksi tutkimuksella ja innovoinnilla pyritään voimauttamaan
kansalaisia, poliittisia päättäjiä, käytännön toimijoita ja laitoksia.
5.4.        Siirtyminen vihreään
talouteen ekoinnovoinnin avulla
Unioni ei voi menestyä maailmassa, jossa
kulutetaan yhä enemmän luonnonvaroja, tuhotaan yhä enemmän ympäristöä ja
hävitetään yhä enemmän luonnon monimuotoisuutta. Kasvun erottaminen
luonnonvarojen käytöstä edellyttää rakenteellisia muutoksia siihen, miten näitä
luonnonvaroja käytetään, uudelleenkäytetään ja hoidetaan ja samalla suojellaan
ympäristöä. Ekoinnovaatioilla voimme vähentää
ympäristöön kohdistuvaa painetta, lisätä resurssitehokkuutta ja ohjata unionia
kohti resurssi- ja energiatehokasta taloutta. Ekoinnovoinnilla luodaan myös
paljon kasvun ja työllistämisen mahdollisuuksia ja parannetaan Euroopan
kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla, joiden arvioidaan kasvavan biljoonan euron
markkinoiksi vuoden 2015 jälkeen[27].
Yrityksistä jo 45 prosenttia on ottanut käyttöön jonkinlaista ekoinnovointia.
Arvioiden mukaan ekoinnovaatioista noin 4 prosenttia johti yli 40 prosentin
vähennykseen raaka-aineen käytössä tuotantopanosyksikköä kohti[28] eli
potentiaalia on tulevaisuutta ajatellen paljon.
Näillä toimilla pyritään siksi edistämään kaikenlaista
ekoinnovointia, joka mahdollistaa siirtymisen vihreään talouteen.
Tätä varten tutkimuksessa ja innovoinnissa
keskitytään seuraaviin toimiin.
5.4.1.     Ekoinnovatiivisten
teknologioiden, prosessien, palvelujen ja tuotteiden lisääminen ja niiden markkinoille
saattamisen edistäminen
Kaikkia innovoinnin muotoja, sekä asteittaisia
että radikaaleja muotoja, joissa yhdistetään teknologiaan, organisointiin,
yhteiskuntaan, käyttäytymiseen, liiketoimintaan ja politiikkaan liittyvää
innovointia ja vahvistetaan kansalaisyhteiskuntaan osallistumista, tuetaan.
Näin luodaan pohjaa kierrätystaloudelle, kun ympäristövaikutuksia vähennetään
ja ympäristölle aiheutuvat heijastusvaikutukset otetaan huomioon. Näihin
kuuluvat liiketoimintamallit, teollinen symbioosi, tuotepalvelujärjestelmät,
tuotesuunnittelu, elinkaariajattelu ja kehdosta kehtoon -lähestymistapa.
Tavoitteena on parantaa resurssitehokkuutta vähentämällä absoluuttisesti
mitattuna tuotantopanoksia, jätettä ja vaarallisten aineiden päästöjä
arvoketjussa sekä edistää uudelleenkäyttöä, kierrätystä ja resurssien
korvaamista. Pääasiassa pyritään helpottamaan teollisuuden ja etenkin
pk-yritysten siirtymistä tutkimuksesta markkinoille aina prototyyppien
kehittelystä niiden markkinoille saattamiseen ja replikointiin. Ekoinnovoijien
verkottumisella pyritään myös lisäämään osaamisen jakamista ja liittämään
tarjonta paremmin kysyntään.
5.4.2.     Innovatiivisten politiikkojen
ja yhteiskunnallisten muutosten tukeminen
Siirtyminen vihreään talouteen edellyttää
rakenteellisia ja institutionaalisia muutoksia. Tutkimuksella ja innovoinnilla
puututaan tärkeimpiin yhteiskunnallisten ja markkinoiden muutosten esteisiin ja
pyritään voimauttamaan kuluttajat, liike-elämän johtajat ja poliittiset
päättäjät käyttäytymään innovatiivisella ja kestävällä tavalla. Jotta
paradigmamuutos kohti vihreää taloutta saadaan aikaan, kehitetään tukevat ja
läpinäkyvät välineet, menettelyt ja mallit tarvittavien tärkeimpien
taloudellisten, yhteiskunnallisten ja institutionaalisten muutosten
arvioimiseen ja mahdollistamiseen. Tutkimustoiminnassa selvitetään, miten
kestävän kulutuksen malleja voidaan edistää. Tutkimuksessa yhdistyvät
taloustutkimus, käyttäytymistiede, käyttäjien osallistuminen ja innovoinnin
yleinen hyväksyntä sekä toimet tiedotuksen ja yleisen tietoisuuden
parantamiseksi. Demonstrointitoimia hyödynnetään täysimääräisesti.
5.4.3.     Vihreään talouteen
siirtymisessä edistymisen mittaaminen ja arviointi
On tarpeen kehittää vankat indikaattorit
kaikilla soveltuvilla spatiaalisilla mitta-asteikoilla, jotka täydentävät
BKT:tä, sekä menetelmät ja järjestelmät, joilla tuetaan ja arvioidaan
siirtymistä vihreään talouteen ja asiaan liittyvien toimintapoliittisten
vaihtoehtojen tehokkuutta. Elinkaarilähestymistavan avulla tutkimuksella ja
innovoinnilla parannetaan tietojen laatua ja saatavuutta, resurssitehokkuuteen
ja ekoinnovointiin liittyviä mittausmenetelmiä ja ‑järjestelmiä ja
helpotetaan innovatiivisten vaikutusten lieventämisohjelmien kehittämistä.
Sosioekonomisen tutkimuksen avulla ymmärretään paremmin tuottajan ja kuluttajan
käyttäytymisen perussyitä, ja näin voidaan suunnitella tehokkaampia poliittisia
välineitä, joilla helpotetaan siirtymistä resurssitehokkaaseen ja
ilmastonmuutokseen sopeutuvaan talouteen. Lisäksi kehitetään teknologian
arviointimenettelyjä ja integroitua mallinnusta resurssitehokkuuden ja
ekoinnovoinnin tukemiseksi kaikilla tasoilla, ja samalla lisätään politiikan
johdonmukaisuutta ja ratkaistaan korvaavuuksia. Tulosten avulla voidaan
seurata, arvioida ja vähentää tuotantoon ja kulutukseen liittyviä materiaali-
ja energiavirtoja, ja poliittiset päättäjät ja yritykset voivat ottaa
ympäristökustannukset ja ulkoisvaikutukset huomioon toimissaan ja
päätöksissään.
5.4.4.     Resurssitehokkuuden
edistäminen digitaalisten järjestelmien avulla
Innovaatiot tieto- ja viestintätekniikassa
voivat olla keskeinen väline resurssitehokkuutta tuettaessa. Tämän tavoitteen
saavuttamiseksi nykyaikaisen ja innovatiivisen tieto- ja viestintätekniikan
avulla saadaan aikaan huomattavia tehokkuusetuja erityisesti automatisoiduilla
prosesseilla, reaaliaikaisella seurannalla ja päätöksenteon tukijärjestelmillä.
Tieto- ja viestintätekniikan käytöllä pyritään nopeuttamaan asteittaista
luonnonvarojen kulutuksen vähentämistä taloudessa siirtymällä enemmän digitaalisiin
palveluihin ja helpottamaan kulutuskäyttäytymisen muutoksia ja
liiketoimintamalleja tulevaisuuden tieto- ja viestintätekniikan käytöllä.
5.5.        Kattavien ja jatkuvatoimisten
maapallon ympäristön havainnointi- ja tietojärjestelmien kehittäminen
Kattavat ympäristön havainnointi- ja
tietojärjestelmät ovat välttämättömiä, kun pyritään varmistamaan näiden
haasteiden käsittelyssä tarvittavien pitkän aikavälin tietojen saanti. Näitä
järjestelmiä käytetään ilmaston, luonnonvarojen (myös raaka-aineiden), ekosysteemien
ja ekosysteemipalvelujen tilan, statuksen ja suuntauksien arvioimiseen ja
ennustamiseen sekä hiilidioksidipäästöjen vähentämisen ja ilmastonmuutoksen
vaikutusten lievittämistä ja ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevien
politiikkojen ja vaihtoehtojen arvioimiseen kaikilla talouden aloilla. Näistä
järjestelmistä saatavaa tietoa ja osaamista käytetään strategisten resurssien
älykkään käytön edistämiseen, näyttöön perustuvien politiikkojen kehittämisen
tukemiseen, uusien ympäristö- ja ilmastopalvelujen edistämiseen ja uusien
mahdollisuuksien luomiseen maailmanmarkkinoilla.
Maapallon havainnoinnin ja seurannan
valmiuksien, tekniikoiden ja tietoinfrastruktuurien on perustuttava
edistyneeseen tieto- ja viestintätekniikkaan, avaruusteknologioihin ja
mahdollistaviin verkostoihin, kaukohavainnointiin, uudenlaisiin in situ
-sensoreihin, liikkuviin palveluihin, viestintäverkkoihin, osallistaviin
web-palveluvälineisiin ja parempaan tietotekniikan ja mallinnuksen
infrastruktuuriin, jotta tarkkoja tietoja, ennustuksia ja ennusteita saadaan
jatkuvasti hyvissä ajoin. Ilmaisen, avoimen ja rajoittamattoman yhteentoimivan
tiedon saantia kannustetaan, samoin kuin tutkimustulosten tehokasta säilytystä,
hallintaa ja jakamista.
5.6.        Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Toimilla edistetään unionin osallistumista
monenvälisiin prosesseihin ja aloitteisiin, kuten hallitustenväliseen
ilmastonmuutospaneelin (IPCC), biologista monimuotoisuutta ja
ekosysteemipalveluja käsittelevään hallitustenväliseen tiede- ja
politiikkafoorumiin (IPBES) ja kaukokartoitusta käsittelevään ryhmään (GEO).
Eurooppalaisen tutkimuksen tehokkuutta parannetaan muiden suurten julkisten ja
yksityisten tutkimuksen rahoittajien kanssa tehtävällä yhteistyöllä, jolla
edistetään maailmanlaajuista tutkimuksen hallinnointia.
Tiede- ja teknologiayhteistyöllä edistetään
ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC)
maailmanlaajuista teknologiamekanismia ja helpotetaan teknologian kehitystä,
innovointia ja siirtoa siten, että tuetaan ilmastonmuutokseen sopeutumista ja
kasvihuonekaasupäästöjen vaikutusten lieventämistä.
Yhdistyneiden Kansakuntien Rio+20-konferenssin
tulosten pohjalta tutkitaan mekanismia, jolla voitaisiin jatkuvasti kerätä,
koota ja analysoida kestävän kehityksen ja vihreän talouden keskeisistä
kysymyksiä koskevaa tieteellistä ja teknologista osaamista. Mekanismiin
sisältyy puitteet edistyksen mittaamiseen. Tällä täydennetään nykyisten
tiedepaneelien ja tieteellisten elinten työtä ja pyritään saamaan
yhteisvaikutuksia niiden kanssa.
Tähän haasteeseen kuuluvilla tutkimustoimilla
edistetään ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurantajärjestelmän
(GMES) toiminnallisia palveluja tarjoamalla järjestelmää varten kehityksellinen
osaamispohja.
Erityistoimenpiteillä varmistetaan, että
unionissa ilmaston, resurssitehokkuuden ja raaka-aineiden aloilla tehdyn
tutkimuksen ja innovoinnin tulokset hyödynnetään unionin muissa ohjelmissa,
kuten LIFE+-ohjelmassa, alue- ja rakennerahastoissa ja ulkoisen yhteistyön
ohjelmissa.
Instituutit voidaan mahdollisesti verkottaa,
jotta niiltä saataisiin jatkuvia analyysejä tieteen ja teknologian edistyksestä
unionissa ja sen suurissa kumppanimaissa ja suurilla kumppanialueilla, varhain
selvityksiä uusien ympäristöteknologioiden ja -käytänteiden markkinamahdollisuuksista
sekä ennakointeja tutkimukseen, innovointiin ja politiikkaan.
6.           Osallisuutta edistävät, innovatiiviset
ja turvalliset yhteiskunnat
6.1.        Osallisuutta edistävät
yhteiskunnat
Eurooppalaisten yhteiskuntien nykysuuntauksiin
sisältyy mahdollisuuksia lisätä Euroopan yhtenäisyyttä mutta samalla myös
riskejä. Nämä mahdollisuudet ja riskit on tunnettava ja ennakoitava, jotta
Euroopan kehitys on riittävän solidaarista ja yhteistyötä harjoitetaan
sosiaalisella, taloudellisella, politiikan ja kulttuurin tasoilla ottaen
huomioon, että maailma liittyy yhteen yhä enenevässä määrin.
Tässä yhteydessä tavoitteena on lisätä
sosiaalista, taloudellista ja poliittista osallisuutta, torjua köyhyyttä,
edistää ihmisoikeuksia, digitaalista osallisuutta, tasa-arvoa, solidaarisuutta
ja kulttuurien välistä dynamiikkaa tukemalla tieteidenvälistä tukimusta,
indikaattoreita, teknologista edistystä, organisatorisia ratkaisuja ja
uudenlaisia yhdessä toimimisen ja luomisen muotoja. Tutkimuksella ja muilla
toimilla tuetaan Eurooppa 2020 ‑strategian ja muiden unionin
ulkopolitiikan kannalta merkittävien politiikkojen täytäntöönpanoa. Tutkimus
humanistisilla aloilla voi nousta tältä osin merkittävään asemaan. Euroopan
strategioiden ja politiikkojen tavoitteiden täsmentämiseen, seurantaan ja
arvioimiseen tarvitaan keskitettyä tutkimusta laadukkaista
tilastojärjestelmistä ja mukautettujen välineiden kehittämistä, jotta
poliittiset päättäjät voivat arvioida suunniteltujen toimenpiteiden, etenkin
sosiaalista osallisuutta edistävien toimenpiteiden vaikutusta ja
tuloksellisuutta.
Toimilla pyritään saavuttamaan seuraavat
erityistavoitteet.
6.1.1.     Älykkään, kestävän ja
osallistavan kasvun edistäminen
Jatkuvaan talouskasvuun pyrkimisestä aiheutuu
paljon inhimillisiä, sosiaalisia, ympäristöpoliittisia ja taloudellisia
kustannuksia. Euroopan älykäs, kestävä ja osallistava kasvu edellyttää suuria
muutoksia siinä, miten kasvu ja hyvinvointi määritellään, mitataan (edistyksen
mittaaminen muillakin kuin yleisesti käytetyllä BKT-indikaattorilla),
synnytetään ja miten sitä ylläpidetään aikaa myöten. Tutkimuksilla analysoidaan
kestävien elintapojen ja sosioekonomisten käyttäytymismallien ja arvojen
kehitystä ja sitä, miten ne liittyvät paradigmoihin, politiikkoihin ja
instituutioiden, markkinoiden, yritysten sekä hallinto- ja uskomusjärjestelmien
toimintaan Euroopassa. Niillä kehitetään välineitä, joilla tällaisen kehityksen
ja toimintapoliittisten vaihtoehtojen toimintaympäristöön ja vastavuoroisuuteen
liittyviä vaikutuksia voidaan arvioida paremmin sellaisilla aloilla kuin
työllisyys, verotus, epätasa-arvo, köyhyys, sosiaalinen osallisuus, koulutus ja
pätevyys, yhteisökehitys, kilpailukyky ja sisämarkkinat. Lisäksi niillä
analysoidaan, miten kansalliset taloudet kehittyvät ja minkälaisilla Euroopan
ja kansainvälisen tason hallintotavoilla voitaisiin estää makrotalouden
epätasapaino, rahapoliittiset vaikeudet, verokilpailu, työttömyys- ja
työllisyysongelmat sekä muut talous- ja rahoitusalan häiriötilat. Niissä
otetaan huomioon se, että unionin talous ja maailmantaloudet, markkinat ja
rahoitusjärjestelmät ovat entistä enemmän riippuvaisia toisistaan.
6.1.2.     Mukautumiskykyisten ja
osallisuutta edistävien yhteiskuntien rakentaminen Euroopassa
Jotta Euroopan sosiaalisia muutoksia
voitaisiin ymmärtää, on analysoitava muuttuvia demokraattisia käytänteitä ja
odotuksia sekä identiteettien, monimuotoisuuden, alueiden, uskontojen,
kulttuurien ja arvojen historiallista kehitystä. Tämä edellyttää myös Euroopan
yhdentymishistorian ymmärtämistä. Uusien osallistavan innovoinnin urien
avaamiseksi on myös tärkeää ymmärtää tieto- ja viestintätekniikan lisääntyvään
käyttöön liittyvät rajoitteet ja mahdollisuudet sekä henkilökohtaisella että
kollektiivisella tasolla. Koheesion aikaansaamiseksi, sosiaalisen ja taloudellisen
tasa-arvon ja sukupolvien välisen solidaarisuuden edistämiseksi on
välttämätöntä löytää tapoja mukauttaa ja parantaa eurooppalaisia
hyvinvointijärjestelmiä, julkisia palveluja ja politiikkojen laajempaa
sosiaaliturvaulottuvuutta. Tutkimustoiminnassa analysoidaan, miten
yhteiskunnista ja politiikasta saadaan eurooppalaisempaa laajemmin ajateltuna,
kun identiteetit, kulttuurit ja arvot kehittyvät, ideat ja uskomukset liikkuvat
ja vastavuoroisuuden, yhtäläisyyden ja tasa-arvon periaatteet ja käytänteet yhdistyvät.
Siinä analysoidaan, miten muita heikommassa asemassa olevat väestönosat
pystyvät osallistumaan täysimääräisesti yhteiskuntaan ja demokratiaan etenkin
erilaisia taitoja hankkimalla ja ihmisoikeuksia suojelemalla. Siksi keskeistä
on analysoida, miten poliittiset järjestelmät reagoivat tai eivät reagoi
tällaiseen yhteiskunnalliseen kehitykseen ja miten poliittiset järjestelmät
itse kehittyvät. Tutkimuksissa käsitellään myös kehitystä keskeisissä
järjestelmissä, joista sosiaaliset siteet muodostuvat, kuten perhe, työ,
koulutus ja työllisyys, ja pyritään torjumaan köyhyyttä. Tutkimuksessa otetaan
huomioon maahanmuuton ja väestörakenteen merkitys eurooppalaisten politiikkojen
laatimisessa tulevaisuudessa.
Koska digitaalinen osallisuus on
sosioekonomisesti yhä tärkeämpää, osallistavia tieto- ja viestintäteknisiä
ratkaisuja ja kansalaisten voimauttamiseen ja työvoiman kilpailukykyisyyteen
johtavaa digitaalitaitojen tehokasta hankintaa edistetään tutkimuksella ja
laaja-alaisilla innovaatiotoimilla. Keskiössä ovat uudet teknologiset
edistysaskeleet, joilla mahdollistetaan personalisointia,
käyttäjäystävällisyyttä ja parannetaan saatavuutta radikaalisti, kun
kansalaisia, kuluttajia ja käyttäjien käyttäytymistä ja arvoja, myös
liikuntarajoitteisia ihmisiä, ymmärretään paremmin. Tähän tarvitaan
”suunnittelulla osallistavaa” tutkimusta ja innovointia.
6.1.3.     Euroopan aseman vahvistaminen
maailmanlaajuisena toimijana
Maailmanlaajuiset muutokset vaikuttavat
Euroopan erityiseen historialliseen, poliittiseen, yhteiskunnalliseen ja
kulttuuriseen järjestelmään entistä enemmän. Kehittääkseen ulkoista
toimintaansa naapurustossaan ja kauempana sekä asemaansa maailmanlaajuisena
toimijana Euroopan on muiden maailman alueiden ja yhteiskuntien kanssa
parannettava valmiuksiaan määritellä, priorisoida, selittää, arvioida ja
edistää poliittisia tavoitteitaan yhteistyön lisäämiseksi taikka konfliktien
estämiseksi tai ratkaisemiseksi. Tältä osin sen on myös parannettava
valmiuksiaan ennakoida maailmanlaajuistumisen kehitystä ja vaikutuksia ja
reagoida niihin. Tätä varten on tunnettava paremmin maailman muiden alueiden
historiaa, kulttuureja ja sosioekonomisia järjestelmiä sekä valtioiden välisten
toimijoiden asemaa ja vaikutusta. Euroopan on myös vaikutettava
maailmanlaajuiseen hallintotapaan keskeisillä alueilla, joita ovat esimerkiksi
kauppa, kehitysyhteistyö, työ, talousyhteistyö, ihmisoikeudet, puolustus ja
turvallisuus. Tähän tarvitaan potentiaalia rakentaa uusia valmiuksia, olivatpa
kyseessä välineet, järjestelmät ja analyysi-instrumentit tai diplomatia
virallisilla ja epävirallisilla kansainvälisillä areenoilla hallitusten tai
hallituksista riippumattomien toimijoiden kanssa.
6.1.4.     Tutkimuksen ja innovoinnin
välisen kuilun kaventaminen Euroopassa
Tutkimus- ja innovointisuorituksissa on
Euroopassa suuria alueellisia eroja, joihin on puututtava. Toimenpiteillä
pyritään ottamaan käyttöön huippuosaamista ja innovointia, ja näillä
erillisillä toimenpiteillä pyritään täydentämään ja saamaan synergiaa
koheesiopolitiikan mukaisten rahastojen politiikkojen ja toimien kanssa. Näitä
ovat seuraavat toimenpiteet:
–
Nousevien laitosten, huippuosaamiskeskusten ja
innovatiivisten alueiden yhdistäminen vähemmän kehittyneissä jäsenvaltioissa
kilpailun avulla kansainvälisesti johtavien vastaavien tahojen kanssa muualla
Euroopassa. Tähän liittyy huippututkimuslaitosten ja vähemmän kehittyneiden
alueiden tiimiyttämistä, henkilöstövaihdon twinning-toimintaa, asiantuntijoiden
neuvoja ja avustusta sekä yhteisten strategioiden laatiminen sellaisten huippuosaamiskeskusten
perustamiseksi, joita voidaan rahoittaa koheesiopolitiikan varoista vähemmän
kehittyneillä alueilla. Yhteyksien luomista innovatiivisiin klustereihin ja
huippuosaamisen tunnistamista vähemmän kehittyneillä alueilla, myös
vertaisarviointien avulla ja myöntämällä laatuleimoja kansainväliset standardit
täyttäville laitoksille, pohditaan.
–
”ERA-tuolien” perustaminen tunnustettujen
tiedemiesten houkuttelemiseksi oppilaitoksiin, joilla on selvästi potentiaalia
huippututkimukseen, jotta nämä laitokset pystyvät hyödyntämään kaiken
potentiaalinsa. Näin luodaan tasapuoliset toimintaedellytykset kaikkialla
eurooppalaisella tutkimusalueella. Tähän sisältyy institutionaalista tukea
kilpailukykyisen tutkimusympäristön luomiseen ja niiden olosuhteiden luomiseen,
joilla huippututkijalahjakkuuksia saadaan houkuteltua näihin laitoksiin,
pysymään ja kehittymään niissä.
–
Kansainvälisiin verkostoihin pääsyn varmistaminen
huippututkijoille ja innovoijille, jotka eivät ole riittävästi mukana
eurooppalaisissa ja kansainvälisissä verkostoissa. Tähän sisältyy Euroopan
tiede- ja teknologiayhteistyön (COST) ja kansallisten yhteyspisteiden
välityksellä annettava tuki.
–
Älykkäiden erikoistumisstrategioiden kehittämisen
ja seurannan tukeminen. Politiikalle kehitetään tukijärjestely ja politiikan
oppimista alueellisella tasolla helpotetaan kansainvälisellä
vertaisarvioinnilla ja parhaiden käytänteiden jakamisella.
6.2.        Innovatiiviset yhteiskunnat
Unionin kutistuva osuus maailmanlaajuisesta
osaamistuotannosta on osoitus siitä, että tutkimus- ja innovaatiopolitiikkojen
sosioekonominen vaikutus ja teho on maksimoitava ja valtioiden välisten
politiikkojen synergiaa ja johdonmukaisuutta on lisättävä huomattavasti. Innovaatiota
käsitellään laajassa merkityksessä siten, että siihen sisältyvät
laaja-alaisuuden politiikka sekä käyttäjä- ja markkinalähtöinen innovointi. Toimilla
tuetaan eurooppalaisen tutkimusalueen aikaansaamista ja toimintaa ja
erityisesti Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahankkeita
”Innovaatiounioni” ja ”Euroopan digitaalisstrategia".
Toimilla pyritään saavuttamaan seuraavat
erityistavoitteet.
6.2.1.     Näyttöpohjan vahvistaminen ja
innovaatiounionin ja eurooppalaisen tutkimusalueen tukeminen
Investointien arvioimista ja priorisoimista
sekä innovaatiounionin ja eurooppalaisen tutkimusalueen vahvistamista varten
tuetaan tutkimus- ja innovaatiopolitiikkojen, Euroopan ja sen ulkopuolisten
maiden järjestelmien ja toimijoiden analysoimista sekä indikaattorien, tiedon
ja tietoinfrastruktuurien kehittämistä. Lisäksi tarvitaan ennakoivia toimia ja
pilottihankkeita, talousanalyysiä, politiikan seurantaa, vastavuoroista
oppimista, koordinointivälineitä ja -toimia sekä menettelytapojen kehittämistä
vaikutusarviointiin ja arvioimiseen. Näissä hyödynnetään tutkimusalan
sidosryhmiltä, yrityksiltä, viranomaisilta ja kansalaisilta saatua suoraa
palautetta.
Tutkimuksen ja innovoinnin
yhtenäismarkkinoiden varmistamiseksi toteutetaan toimenpiteitä, joilla
kannustetaan eurooppalaiseen tutkimusalueeseen yhteensopivaa käyttäytymistä.
Toimia, joilla pohjustetaan tutkijakoulutuksen laatuun, tutkijoiden
liikkuvuuteen ja urakehitykseen liittyviä politiikkoja, tuetaan. Näihin
kuuluvat aloitteet, jotka koskevat palvelujen liikkuvuutta, avointa
rekrytointia, tutkijoiden oikeuksia ja yhteyksiä maailmanlaajuisiin
tutkijayhteisöihin. Toimia täytäntöönpantaessa pyritään saamaan synergiaa ja
toimimaan tiiviissä yhteistyössä painopistealueen ”Huipputason tiede” Marie
Curie -toimien kanssa. Tukea myönnetään laitoksille, jotka esittelevät
innovatiivisia konsepteja ERA-periaatteiden nopeaa täytäntöönpanoa varten.
Periaatteisiin kuuluvat muun muassa eurooppalainen tutkijoiden peruskirja ja
tutkijoiden työhönoton säännöstö.
Koordinointipolitiikkojen osalta perustetaan
toimintapoliittisen neuvonnan järjestely, jotta kansalliset viranomaiset saavat
asiantuntijoiden toimintapoliittisia neuvoja määritellessään kansallisia
uudistusohjelmia sekä tutkimus- ja innovointistrategioita.
Innovaatiounioni-aloitteen täytäntöönpanoa
varten on tuettava (yksityistä ja julkista) markkinalähtöistä innovointia
yritysten innovointivalmiuksien lisäämiseksi ja Euroopan kilpailukyvyn
parantamiseksi. Tämä edellyttää, että innovoinnin yleisiä puitekehyksiä
parannetaan ja innovatiivisten yritysten kasvua estäviin erityisesteisiin
puututaan. Voimakkaita innovoinnin tukimekanismeja (esim. parannettu
klusterihallinto, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet ja
verkostoyhteistyö), pitkälle erikoistuneita innovoinnin tukipalveluja (esim.
teollis- ja tekijänoikeuksien hallinta/hyödyntäminen, innovoinnin hallinnointi
ja hankkijaverkostot) ja julkisten innovointipolitiikkojen arviointeja tuetaan.
Erityisesti pk-yrityksiä koskevia kysymyksiä varten on erityistavoite
˝Innovaatio pk-yrityksissä˝.
6.2.2.     Uusien innovoinnin muotojen
tutkiminen, mukaan lukien sosiaalinen innovointi ja luovuus
Sosiaalisella innovoinnilla synnytetään uusia
hyödykkeitä, palveluja, prosesseja ja malleja, jotka ovat yhteiskunnan
tarpeiden mukaisia ja joilla luodaan uusia sosiaalisia suhteita. On tärkeää
ymmärtää, miten sosiaalisella innovoinnilla ja luovuudella voidaan muuttaa
nykyisiä rakenteita ja politiikkoja ja miten niitä voidaan kannustaa ja
laajentaa. Verkossa tapahtuva ruohonjuuritason toiminta ja hajautetut
verkostoitumisfoorumit, joiden avulla kansalaiset voivat toimia yhteistyössä ja
luoda yhdessä ratkaisuja, jotka perustuvat laajaan tietämykseen
yhteiskunnallisesta, poliittisesta ja ympäristöpoliittisesta tilanteesta,
voivat olla varteenotettava väline Eurooppa 2020 -tavoitteiden
tukemisessa. Tukea myönnetään myös verkostoitumiseen ja tieto- ja
viestintätekniikan käyttökokeiluihin, joiden tavoitteena on parantaa oppimisprosesseja,
sekä sosiaalisten innovoijien ja sosiaalisten yritysten verkostoille.
On välttämätöntä edistää innovointia
tehokkaiden, avointen ja kansalaiskeskeisten julkisten palvelujen (sähköinen
hallinto) tukemiseksi. Tätä varten on tutkittava monitieteisesti uusia
teknologioita ja harjoitettava laajamittaista innovointia, jotka liittyvät
erityisesti digitaaliseen yksityisyyden suojaan, yhteentoimivuuteen,
käyttäjäkohtaiseen sähköiseen tunnistautumiseen, avoimeen tietoon, dynaamisiin
käyttöliittymiin, kansalaiskeskeisiin julkisiin palveluihin sekä
käyttäjälähtöiseen integrointiin ja innovointiin, yhteiskuntatieteet ja
humanistiset tieteet mukaan luettuina. Toimien aiheita voivat olla myös
sosiaalisten verkostojen dynamiikka sekä joukkoistaminen ja älykkäät
ulkoistamismallit, joilla pyritään yhteisesti löytämään avoimiin
datakokonaisuuksiin perustuvia ratkaisuja yhteiskunnallisiin ongelmiin. Toimet
auttavat monimutkaisen päätöksenteon hallinnoinnissa, erityisesti valtavien
tietomäärien käsittelyssä ja analysoimisessa, kun harjoitetaan yhteistyössä
politiikan mallinnusta, simuloidaaan päätöksentekoa, visualisointitekniikoita,
prosessimallinnusta ja osallistumisjärjestelmiä ja analysoidaan kansalaisten ja
julkisen sektorin muuttuvaa suhdetta.
6.2.3.     Yhteiskunnan osallisuuden
varmistaminen tutkimuksessa ja innovoinnissa
Jos kaikilla yhteiskunnan toimijoilla on
mahdollisuus toimia innovaatiosyklissä, innovoinnin tulosten laatu,
merkittävyys, hyväksyttävyys ja kestävyys parantuvat, kun yhteiskunnan edut ja
arvot otetaan niissä huomioon. Tämä edellyttää erityisten taitojen, tietämyksen
ja valmiuksien hankkimista yksilön ja organisaation tasolla sekä kansallisella
ja valtioiden välisellä tasolla. Yhteiskunnan tiedelukutaitoa, vastuullisuutta
ja luovuutta pyritään vaalimaan edistämällä soveltuvia tieteiden
opetusmenetelmiä ja tutkimalla niitä. Sukupuolten välistä tasa-arvoa edistetään
erityisesti tukemalla tutkimuslaitoksissa tehtäviä organisaatiomuutoksia ja
tutkimustoiminnan sisällöllisiä tai suunnittelullisia muutoksia. Jotta
osaaminen liikkuisi paremmin tiedeyhteisössä ja laajemman yleisön parissa,
julkisesti rahoitettujen tutkimusten tulosten saatavuutta ja käyttöä
kehitetään. Yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa edistetään
tutkimuksen ja innovoinnin eettistä säännöstöä, jonka perustana ovat muun
muassa Euroopan unionin perusoikeuskirjaan sisältyvät periaatteet ja kaikki
asiaan liittyvä unionin lainsäädäntö ja yleissopimukset.
6.2.4.     Johdonmukaisen ja tehokkaan
yhteistyön edistäminen kolmansien maiden kanssa
Horisontaalisilla toimilla varmistetaan
kansainvälisen yhteistyön strateginen kehittäminen Horisontti 2020 ‑strategian
yhteydessä ja puututaan monialaisiin toimintapoliittisiin tavoitteisiin.
Toimintapoliittista vaihtoa, vastavuoroista oppimista ja prioriteettien
asettamista helpotetaan toimilla, joilla tuetaan kolmansien maiden, alueiden,
kansainvälisten foorumien ja organisaatioiden kanssa kahdenvälisesti,
monenvälisesti ja kahden alueen välisesti käytävää poliittista vuoropuhelua
tutkimuksesta ja innovoinnista. Näin myös edistetään vastavuoroista pääsyä
ohjelmiin ja yhteistyön vaikutuksen arvioimista. Verkottumis- ja
twinning-toiminnalla helpotetaan optimaalisten kumppanuuksien luomista
tutkimus- ja innovaatioalan toimijoiden välillä molemmin puolin ja parannetaan
pätevyyttä ja yhteistyövalmiuksia vähemmän kehittyneissä kolmansissa maissa.
Toimilla edistetään unionin ja kansallisten yhteistyöpolitiikkojen ja
-ohjelmien koordinointia sekä jäsenvaltioiden ja assosioituneiden maiden
kolmansien maiden kanssa toteutettavia yhteisiä toimia, joilla pyritään
lisäämään toimien yleistä vaikuttavuutta. Eurooppalaisen tutkimuksen ja
innovoinnin ”läsnäoloa” kolmansissa maissa lujitetaan ja lisätään erityisesti
edistämällä eurooppalaisten ”tiede- ja innovaatiotalojen” luomista, palvelujen
tarjoamista eurooppalaisille organisaatioille, jotka laajentavat toimintaansa
kolmansiin maihin, ja yhdessä kolmansien maiden kanssa perustettavien
tutkimuskeskusten avaamista muista jäsenvaltioista ja assosioituneista maista tuleville
organisaatioille tai tutkijoille.
6.3.        Turvalliset yhteiskunnat
Euroopan unioniin, sen kansalaisiin ja
kansainvälisiin kumppaneihin kohdistuu monenlaisia turvallisuusuhkia, kuten
rikollisuutta, terrorismia ja ihmisen tai luonnon aiheuttamista onnettomuuksista
johtuvia suuren luokan hätätilanteita. Nämä uhat voivat ylittää maiden rajat,
ja niiden kohteet voivat olla fyysisiä tai kyberavaruudessa. Esimerkiksi
julkisviranomaisten ja yksityisten tahojen internetsivustoihin kohdistuvat
hyökkäykset heikentävät kansalaisten luottamusta, ja niillä voi myös olla
vakavia seurauksia keskeisillä aloilla kuten energian, liikenteen,
terveydenhoidon, rahoituksen tai televiestinnän aloilla.
Näiden uhkien ennakoimiseksi, estämiseksi ja
hallitsemiseksi on tarpeen kehittää ja soveltaa innovatiivisia teknologioita,
ratkaisuja, ennakointivälineitä ja osaamista, lisätä palveluntuottajien ja
käyttäjien välistä yhteistyötä, etsiä siviiliturvallisuuden ratkaisuja,
parantaa Euroopan turvallisuus-, tieto- ja viestintätekniikka- ja palvelualojen
kilpailukykyä sekä estää ja torjua yksityisyysturvan ja ihmisoikeuksien
rikkomista internetissä.
Turvallisuusalan tutkimuksen koordinoiminen ja
parantaminen on siksi keskeinen tekijä. Sen avulla voidaan kartoittaa nykyiset
tutkimustoimet, myös ennakoivat toimet, ja parantaa koordinointiin liittyviä
oikeudellisia edellytyksiä ja menettelyjä, esinormatiivinen toiminta mukaan
luettuna.
Toimissa noudatetaan tehtävälähtöistä
lähestymistapaa ja niissä otetaan huomioon asiaan kuuluvat yhteiskunnalliset
ulottuvuudet. Niillä tuetaan unionin sisä- ja ulkopoliittiseen turvallisuuteen
liittyviä politiikkoja, puolustuspolitiikkoja ja asiaan liittyviä Lissabonin
sopimuksen uusia säännöksiä ja varmistetaan tietoverkkoturvallisuus, -luottamus
ja -yksityisyys digitaalisilla sisämarkkinoilla. Toimilla pyritään saavuttamaan
seuraavat erityistavoitteet.
6.3.1.     Rikollisuuden ja terrorismin
torjunta
Tavoitteena on yhtäältä välttää vahinkoa
aiheuttavat tapahtumat ja toisaalta lieventää niiden mahdollisia seurauksia.
Tähän tarvitaan uusia teknologioita ja valmiuksia (myös
tietoverkkorikollisuutta ja ‑terrorismia vastaan), joilla tuetaan
yhteiskunnan ja talouden asianmukaisen toiminnan edellyttämää terveyden,
elintarvikkeiden, veden ja ympäristön turvaamista. Uudet teknologiat ja
tarkoituksenmukaiset valmiudet auttavat suojelemaan kriittisiä
infrastruktuureja, systeemejä ja palveluja (viestintä, liikenne,
terveydenhoito, elintarvikkeet, vesi, energia, logistiikka ja toimitusketjut
sekä ympäristö). Tähän sisältyy kriittisten verkotettujen infrastruktuurien ja
palvelujen, julkisten ja yksityisten, analysoiminen ja turvaaminen
kaikenlaisilta uhilta.
6.3.2.     Turvallisuuden parantaminen
rajavalvonnan avulla
Teknologioita ja valmiuksia tarvitaan myös
systeemien, laitteiden, välineiden, prosessien ja nopeiden tunnistusmenetelmien
parantamiseen rajavalvonnan tehostamiseksi sekä tarkastus- että
valvontakysymyksissä Eurosur-järjestelmää täysimääräisesti hyödyntäen. Niitä
kehitetään ja testataan tehokkuuden, oikeudellisten ja eettisten periaatteiden
noudattamisen, oikeasuhtaisuuden, sosiaalisen hyväksynnän ja ihmisoikeuksien
kunnioittamisen suhteen. Tutkimuksella tuetaan myös Euroopan yhdennetyn
rajavalvonnan parantamista muun muassa lisäämällä yhteistyötä ehdokasmaiden,
mahdollisten ehdokasmaiden ja Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien
maiden kanssa.
6.3.3.     Tietoverkkoturvallisuuden
varmistaminen
Tietoverkkoturvallisuus on ehdoton edellytys
sille, että ihmiset, yritykset ja julkiset palvelut voivat hyödyntää internetin
tarjoamia mahdollisuuksia. Sitä varten tarvitaan systeemejä, verkostoja,
yhteyslaitteita, ohjelmistoja ja palveluja, myös pilvipalveluja, joissa otetaan
huomioon monenlaisten teknologioiden yhteentoimivuus. Tutkimuksen avulla
estetään, havaitaan ja hallitaan verkkohyökkäyksiä reaaliaikaisesti monilla
aloilla ja lainkäyttöalueilla ja suojellaan kriittisiä tieto- ja
viestintäinfrastruktuureja. Digitaaliyhteiskunnan kehitys on täydessä
vauhdissa, ja internetin käyttö- ja väärinkäyttötavat muuttuvat jatkuvasti,
uusia sosiaalisen kanssakäymisen tapoja sekä liikkuvia ja sijaintisidonnaisia
palveluja otetaan käyttöön ja esineiden internet tekee tuloaan. Tämä edellyttää
uudenlaista tutkimusta, joka olisi käynnistettävä kehitteillä olevien
sovellusten, käyttötapojen ja yhteiskunnallisten suuntausten myötä.
Tutkimusaloitteita pyritään käynnistämään vilkkaasti. Näihin kuuluu aktiivinen
tutkimus- ja kehitystyö, jolla reagoidaan nopeasti uuteen kehitykseen
luottamuksen ja turvallisuuden aloilla.
6.3.4.     Euroopan selviytymiskyvyn
parantaminen kriiseissä ja katastrofeissa
Tähän tarvitaan tarkoituksenmukaisia
teknologioita ja valmiuksia, joilla tuetaan erilaisia hätätilanteiden
hallintatoimia (esimerkkeinä pelastuspalvelut, palontorjunta, merten
saastuminen, humanitaarinen apu, siviilipuolustus, konfliktinesto,
lääketieteellisen tiedotuksen infrastruktuurien kehittäminen pelastustehtäviin
ja kriisinjälkeiseen työhön) sekä lainvalvontaa. Tutkimukset kattavat koko
kriisinhallintaketjun ja yhteiskuntien selviytymisen, ja niillä tuetaan
eurooppalaisen hätäapuvalmiuden käyttöönottoa.
Toimilla puututaan kaikilla tehtäväalueilla
myös systeemien ja palvelujen integroimiseen ja yhteentoimivuuteen muun muassa
viestinnän, hajautettujen arkkitehtuurien ja inhimillisten tekijöiden osalta.
Tämä edellyttää siviili- ja sotilasvalmiuksien yhdentämistä tehtävissä, jotka
vaihtelevat pelastuspalvelusta humanitaariseen hätäapuun, rajavalvontaan tai
rauhanturvaamiseen. Tämä kattaa teknologisen kehityksen kaksikäyttöteknologian
herkällä alueella, jotta yhteentoimivuus siviili- ja sotilasjoukkojen välillä
ja pelastuspalvelujoukkojen keskuudessa voidaan taata. Huomioon on otettava
myös luotettavuus, organisatoriset, oikeudelliset ja eettiset näkökohdat,
kaupan kysymykset, luottamuksellisuuden suoja, tiedon eheys sekä kaikkien
toimenpiteiden ja niihin liittyvän prosessoinnin jäljitettävyys.
6.3.5.     Yksityisyyden ja vapauden
varmistaminen internetissä ja turvallisuuden yhteiskunnallisen ulottuvuuden
lujittaminen
Ihmisten yksityisyysoikeuden turvaamiseksi
digitaaliyhteiskunnassa on kehitettävä sisäänrakennetun yksityisyyden suojan
kehyksiä ja teknologioita jo tuotteiden ja palvelujen suunnitteluvaiheessa.
Kehitettävien teknologioiden avulla käyttäjät voivat valvoa henkilötietojaan ja
sitä, miten kolmannet osapuolet niitä käyttävät. Lisäksi kehitetään välineitä
laittoman sisällön ja tietoturvaloukkausten havaitsemiseen ja estämiseen sekä
ihmisoikeuksien suojaamiseen internetissä siltä, että ihmisten käyttäytymistä
yksittäin tai ryhmässä rajoitettaisiin laittomilla hauilla ja profiloinnilla.
Kaikkien uusien turvallisuusratkaisujen ja
-teknologioiden on oltava yhteiskunnan hyväksymiä, noudatettava unionin ja
kansainvälistä lakia, oltava tehokkaita ja oikeasuhtaisia turvallisuusuhkien
tunnistamisessa ja niihin reagoimisessa. Siksi on olennaisen tärkeää ymmärtää
paremmin turvallisuuden sosioekonomisia, kulttuurisia ja antropologisia
ulottuvuuksia, turvattomuuden syitä, tiedotusvälineiden ja viestinnän
merkitystä ja kansalaisten turvallisuuskäsityksiä. Eettiset seikat sekä
inhimillisten arvojen ja perusoikeuksien suojaaminen otetaan huomioon.
6.3.6.     Erityiset
täytäntöönpanonäkökohdat
Vaikka tutkimus koskee lähtökohtaisesti
siviiliturvallisuutta, toimet pyritään aktiivisesti sovittamaan yhteen Euroopan
puolustusviraston toimien kanssa. Yhteistyötä Euroopan puolustusviraston kanssa
lisätään, ja siinä hyödynnetään erityisesti jo perustettuja eurooppalaisia
yhteistyöpuitteita, joissa tunnustetaan, että jotkin teknologia-alat soveltuvat
sekä siviili- että sotilaskäyttöön. Koordinointimekanismeja muiden asiaan
liittyvien unionin virastojen kanssa (esim. FRONTEX, EMSA ja Europol)
vahvistetaan myös, jotta niin sisä- kuin ulkopoliittiseen turvallisuuteen
liittyviä unionin ohjelmia ja politiikkoja sekä muita unionin aloitteita
voidaan sovittaa paremmin yhteen.
Turvallisuusalan erityisluonne huomioon ottaen
otetaan käyttöön ohjelmatyötä ja hallinnointia koskevia erityisjärjestelyjä,
joihin sisältyvät tämän päätöksen 9 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa
tehtävät järjestelyt. Turvallisuuteen liittyvät luottamukselliset tai muuten
arkaluontoiset tiedot suojataan, ja työohjelmissa on eriteltävä
kansainvälisessä yhteistyössä sovellettavat erityisvaatimukset ja ‑perusteet.
Tämä otetaan huomioon myös ohjelmatyössä ja ”Turvalliset yhteiskunnat” -toimien
hallintojärjestelyissä (myös komiteologianäkökohdissa).
IV OSA
Yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC)
toteuttamat muut kuin ydinalaa koskevat suorat toimet
1.           Huipputason tiede
JRC tekee tutkimusta poliittisen päätöksenteon
tieteellisen näyttöpohjan lujittamiseksi, yhteiskunnallisten haasteiden
taustalla olevien luonnonmukaisten prosessien ymmärtämisen edistämiseksi ja
kehittyvien tieteen ja teknologian alojen tutkimiseksi, myös kokeilevaa
tutkimusta koskevan ohjelman avulla.
2.           Teollisuuden johtoasema
JRC edistää innovointia ja kilpailukykyä
(a)
jatkamalla osallistumista asiaankuuluvien
epäsuorien tutkimusvälineiden strategisiin suuntaviivoihin ja tiedelinjauksiin,
kuten Euroopan innovaatiokumppanuuksiin sekä julkisen ja yksityisen sektorin
kumppanuuksiin ja julkisen sektorin sisäisiin kumppanuuksiin;
(b)
tukemalla tietämyksen ja teknologian siirtoa eri
tutkimus- ja innovaatiovälineiden asianmukaisten immateriaalioikeuksien
kehysten määrittelyn kautta ja kannustamalla tietämyksen ja teknologian siirron
osalta tehtävää yhteistyötä suurissa julkisissa tutkimuslaitoksissa;
(c)
helpottamalla avaruusteknologian ja -tietojen
käyttöä, standardointia ja validointia erityisesti yhteiskunnallisiin
haasteisiin vastaamiseksi.
3.           Yhteiskunnalliset haasteet
3.1.        Terveys, väestönmuutos ja
hyvinvointi
JRC osallistuu terveyttä ja kuluttajansuojaa
koskevaa unionin lainsäädäntöä tukevien menetelmien, standardoinnin ja
käytänteiden yhdenmukaistamiseen
(a)
arvioimalla elintarvikkeissa, rehussa ja
kuluttajatuotteissa käytettävien uusien teknologioiden ja kemikaalien, myös
nanomateriaalien, riskit ja mahdollisuudet; kehittämällä ja validoimalla
yhdenmukaisia mittaus-, tunnistus- ja kvantifiointimenetelmiä, integroituja
testausstrategioita ja toksikologisen riskianalyysin uusinta kehitystä
edustavia välineitä sekä vaihtoehtoisia menetelmiä eläintestaukselle;
arvioimalla ympäristön pilaantumisen terveysvaikutuksia;
(b)
kehittämällä terveyden testaamisessa ja
seulontatutkimuksessa, mukaan lukien geenitestaus ja syövän seulonta, noudatettavia
käytänteitä ja varmistamalla niiden laadun.
3.2.        Elintarviketurva, kestävä
maatalous, merien ja merenkulun tutkimus ja biotalous
JRC tukee Euroopan maatalous- ja
kalastuspolitiikan, mukaan lukien elintarviketurva ja biotalouden kehittäminen,
edistämistä, täytäntöönpanoa ja seurantaa
(a)
perustamalla maailmanlaajuisen järjestelmän ja
globaalit välineet satoennusteille ja tuottavuuden seuraamiselle; tukemalla
maataloushyödykkeiden lyhyen ja keskipitkän aikavälin näkymiä, mukaan lukien
ilmastonmuutoksen oletetut vaikutukset;
(b)
osallistumalla bioteknologiseen innovointiin ja
parantamalla resurssien tehokkuutta noudattamalla ”enemmän tuloksia vähemmällä”
-tuotantotapaa teknistaloudellisilla analyyseilla ja mallinnuksella;
(c)
mallintamalla maatalouspolitiikkojen päätöksenteon
ja analysoimalla makro-/alue-/mikrotasoon kohdistuvia poliittisia vaikutuksia;
analysoimalla ”YMP vuoteen 2020” ‑ohjelman vaikutusta kehittyviin /
voimakkaasti kasvaviin talouksiin;
(d)
kehittämällä edelleen kalastuksen seurannassa ja
valvonnassa sekä kalojen ja kalastustuotteiden jäljittämisessä käytettäviä
menetelmiä; kehittämällä ekosysteemin terveyttä mittaavia vankkoja
indikaattoreita ja biotaloudellista mallintamista, jotta ymmärrettäisiin
paremmin ihmisten suoran toiminnan (esim. kalastus) ja epäsuoran toiminnan
(ilmastonmuutos) vaikutuksia kalakantojen dynamiikkaan ja meriympäristöön sekä
niiden sosiaalistaloudellisia vaikutuksia.
3.3.        Turvallinen, puhdas ja
tehokas energia
JRC keskittyy 20/20/20-ilmasto- ja
energiatavoitteisiin ja unionin pyrkimyksiin siirtyä kilpailukykyiseen
vähähiiliseen talouteen vuoteen 2050 mennessä tutkimalla seuraavia teknologisia
ja sosiaalistaloudellisia näkökohtia:
(a)
energian toimitusvarmuus, erityisesti siltä osin
kuin on kyse yhteydestä Euroopan ulkopuoliseen energiahuolto- ja
-toimitusjärjestelmiin ja niiden keskinäisestä riippuvaisuudesta; sellaisten
paikallisten primaarienergialähteiden ja ulkoisten energialähteiden ja
-infrastruktuurien kartoitus, joista Eurooppa on riippuvainen;
(b)
energia-/sähköhuoltoverkot, erityisesti Euroopan
laajuisten energiaverkkojen mallinnus ja simulointi, älykkäiden teknologioiden
/ superverkkoteknologioiden analysointi sekä voimajärjestelmien reaaliaikainen
simulointi;
(c)
energiatehokkuus, erityisesti energiatehokkuutta
koskevien poliittisten välineiden saavutusten seurannassa ja arvioinnissa
käytettävät menetelmät sekä energiatehokkaiden teknologioiden ja instrumenttien
sekä älykkäiden verkkojen käytön teknistaloudellinen analyysi;
(d)
vähähiiliset teknologiat (mukaan lukien
Euratom-ohjelman mukainen ydinenergian turvallisuus), erityisesti mahdollisten
vähähiilisten teknologioiden suorituskyvyn arviointi ja esinormatiivinen
tutkimus; niiden kehitystä ja käyttöönottoa edistävien ja estävien tekijöiden
analysointi ja mallintaminen; uudistuvien resurssien ja pullonkaulojen, kuten
kriittisten raaka-aineiden, arviointi vähähiilisten teknologioiden
toimitusketjussa; strategisen energiateknologiasuunnitelman tietojärjestelmän
(SETIS) ja siihen liittyvien toimien jatkuva kehittäminen.
3.4.        Älykäs, ympäristöystävällinen
ja yhdentynyt liikenne
JRC tukee turvalliseen henkilö- ja
tavaraliikenteeseen tähtäävän kilpailukykyisen, älykkään, resurssitehokkaan ja
yhdentyneen liikennejärjestelmän 2050 -tavoitteiden saavuttamista
laboratoriotutkimuksilla, mallinnuksilla ja seurannalla, jotka koskevat
seuraavia:
(a)
kaikkien liikennemuotojen strategiset vähähiiliset
liikenneteknologiat, mukaan lukien maantieliikenteen sähköistäminen ja
vaihtoehtoista polttoainetta käyttävät ilma-alukset/laivat/ajoneuvot, ja
komission sisäisen selvitysyhteisön kehittäminen asiaankuuluvia teknologioita
koskevien tietojen keräämiseksi ja levittämiseksi; ei-fossiilisten
polttoaineiden ja energialähteiden saatavuus ja kustannukset, mukaan lukien
sähköistetyn maantieliikenteen vaikutus sähköverkkoihin ja sähkön tuottamiseen;
(b)
puhtaat ja tehokkaat ajoneuvot, erityisesti
yhdenmukaisten testausmenettelyjen määrittely ja innovatiivisten teknologioiden
arviointi päästöjen, tavanomaisten ja vaihtoehtoisten polttoaineiden
tehokkuuden ja turvallisuuden osalta; päästöjen mittaamisen ja
ympäristöpaineiden laskennassa käytettävien menetelmien parantaminen; päästöjä
kartoittavien ja valvovien toimien koordinointi ja yhdenmukaistaminen Euroopan
tasolla;
(c)
älykkäät liikennejärjestelmät varman, älykkään ja
yhtenäistetyn liikkuvuuden varmistamiseksi, mukaan lukien uusien
liikennejärjestelmien ja komponenttien teknistaloudellinen arviointi,
liikenteen ohjauksen tehostamisessa käytettävät sovellukset sekä osallistuminen
liikenteen kysynnässä ja ohjauksessa noudatettavan yhtenäistetyn
lähestymistavan suunnitteluun;
(d)
yhtenäistetty liikenneturvallisuus, erityisesti
välineiden ja palvelujen tarjoaminen liikennehäiriöitä ja onnettomuuksia
koskevien tietojen keräämiselle, jakamiselle ja analysoinnille ilma-, meri- ja
maantieliikenteessä; onnettomuuksien estämisen tehostaminen analysoinnin avulla
sekä turvallisuuden kannalta hyödyllisten useita liikennemuotoja koskevien
tietojen avulla, samalla kun kustannuksia alennetaan ja tehokkuutta
parannetaan.
3.5.        Ilmastotoimet, resurssitehokkuus
ja raaka-aineet
JRC osallistuu Euroopan muuttamiseen
vihreämmäksi, resurssitoimitusten turvallisuuteen ja luonnonvarojen kestävään
globaaliin hoitoon seuraavin toimin:
(a)
se mahdollistaa pääsyn yhteentoimiviin
ympäristötietoihin kehittämällä normeja ja yhteentoimivuusjärjestelyjä,
paikkatietovälineitä ja innovatiivisia viestintäteknologiainfrastruktuureja,
kuten Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuuri (INSPIRE), ja muita unionin
aloitteita ja maailmanlaajuisia aloitteita;
(b)
se mittaa ja seuraa keskeisiä ympäristömuuttujia ja
arvioi luonnonvarojen tilaa ja muuttumista kehittämällä indikaattoreita ja
tietojärjestelmiä ympäristöinfrastruktuurien avuksi; se arvioi
ekosysteemipalveluja, mukaan lukien niiden arvostus ja ilmastonmuutoksen
vaikutukset;
(c)
se kehittää yhdennetyn mallintamiskehyksen
kestävyyden arviointiin, joka perustuu aihekohtaisiin tekijöihin, kuten
maaperään, maankäyttöön, veteen, ilmanlaatuun, kasvihuonekaasupäästöihin,
metsätalouteen, maatalouteen, energiaan ja liikenteeseen, ja jossa käsitellään
myös ilmastonmuutoksen vaikutuksia ja sen suhteen toteutettavia toimia;
(d)
se tukee unionin kehitysyhteistyöpoliittisia
tavoitteita edistämällä teknologian siirtoa, valvoo keskeisiä resursseja (kuten
metsät, maaperä, elintarvikehuolto) ja tekee tutkimuksia rajoittaakseen
ilmastonmuutoksen vaikutuksia ja resurssien käytön ympäristövaikutuksia sekä
ratkaistakseen sen, käytetäänkö maata elintarvikkeiden tai energian
tuottamiseen vai esim. biodiversiteetin säilyttämiseen;
(e)
se suorittaa yhtenäistetyn arvioinnin kestävästä
tuotannosta ja kulutuspolitiikoista, mukaan lukien strategisten raaka-aineiden
toimitusvarmuus, resurssitehokkuus, vähähiiliset ja puhtaat tuotantoprosessit
ja -teknologiat, tuote- ja palvelukehitys, kulutustottumukset ja kauppa; se kehittää
elinkaariarvioinnin poliittisia analyyseja ja yhtenäistää ne;
(f)
se tekee yhtenäistetyn vaikutustenarvioinnin
vaihtoehdoista, joilla lievennetään ja/tai mukautetaan ilmastonmuutosta, ja
tämä perustuu alueellisten ja kansainvälisten mallien määrällisen toimenpidevalikoiman
kehittämiseen alkaen aluetasolta aina makrotaloudelliseen tasoon asti.
3.6.        Osallistavat, innovatiiviset
ja turvalliset yhteiskunnat
JRC edistää innovaatiounionia, turvallisuutta
ja kansalaisuutta koskevan strategian sekä globaalia Eurooppaa koskevan
strategian tavoitteiden saavuttamista seuraavin toimin:
(a)
kattavien analyysien laatiminen tutkimusta ja
innovointia edistävistä ja estävistä tekijöitä ja mallintamisalustan
kehittäminen mikro- ja makrotaloudellisten vaikutusten arvioimiseksi;
(b)
innovaatiounionin täytäntöönpanon seurantaan
osallistuminen tulostauluilla, indikaattorien kehittämisellä jne. sekä julkisia
tietoja ja tiedustelua koskevan järjestelmän toiminta asiaankuuluvien tietojen
lisäämiseksi niihin;
(c)
julkisia tietoja ja tiedustelua koskevan alustan
toiminta kansallisten ja alueellisen viranomaisten auttamiseksi älykkäässä
erikoistumisessa; taloudellisen toiminnan alueellista jakautumista koskevan
määrällisen talousanalyysin tekeminen, erityisesti teknologian kehittymisestä
johtuviin jakautumisen taloudellisiin, sosiaalisiin ja alueellisiin
eroavaisuuksiin ja muutoksiin liittyen;
(d)
rahoitusjärjestelmän uudistuksen ekonometriikka ja
makrotaloudellinen analyysi, millä pyritään ylläpitämään unionin tehokkaat
finanssikriisin hallinnan puitteet; menetelmällisen tuen jatkaminen vakaus- ja
kasvusopimukseen liittyvien jäsenvaltioiden budjettikohtien seuraamiseksi;
(e)
eurooppalaisen tutkimusalueen (ERA) toiminnan
seuraaminen ja eräitä sen keskeisiä elementtejä (esim. tutkijoiden liikkuvuus,
kansallisten tutkimusohjelmien avaaminen) edistävien ja estävien tekijöiden
analysointi ja asiaankuuluvien poliittisten vaihtoehtojen esittäminen;
merkittävän aseman säilyttäminen eurooppalaisessa tutkimusalueessa
toteuttamalla tutkimusverkkoja, antamalla koulutusta ja avaamalla laitokset ja
tietokannat jäsenvaltioista, ehdokasmaista ja assosioituneista maista tuleville
käyttäjille;
(f)
digitaalitalouden määrällisen taloudellisen
analyysin kehittäminen; tutkimuksen tekeminen vaikutuksista, joita tieto- ja
viestintäteknologialla on digitaaliseen yhteiskuntaan; tutkimuksen tekeminen
arkojen turvallisuuskysymysten vaikutuksesta yksityishenkilöjen elämään
(digitaalinen eläminen);
(g)
keskittyminen kriittisten infrastruktuurien (kuten
maailmanlaajuinen navigointijärjestelmä, rahoitusmarkkinat) haavoittuvuuden
tunnistamiseen ja arviointiin; unionin talousarvioon kohdistuvien petosten
torjunnassa ja merivalvonnassa käytettävien välineiden parantaminen;
henkilöllisyyttä koskevien tai siihen vaikuttavien teknologioiden toimintakyvyn
arviointi (digitaalinen henkilöllisyys);
(h)
unionin valmiuksien parantaminen katastrofiriskien
vähentämisessä sekä luonnonkatastrofien tai ihmisten aiheuttamien
suuronnettomuuksien hoidossa erityisesti kehittämällä useita uhkatekijöitä
koskevat globaalit varhaisvaroitus- ja riskinarviointijärjestelmät maapallon
havainnointiteknologioita käyttäen;
(i)
välineiden tarjoaminen terrorismin, aseiden
(kemiallisten, biologisten, radiologisten ja ydinaseiden (Euratom-ohjelma))
leviämisen, yhteiskunnallis-poliittisen epävakauden aiheuttamien uhkien ja
tartuntatautien kaltaisten maailmanlaajuisten turvallisuushaasteiden
arvioimiseksi ja hallinnoimiseksi; uusiin käsiteltäviin aiheisiin kuuluu muun
muassa haavoittuvuus ja sietokyky kehittyviä tai hybridejä uhkia vastaan, eli
raaka-aineiden saatavuus, piratismi, resurssien vähyys, resursseilla käytävä
kilpailu ja ilmastonmuutoksen vaikutukset luonnonkatastrofien syntyyn.
4.           Erityiset täytäntöönpanonäkökohdat
Globaali Eurooppa -strategian painopisteiden
mukaisesti JRC tehostaa tieteellistä yhteistyötä tärkeimpien kansainvälisten
järjestöjen ja kolmansien maiden kanssa (esim. YK:n elimet, OECD, Yhdysvallat,
Japani, Venäjä, Kiina, Brasilia ja Intia) aloilla, joilla on vahva
kansainvälinen ulottuvuus (esim. ilmastonmuutos, elintarviketurva ja
nanoteknologia).
Jotta toimintatapoja varten saataisiin parempi
järjestelmä, JRC kehittää valmiuksiaan analysoida ja tarjota monialaisia
toimintavaihtoehtoja ja tehdä asiaankuuluvia vaikutustenarviointeja. Näitä
valmiuksia tehostetaan erityisesti seuraavin toimin:
(a)
keskeisillä aloilla (esim. energia, liikenne,
maatalous, ilmasti, ympäristö, talous) tehtävä mallintaminen; tässä yhteydessä
painopisteinä ovat sekä alakohtaiset että yhtenäistetyt mallit
(kestävyysarvioiden osalta) sekä tieteellis-tekniset ja taloudelliset
näkökohdat;
(b)
ennakoivilla tutkimuksilla analysoidaan tieteen,
teknologian ja yhteiskunnan kehityssuuntauksia ja tapahtumia ja sitä, kuinka ne
voivat vaikuttaa politiikkoihin ja innovointiin sekä vahvistaa kilpailukykyä ja
kestävää kasvua; tämän avulla JRC voi kiinnittää huomiota kysymyksiin, joihin
voi olla syytä puuttua poliittisella tasolla, ja ennakoida kuluttajien
tarpeita.
JRC vahvistaa tukeaan standardointiprosessille
ja standardeille Euroopan kilpailukykyä tukevina horisontaalisina
komponentteina. Toimiin sisältyvät esinormatiivinen tutkimus,
vertailumateriaalien ja -mittausten kehittäminen sekä menetelmien
yhdenmukaistaminen. Seuraavat viisi keskeistä alaa on yksilöity: energia,
liikenne, digitaalistrategia, turvallisuus (mukaan lukien Euratom-ohjelman
ydinturvallisuus) ja kuluttajansuoja. Lisäksi JRC jatkaa tulostensa
levittämisen edistämistä ja antaa immateriaalioikeuksien hallinnointiin
liittyvää tukea unionin toimielimille ja laitoksille.
JRC luo kapasiteettia behavioristisiin
tieteisiin tukeakseen vaikuttavamman sääntelyn kehittämistä, mikä täydentää
ravinnon, energiatehokkuuden ja tuotepolitiikan kaltaisilla aloilla
suoritettavia JRC-toimia.
Sosiaalistaloudellinen tutkimus on osa
digitaalistrategian, kestävän tuotannon ja kulutuksen sekä kansanterveyden
kaltaisten asiaankuuluvien alojen toimintoja.
Jotta JRC täyttäisi tehtävänsä unionin
vertailukeskuksena, jotta sillä olisi jatkossakin tärkeä asema eurooppalaisella
tutkimusalueella ja jotta se voisi laajentua uusille tutkimusaloille, on
tärkeää, että sillä on käytössään uusinta kehitystä edustava infrastruktuuri.
JRC jatkaa korjaus- ja kunnostusohjelmaansa varmistaakseen, että yhdenmukaisuus
toteutuu sovellettavien ympäristö- ja turvallisuusasetusten kanssa, ja investoi
tiedeinfrastruktuuriin, mukaan lukien mallintamisalusten kehittäminen,
geenitestien kaltaisten uusien alojen välineet jne. Tällaiset investoinnit
koordinoidaan läheisesti Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumin
(ESFRI) toimintasuunnitelman kanssa, ja niissä otetaan huomioon jäsenvaltioissa
olevat välineet.
Liite II
Suorituskykyindikaattorit
Seuraavassa yksilöidään Horisontti 2020
-puiteohjelman erityistavoitteita varten rajallinen määrä keskeisiä
indikaattoreita tulosten ja vaikutusten arviointiin.
1.           I osa. Painopistealue ”Huipputason
tiede”
Erityistavoitteet:
·
Euroopan tutkimusneuvosto (ERC)
–
ERC:n rahoittamissa hankkeissa tuotettujen
julkaisujen osuus maailmassa eniten viitattuihin yhteen prosenttiin kuuluvista
julkaisuista
–
ERC:n rahoituksen inspiroimien institutionaalisten
ja kansallisten/alueellisten poliittisten toimenpiteiden lukumäärä
·
Tulevat ja kehittyvät teknologiat
–
Julkaisut vertaisarvioiduissa vaikutusvaltaisissa
julkaisuissa
–
Tulevien ja kehitteillä olevien teknologioiden
patenttihakemukset
·
Taitoja, koulutusta ja urakehitystä koskevat Marie
Curie -toimet
–
Tutkijoiden liikkuvuus sektoreiden ja maiden
välillä, mukaan lukien tohtorintutkinnon suorittajat
·
Euroopan tutkimusinfrastruktuurit (myös
sähköiset infrastruktuurit)
–
Tutkimusinfrastruktuurit, jotka saatetaan kaikkien
eurooppalaisten ja Euroopan ulkopuolisten tutkijoiden käyttöön unionin tuella
2.           II osa. painopistealue ”Teollisuuden
johtoasema”
Erityistavoitteet:
·
Johtoasema mahdollistavissa ja
teollisuusteknologioissa (tieto- ja viestintäteknologia,
nanoteknologia, kehittyneet materiaalit, bioteknologia, kehittynyt valmistus ja
avaruus)
–
Erilaisten mahdollistavien ja
teollisuusteknologioiden patenttihakemukset
·
Riskirahoituksen saatavuus
–
Velkarahoituksella ja pääomasijoituksilla mobilisoidut
kokonaisinvestoinnit
·
Innovointi pk-yrityksissä
–
Sellaisten osallistuvien pk-yritysten osuus, jotka
ottavat käyttöön yritykselle tai markkinoille uusia innovaatioita (hankkeen
aikana ja kolmen vuoden kuluessa sen päättymisestä)
3.           III osa. Painopistealue
”Yhteiskunnalliset haasteet”
Erityistavoitteet:
Kunkin haasteen osalta edistymistä arvioidaan
sen mukaan, kuinka paljon toimilla edistetään Horisontti 2020 -puiteohjelman
liitteessä I määriteltyjä erityistavoitteita. Liitteessä I on kuvattu myös ne olennaiset
edistysaskeleet, jotka ovat tarpeen haasteisiin vastaamiseksi, sekä politiikan
kannalta merkitykselliset indikaattorit.
–
Parannetaan kaikkien kansalaisten elinikäistä
terveyttä ja hyvinvointia
–
Varmistetaan turvallisten ja korkealaatuisten
elintarvikkeiden ja muiden biopohjaisten tuotteiden riittävä saanti
kehittämällä tuottavia ja resurssitehokkaita alkutuotantojärjestelmiä,
ekosysteemipalveluja sekä kilpailukykyisiä ja vähähiilisiä toimitusketjuja
–
Siirrytään luotettavaan, kestävään ja kilpailukykyiseen
energiajärjestelmään entistä niukempien resurssien, kasvavien energiatarpeiden
ja ilmastonmuutoksen vuoksi
–
Pyritään saavuttamaan resurssitehokas,
ympäristöystävällinen, turvallinen ja saumaton eurooppalainen
liikennejärjestelmä, joka hyödyttää kansalaisia, taloutta ja yhteiskuntaa
–
Pyritään saavuttamaan resurssitehokas ja
ilmastonmuutosta kestävä talous sekä raaka-aineiden kestävä saatavuus, jotta
koko maailman väestönkasvun asettamat tarpeet täytetään planeettamme
luonnonvarojen kestokyvyn rajallisuus huomioon ottaen
–
Edistetään osallistavia, innovatiivisia ja
turvallisia eurooppalaisia yhteiskuntia niiden kohdatessa ennennäkemättömiä
muutoksia ja maailmanlaajuisesti lisääntyvää keskinäistä riippuvuutta
Muita suorituskykyindikaattoreita ovat
seuraavat:
Julkaisut vertaisarvioiduissa
vaikutusvaltaisissa julkaisuissa erilaisten yhteiskunnallisten haasteiden
alalla
–
Patenttihakemukset erilaisten yhteiskunnallisten
haasteiden alalla
–
Sellaisten unionin säädösten lukumäärä, joissa
viitataan erilaisten yhteiskunnallisten haasteiden alalla tuettuihin toimiin
4.           IV osa. ”Yhteisen tutkimuskeskuksen
(JRC) toteuttamat muut kuin ydinalaa koskevat suorat toimet”
Erityistavoitteet:
·
Asiakaslähtöisen tieteellisen ja teknisen tuen
antaminen unionin politiikoille
–
Niiden tapausten lukumäärä, joissa Yhteisen
tutkimuskeskuksen antamalla teknisellä ja tieteellisellä tuella on ollut
konkreettisia erityisvaikutuksia unionin eri alojen politiikkaan
–
Vertaisarvioitujen julkaisujen lukumäärä
SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
              1.1.    Ehdotuksen/aloitteen nimi
              1.2.    Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
              1.3.    Ehdotuksen/aloitteen
luonne
              1.4.    Tavoitteet

              1.5.    Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
              1.6.    Toiminnan
ja sen rahoitusvaikutusten kesto
              1.7.    Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)
2.           HALLINNOINTI
              2.1.    Seuranta-
ja raportointisäännöt
              2.2.    Hallinnointi-
ja valvontajärjestelmä
              2.3.    Toimenpiteet
petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET
              3.1.    Kyseeseen
tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
              3.2.    Arvioidut
vaikutukset menoihin
              3.2.1. Yhteenveto
arvioiduista vaikutuksista menoihin
              3.2.2. Arvioidut
vaikutukset toimintamäärärahoihin
              3.2.3. Arvioidut
vaikutukset hallintomäärärahoihin
              3.2.4. Yhteensopivuus
nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
              3.2.5. Ulkopuolisten
tahojen osallistuminen rahoitukseen
              3.3.    Arvioidut
vaikutukset tuloihin
SÄÄDÖKSEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS

1.
PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.
Ehdotuksen/aloitteen nimi

Tutkimuksen
ja innovoinnin puiteohjelman ”Horisontti 2020” (2014–2020) täytäntöönpanoa
koskevasta erityisohjelmasta

1.2.
Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[29]

-
08 - Tutkimus ja innovointi
-
09 - Tietoyhteiskunta ja viestimet
-
02 - Yritystoiminta
-
05 - Maatalous
-
32 - Energia
-
06 - Liikenne ja liikkuminen
-
15 - Koulutus ja kulttuuri
-
07 - Ympäristö ja ilmastotoimet
-
10 - Yhteinen tutkimuskeskus

1.3.
Ehdotuksen/aloitteen luonne

ý Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen
toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen[30].
¨ Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan
toimen jatkamiseen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen.

1.4.
Tavoitteet
1.4.1.
Komission monivuotinen strateginen tavoite
(monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista
ehdotus/aloite tukee

Tutkimuksen
ja innovoinnin puiteohjelman ”Horisontti 2020” (2014–2020) täytäntöönpanoa
koskevan erityisohjelman yleistavoite on sama kuin tutkimuksen ja innovoinnin
puiteohjelman Horisontti 2020 (2014–2020) eli edistää Eurooppa 2020 ‑strategiaa,
johon kuuluu eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen. Tähän pyritään
lisäämällä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua:
-
Älykäs kasvu – osaamiseen ja innovointiin perustuvan talouden kehittäminen
(”Innovaatiounioni”-lippulaivahankkeen täytäntöönpano).
-
Kestävä kasvu – resurssitehokkaamman, vihreämmän ja kilpailukykyisemmän
talouden edistäminen.
-
Osallistava kasvu – taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta
lisäävän korkean työllisyyden talouden edistäminen.

1.4.2.
Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä

-
I osa: Painopistealue ”Huipputason tiede”
-
II osa: Painopistealue ”Teollisuuden johtoasema”
-
III osa: Painopistealue ”Yhteiskunnalliset haasteet”
-
IV osa: Yhteisen tutkimuskeskuksen muut kuin ydinalan suorat toimet
Toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä
-
08 - Tutkimus ja innovointi
-
09 - Tietoyhteiskunta ja viestimet
-
02 - Yritystoiminta
-
05 - Maatalous
-
32 - Energia
-
06 - Liikenne ja liikkuminen
-
15 - Koulutus ja kulttuuri
-
07 - Ympäristö ja ilmastotoimet
-
10 - Yhteinen tutkimuskeskus

1.4.3.
Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset

Selvitys siitä,
miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän
tilanteeseen
Erityisohjelma
kattaa suurimman osan Horisontti 2020 ‑puiteohjelmasta. Horisontti
2020 -puiteohjelman odotetaan vuoteen 2030 mennessä kasvattavan BKT:tä 0,92
prosenttia, lisäävän vientiä 1,37 prosenttia ja vähentävän tuontia 0,15
prosenttia sekä kasvattavan työllisyyttä 0,40 prosenttia.
Lisätietoja
löytyy Horisontti 2020 -puiteohjelman vaikutustenarviointia koskevasta
komission yksiköiden valmisteluasiakirjasta, joka on tämän
lainsäädäntöehdotuksen liitteenä.

1.4.4.
Tulos- ja vaikutusindikaattorit

Selvitys siitä,
millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan
Seuraavassa
yksilöidään erityisohjelman yleisiä ja erityistavoitteita varten rajallinen
määrä keskeisiä indikaattoreita tulosten ja vaikutusten arviointiin.
Muita
– myös vasta kehitettyjä – indikaattoreita käytetään erilaisten erityistoimien
erityyppisten tulosten ja vaikutusten arviointiin.
Yleinen tavoite:
Edistetään
Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista ja eurooppalaisen
tutkimusalueen toteuttamista
-
Eurooppa 2020 -strategian t&k-tavoite (3 % BKT:stä)
Nykyisin:        2,01
% BKT:stä (EU-27, 2009)
Tavoite           3
% BKT:stä (2020)
-
Eurooppa 2020 -strategian innovointia koskeva pääindikaattori
Nykyisin:        Uusi
lähestymistapa
Tavoite:          Nopeasti
kasvavien innovatiivisten yritysten merkittävä painoarvo taloudessa
I osa: Painopistealue ”Huipputason tiede”
Erityistavoitteet
* Euroopan
tutkimusneuvosto
-
ERC:n rahoittamissa hankkeissa tuotettujen julkaisujen osuus maailmassa eniten
viitattuihin yhteen prosenttiin kuuluvista julkaisuista
Nykyisin:        0,8
% (EU:n julkaisut vuosilta 2004–2006, lainattu vuoteen 2008 asti)
Tavoite:          1,6
% (ERC:n julkaisut vuosilta 2014–2020)
-
ERC:n rahoituksen inspiroimien institutionaalisten ja kansallisten/alueellisten
poliittisten toimenpiteiden lukumäärä
Nykyisin:        20
(arvio 2007–2013)
Tavoite:          100
(2014–2020)
* Tulevat
ja kehitteillä olevat teknologiat
-
Julkaisut vertaisarvioiduissa vaikutusvaltaisissa julkaisuissa
Nykyisin:        Uusi
lähestymistapa
Tavoite:          25
julkaisua 10 miljoonan euron rahoitusta kohden (2014–2020)
-
Tulevien ja kehitteillä olevien teknologioiden patenttihakemukset
Nykyisin:        Uusi
lähestymistapa
Tavoite:          Yksi
patenttihakemus 10 miljoonan euron rahoitusta kohden (2014–2020)
* Taitoja,
koulutusta ja urakehitystä koskevat Marie Curie -toimet
-
Tutkijoiden liikkuvuus sektoreiden ja maiden välillä, mukaan lukien
tohtorintutkinnon suorittajat
Nykyisin:        50 000,
tohtorintutkinnon suorittajia noin 20 % (2007–2013)
Tavoite:          65 000,
tohtorintutkinnon suorittajia noin 40 % (2014–2020)
* Euroopan
tutkimusinfrastruktuurit (myös sähköiset infrastruktuurit)
-
Tutkimusinfrastruktuurit, jotka saatetaan kaikkien eurooppalaisten ja Euroopan
ulkopuolisten tutkijoiden käyttöön unionin tuella
Nykyisin:        650
(2012)
Tavoite:          1000
(2020)
II osa: Painopistealue ”Teollisuuden johtoasema”
Erityistavoitteet
* Johtoasema
mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa (tieto- ja
viestintäteknologia, nanoteknologia, kehittyneet materiaalit, bioteknologia,
kehittynyt valmistus ja avaruus)
-
Erilaisten mahdollistavien ja teollisuusteknologioiden patenttihakemukset
Nykyisin:        Uusi
lähestymistapa
Tavoite:          Kolme
patenttihakemusta 10 miljoonan euron rahoitusta kohden (2014–2020)
* Riskirahoituksen
saatavuus
-
Velkarahoituksella ja pääomasijoituksilla mobilisoidut kokonaisinvestoinnit
Nykyisin:        Uusi
lähestymistapa
Tavoite:          100
miljoonan euron kokonaisinvestoinnit 10 miljoonan euron unionin rahoitusta
kohti (2014–2020)
* Innovointi
pk-yrityksissä
-
Sellaisten osallistuvien pk-yritysten osuus, jotka ottavat käyttöön yritykselle
tai markkinoille uusia innovaatioita (hankkeen aikana ja kolme vuoden kuluessa
sen päättymisestä)
Nykyisin:        Uusi
lähestymistapa
Tavoite:          50
%
III osa: Painopistealue ”Yhteiskunnalliset haasteet”
Erityistavoitteet
Kunkin
haasteen osalta edistymistä arvioidaan sen mukaan, kuinka paljon toimilla
edistetään Horisontti 2020 -puiteohjelman liitteessä I määriteltyjä
erityistavoitteita. Liitteessä I on kuvattu myös ne olennaiset edistysaskeleet,
jotka ovat tarpeen haasteisiin vastaamiseksi, sekä politiikan kannalta merkitykselliset
indikaattorit.
-
Parannetaan kaikkien kansalaisten elinikäistä terveyttä ja hyvinvointia.
-
Varmistetaan turvallisten ja korkealaatuisten elintarvikkeiden ja muiden
biopohjaisten tuotteiden riittävä saanti kehittämällä tuottavia ja
resurssitehokkaita alkutuotantojärjestelmiä, ekosysteemipalveluja sekä
kilpailukykyisiä ja vähähiilisiä toimitusketjuja.
-
Siirrytään luotettavaan, kestävään ja kilpailukykyiseen energiajärjestelmään
entistä niukempien resurssien, kasvavien energiatarpeiden ja ilmastonmuutoksen
vuoksi.
-
Pyritään saavuttamaan resurssitehokas, ympäristöystävällinen, turvallinen ja
saumaton eurooppalainen liikennejärjestelmä, joka hyödyttää kansalaisia,
taloutta ja yhteiskuntaa.
-
Pyritään saavuttamaan resurssitehokas ja ilmastonmuutosta kestävä talous sekä
raaka-aineiden kestävä saatavuus, jotta koko maailman väestönkasvun asettamat
tarpeet täytetään planeettamme luonnonvarojen kestokyvyn rajallisuus huomioon
ottaen.
-
Edistetään osallistavia, innovatiivisia ja turvallisia eurooppalaisia
yhteiskuntia niiden kohdatessa ennennäkemättömiä muutoksia ja
maailmanlaajuisesti lisääntyvää keskinäistä riippuvuutta.
Muita
suorituskykyindikaattoreita ovat seuraavat:
-
Julkaisut vertaisarvioiduissa vaikutusvaltaisissa julkaisuissa erilaisten
yhteiskunnallisten haasteiden alalla
Nykyisin:        Uusi
lähestymistapa (7. puiteohjelmassa (2007–2010) yhteensä 8149 julkaisua -
alustava luku)
Tavoite:          Keskimäärin
20 julkaisua 10 miljoonan euron rahoitusta kohden (2014–2020)
-
Patenttihakemukset erilaisten yhteiskunnallisten haasteiden alalla
Nykyisin:        153
(7. puiteohjelman ”Yhteistyö”-erityisohjelma 2007–2010, alustava luku)
Tavoite:          Keskimäärin
kaksi patenttihakemusta 10 miljoonan euron rahoitusta kohden (2014–2020)
-
Sellaisten unionin säädösten lukumäärä, joissa viitataan erilaisten
yhteiskunnallisten haasteiden alalla tuettuihin toimiin
Nykyisin:        Uusi
lähestymistapa
Tavoite:          Keskimäärin
yksi 10 miljoonan euron rahoitusta kohden (2014–2020)
IV osa: Yhteisen tutkimuskeskuksen muut kuin ydinalan suorat toimet
Asiakaslähtöisen
tieteellisen ja teknisen tuen antaminen unionin politiikoille
-
Niiden tapausten lukumäärä, joissa Yhteisen tutkimuskeskuksen antamalla
teknisillä ja tieteellisellä tuella on ollut konkreettisia erityisvaikutuksia
unionin eri alojen politiikkaan
Nykyisin:        175
(2010)
Tavoite:          230
(2020)
-
Vertaisarvioitujen julkaisujen lukumäärä
Nykyisin:        430
(2010)
Tavoite:          500
(2020)

1.5.
Ehdotuksen/aloitteen perustelut
1.5.1.
Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan
lyhyellä tai pitkällä aikavälillä

-
Lisätään tutkimuksen ja innovoinnin vaikutusta keskeisten yhteiskunnallisten
haasteiden ratkaisemiseen.
-
Parannetaan Euroopan teollisuuden kilpailukykyä edistämällä teknologista
johtoasemaa ja saattamalla hyvät ideat markkinoille.
-
Vahvistetaan Euroopan tiedeperustaa.
-
Toteutetaan eurooppalainen tutkimusalue ja parannetaan sen tehokkuutta
(monialaiset tavoitteet).
-
Lisätietoja löytyy Horisontti 2020 -puiteohjelman vaikutustenarviointia
koskevasta komission yksiköiden valmisteluasiakirjasta, joka on tämän lainsäädäntöehdotuksen
liitteenä.

1.5.2.
EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo

On
olemassa selkeät perusteet julkisille toimille, joilla puututaan edellä 1.5.1
kohdassa esitettyihin ongelmiin. Markkinat eivät yksin pysty saavuttamaan
Euroopan johtoasemaa uudessa teknis-taloudellisessa tilanteessa.
Perusteknologioiden järjestelmämuutoksiin liittyvien markkinapuutteiden
korjaamiseksi tarvitaan laajamittaisia julkisia toimia, joihin sisältyy sekä
tarjonta- että kysyntäpuolen toimenpiteitä.
Jäsenvaltiot
eivät kuitenkaan yksin pysty toteuttamaan tarvittavia julkisia toimia. Niiden
investoinnit tutkimukseen ja innovointiin ovat suhteellisen alhaisia,
hajanaisia ja tehottomia, mikä on teknologisten paradigmamuutosten kannalta
ratkaiseva puute. Jäsenvaltioiden on yksin vaikea nopeuttaa teknologian
kehittämistä riittävän laajassa teknologiavalikoimassa tai puuttua rajat
ylittävän koordinoinnin puutteeseen.
Kuten
seuraavaa monivuotista rahoituskehystä koskevassa ehdotuksessa korostetaan,
unionilla on hyvät valmiudet tuottaa lisäarvoa tekemällä laajamittaisia
investointeja tieteen eturintamassa tehtävään perustutkimukseen, kohdennettuun
sovellettuun tutkimukseen ja kehittämiseen sekä niihin liittyvään koulutukseen
ja infrastruktuuriin, joka auttaa parantamaan Euroopan suorituskykyä
temaattisesti kohdennetussa tutkimuksessa ja kehittämisessä ja mahdollistavissa
teknologioissa. Unioni voi tuottaa lisäarvoa myös tukemalla yrityksiä
tutkimustulosten hyödyntämisessä ja niiden muuttamisessa markkinoitaviksi
tuotteiksi, prosesseiksi ja palveluiksi sekä edistämällä näiden innovaatioiden
käyttöönottoa. Kansallisen tutkimusrahoituksen koordinointia, unionin laajuista
kilpailua tutkimusrahoituksesta, tutkijoiden liikkuvuutta ja koulutusta,
tutkimusinfrastruktuurien koordinointia, maiden välistä tutkimus- ja
innovointiyhteistyötä sekä innovoinnin tukemista koskevat rajat ylittävät
toimet on tehokkainta toteuttaa Euroopan tasolla, jossa niillä on suurin
vaikutus. Unionin tutkimus- ja innovointiohjelmien jälkiarvioinnit ovat
osoittaneet vakuuttavasti, että näillä ohjelmilla tuetaan tutkimus- ja muita
toimia, joilla on suuri strateginen merkitys osanottajille ja jotka jäisivät
toteuttamatta ilman unionin tukea. Toisin sanoen unionin tason tuki on
korvaamatonta.
Kokemus
on myös todistanut politiikan tukitoimista saatavan eurooppalaisen lisäarvon,
joka perustuu eri ympäristöistä peräisin olevan tietämyksen ja kokemuksen
yhdistämiseen, innovaatiopolitiikan välineiden ja kokemusten maiden välisen
vertailun tukemiseen sekä siihen, että tällaiset toimet tarjoavat
mahdollisuuden määritellä parhaat toimintatavat ja edistää ja testata niitä
mahdollisimman laajalla alueella.
Yhteisen
tutkimuskeskuksen (JRC) suorat toimet luovat Euroopan tason lisäarvoa, koska
niillä on ainutlaatuinen eurooppalainen ulottuvuus. Suorista toimista saadaan
monenlaisia hyötyjä: ne vastaavat komission tarpeeseen saada tieteellistä
näyttöä talon sisältä kansallisista ja yksityisistä eduista riippumatta, ja ne
tuottavat suoria hyötyjä unionin kansalaisille edistämällä politiikkoja, jotka
johtavat parempiin taloudelliseen, sosiaalisiin ja ympäristöolosuhteisiin.
Lisätietoja
löytyy Horisontti 2020 -puiteohjelman vaikutustenarviointia koskevasta
komission yksiköiden valmisteluasiakirjasta, joka on tämän
lainsäädäntöehdotuksen liitteenä.

1.5.3.
Vastaavista toimista saadut kokemukset

Ohjelma
perustuu kokemuksiin, joita on saatu aikaisemmissa tutkimuksen, teknologian
kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmissa, kilpailukyvyn ja innovoinnin
puiteohjelmassa ja Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutissa (EIT).
Useiden
vuosikymmenten aikana unionin ohjelmat ovat
-
onnistuneet saamaan mukaan Euroopan parhaat tutkijat ja tutkimuslaitokset,
-
aiheuttaneet laajamittaisia rakenteellisia vaikutuksia, tieteellisiä,
teknologisia ja innovointiin liittyviä vaikutuksia, mikrotaloudellisia hyötyjä
sekä loppupään makrotaloudellisia, sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia kaikissa
jäsenvaltioissa.
Onnistumisten
lisäksi aiemmat kokemukset ovat tuoneet esiin myös puutteita:
-
Tutkimusta, innovointia ja koulutusta olisi käsiteltävä koordinoidummalla
tavalla.
-
Tutkimustuloksia on levitettävä paremmin ja ne on muunnettava tehokkaammin
uusiksi tuotteiksi, prosesseiksi ja palveluiksi.
-
Toimintalogiikan olisi oltava paremmin kohdennettu, konkreettisempi,
yksityiskohtaisempi ja avoimempi.
-
Ohjelmaan osallistumista olisi helpotettava ja sen osallistujamäärää olisi
kasvatettava uusyrityksissä, pk-yrityksissä, teollisuusyrityksissä, huonommin
suoriutuvissa jäsenvaltioissa ja unionin ulkopuolisissa maissa.
-
Ohjelman seurantaa ja arviointia on tehostettava.
Tuoreessa
arviointiraportissa esitetyissä suoria toimia koskevissa suosituksissa todetaan
muun muassa, että JRC voi
-
edistää tiiviimpää yhdentymistä tietämyksen tuottamisessa unionissa,
-
ottaa käyttöön erityisiä töitä koskevia vaikutustenarviointeja ja
kustannus-hyötyanalyyseja,
-
parantaa yhteistyötä teollisuuden kanssa Euroopan talouden kilpailukykyä
edistävien vaikutusten lisäämiseksi.
Lisätietoja
löytyy Horisontti 2020 -puiteohjelman vaikutustenarviointia koskevasta
komission yksiköiden valmisteluasiakirjasta, joka on tämän
lainsäädäntöehdotuksen liitteenä.

1.5.4.
Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden
kanssa ja mahdolliset synergiaedut

Eurooppa
2020 -strategian tavoitteiden saavuttamisen yhteydessä luodaan ja kehitetään
synergioita muiden unionin ohjelmien, kuten taloudellista, sosiaalista ja
alueellista yhteenkuuluvuutta koskevan yhteisen strategiakehyksen ja
kilpailukykyä ja pk-yrityksiä koskevan ohjelman kanssa.

1.6.
Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto

ý Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan
kesto on rajattu.
–
ý  Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2014 ja päättyy
31.12.2020
–
ý  Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2014 ja päättyvät vuonna 2026
¨ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan
kestoa ei ole rajattu.
–
Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna
VVVV,
–
minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa.

1.7.
Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[31]

ý komissio hallinnoi suoraan keskitetysti

ý välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty
–
ý  toimeenpanovirastoille
–
ý  yhteisöjen perustamille elimille[32]
–
ý  kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun
tehtäviä hoitaville elimille
–
¨  henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään
varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä
¨ hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
¨ hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa
ý hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten
järjestöjen kanssa, mukaan lukien Euroopan
avaruusjärjestö
Jos käytetään
useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi
annettava lisätietoja.
Huomautukset:

Komissio
aikoo käyttää tämän toiminnan toteuttamiseen useita erilaisia hallintotapoja
nykyisen rahoituskehyksen puitteissa käytettyjen hallintotapojen pohjalta.
Näihin hallintotapoihin lukeutuvat keskitetty hallinnointi ja yhteistyössä
tehtävä hallinnointi.
Hallinnoinnista
vastaavat komission yksiköt, olemassa olevat komission toimeenpanovirastot, kun
niiden toimeksiantoja uudistetaan ja laajennetaan tasapainoisella tavalla, sekä
ulkoiset elimet kuten elimet, jotka on perustettu Lissabonin sopimuksen 187
artiklan nojalla (yhteisyritykset, joiden toimeksiannot uudistetaan arvioinnin
jälkeen, sekä uudet yhteisyritykset, jotka perustetaan esim. yhteiskunnallisia
haasteita koskevan osan täytäntöönpanon yhteydessä), 185 artiklan nojalla
(useiden jäsenvaltioiden yhdessä toteuttamat ohjelmat, joihin kansalliset
julkisoikeudelliset yhteisöt tai julkisen palvelun tehtäviä suorittavat
yhteisöt osallistuvat) ja rahoitusvälineiden kautta.
Nykyisen
rahoituskehyksen puitteissa jo ulkoistetut toimet (esim. tieteen eturintamassa
tehtävä tutkimus, Marie Curie -toimet ja pk-yrityksiä koskevat toimet), joita
jatketaan tässä erityisohjelmassa, pannaan täytäntöön nykyistä ulkoistamista
jatkaen. Tämä voi vaatia asianomaisten ulkoisten elinten erikoistumisen
lisäämistä ja hallinnoinnin yksinkertaistamista ja niiden toiminnallisen koon
mukauttamista vastaavasti.
Myös
muiden erityisohjelman toimien ulkoistaminen on mahdollista, etenkin
käyttämällä olemassa olevia komission toimeenpanovirastoja, kunhan keskeinen
poliittinen toimivalta pysyy komission yksiköillä. Näiden toimien
toteuttamiseksi käytettävät ulkoistamistavat valitaan niiden osoitetun
tehokkuuden ja toimivuuden pohjalta. Komission toimeenpanovirastoille
osoitettua henkilöstöä on samalla kasvatettava suhteessa ulkoistettuja toimia
vastaavaan talousarvion osaan ja ottaen huomioon komission henkilöstöä koskeva
sitoumus (Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio, KOM(2011) 500).
Euroopan
avaruusvirasto voi osallistua Horisontti 2020 -puiteohjelman avaruuteen
liittyvien toimien täytäntöönpanoon, kun tällä osallistumisella voidaan
saavuttaa voimakkaampi vipuvaikutus.

2.
HALLINNOINTI

Yksinkertaistaminen
Erityisohjelman
on houkuteltava parhaita huippututkijoita ja Euroopan innovatiivisimpia
yrityksiä. Tämä voidaan saavuttaa ainoastaan ohjelmalla, joka aiheuttaa
osallistujille mahdollisimman pienen hallintotaakan, sekä asianmukaisilla
rahoitusehdoilla. Erityisohjelman yksinkertaistaminen kohdistuu kolmeen
yleistavoitteeseen: osallistujien hallintokustannusten alentaminen,
ehdotusten ja avustusten hallinnoinnin nopeuttaminen ja varainhoidon virheiden
vähentäminen. Tutkimus- ja innovointirahoitus yksinkertaistuu myös
varainhoitoasetuksen tarkistuksen johdosta (ei korollisia tilejä
ennakkomaksuille, tukikelpoinen alv, järjestelmällisten virheiden
ekstrapoloinnin rajoittaminen).
Erityisohjelman
yksinkertaistamiseen liittyy useita ulottuvuuksia.
Rakenteellinen yksinkertaistaminen tapahtuu
-
yhdistämällä tutkimukseen ja innovointiin liittyvät unionin rahoitusvälineet
tähän erityisohjelmaan,
-
laatimalla vain tämä yksi erityisohjelma, jolla Horisontti 2020 -puiteohjelma
pannaan täytäntöön,
-
ottamalla käyttöön yhdet osallistumissäännöt, jotka kattavat Horisontti
2020 ‑puiteohjelman kaikki osat.
Rahoitussääntöjen yksinkertaistaminen
helpottaa ehdotusten valmistelua ja hankkeiden hallinnointia. Samalla se
vähentää varainhoidon virheitä. Ehdotettu lähestymistapa on seuraava:
Avustusten
tärkein rahoitusmalli:
-
todellisten välittömien kustannusten yksinkertaisempi korvaaminen siten, että
edunsaajien tavanomaiset kirjanpitokäytänteet hyväksytään laajemmin, mukaan
lukien tiettyjen verojen ja maksujen tukikelpoisuus;
-
mahdollisuus käyttää henkilöstön yksikkökustannuksia (keskimääräisiä
henkilöstökustannuksia) sellaisten edunsaajien tapauksessa, joille tämä on
tavanomainen tilinpitomenetelmä, ja sellaisille pk-yritysten omistajille, jotka
eivät saa palkkaa;
-
työaikojen kirjaamisen yksinkertaistaminen antamalla selkeät ja yksinkertaiset
vähimmäisehdot ja poistamalla erityisesti vaatimus työaikojen kirjaamisesta
sellaisten työntekijöiden kohdalla, jotka työskentelevät yksinomaan unionin
hankkeen parissa;
-
yksi korvausprosentti kaikille osallistujille sen sijaan, että käytettäisiin
kolmea eri prosenttia osallistujan tyypin mukaan;
-
yleisenä sääntönä yksi kiinteämääräinen korvaus, joka kattaa välilliset
kustannukset, sen sijaan että käytettäisiin neljää eri menetelmää välillisten
kustannusten laskemiseen;
-
yksikkökustannusten ja kertakorvausten järjestelmän jatkaminen liikkuvuus- ja
koulutustoimissa (Marie Curie -toimet);
-
tuotospohjainen rahoitus, jossa koko hankkeesta maksetaan kertakorvaus
erityisaloilla.
Tarkistettu valvontastrategia, jota kuvataan 2.2.2 kohdassa, luo uuden tasapainon luottamuksen ja valvonnan välille ja
keventää osallistujien hallintotaakkaa entisestään.
Sääntöjen
ja valvonnan yksinkertaistamisen lisäksi kaikkia hankkeiden täytäntöönpanoon
liittyviä menettelyjä ja prosesseja järkeistetään. Tähän sisältyvät
yksityiskohtaiset säännökset ehdotusten sisällöstä ja muodosta, prosessit,
jotka liittyvät ehdotusten muuttamiseen hankkeiksi, raportointi- ja
seurantavaatimukset sekä asiaa koskevat ohjeasiakirjat ja tukipalvelut.
Osallistumisesta aiheutuvia hallintokustannuksia vähentää merkittävästi
käyttäjäystävällinen tietojärjestelmä, joka perustuu unionin seitsemännen
tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelman (2007–2013) osallistujien
portaaliin.

2.1.
Seuranta- ja raportointisäännöt

Ilmoitetaan
sovellettavat aikavälit ja edellytykset
Erityisohjelman
epäsuorien toimien arviointia ja seurantaa varten kehitetään uusi järjestelmä.
Se perustuu kokonaisvaltaiseen, oikea-aikaiseen ja yhdenmukaistettuun
strategiaan, jossa painotetaan suoritustehoa, tuotoksia, tuloksia ja
vaikutuksia. Sen tukena ovat asianmukainen tietokanta, asiantuntijat, asiaa
koskeva erityinen tutkimustoimi ja tiiviimpi yhteistyö jäsenvaltioiden ja
assosioituneiden maiden kanssa, ja sitä hyödynnetään asianmukaisen tulosten
levittämisen ja raportoinnin kautta. Suorien toimien osalta JRC jatkaa
seurantatoimiensa parantamista mukauttamalla tuotoksia ja vaikutuksia mittaavia
indikaattoreitaan.
Järjestelmään
sisältyvät tiedot monialaisista aiheista kuten kestävyydestä ja
ilmastonmuutoksesta. Ilmastoon liittyvät menot lasketaan Rion tunnusmerkkeihin
perustuvan seurantajärjestelmän avulla.

2.2.
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä

Kahden
prosentin virheraja valittiin laillisuuden ja asianmukaisuuden tärkeimmäksi
indikaattoriksi tutkimusavustusten alalla. Tämä on kuitenkin aiheuttanut eräitä
odottamattomia tai epäsuotavia sivuvaikutuksia. Sekä edunsaajat että lainsäätäjä
ovat katsoneet, että valvontataakka on kasvanut liian suureksi. Tästä aiheutuu
vaara, että unionin tutkimusohjelmasta tulee vähemmän houkutteleva, mikä
vaikuttaisi kielteisesti unionin tutkimukseen ja innovointiin.
Helmikuun
4. päivänä 2011 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi päätelmissään seuraavaa:
”Jotta parhaiden tutkijoiden ja innovatiivisimpien yritysten olisi helpompi
ottaa käyttöön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja innovoinnin
edistämiseen tarkoitettuja EU:n välineitä, on ratkaisevan tärkeää, että niitä
yksinkertaistetaan erityisesti sopimalla asiaankuuluvien laitosten välisestä
uudesta tasapainosta luottamuksen ja valvonnan sekä riskien ottamisen ja
riskien välttämisen välillä” (ks. EUCO 2/1/11 REV1, Bryssel 8. maaliskuuta
2011).
Euroopan
parlamentti kannattaa tutkimuspuiteohjelmien yksinkertaistamisesta 11.
marraskuuta 2010 antamassaan päätöslauselmassa suurempaa virheriskiä
tutkimusrahoituksessa ja ”on huolissaan siitä, että seitsemännen puiteohjelman
nykyinen järjestelmä ja käytännön toteuttaminen keskittyvät liiaksi valvontaan,
jolloin menetetään resursseja, osallistuminen vähenee ja
tutkimusmahdollisuuksista tulee vähemmän houkuttelevia, sekä toteaa
huolestuneena, että nykyisellä nollariskitoleranssin järjestelmällä pyritään
pikemminkin välttämään riskejä kuin hallitsemaan niitä.”
Tarkastusten
määrän jyrkkä kasvu ja niiden pohjalta tehty tulosten ekstrapolointi on
herättänyt runsaasti vastalauseita tiedeyhteisössä (esim. Trust Researchers
-aloite[33],
jolla on jo 13 800 allekirjoittajaa).
Sidosryhmät
ja instituutiot katsovat siis, että nykyistä lähestymistapaa on tarkistettava.
Huomioon on otettava myös muita tavoitteita ja etuja, kuten tutkimuspolitiikan
onnistuminen, kansainvälinen kilpailukyky ja tieteen huipputaso. Samaan aikaan
on olemassa selkeä tarve hallinnoida budjettia tehokkaasti ja toimivasti ja
ehkäistä petoksia ja tuhlausta. Nämä ovat erityisohjelman haasteita.
Komission
lopullisena tavoitteena on rajoittaa jäännösvirheet alle kahteen prosenttiin
kokonaismenoista ohjelman keston aikana. Tätä varten se on ottanut käyttöön
useita yksinkertaistamistoimenpiteitä. Huomioon on kuitenkin otettava myös muut
tavoitteet, kuten EU:n tutkimuspolitiikan houkuttelevuus ja onnistuminen,
kansainvälinen kilpailukyky, tieteen huipputaso ja erityisesti tarkastusten
kustannukset (ks. 2.2.2 kohta).
Näiden
tekijöiden tasapainottamiseksi ehdotetaan, että tutkimuksen ja innovoinnin
talousarvion toteuttamisesta vastaavat pääosastot ottavat käyttöön
kustannustehokkaan sisäisen valvontajärjestelmän, joka antaa riittävät takeet
siitä, että virheriski on monivuotisella menokaudella vuosittain 2–5
prosenttia. Lopullisena tavoitteena on jäännösvirhetaso, joka on mahdollisimman
lähellä kahta prosenttia monivuotisten ohjelmien päättyessä, kun kaikkien tarkastusten,
korjausten ja takaisinperintätoimenpiteiden rahoitusvaikutukset on otettu
huomioon.
2.2.1.     Sisäinen valvontakehys
Avustusten
sisäinen valvontajärjestelmä perustuu seuraaviin tekijöihin:
-
komission sisäisen valvonnan standardien täytäntöönpano;
- menettelyt
parhaiden hankkeiden valitsemiseksi ja niiden muuttamiseksi oikeudellisiksi
välineiksi;
-
hankkeen ja sopimusten hallinnointi jokaisen hankkeen elinkaaren ajan;
-
kaikkien hakemusten ennakkotarkastus, mukaan lukien tilintarkastuslausuntojen
pyytäminen ja kustannuslaskentamenetelmien ennakkotarkastukset;
-
hakemuksista poimitun otoksen jälkitarkastukset;
-
hankkeen tulosten tieteellinen arviointi.
Suorien
toimien osalta varainhoitoprosessiin sisältyvät hankintojen ennakkotarkastukset
ja jälkitarkastukset. Riskit arvioidaan vuosittain ja töiden edistymistä ja
resurssien kulutusta seurataan säännöllisesti määriteltyjen tavoitteiden ja
indikaattoreiden pohjalta.
2.2.2.     Tarkastusten kustannukset ja
hyödyt
Tutkimuksen
ja innovoinnin talousarvion toteuttamisesta vastaavien pääosastojen sisäisen
valvontajärjestelmän kustannuksiksi arvioidaan 267 miljoonaa euroa vuodessa
(hyväksyttävää virheriskiä koskevan vuoden 2009 selvityksen pohjalta). Se on
myös aiheuttanut huomattavan taakaan edunsaajille ja komission yksiköille.
Komission
yksiköiden suorittaman valvonnan kokonaiskustannuksista (lukuun ottamatta
edunsaajien kustannuksia) 43 prosenttia aiheutuu hankkeiden
hallinnointivaiheessa, 18 prosenttia ehdotusten valintavaiheessa ja 16
prosenttia sopimusneuvotteluvaiheessa. Jälkitarkastukset ja niiden
täytäntöönpano aiheuttavat 23 prosenttia (61 miljoonaa euroa)
kokonaiskustannuksista.
Näillä
huomattavilla valvontatoimilla ei ole kuitenkaan täysin onnistuttu saavuttamaan
niille asetettuja tavoitteita. Kuudennen puiteohjelman arvioitu
jäännösvirheaste, kun on otettu huomioon kaikki toteutetut tai toteutettavat
takaisinperinnät ja korjaukset, on edelleen yli kaksi prosenttia. Tutkimuksen
ja innovoinnin pääosaston seitsemännestä puiteohjelmasta tekemien tarkastusten
nykyinen virheaste on noin 5 prosenttia, ja vaikka virheaste pienenee
tarkastusten vaikutuksesta ja on nyt hieman vääristynyt, koska tarkastukset on
keskitetty edunsaajiin, joita ei aiemmin ole tarkastettu, on epätodennäköistä,
että kahden prosentin jäännösvirhe saavutetaan. Euroopan
tilintarkastustuomioistuimen määrittämä virheaste on samaa luokkaa.
2.2.3.     Odotettu väärinkäytösten riski

Lähtökohtana
on nykytilanne seitsemännestä puiteohjelmasta tähän mennessä tehtyjen
tarkastusten pohjalta. Tämä alustava edustava virheaste on lähellä viittä
prosenttia (tutkimuksen ja innovoinnin pääosaston osalta). Suurin osa
havaituista virheistä johtuu siitä, että nykyinen tutkimusrahoitusjärjestelmä
perustuu edunsaajan ilmoittamien tutkimushankkeen todellisten kustannusten
korvaamiseen. Tämä tekee tukikelpoisten kustannusten arvioinnista varsin
monimutkaista.
Tutkimuksen
ja innovoinnin pääosaston seitsemännestä puiteohjelmasta tähän mennessä
tekemistä tarkastuksista on suoritettu virheasteiden analyysi, joka osoittaa,
että
-
Lukumääräisesti noin 27 prosenttia ja määrällisesti noin 35 prosenttia
virheistä liittyy henkilöstökustannusten virheelliseen laskuttamiseen.
Havaittuja toistuvia ongelmia ovat keskimääräisten tai budjetoitujen
kustannusten laskuttaminen (todellisten kustannusten sijaan), riittämätön
kirjanpito ohjelmaan käytetystä ajasta ja tukikelvottomien erien laskuttaminen.
-
Lukumääräisesti noin 40 prosenttia ja arvon perusteella noin 37 prosenttia
virheistä liittyy muihin suoriin kustannuksiin (muihin kuin henkilöstökustannuksiin).
Havaittuja toistuvia virheitä ovat muun muassa alv:n huomioon ottaminen,
selkeän yhteyden puuttuminen hankkeeseen, laskujen tai maksutositteiden
toimittamatta jättäminen, poistojen virheellinen laskenta siten, että
laskutetaan laitteen kokonaiskustannus ilman arvonalennusta, sekä alihankinta
ilman ennakkohyväksyntää tai noudattamatta edullisuutta koskevia sääntöjä.
-
Lukumääräisesti noin 33 prosenttia ja määrällisesti noin 28 prosenttia
virheistä liittyy välillisiin kustannuksiin. Tähän pätevät samat riskit kuin
henkilöstökustannuksiin. Lisäriskinä on yleiskustannusten epätäsmällinen tai
epäoikeudenmukainen kohdentaminen unionin hankkeisiin.
Monissa
tapauksissa välilliset kustannukset muodostavat kiinteän prosenttiosuuden
suorista kustannuksista, jolloin välillisten kustannusten virhe on suhteessa
suorien kustannusten virheeseen.
Horisontti
2020 -puiteohjelmassa otetaan käyttöön joukko tärkeitä erityisohjelmassa
soveltamiskelpoisia yksinkertaistamistoimenpiteitä (ks. edellä 2 kohta), jotka
alentavat virheastetta kaikissa virheluokissa. Pidemmälle menevää
yksinkertaistamista koskevassa sidosryhmien ja instituutioiden kuulemisessa ja
Horisontti 2020 -puiteohjelman vaikutustenarvioinnissa kävi kuitenkin selvästi
ilmi, että parhaana pidetty vaihtoehto on todellisten kustannusten korvaamiseen
perustuvan rahoitusmallin jatkaminen. Tulosperustaisen rahoituksen,
kiinteämääräisten maksujen tai kertakorvausten järjestelmällinen käyttö
vaikuttaa tässä vaiheessa ennenaikaiselta, koska tällaista järjestelmää ei ole
testattu aiemmissa ohjelmissa. Todellisten kustannusten korvaamiseen perustuvan
järjestelmän säilyttäminen merkitsee kuitenkin sitä, että virheitä esiintyy
jatkossakin.
Seitsemännessä
puiteohjelmassa tehdyissä tarkastuksissa havaittujen virheiden analysointi
osoittaa, että noin 25–35 prosenttia niistä voitaisiin välttää ehdotetuilla
yksinkertaistamistoimenpiteillä. Virheasteen voidaan odottaa laskevan 1,5
prosenttia eli lähes 5 prosentista noin 3,5 prosenttiin. Tähän lukuun viitataan
myös komission tiedonannossa virheriskin ja valvonnasta aiheutuvien
hallintokustannusten oikeasta tasapainosta.
Komissio
katsoo siis, että Horisontti 2020 -puiteohjelman mukaisissa tutkimusmenoissa
2–5 prosentin vuotuinen virheriski on realistinen tavoite, kun otetaan huomioon
tarkastusten kustannukset, sääntöjen monimutkaisuuden vähentämiseksi ehdotetut
yksinkertaistamistoimenpiteet ja tutkimushankkeiden kustannusten korvaamiseen
liittyvä toiminnan luonteesta johtuva riski. Lopullisena tavoitteena on, että
jäännösvirhetaso on mahdollisimman lähellä kahta prosenttia ohjelmien
päättyessä, kun kaikkien tarkastusten, korjausten ja
takaisinperintätoimenpiteiden rahoitusvaikutukset on otettu huomioon.
Tämä
tavoite otetaan huomioon Horisontti 2020 -puiteohjelman menojen
jälkitarkastusstrategiassa. Se perustuu tilintarkastukseen, joka tehdään koko
puiteohjelman laajuudelta valitusta edustavasta otoksesta menoja, jota
täydennetään riskinarvioinnin perusteella valitulla otoksella.
Jälkitarkastuksia
suoritetaan vain niin paljon kuin on välttämättä tarpeen tämän tavoitteen
saavuttamiseksi ja strategian toteuttamiseksi. Jälkitarkastustoimien
hallinnoinnilla varmistetaan, että osallistujien tarkastustaakka pysyy
mahdollisimman pienenä. Komissio pitää ohjeellisena arvona, että enintään 7
prosenttia Horisontti 2020 ‑puiteohjelman osallistujista joutuu
tarkastuksen kohteeksi koko ohjelman aikana. Aikaisempi kokemus osoittaa, että
tarkastuksen kohteena olevien menojen määrä olisi huomattavasti korkeampi.
Laillisuutta
ja asianmukaisuutta koskevaa jälkitarkastusstrategiaa täydennetään
tieteellisessä arvioinnilla ja petostentorjuntastrategialla (ks. jäljempänä 2.3
kohta).
Tämä
skenaario perustuu oletukseen, ettei yksinkertaistamistoimenpiteitä muuteta
olennaisesti päätöksentekoprosessissa.
Huomautus:
Tämä jakso koskee ainoastaan avustusten hallinnointia; julkisissa
hankintaprosesseissa toteutettujen hallinto- ja toimintamenojen osalta
hyväksyttävän virheriskin ylärajana pidetään 2 prosenttia.

2.3.
Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien
ehkäisemiseksi

Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut torjunta-
ja suojatoimenpiteet
Tutkimuksen
ja innovoinnin talousarvion toteuttamisesta vastaavat pääosastot torjuvat
petoksia määrätietoisesti avustustenhallinnointiprosessin kaikissa vaiheissa.
Niiden on kehitettävä ja pantava täytäntöön petostentorjuntastrategia, johon
sisältyy tietojen parempi hyödyntäminen etenkin kehittyneiden
tietotekniikkavälineiden avulla sekä henkilöstön koulutus ja henkilöstölle
tiedottaminen. Petosten ehkäisemiseksi on kehitetty seuraamuksia sekä
asianmukaisia rangaistuksia, jos niitä havaitaan. Näitä toimia jatketaan.
Horisontti 2020 -pakettiin kuuluville ehdotuksille on tehty arviointi, jossa on
arvioitu alttius petoksille, minkä lisäksi on arvioitu suojaamistoimenpiteiden
vaikutuksia. Ehdotetuilla toimenpiteillä pitäisi kaiken kaikkiaan olla
myönteinen vaikutus petosten torjuntaan, koska niissä painotetaan enemmän
riskinarviointiin perustuvia tarkastuksia ja tehostetaan tieteellistä
arviointia ja valvontaa.
On
syytä korostaa, että havaittujen petosten osuus on ollut hyvin pieni suhteessa
menojen kokonaismäärään. Tutkimuksen ja innovoinnin talousarvion
toteuttamisesta vastaavat pääosastot pyrkivät kuitenkin edelleen torjumaan
petokset määrätietoisesti.
Komissio
varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti
rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan
petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä,
tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä
aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä
tehokkaita, oikeasuhteisia ja ennalta ehkäiseviä seuraamuksia.
Komissiolla
ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä
kaikkien unionilta tämän puiteohjelman mukaisesti rahoitusta saaneiden
avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin
perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
Euroopan
petostentorjuntavirasto (OLAF) voi asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96
säädettyjen menettelyjen mukaisesti tehdä niihin talouden toimijoihin
kohdistuvia paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, joille on
suoraan tai välillisesti myönnetty asianomaista rahoitusta, selvittääkseen, onko
avustussopimukseen tai -päätökseen taikka unionin rahoitusta koskevaan
sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia,
lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.
Kolmansien
maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehdyissä yhteistyösopimuksissa
sekä tämän päätöksen täytäntöönpanosta seurauksena olevissa avustussopimuksissa
ja -päätöksissä sekä sopimuksissa on nimenomaisesti annettava komissiolle,
tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAF:lle valtuudet tehdä edellä tarkoitettuja
tarkastuksia sekä edellä tarkoitettuja paikalla suoritettavia todentamisia ja
tarkastuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellisten alakohtien
soveltamista.

3.
EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.
Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen
otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat

·      Talousarviossa jo olevat budjettikohdat (Ei sovelleta)
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määräraha- laji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi …………………………..…...….] || JM/EI-JM ([34]) || EFTA-mailta[35]   || ehdokas-mailta[36]   || kolman-silta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
   || [XX.YY.YY.YY]   || JM/EI-JM || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI
·      Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat
Monivuotisen
rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määräraha- laji || Rahoitusosuudet
 Numero [Otsake 1 - Älykäs ja osallistava kasvu] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokas-mailta || kolman-silta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
   || Hallintomenot Epäsuora tutkimustoiminta: XX 01 05 01 Tutkimushenkilöstöä koskevat menot XX 01 05 02 Ulkopuolinen tutkimushenkilöstö 10 01 05 03 Muut tutkimustoiminnan hallintomenot Suora tutkimustoiminta: 10 01 05 01 Tutkimushenkilöstöä koskevat menot 10 01 05 02 Ulkopuolinen tutkimushenkilöstö 10 01 05 03 Muut tutkimustoiminnan hallintomenot 10 01 05 04 Muut menot suoriin tutkimusinfrastruktuureihin[37]   || EI-JM || KYLLÄ || KYLLÄ || KYLLÄ || KYLLÄ
   || Toimintamenot XX 02 01 01 Horisontaaliset toimet   Huipputason tiede 08 02 02 01 Euroopan tutkimusneuvosto 15 02 02 00 Taitoja, koulutusta ja urakehitystä koskevat Marie Curie -toimet 08 02 02 02 Euroopan tutkimusinfrastruktuurit (mukaan luettuna sähköiset infrastruktuurit) 09 02 02 01 Euroopan tutkimusinfrastruktuurit (mukaan luettuna sähköiset infrastruktuurit) 08 02 02 03 Tulevat ja kehitteillä olevat teknologiat 09 02 02 02 Tulevat ja kehitteillä olevat teknologiat   Teollisuuden johtoasema 08 02 03 01 Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa 09 02 03 00 Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa 02 02 02 01 Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa 08 02 03 02 Riskirahoituksen saatavuus 02 02 02 02 Riskirahoituksen saatavuus 08 02 03 03 Innovointi pk-yrityksissä 02 02 02 03 Innovointi pk-yrityksissä   Yhteiskunnalliset haasteet 08 02 04 01 Terveys, väestönmuutos ja hyvinvointi 08 02 04 02 Elintarviketurva, kestävä maatalous, merien ja merenkulun tutkimus ja biotalous 05 02 01 00 Elintarviketurva, kestävä maatalous, merien ja merenkulun tutkimus ja biotalous 08 02 04 03       Turvallinen, puhdas ja tehokas energia 32 02 02 00       Turvallinen, puhdas ja tehokas energia 08 02 04 04 Älykäs, ympäristöystävällinen ja yhdentynyt liikenne 06 02 02 00 Älykäs, ympäristöystävällinen ja yhdentynyt liikenne 08 02 04 05 Ilmastotoimet, resurssitehokkuus ja raaka-aineet 07 02 02 00 Ilmastotoimet, resurssitehokkuus ja raaka-aineet 02 02 03 01 Ilmastotoimet, resurssitehokkuus ja raaka-aineet 08 02 04 06 Osallisuutta edistävät, innovatiiviset ja turvalliset yhteiskunnat 02 02 03 02 Osallisuutta edistävät, innovatiiviset ja turvalliset yhteiskunnat 09 02 04 00 Osallisuutta edistävät, innovatiiviset ja turvalliset yhteiskunnat 10 02 01 00 Yhteisen tutkimuskeskuksen muut kuin ydinalan suorat toimet || JM || KYLLÄ || KYLLÄ || KYLLÄ || KYLLÄ
3.2.        Arvioidut vaikutukset
menoihin
3.2.1.     Yhteenveto arvioiduista
vaikutuksista menoihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || Numero || [Otsake 1 - Älykäs ja osallistava kasvu]
 Pääosastot: Tutkimus ja innovointi / Tietoyhteiskunta ja viestimet / Koulutus ja kulttuuri / Yritystoiminta / Maatalous ja maaseudun kehittäminen / Energia / Liikenne ja liikkuminen / JRC:n suora tutkimustoiminta / Ympäristö || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat ||
 Horisontaaliset toimet
 XX 02 01 01 || Sitoumukset || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Maksut || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 08 02 02 01 Euroopan tutkimusneuvosto || Sitoumukset || (1b) || 1640,417 || 1753,575 || 1879,819 || 2009,349 || 2144,525 || 2284,826 || 2427,130 ||   || 14139,641
 Maksut || (2b) || 204,154 || 1055,485 || 1335,717 || 1661,563 || 1868,955 || 2063,161 || 2199,449 || 3751,158 || 14139,641
 08 02 02 02 Euroopan tutkimusinfrastruktuurit (mukaan luettuna sähköiset infrastruktuurit) || Sitoumukset || (1c) || 199,794 || 211,723 || 225,177 || 238,964 || 253,364 || 268,311 || 283,451 ||   || 1680,784
 Maksut || (2c) || 24,865 || 128,015 || 161,107 || 199,448 || 223,066 || 244,699 || 259,212 || 440,372 || 1680,784
 08 02 02 03 Tulevat ja kehitteillä olevat teknologiat**   09 02 02 02 Tulevat ja kehitteillä olevat teknologiat** || Sitoumukset || (1d) || 283,318 || 300,310 || 320,217 || 469,448 || 606,917 || 642,722 || 678,989 ||   || 3301,921
 Maksut || (2d) || 48,847 || 251,487 || 316,496 || 391,819 || 438,217 || 480,715 || 509,225 || 865,115 || 3301,921
 08 02 03 01 Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa || Sitoumukset || (1e) || 545,193 || 577,744 || 614,457 || 652,078 || 691,372 || 732,159 || 773,472 ||   || 4586,474
 Maksut || (2e) || 67,851 || 349,323 || 439,624 || 544,249 || 608,697 || 667,728 || 707,329 || 1201,673 || 4586,474
 08 02 03 02 Riskirahoituksen saatavuus** 02 02 02 02 Riskirahoituksen saatavuus** || Sitoumukset || (1f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 ||   || 3768,450
 Maksut || (2f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 || 0 || 3768,450
 08 02 03 03 Innovointi pk-yrityksissä** 02 02 02 03 Innovointi pk-yrityksissä** || Sitoumukset || (1g) || 78,373 || 83,053 || 88,330 || 93,738 || 99,387 || 105,250 || 111,189 ||   || 659,320
 Maksut || (2g) || 9,754 || 50,216 || 63,197 || 78,238 || 87,502 || 95,988 || 101,681 || 172,744 || 659,320
 08 02 04 01 Terveys, väestönmuutos ja hyvinvointi || Sitoumukset || (1h) || 1030,952 || 1051,848 || 1073,128 || 950,146 || 1398,959 || 1481,491 || 1565,088 ||   || 8551,612
 Maksut || (2h) || 126,578 || 651,675 || 820,134 || 1015,317 || 1135,546 || 1245,671 || 1319,549 || 2237,142 || 8551,612
 08 02 04 02 Elintarviketurva, kestävä maatalous, merien ja merenkulun tutkimus ja biotalous** 05 02 01 00 Elintarviketurva, kestävä maatalous, merien ja merenkulun tutkimus ja biotalous** || Sitoumukset || (1i) || 525,695 || 557,082 || 592,481 || 628,757 || 666,645 || 705,974 || 745,810 ||   || 4422,444
 Maksut || (2i) || 65,424 || 336,830 || 423,901 || 524,785 || 586,927 || 643,848 || 682,032 || 1158,697 || 4422,444
 08 02 04 03            Turvallinen, puhdas ja tehokas energia** 32 02 02 00            Turvallinen, puhdas ja tehokas energia** || Sitoumukset || (1j) || 732,073 || 775,781 || 825,079 || 875,596 || 928,359 || 983,126 || 1038,601 ||   || 6158,614
 Maksut || (2j) || 91,108 || 469,063 || 590,317 || 730,805 || 817,344 || 896,610 || 949,786 || 1613,580 || 6158,614
 08 02 04 04 Älykäs, ympäristöystävällinen ja yhdentynyt liikenne** 06 02 02 00 Älykäs, ympäristöystävällinen ja yhdentynyt liikenne** || Sitoumukset || (1k) || 861,218 || 912,637 || 970,631 || 1030,059 || 1092,129 || 1156,559 || 1221,820 ||   || 7245,052
 Maksut || (2k) || 107,180 || 551,811 || 694,454 || 859,727 || 961,532 || 1054,781 || 1117,337 || 1898,231 || 7245,052
 08 02 04 05 Ilmastotoimet, resurssitehokkuus ja raaka-aineet** 02 02 03 01 Ilmastotoimet, resurssitehokkuus ja raaka-aineet** 07 02 02 00 Ilmastotoimet, resurssitehokkuus ja raaka-aineet** || Sitoumukset || (1l) || 400,096 || 423,983 || 450,925 || 478,534 || 507,370 || 537,302 || 567,620 ||   || 3365,830
 Maksut || (2l) || 49,793 || 256,354 || 322,622 || 399,403 || 446,698 || 490,019 || 519,081 || 881,860 || 3365,830
 08 02 04 06 Osallisuutta edistävät, innovatiiviset ja turvalliset yhteiskunnat** 09 02 04 00 Osallisuutta edistävät, innovatiiviset ja turvalliset yhteiskunnat** 02 02 03 02 Osallisuutta edistävät, innovatiiviset ja turvalliset yhteiskunnat** || Sitoumukset || (1m) || 483,533 || 512,402 || 544,963 || 578,329 || 613,179 || 649,353 || 685,994 ||   || 4067,754
 Maksut || (2m) || 60,177 || 309,815 || 389,903 || 482,696 || 539,855 || 592,210 || 627,332 || 1065,767 || 4067,754
 09 02 02 01 Euroopan tutkimusinfrastruktuurit (mukaan luettuna sähköiset infrastruktuurit) || Sitoumukset || (1n) || 113,951 || 120,755 || 128,428 || 136,291 || 144,504 || 153,029 || 161,664 ||   || 958,622
 Maksut || (2n) || 14,181 || 73,012 || 91,886 || 113,754 || 127,224 || 139,562 || 147,839 || 251,163 || 958,622
 09 02 03 00 Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa || Sitoumukset || (1o) || 1005,176 || 1065,189 || 1132,878 || 1202,241 || 1274,686 || 1349,886 || 1426,056 ||   || 8456,112
 Maksut || (2o) || 125,096 || 644,049 || 810,537 || 1003,436 || 1122,258 || 1231,095 || 1304,108 || 2215,533 || 8456,112
 02 02 02 01 Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa || Sitoumukset || (1p) || 194,477 || 206,088 || 219,184 || 232,604 || 246,620 || 261,169 || 275,907 ||   || 1636,048
 Maksut || (2p) || 24,203 || 124,608 || 156,819 || 194,140 || 217,129 || 238,186 || 252,313 || 428,651 || 1636,048
 15 02 02 00 Taitoja, koulutusta ja urakehitystä koskevat Marie Curie -toimet || Sitoumukset || (1q) || 728,274 || 771,756 || 820,798 || 871,052 || 923,542 || 978,025 || 1033,212 ||   || 6126,659
 Maksut || (2q) || 90,635 || 466,629 || 587,254 || 727,013 || 813,103 || 891,958 || 944,858 || 1605,208 || 6126,659
 10 02 01 00 Yhteisen tutkimuskeskuksen muut kuin ydinalan suorat toimet || Sitoumukset || (1r) || 32,459 || 33,108 || 33,771 || 34,445 || 35,134 || 35,838 || 36,554 ||   || 241,311
 Maksut || (2r) || 12,325 || 27,672 || 31,582 || 33,891 || 34,568 || 35,261 || 35,965 || 30,048 || 241,311
* Vuosiksi 2018–2020 asetetaan 1628,002
miljoonan euron suuruinen lisämääräraha saataville tasasuhtaisesti osan
”Yhteiskunnalliset haasteet” ja erityistavoitteen ”Johtoasema mahdollistavissa
ja teollisuusteknologioissa” talousarvioista alustavalta pohjalta ja 26
artiklan 1 kohdassa säädetyn arvioinnin mukaisesti.
** Määrärahan jakautumista pääosastojen kesken
ei vielä vahvisteta tässä vaiheessa.
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || 9302,954 || 9831,734 || 10425,13 || 11017,41 || 12194,75 || 12926,59 || 13668,08 || 0 || 79366,65
 Maksut || (5) || 1570,126 || 6220,744 || 7740,415 || 9496,06 || 10596,68 || 11613,07 || 12312,62 || 19816,94 || 79366,65
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) ||
 XX 01 05 01 Tutkimushenkilöstöä koskevat menot* || (6a) || 225,330 || 229,437 || 234,401 || 239,375 || 244,140 || 249,023 || 254,004 ||   || 1675,710
 XX 01 05 02 Ulkopuolinen tutkimushenkilöstö* || (6b) || 163,655 || 226,831 || 250,789 || 281,464 || 307,748 || 333,028 || 367,472 ||   || 1930,987
 10 01 05 03 Muut tutkimustoiminnan hallintomenot* || (6c) || 136,441 || 160,039 || 170,285 || 182,771 || 193,866 || 204,350 || 218,071 ||   || 1265,823
 10 01 05 01 Tutkimushenkilöstöä koskevat menot || (6d) || 151,686 || 156,996 || 162,490 || 168,178 || 174,064 || 180,156 || 186,461 ||   || 1180,031
 10 01 05 02 Ulkopuolinen tutkimushenkilöstö || (6e) || 34,280 || 35,052 || 35,840 || 36,647 || 37,471 || 38,314 || 39,176 ||   || 256,781
 10 01 05 03 Muut tutkimustoiminnan hallintomenot || (6f) || 65,312 || 66,618 || 67,950 || 69,309 || 70,695 || 72,109 || 73,551 ||   || 485,545
 10 01 05 04 Muut menot suuriin tutkimusinfrastruktuureihin || (6g) || 6,551 || 6,682 || 6,816 || 6,952 || 7,091 || 7,233 || 7,378 ||   || 48,703
  Hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 ||   || 6843,58
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 1 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || 10086,21 || 10713,39 || 11353,70 || 12002,11 || 13229,83 || 14010,8 || 14814,19 ||   || 86210,23
 Maksut || =5+ 6 || 2353,381 || 7102,399 || 8668,986 || 10480,76 || 11631,76 || 12697,28 || 13458,73 || 19816,94 || 86210,23
* Luvut perustuvat oikeusperustan mukaisten
hallintomäärärahojen sallitun enimmäismäärän käyttöön lähes kokonaisuudessaan.
Ne ilmoitetaan sen havainnollistamiseksi, kuinka suuri henkilöstömäärä näillä
määrärahoilla voidaan palkata.
Jos ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia useampaan
otsakkeeseen:
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Maksut || (5) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (viitemäärä) || Sitoumukset || =4+ 6 || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Maksut || =5+ 6 || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot”
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ
 PO: <…….> ||
  Henkilöresurssit || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
  Muut hallintomenot || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 <…….> PO YHTEENSÄ || Määrärahat || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || Vuosi ≥2021 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 10086,21 || 10713,39 || 11353,7 || 12002,11 || 13229,83 || 14010,80 || 14814,19 || 0 || 86210,23
 Maksut || 2353,381 || 7102,399 || 8668,986 || 10480,76 || 11631,76 || 12697,28 || 13458,73 || 19816,94 || 86210,23
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Arvioidut vaikutukset
toimintamäärärahoihin
–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja.
–
þ  Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti:
Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella) – nykyhintoina
 Tavoitteet ja tuotokset   ò ||   ||   || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || YHTEENSÄ
 TUOTOKSET
 Tyyppi[38]   || Keskimäär. kustan-nukset || Lukumäärä || Kustan-nus || Lukumäärä || Kustan-nus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus ||  Lukumäärä yhteensä || Kustannukset yhteensä
 ERITYISTAVOITE 1[39] Huipputason tiede   ||
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Välisumma erityistavoite 1 Huipputason tiede ||   || 2965,755 ||   || 3158,119 ||   || 3374,440 ||   || 3725,105 ||   || 4072,852 ||   || 4326,913 ||   || 4584,446 ||   || 26207,628
 ERITYISTAVOITE 2 Teollisuuden johtoasema ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Välisumma erityistavoite 2 Teollisuuden johtoasema ||   || 2271,175 ||   || 2406,774 ||   || 2559,714 ||   || 2716,437 ||   || 2880,127 ||   || 3050,036 ||   || 3222,143 ||   || 19106,407
 ERITYISTAVOITE 3 Yhteiskunnalliset haasteet ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Välisumma erityistavoite 3 Yhteiskunnalliset haasteet ||   || 4033,565 ||   || 4233,731 ||   || 4457,207 ||   || 4541,423 ||   || 5206,640 ||   || 5513,803 ||   || 5824,934 ||   || 33811,304
 ERITYISTAVOITE 4 Antaa yhtenäistettyä ja oikea-aikaista tieteellistä ja teknistä tukea Euroopan poliittiselle päätöksentekoprosessille: Yhteinen tutkimuskeskus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Välisumma erityistavoite 4 Antaa yhtenäistettyä ja oikea-aikaista tieteellistä ja teknistä tukea Euroopan poliittiselle päätöksentekoprosessille: Yhteinen tutkimuskeskus ||   || 32,459 ||   || 33,108 ||   || 33,771 ||   || 34,445 ||   || 35,134 ||   || 35,838 ||   || 36,554 ||   || 241,311
 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ ||   || 9302,954 || 0 || 9831,732 || 0 || 10425,13 || 0 || 11017,41 || 0 || 12194,75 || 0 || 12926,59 || 0 || 13668,08 || 0 || 79366,65
3.2.3.     Arvioidut vaikutukset
hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.  Yhteenveto
–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
–
þ  Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti:
milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
   || Vuosi 2014 [40] || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Henkilöresurssit || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Muut hallintomenot || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a. || n.a.
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[41]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit* || 574,951 || 648,316 || 683,520 || 725,664 || 763,423 || 800,521 || 847,113 || 5043,509
 Muut hallintomenojen kaltaiset menot* || 208,304 || 233,339 || 245,051 || 259,032 || 271,652 || 283,692 || 299 || 1800,071
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuulumattomat, välisumma || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 || 6843,58
 YHTEENSÄ** || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 || 6843,58
* Luvut perustuvat oikeusperustan mukaisten
hallintomäärärahojen sallitun enimmäismäärän käyttöön lähes kokonaisuudessaan.
Ne ilmoitetaan sen havainnollistamiseksi, kuinka suuri henkilöstömäärä näillä
määrärahoilla voidaan palkata.
** Lukuja muutetaan tarvittaessa suunnitellun
ulkoistamismenettelyn tulosten mukaisesti.
3.2.3.2.  Henkilöresurssien arvioitu
tarve
–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja.
–
þ  Ehdotus/aloite edellyttää komission henkilöresursseja seuraavasti:
arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden
desimaalin tarkkuudella)
 ||   || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020
  Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) ||
 || XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100
 || XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta)** || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5
 || 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390
 ||  Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[42]   ||
 || XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[43]   || – päätoimipaikassa[44]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||   || – EU:n ulkop. edustustoissa ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE – epäsuora tutkimustoiminta)* || 865 || 865 || 865 || 865 || 865 || 865 || 865
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – suora tutkimustoiminta) || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593
 || Muu budjettikohta (mikä?) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || YHTEENSÄ || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5
* Lukuja muutetaan suunnitellun ulkoistamismenettelyn tulosten
mukaisesti.
EIT:n ja innovoinnin täytäntöönpanoon tarvittavan työmäärän arvioidaan
edellyttävän noin 100 komission henkilöstötaulukkoon sisältyvää virkaa.
XX viittaa kyseessä olevaan toimintalohkoon
eli talousarvion osastoon.
Henkilöresurssien tarve
katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.
Kuvaus henkilöstön
tehtävistä:
 Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Kaikki virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt osallistuvat Horisontti 2020 -puiteohjelman tavoitteiden toteuttamiseen koko prosessin ajan työohjelman valmistelusta tulosten jakamiseen vuosina 2014–2020. Tämä henkilöstömäärä kattaa kaikki lainsäädäntöesitykseen liitettävän rahoitusselvityksen 1.7 kohdassa ilmoitetut hallintotavat.
 Ulkopuolinen henkilöstö || Ulkopuolinen henkilöstö osallistuu kokonaisuudessaan Horisontti 2020 -puiteohjelman tavoitteiden toteuttamiseen koko prosessin ajan työohjelman valmistelusta tulosten jakamiseen vuosina 2014–2020. Tämä henkilöstömäärä kattaa kaikki lainsäädäntöesitykseen liitettävän rahoitusselvityksen 1.7 kohdassa ilmoitetut hallintotavat.
3.2.4.     Yhteensopivuus nykyisen
monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
–
þ  Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukainen.
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen
rahoitussuunnitelman muuttamista.
Ei sovelleta
.
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista
tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista[45].
Ei sovelleta
.
3.2.5.     Ulkopuolisten tahojen
osallistuminen rahoitukseen
–
Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu
ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio):
määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin
tarkkuudella)
   || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || Yhteensä
 Rahoitukseen osallistuva taho || Ohjelmaan liittyvät kolmannet maat ||
 Yhteisesti rahoitettavat määrärahat YHTEENSÄ* || pm
* Kahdenvälisiä assosiaatiosopimuksia ei ole
vielä tehty, joten ne lisätään myöhemmin.
3.3.        Arvioidut vaikutukset
tuloihin
–
¨  Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin.
–
þ  Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:
–
¨         vaikutukset omiin varoihin
–
þ         vaikutukset sekalaisiin tuloihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[46]
 Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020
 Erä 6011 Erä 6012 Erä 6013 Erä 6031 ||   || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
* Kahdenvälisiä assosiaatiosopimuksia ei ole vielä
tehty, joten ne lisätään myöhemmin.
Vastaava(t) menopuolen
budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten
tulojen tapauksessa:
02
03 01 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
05
03 01 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
06
03 01 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
07
03 01 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
08
04 01 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
09
03 01 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
10
02 02 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
15
03 01 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
32
03 01 Kolmansilta osapuolilta peräisin olevat määrärahat
Selvitys tuloihin
kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä
Jotkin
assosioituneet valtiot voivat antaa lisärahoitusta puiteohjelmalle
assosiointisopimuksilla. Laskentamenetelmästä sovitaan assosiaatiosopimuksissa,
eikä menetelmä välttämättä ole kaikissa sopimuksissa sama. Laskelmat perustuvat
useimmiten assosioituneen valtion BKT:hen verrattuna jäsenvaltioiden BKT:hen ja
kyseistä prosenttimäärää sovelletaan sovittuun kokonaistalousarvioon.
[1]               KOM(2011) 500 lopullinen.
[2]               EUVL C, , s. .
[3]               EUVL C, , s. .
[4]               EUVL C, , s. .
[5]               EUVL, , s. .
[6]               EUVL L 57, 24.2.2007, s. 14.
[7]               KOM(2010)
2020.
[8]               EUVL L
55, 28.2.2011, s. 13.
[9]               EYVL L 107, 3004.1996, s. 12.
[10]             EUVL L
400, 30.12.2006, s. 86.
[11]             EUVL L
400, 30.12.2006, s. 243.
[12]             EUVL L
400, 30.12.2006, s. 272.
[13]             EUVL L
400, 30.12.2006, s. 299.
[14]             EUVL L
400, 30.12.2006, s. 368.
[15]
[16]             EUVL L 55,
28.2.2011, s. 13.
[17]             Periaatteessa
vähintään 80 prosenttia.
[18]             ESFRI:n
etenemissuunnitelma sisältää noin 50 erityisen tärkeää infrastruktuuria (joiden
arvioidut vuotuiset toimintakustannukset ovat kaksi miljardia euroa) kaikilla
tieteenaloilla. Muita maailmanluokan eurooppalaisia infrastruktuureja ovat
esim. GÈANT ja CERNin laatimassa hiukkasfysiikan eurooppalaisessa strategiassa
yksilöidyt infrastruktuurit. Kaikissa niissä tarvitaan jäsenvaltioiden välistä
kumppanuutta ja pitkäaikaista sitoutumista niiden täytäntöönpanoon.
[19]             Koska
tutkimuksesta on kaiken kaikkiaan tulossa tietokone- ja tietointensiivistä,
pääsy viimeisintä kehitystä edustaviin sähköisiin infrastruktuureihin on
ehdottoman tärkeää kaikille tutkijoille. Esim. GÉANT yhdistää 40 miljoonaa
käyttäjää yli 8 000 laitoksessa 40 maassa. Lisäksi eurooppalainen
EGI-vekkoinfrastruktuuri on maailman suurin hajautettu tietojenkäsittelyinfrastruktuuri,
jossa on yli 290 tietokonekeskusta 50 maassa. Tieto- ja viestintäteknologian
jatkuva kehitys ja tieteen yhä kasvava merkitys valtavien tietomäärien
laskemisessa ja käsittelyssä on suuri rahoituksellinen ja organisatorinen
haaste, sillä tutkijoilla olisi oltava käytössään saumattomat palvelut.
[20]             KOM(2009)
512.
[21]             Esineiden
internetiä koordinoidaan monialaisena kysymyksenä.
[22]             Mukaan
lukien avaruuteen sijoitetut verkot.
[23]             KOM(2011)
152.
[24]             KOM(2007)
723.
[25]             PricewaterhouseCoopersin
luonnonvarojen (energia, metsä, elintarvikkeet, maatalous, vesi ja metallit
mukaan luettuina) kestävyyttä koskevien liiketoimintamahdollisuuksien
maailmanlaajuisesta markkinapotentiaalista laatimat arviot ja WBCSD (2010)
Vision 2050: The New Agenda for Business, World Business Council for
Sustainable Development: Geneve, URL:
http://www.wbcsd.org/web/projects/BZrole/Vision2050-FullReport_Final.pdf
[26]             KOM(2008)
699.
[27]             Euroopan
parlamentti, "Policy Department Economic and Scientific Policy,
Eco-innovation - putting the EU on the path to a resource and energy efficient
economy, Study and briefing notes", maaliskuu 2009.
[28]             Ekoinnovoinnin
seurantakeskus, "The Eco-Innovation Challenge - Pathways to a
resource-efficient Europe - Annual Report 2010", toukokuu 2011.
[29]             ABM:
toimintoperusteinen johtaminen; ABB: toimintoperusteinen budjetointi.
[30]             Sellaisina
kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49 artiklan 6 kohdan a
ja b alakohdassa.
[31]             Kuvaukset
eri hallinnointitavoista ja viittaukset varainhoitoasetukseen ovat saatavilla
budjettipääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[32]             Sellaisina
kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 185 artiklassa.
[33]             http://www.trust-researchers.eu/
[34]             JM =
jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat määrärahat.
[35]             EFTA:
Euroopan vapaakauppaliitto.
[36]             Ehdokasmaat
ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset ehdokasmaat.
[37]             JRC on
pyytänyt uutta budjettikohtaa infrastruktuuri-investointeihin. Useimmat JRC:n
tiloista ovat 60- ja 70-luvulta, eivätkä ne enää vastaa nykyvaatimuksia. Tästä
syystä JRC:n monivuotisen työohjelman toteuttamiseksi tarvitaan uusia tiloja
tai nykyisiä tiloja on kunnostettava EU:n turva- ja turvallisuusvaatimusten
sekä EU/20/20/20-ympäristötavoitteiden mukaisesti. JRC on laatinut
”Infrastruktuurin kehityssuunnitelman 2014–2020”, jossa eritellään
investointitarpeet vuoteen 2020 asti kaikissa ehdotettuun uuteen
budjettikohtaan sisällytetyissä JRC:n kohteissa.
[38]             Tuotokset
ovat tuloksena olevia tuotteita ja palveluita (esim. rahoitettujen
opiskelijavaihtojen määrä tai rakennetut tiekilometrit).
[39]             Kuten
kuvattu kohdassa 1.4.2 ”Erityistavoitteet”.
[40]             Vuosi n on
ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[41]             Tekninen ja/tai
hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät
tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[42]             CA=
sopimussuhteiset toimihenkilöt; INT= vuokrahenkilöstö (”Intérimaire”); JED =
lähetystöjen nuoremmat asiantuntijat; LA = paikalliset toimihenkilöt; SNE =
kansalliset asiantuntijat.
[43]             Toimintamäärärahoista
katettavan ulkopuolisen henkilöstön enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).
[44]             Etenkin
rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto
(maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto.
[45]             Katso
toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta.
[46]             Perinteiset
omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on ilmoitettava nettomääräisinä eli
bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja vastaava 25 prosentin osuus.