title: Luonnos ETA:n sekakomitean päätökseksi N:o ... tehty ... päivänä ... kuuta Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteen XIII (V luku) muuttamisesta lisäämällä siihen matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -standardeista annettu neuvoston direktiivi (.../EY) - Luonnos yhteisön yhteisestä kannasta

text:
              EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                                                Bryssel, 28.02.1996
                                                                KOM(96)61 lopull.
                                                                96/0041 (SYN)
                                     Ehdotus
                      NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI
           matkustaja-alusten turvallissussäännöistä ja -standardeista
                               (komission esittämä)
                                     Luonnos
                 ETA.n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖKSEKSI
                                     N:o
                            tehty   päivänä     kuuta
Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteen XIII (V luku) muuttamisesta
  lisäämällä siihen matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -standardeista
                     annettu neuvoston direktiivi (     /EY)
                    - Luonnos yhteisön yhteisestä kannasta -
                                (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                              EXPLANATORY MEMORANDUM
GENERAL INTRODUCTION
1.       The size of the European fleet of passenger ships in the Community is quite significant
(18.362.168 GRT). Every year, millions of European citizens use these ships relying on, and
with the right to expect, an acceptable degree of safety. As it has been broadly demonstrated
in the investigations and inquiries of the latest tragedies, those passenger ships operating on
domestic voyages are exposed to the same risks and perils of the sea as similar ships on
international routes when operating in the same sea areas. It is, therefore, of paramount
importance to ensure that a high level of safety standards exists for all passenger ships plying
to and from ports of any Member State of the Community, irrespective whether they are
engaged on domestic or on international voyages.
2.       Tragically, major passenger ship casualties in the recent past have resulted in a
massive loss of life, both of passengers and crew, demonstrating that the expected safety
 level is not achieved.
Furthermore, though international safety regulations such as the Safety of Life at Sea
Convention - SOLAS, set out a minimum common safety standard for ships engaged on
international voyages, they do not apply to passenger ships engaged on domestic voyages
between ports of a single State . This situation brings about a complete lack of international
regulations on safety requirements for the latter, whereas for the former an international
agreed level of safety is assured. Another element contributing to the lack in harmonization
of safety is that the same SOLAS Convention allows flag Administrations to exempt from
some of the SOLAS requirements individual ships or classes of ships which in the course
of their international voyages, do not proceed more than 20 miles from the nearest land.
 Flag Administrations may do so if they consider that the sheltered nature and conditions of
the voyage are such as to render the application of any specific requirements of the SOLAS
 Convention unreasonable or unnecessary. As a consequence, a two-tier safety regime has
been developed in the Community. On the one hand the International SOLAS Convention
 aims at establishing a uniform level of safety for passenger ships on international voyages,
but it lacks full harmonization in particular due to the freedom it grants to flag States to
 allow exemptions to passenger ships engaged on international voyages in the course of which
 the ship does not proceed more than 20 miles from the nearest land. On the other hand there
 exists in the Community a wide variety of national safety regulations for the same type of
 ships when they are engaged on domestic voyages.
3.       The "domestic" or "international" nature of these voyages however has, in many
 instances an important European dimension: passenger boarding these vessels (several
millions every year) are by and large citizens of all EU Member States, which rightly expect
 to find a substantially similar level of safety throughout the EU. This, however, is not the
case today where national safety regulations for domestic voyages vary depending also on
 types of vessels and operation and where flag States avail themselves of the exemption
 possibilities provided for in the SOLAS Convention for short international voyages and
 voyages within 20 miles from the coast in a substantial different manner. In addition to this
 it is particularly important to bear in mind that new types of fast, high-tech vessels are
 entérine the market for which little and different national rules exist.
 ---pagebreak--- 4.      The awareness raised of the above-mentioned circumstances has moved the
Commission to take action. This action consists of a proposal for a Council Directive which
has the purpose to focus precisely on those categories of ships which are not subject to
international standards and to determine a common set of rules to introduce as far as possible
a uniform level of safety obligations for all ships operating on domestic voyages within
Community waters, allowing for differences only where very special operating conditions so
require (e.g. ice, sheltered waters).
5.      The importance of this measure is emphasized by the Council Regulation 3577/92 of
7 December 1992 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport
within Member States (maritime cabotage) (,). This Regulation grants the freedom for an
operator of one Member State to provide services to maritime transport within another
Member State, thus opening up the possibility of increasing competition on such routes.
Before the domestic trade for passenger ships will be liberalized in the entire Community,
it is necessary that common safety requirements for such ships are established in order to
contribute to the level playing field which is indispensable to fair competitive conditions,
minimising the possibility for unscrupulous owners and operators to try and gain a
competitive edge by economising on the safety of their ships.
6.      The Commission identified these issues in its Communication "A Common Policy on
Safe Seas" of 24 February 1993 "', where it announced a specific proposal to overcome these
problems. Both the Council in its Resolution of 8 June 1993,3) and the European Parliament,
in several Resolutions, calling for the enhancement and enforcement of safety standards for
passenger ships, the latest having been enacted on the 27 October 1994 ,4) , have endorsed
the basic principles and the objectives of this measure.
7.      The Commission has prepared this measure in close co-operation with government
experts from the Member States and the countries concerned of the European Economic Area
as well as in full consultation with the industry. This has provided relevant inputs to ensure
that the proposal is in accordance with the latest developments on maritime safety adopted
in the framework of the International Maritime Organisation (IMO).
In particular, the consultation with the industry and with government experts from the
Member States and the countries concerned of the European Economic Area has revealed the
main concern over this matter, that is to avoid provisions which, in certain cases, might
constitute an insurmountable financial burden for the upgrading of existing ships. This is
particularly significant for existing passenger ships of Class B with a length of less than 24
metres and for existing passenger ships of Classes C and D for which the Administration of
the flag State has to ensure an adequate level of safety in its national rules. In addition, a
phasing-in scheme for existing Class B ships having a length of 24 metres and over to
comply with the requirements of Annex I to this Directive has been established to meet this
concern.
(1)      O.J. L364 of 12.12.1992, page 7
(2)      COM (93)66
 (3)     O.J. C 271/1 of 07.10.1993, page 1
 (A)     B4 -0236/94 of 27.10.94
                                                  CX
 ---pagebreak--- 8.      The scope of the operative provisions of this Directive has been restricted for the
moment to passenger ships engaged on domestic voyages only. Extension of the scope of the
Directive to passenger ships operating on international voyages and hence subject to the
requirements of the international SOLAS Convention , would not be appropriate at this stage.
In fact the Commission has established in its Communication "A Common Policy on Safe
Seas"1 , further confirmed by the Council, that the European Union would not as a general
rule adopt unilateral legislation in international trade. The purpose of this policy is to avoid
undennining the principle of international harmonisation of safety standards within the
International Maritime Organisation.
Furthermore a proposal for a Directive imposing provisions only on passenger ships sailing
under a flag of a Member State and engaged on international voyages to and from EU ports,
will cause a violent acceleration of the flagging-out of these ships to third flags. This will
allow Community Shipowners to continue the same services with the same passenger ships,
to which only the international safety regulations will apply. This transfer of the EU fleet
of passenger ships to third flags, will not only have the evident detrimental economical
consequences for the European shipping industry but would also lead to a serious
downgrading of the level of safety. Indeed, also the flag State authority to verify and
guarantee that such ships comply with the international safety regulations will be transferred
from the Administrations of the Member States to third flag Administrations, which may be
far too flexible with regard to the enforcement of safety regulations and the requirements for
crew qualification.
9.       However, special consideration should be given to passenger ships which are plying
to and from EU ports but engaged on international voyages, and in particular on "short
international voyages" and on "voyages of sheltered nature and conditions within 20 miles
from the nearest land".
With regard to the international voyages in general, for which the SOLAS Convention
applies, it is well known and also recognized within IMO that too many regulations of this
Convention contain vague expressions or leave the interpretation to the Administrations of
the flag State. As a consequence, there is little or no harmonization in the application of these
worldwide agreed and applicable regulations. In order to overcome this drawback, the
Maritime Safety Committee within IMO has been given the mandate to revise these
regulations in order to obtain a harmonized interpretation of the SOLAS Convention. Where
appropriate, results of this ongoing work within IMO have been taken into account by the
Commission when elaborating Annex I to this Directive, with the aim to achieve a set of
SOLAS based rules for passenger ships engaged on domestic voyages with as few
interpretations left to the Administrations as possible. Further the Directive contains a
provision that for those classes of passenger ships engaged on domestic voyages for which
the regulations of the SOLAS Convention have to be applied, i.e. new and existing class A
ships operating further than 20 miles from the nearest land, the harmonized interpretations
as contained in Annex I to this Directive should be followed for those SOLAS regulations
which leave the interpretation to the discretion of the Administrations.
     1
        COM (93)66
                                                   CL
 ---pagebreak--- In order to guarantee an equivalent and harmonized level of safety for passenger ships
engaged on international voyages from and to EU ports, the same rules of play as for
passenger ships engaged on domestic voyages should apply with regard to the interpretation
of the SOLAS regulations. Taking into account that this can only be settled at international
level through the International Maritime Organization, the Community shall take initiatives
to expedite the ongoing work within IMO on the harmonization of the SOLAS Convention
by preparing draft texts of priority amendments to the SOLAS Convention as well as drafting
harmonized interpretations. Those amendments and interpretations should at least ensure an
equivalent level of safety as the one established for the domestic trade. The goal should be
that these interpretations will be applied on a mandatory basis by all passenger ships
operating to and from EU ports, irrespective of the flag they fly.
With regard to "short international voyages" and "voyages of sheltered nature and conditions
within 20 miles from the nearest land" a similar and even larger lack of harmonization in the
SOLAS Convention exists. Indeed the SOLAS Convention allows Administrations of the flag
States to exempt ships engaged on such international voyages from certain of the SOLAS
regulations, resulting in that no real harmonization in the application of the international
safety standards exists today for these types of ships. This situation calls for appropriate
measures in order to avoid that a safety gap is created between passenger ships engaged on
domestic voyages and those engaged on these particular international voyages, both operating
to and from the same EU ports.
The problems related to these exemption facilities granted to flag Administrations by the
SOLAS Convention have been recognized within the International Maritime Organization.
In the MSC Circular 606 of 12 February 1993 on "Port State Concurrence with SOLAS
exemptions" a recommendation is made to overcome disputes between flag States and host
States on exemptions granted by the flag State by inviting the involved Administrations to
work together to resolve any disagreements concerning the suitability of such exemptions.
Although this recommendation could already provide an improvement to the situation, it has
the drawback that it is only of a recommendatory nature and if applied, it will only lead to
bilateral agreements between flag State and host State and will be only applicable to the ships
flying the flags of these States. Taking into account the goal to be achieved at EU level,
namely that there should be a harmonized procedure for granting exemptions to passenger
ships operating in the same areas to or from the same EU ports, irrespective whether they
are engaged on international or domestic voyages , further steps in addition to the
recommendation contained in MSC Circular 606 have to be taken. Third flag States wishing
to grant exemptions to passenger ships flying their flag and to be engaged on international
voyages to and from EU ports, should, prior to putting in operation the envisaged ships on
such voyages, be required to submit their request to the Administration of the host Member
State, in accordance with the principles laid down in MSC Circular 606, in order to obtain
agreement of that Member State on the suitability of the intended exemptions. Member States
receiving and treating such a request from a third flag State should act in accordance with
the harmonized rules of the Directive, by allowing only the same exemptions as have been
granted for passenger ships engaged in the same area on domestic voyages and operating in
comparable conditions. Only such an approach can guarantee an equal playing field with
 regard to safety requirements for passenger ships engaged on domestic and on international
 voyages to and from the same EU ports and operating in comparable conditions.
                                              5
                                                a
 ---pagebreak--- 10.      In order to overcome the abovementioned shortcomings, and to obtain the envisaged
solutions aiming at a uniform and harmonized safety regime and level playing field for
passenger ships operating on voyages from and to EU ports, irrespective of the nature of
the voyages (domestic or international) they are engaged on, the Council is requested to
authorize the Commission to negotiate within the IMO framework to :
     expedite the on-going work within IMO to revise the vague expressions in the SOLAS
     regulations, resulting in a set of harmonized interpretations for these regulations to be
     applied to passenger ships engaged on international voyages.
     adopt a mandatory application of the principles of MSC Circular 606 to passenger ships
     flying the flag of a third State and to be engaged on international voyages.
If, after a reasonable time acceptable solutions are reached in the IMO, annex I , where
appropriate, will be amended in accordance with the procedure of article 9.2 in order to
bring it in line with the harmonized international regulations. If no such solutions can be
achieved in IMO, the Directive will be amended in accordance with the procedure of article
9.2 in order to apply the harmonized regulations of Annex I and the principles of MSC
Circular 606 to passenger ships engaged on international voyages.
These courses of action would not only ensure that a harmonized level of safety will be
obtained for all passenger ships plying to and from EU ports . irrespective whether they are
engaged on domestic voyages or international voyages, but also will avoid the creation of
competitive disadvantages for EU flag ships.
11. This proposal for a Council Directive determines common safety requirements for
passenger ships engaged on domestic voyages, irrespective of the flag they fly and which are
divided by class, according to the different sea areas in which they operate . These common
safety requirements are primarily related to construction, (subdivision and stability,
machinery and electrical installations), fire protection, and life-saving appliances.
There is obviously a link between the various classes (A, B, C and D) and the safety
requirements which are proposed for each class. On the basis of the result of the extensive
consultation with Member States and the Industry, the Commission has retained the following
approach.
12. Despite the express exclusion made for passenger ships engaged on domestic voyages
in the relevant International Conventions, the technical safety requirements should to the
greatest possible extent be based on pertinent international standards, in particular, on the
Safety of Life at Sea Convention - SOLAS Convention. A literal transposition of these
international standards into Community law is however no appropriate for all classes of
passenger ships. Such simplistic approach, in fact, would just ignore either recent lessons
learned from tragic events or the specific situations given on certain domestic sea routes
which amply justify either additional requirements or derogations. Due consideration has also
to be given to the limitations imposed by the size of certain ships.
 13. As regards the need for additional requirements, it should be noted that the aftermath
of the latest casualties of passenger ships has resulted in a thorough revision of relevant
existing safety requirements in International Fora. This proposal for a Council Directive
therefore introduces an additional value to the safety standards by encompassing recent
developments which are indispensable for the enhancement of safety at sea. By way of
example, it is worth mentioning the introduction of the intact stability requirements for all
 new passenger ships and for existing passenger ships of class A and B engaged on domestic
 voyages.
                                              6 Q,
 ---pagebreak--- 14. The need to move away, at least to an extent, from the SOLAS Convention Regulations,
either by lessening the requirements or by proposing alternative provisions, is apparent in the
particular case of new passenger ships of Classes B, C, and D, due to the limited range of
operation for these categories of ships, i.e. short distance from the coast, particular sheltered
waters, favourable sea state conditions, or to the operational limitations such as operation
only during a restricted period of the year, voyages only during daylight time, restricted trip
duration, etc.
This approach finds its justification also in the International SOLAS Convention which
permits derogations from the international requirements for ships, which in the course of
their voyage, do not proceed more than 20 miles from the nearest land, and where the
sheltered nature and conditions of the voyages are such as to render the application of any
such requirement unreasonable or unnecessary.
For the reasons explained above this should however be done in a harmonized way at EU
level, in order to obtain and maintain a uniform safety level for all passenger ships engaged
in Community waters on domestic voyages.
15. The above mentioned considerations have resulted in a comprehensive Annex I tailored
to the particular needs of the various ships categories.
16. New passenger ships of Class A are required to apply the Regulations of the SOLAS
Convention, including the latest amendments approved at the SOLAS Conference in
November 1995, as well as some relevant requirements of Annex I, in which the latest
developments for the enhancement of safety of life at sea recently adopted in international
fora ( i.e. the intact stability requirements) are introduced, while new passenger ships of class
B, C and D have to comply with standards, designed to take account of their specific
operational range, as contained in Annex I, in which, where appropriate, the latest
amendments approved at the SOLAS Conference in November 1995 also have been taken on
board.
17. Another approach, as described below, has been followed for existing passenger ships,
since imposing the application of the requirements proposed for new passenger ships on
existing passenger ships would imply such extensive changes to the construction of these
ships and their structural appliances as to be economically non-viable.
For existing passenger ships of Class A it is proposed to apply the requirements for existing
ships of the 1974 SOLAS Convention, as amended and including the latest amendments
approved at the SOLAS Conference in November 1995, together with the intact stability
requirements contained in Annex I.
As far as existing passenger ships of Class B are concerned, a specific harmonised regime
has been elaborated in Annex I, mainly based on the SOLAS requirements for existing ships
but taking due account of the limited sea range in which these ships operate.
                                                    ^
 ---pagebreak--- The amendments resulted from the revision of Chapter II-2 of the SOLAS Convention with
regard to fire safety for existing passenger ships (IMO Resolution MSC.24(60) adopted on
10 April 1992) have been encompassed in the safety requirements for existing class B ships
contained in Annex I, in Order to ensure that these ships will be upgraded to the same extent
and in the same time schedule as required for existing class A ships by the above mentioned
amendments to SOLAS Chapter II-2. The same approach has been followed for issues
relating to the safety of ro-ro passenger ships, by incorporating, where appropriate, the
latest amendments to the SOLAS Convention approved by the ad-hoc SOLAS Conference in
November 1995.
Existing passenger ships of Class B having a length of less than 24 metres however do not
have to comply with the requirements of Chapters II-1 and II-2 of Annex I, provided that the
Administration of the flag State ensure that these ships comply with the requirements of the
national legislation, and that the latter is providing for an equivalent level of safety for the
items covered by the abovementioned chapters of Annex I. Such an approach is justified
taking into account that due to the limited size of such ships upgrading to comply with certain
of the requirements of Annex I is physically impossible.
For the reasons outlined in paragraph 7 above, States, acting in their capacities as flag State
Administrations, are required to ensure an equivalent level of safety through national
legislation for existing passenger ships of class C and D with respect to the items covered.
by Chapters II-1 and II-2 of Annex I.
Notwithstanding the fact that existing passenger ships of Class B of less than 24 metres in
length and existing passenger ships of Classes C and D do not have to comply with the
requirements of Chapters II-1 and II-2 of Annex I provided that they comply with national
rules ensuring an equivalent level of safety, they have to comply with the requirements of
Chapter III of Annex I, relating to life-saving appliances.
18. With regard to the construction and maintenance of hull, main and auxiliary machinery,
electrical and automatic plants, it is proposed that these features shall comply with the
standards specified for classification by the rules of a recognized organisation, or with an
equivalent standard. This approach ensures consistency with similar measures adopted for
other types of ships under the Directive on Common Rules and Standards for Ship Inspection
and Survey Organisations, adopted by the Council on 22 November 1994 '.
 19. Wherever in Annex I of this Directive directly or indirectly tests are included for certain
equipment that must be carried on board, and wherever it is provided that this shipborne
equipment must be approved and have undergone tests to the satisfaction of the
Administration of the flag State, it is made clear that equipment complying with the
provisions of the Council Directive on Marine Equipment shall be considered to be in
compliance with any testing requirements contained in Annex I. This explicit, undetachable
 linkage with the provisions of the Marine Equipment Directive ensures that the declarations
 of compliance are issued by the Administration of the flag State exclusively by virtue of
 compliance with the relevant EU legislation and automatically imply the mutual recognition
 of tests for shipborne marine equipment.
                 O.J. L 319. 12.12.94. p. 20
 ---pagebreak--- Where no harmonised testing standards for certain shipborne marine equipment are yet
available, the Marine Equipment Directive includes provisions to stimulate the establishment
at international level, i. e. within the International Maritime Organisation, of new testing
standards for such equipment , and provides for the harmonisation on Community level of
such new standards. This Proposal for a Council Directive takes into account these
provisions, as well as eventual modifications to already existing harmonised testing
standards, ensuring through a EU harmonisation of testing standards for shipborne marine
equipment that no trade barriers will be created for passenger ships engaged on domestic
voyages in Community waters.
20. Finally, this proposal provides for the control of the compliance of the ship with the
above mentioned requirements to be examined and certified by the competent Administration
or if it so decides, by a qualified body under the responsibility of such flag State
Administration.
21. The safety provisions of this Directive complement other relevant EU legislation, such
as the freedom of cabotage and the free transfer of ships within the EU.With regard to the
elimination of technical barriers to the transfer of ships between Member States' national
registers with the aim to facilitate the transfer of ships within the Community and to tree the
shipowners from costs and administrative procedures involved in a change of register within
the Cornmunity, the Commission refers to Council Regulation (EEC) N° 613/91'. Since this
Regulation only applies to cargo ships complying to SOLAS, the Commission shall propose
to amend this regulation, bringing the passenger vessels covered by this Directive under the
scope of the regulation.
As it has already been mentioned in paragraph 7, the Commission has prepared this proposal
in close co-operation with the national Maritime Administrations of involved States of the of
the European Economic Area (Norway and Iceland), taking into account its relevance to the
EEA and with a view of its integration into the EEA Agreement.
                Council Regulation (EEC) N' 613/91 of 4 March 1991 on the transfer of ships from one
                register to another in the Community ,O.J. L 68, 13.3.91
                                                 9(L
 ---pagebreak--- JUSTIFICATION FOR A COUNCIL DIRECTIVE
22. a) What are the objectives of the envisaged action proposal in relation to the
obligations of the Community and what is the Community dimension of the problem (for
instance how many Member States are involved and which is the solution so far) ?
The obligations of the Community in this context are the improvement of safety in maritime
transport as foreseen in Article 84 (2) of the Treaty read in conjunction with Article 75 ( 1 )
(c). The objective of the action proposed is the establishment of a harmonized set of safety
standards for passenger ships.
Millions of European citizens and many others travelling within Europe have recourse to this
kind of transport to or from hundreds of ports in the Community. Almost all Member States
are concerned as flag States as well as host States, and have introduced different standards,
in particular for domestic voyages where harmonized international rules do not exist.
As part of the attainment of the internal market, maritime passenger trade between Member
States and between Member States and third countries has been fully liberalised and for
domestic passenger trade (cabotage) such liberalisation which commenced in 1993, will be
completed within the next few years.
Common safety requirements are thus required not only in order to attain a common level
of safety but also to guarantee that competition takes place on an equal footing in Community
waters, initially for domestic trade, where the differences in the standards between Member
States are the greatest, and thereafter, in the light of the Community's policy not, as a
general rule, to adopt legislation for international voyages outside the existing multilateral
framework, for international voyages.
23. b) Is the envisaged action solely the responsibility of the Community or a
     responsibility shared with the Member States?
The envisaged action does not relate to an exclusive competence of the Community.
24. c) What is the most efficient solution taking into account the resources of the
     Community and of the Member States?
In view of the internal market dimension of maritime passenger transport, the most efficient
solution is the setting up of common safety requirements at Community level.
25. d) What is the concrete added value of the action envisaged by the Community and
what would be the cost of inaction?
The Community has a major interest in the establishment and maintenance of harmonized
safety standards for passenger ships, at a high level from the point of view of its seafarers,
passengers and operators.
                                               10   ^
 ---pagebreak--- Statistics and recent tragic events demonstrate that all too often a high price is paid in terms
of shipping casualties involving loss of human lives. This has been recognized at international
level and prompted the International Maritime Organization to initiate the revision of the
international safety requirements contained in the SOLAS Convention for passenger ships,
and more particular ro-ro passenger ships.
In the light of this international initiative, in-action of the Community, in particular, initially,
with respect to the safety standards for passenger ships engaged on domestic voyages, which
are not covered by the above international safety requirements, would perpetuate the situation
whereby each Member State maintains different safety standards, not always including recent
developments. The proposal introduces clear up-to-date rules in this matter thus avoiding
the possibility of costly and time consuming conflicts between Member States as to which
safety rules should apply when ships of one state operate between ports of another. This will
avoid unnecessary costs for operators and introduce certainty into the market for the
construction and operation of new vessels which can then be used on a Community wide
basis. Furthermore the establishment of such rules, initially for ships engaged in domestic
voyages, and the commencement of procedures by the Community as a whole for the
introduction through international fora of upgraded and harmonised rules for international
voyages, should accelerate such international negotiations and increase the likelihood of a
rapid harmonisation of safety rules for all voyages.
The costs of no action would be insufficient protection for passengers and the persistence of
an overly complex and uncertain system for operators within the Community, as well as
distortions of competition.
26. e) What forms of actions are available to the Community? (recommendation,
     financial assistance, regulation, mutual recognition)
International negotiations for domestic voyages can not be envisaged as the appropriate
multilateral fora have always excluded such matters from their activities. In order to provide
for homogeneous and effective protection of passengers in this area, it is necessary to
introduce binding measures, either in the form of a Directive or a Regulation. By embodying
a broad Community system in an enforceable legislative framework, divergent national
measures will be avoided.
27. f) Is uniform legislation necessary or does a Directive setting the general objectives
     and leaving the execution to the member States suffice?
In accordance with the proportionality principle, a Directive will be sufficient as this will
establish common requirements at Community level to harmonize the safety level of
passenger ships engaged on domestic voyages, while leaving the choice of practical and
technical procedures for its implementation to each Member State. In doing so, this Directive
leaves to each Member State the responsibility of deciding on the implementation tools which
best fit its internal system.
                                                   11
                                                         ^
 ---pagebreak--- CONTENT OF THE COUNCIL DIRECTIVE
29. As already stated in previous paragraph 2, the International Conventions exclude from
the scope of application passenger ships operating on domestic voyages. This shortcoming
in the international safety regulations has led to varying levels of safety legislation in the
Member States and subsequently, different levels of application thereof. The content of this
Directive represents a step forward for the achievement, at Community level, of a uniform
and harmonized level of safety of life and property for passenger ships engaged on domestic
voyages.
30. The aims of this Directive are primarily to ensure safe means of transport for millions
of European citizens that travel on board these ships every year as well as to provide a level
playing field based on convergent standards avoiding distortion of competition in the
Community.
31. In order to achieve the above mentioned aims, the Directive's objectives are to introduce
and maintain a uniform level of safety of life and property on new and existing passenger
ships and high speed passenger craft, when both categories are engaged on domestic voyages.
To this end the following sets of provisions will be necessary:
a) A first set of provisions to establish the division of these passenger ships in different
classes according to the sea area in which they operate. The delimitation of these sea areas
are relevant for a better identification of the needed safety requirements for passenger ships
operating within them.
b) A second set of provisions to lay down the general safety requirements to be applied
to the different classes of passenger ships. These provisions lay down detailed requirements
for the different categories of passenger ships to be found in Annex I to this Directive, the
High Speed Craft Code, and the SOLAS Convention.
c) A third set of provisions for the additional safety requirements, equivalents and
exemptions. Clearly, all Member States have neither the same configuration of coastlines nor
the same geographical and climatical conditions, and neither have all passenger ships the
same constructional and design characteristics. Therefore these provisions endeavour to
balance insufficient or excessive requirements by the introduction of additional ones or
exemptions from them.
d) A fourth set of provisions for surveys and for granting of certificates enabling
authorized organizations to carry out inspections and stating the sound conditions of the ship.
A declaration of compliance shall be granted to passenger ships which comply with the
Directive. For high speed passenger craft a High Speed Craft Safety Certificate and a Permit
to Operate High Speed Craft shall be issued in accordance with the provisions of the High
Speed Craft Code.
                                                12
                                                   n
 ---pagebreak--- Finally the Directive lays down procedures for negotiating within the IMO framework the
harmonization of the international safety standards applicable to passenger ships engaged on
international voyages and of the granting of exemptions to such ships, when engaged on short
international voyages or on international voyages of sheltered nature and conditions.
                                               13
                                                  eu
 ---pagebreak--- SPECIAL CONSIDERATIONS
Article 1
The exemption of passenger ships and high speed passenger craft engaged on domestic
voyages from the regulations in the International SOLAS Convention and the liberalisation
of cabotage in the next decade have been the prime reasons for the Union to take action in
this field, introducing uniform safety requirements for passenger ships and high speed
passenger craft when engaged on domestic voyages throughout the European Union.
This article defines the purpose of the Directive, that is to ensure safe means of transport for
European citizens that travel on board these ships and craft every year , by introducing a set
of harmonized safety rules for passenger ships and high speed passenger craft engaged on
domestic voyages and by laying down procedures for harmonizing the rules for passenger
ships engaged on international voyages.
Article 2
This article lays down the definitions of the key words of the Directive. These definitions
are, to the largest possible extent, kept in line with those in the International Conventions.
Article 3
The scope of the Directive covers new and existing passenger ships and high speed passenger
craft which meet the following requisites for the purpose of the Directive:
a) the ship or craft, must comply with the provisions of the Directive, irrespective of the flag
it is entitled to fly.
b) the Directive applies to passenger ships and craft when operating solely on domestic
voyages between ports within the territory of one Member State.
The safety requirements for passenger ships and for high speed passenger craft which are
engaged on international voyages are already covered for in the International SOLAS
Convention.
Paragraph 2 explicitly excludes the types of ships and craft to which the application of the
Directive is unnecessary or unreasonable. In such cases the national legislation is fully
applicable ensuring then an appropriate level of safety is complied with.
Article 4
Passenger ships to which this Directive applies have been divided into four different classes,
depending primarily upon the sea area and the distance from the coast of that area in which
 they operate.
                                               14 O ^
 ---pagebreak--- Geographical limits hereafter termed "sea areas" will determine the boundary 01 operation
within which ships can be in compliance with the requirements laid down in the Directive.
A notification from the Member States is needed in order to ascertain these sea areas.
These sea areas shall take into account the geographical characteristics of the coast for
navigation of ships as well as the average sea state conditions based on statistical data. These
sea areas shall be plotted and communicated to the Commission by the Member States within
a given time limit. Systematically, a list of sea areas shall be approved and updated by the
Commission with the assistance of the Advisory Committee set up in Article 9, after
gathering all the contributions submitted by the Member States.
For High Speed Passenger Craft the categories defined in the High Speed Craft Code shall
be applied.
Article 5
Paragraph (1) calls for the compliance of all passenger ships and high speed passenger craft
with the rules laid down in the Directive.
Paragraph (2) clearly states that Member States shall not impair the freedom of operation for
ships and craft complying with the requirements laid down in the Directive and shall
recognise the certificates, permits and declarations of compliance with regard to this
Directive issued by other Member States.
Paragraph (3) allows the Member States, in their capacity as host State, to inspect the ships
and craft, in accordance with the provisions of the Council Directive 95/21/EC1 on port State
Control, in order to ascertain the condition of the ship is in compliance with its certificate
or declaration of compliance with this Directive.
In that respect this paragraph also explicitly provides that shipborne marine equipment,
complying with the Council Directive 96/../EC on Marine Equipment, has to be considered
also as in compliance with the test requirements provided for in this Directive.
Article 6
This article lays down the general safety requirements to be applied to new and existing
passenger ships, respectively to high speed passenger craft :
Paragraph (1) deals with common requirements for all classes of new and existing passenger
ships.
To ensure optimum condition of the hull, main and auxiliary machinery and electrical and
automatic plant it is compulsory that the construction and the maintenance of these features
are surveyed in order to ensure conformity with the standards specified for classification by
the rules of a "recoonised organisation".
                O.J. N" L l . v . 07.07.95. p 1
                                                15 o ^
 ---pagebreak--- These "recognised organisations" are accurately defined in the Council Directive 94/57/EC '
as organisations professionally efficient, reliable and able to maintain proper control of
compliance with safety and environmental protection standards of the vessels they classify.
In addition ships' conformity with the regulations of Chapter IV, including the 1988 GMDSS
amendments concerning radiocommunications for the Global Maritime Distress and Safety
System, and of Chapters V and VI of the 1974 SOLAS Convention, as amended, is required.
Ships engaged on domestic voyages have to comply with these requirements as if they were
engaged on international voyages.
Finally with regard to shipborne navigational equipment, ships are required to comply with
the requirements of Regulation 12 of Chapter V of the SOLAS Convention, as amended at
the date of adoption of this Directive.
Paragraph (2) sets out the requirements for new passenger ships and gives consideration to
the different type of classes of ships.
Sub-paragraph (2) a) is giving the general requirements. For new Class A ships, the 1974
SOLAS Convention, as amended at the date of adoption of the Directive, is applicable in its
entirety as well as all the specific requirements laid down in the Directive and its Annex I.
For new Classes B, C, and D ships only the requirements specified in the Directive and its
Annex I are applicable.
Specific requirements with regard to load lines are stipulated in sub-paragraph (2) b) : in
general it is required that all new ships, having a length of 24 metres or more, shall comply
with the requirements of the 1966 International Convention on Load Lines. However due
account is taken for ships having a length of less than 24 metres, where similar criteria to
those of the 1966 ILLC Convention are to be applied, taking into account the length and the
class of the ships concerned. For the lowest Class D, new ships are exempted from the
minimum bow height requirement of the 1966 ILLC Convention. Finally a common
requirement for all classes of new ships is provided, imposing that they shall have a full
deck.
Paragraph (3) sets out the requirements for existing passenger ships:
Class A existing ships shall conform with the regulations for existing passenger ships laid
down in the 1974 SOLAS Convention, as amended at the date of adoption of the Directive,
and with the specific requirements of the Directive and its Annex I.
As for existing Class B ships, up-to-date rules are contained in Annex I. taking into account
the amendments to the SOLAS Convention for upgrading existing passengers ships, including
those relating to the safety of ro-ro passenger ships which have been approved recently at the
ad-hoc SOLAS Conference in November 1995 and will enter into force on 1 July 1997. A
phasing-in period for complying with the requirements of Annex I has been provided for,
similar to such provisions in the SOLAS Convention for existing ships.
                 O.J. N* L319, 12.12.94, p. 20 on common rules and standards for ship inspection and sun c\ organisations and for
                 the relevant activities of maritime administrations.
                                                              16      ^
 ---pagebreak--- However existing Class B ships with a length of less than 24 metres, do not have to comply
with the requirements of Chapters II-1 and II-2 of Annex I, provided that the Administrations
of the flag State ensure that such ships comply with national regulations providing an
equivalent level of safety for this class of ships.
Existing ships of Classes C and D are also exempted from compliance with the regulations
of Chapters II-1 and II-2 of Annex I of this Directive, provided they obey the rules of the
flag State, the Administration of which has to establish such rules ensuring an appropriate
level of safety for these Classes of ships.
Sub-paragraph 3.d) provides a procedure in case the requirements of sub-paragraphs 3.b) and
3.c) should not be complied with by a flag State.
Similar to the provisions of the International SOLAS Convention, sub-paragraph 3.e)
prescribes how to apply the requirements for repairs, alterations and modifications of a major
character to existing ships.
Paragraph (4) sets out the requirements for High Speed Craft :
The recently adopted IMO High Speed Craft Code only applies to high speed craft which are
engaged on international voyages and excludes from its scope high speed craft on domestic
voyages. To overcome this shortcoming, this Directive will include this type of craft within
its scope, thus ensuring then the same level of safety for domestic high speed passenger craft
as for the ones engaged on international voyages.
Article 7
Firstly, the geographic characteristics of Member States' coasts can be very different. It is
the aim of the Directive to cover those cases where the additional safety measures due to
local circumstances are necessary to enhance safety in that area. Any Member State availing
itself of such provision shall submit due notification to the Commission. The Commission
assisted by the Advisory Committee,in accordance with the procedure set up in article 9, has
been granted the right to object within 6 months and to require the Member State to withdraw
or modify the said additional requirements.
Secondly, a provision for adopting measures allowing equivalents has been provided for,
similar to the provisions for equivalents provided for in the SOLAS Convention. A
Committee procedure as for the additional safety requirements has to be followed by a
Member State availing itself the application of this provision.
Finally, this Article of the Directive also takes into consideration special situations where
operational limitations render the full compliance of the Directive unnecessary or
unreasonable. It is rather burdensome to embody in the Directive all possible cases of
operational limitations under which passenger ships may operate due to the diversity of
environmental and operational profiles found in each Member State.
                                               17 o^
 ---pagebreak--- Thus, ships only engaged on domestic voyages carried out under operational limitations may
be exempted from the compliance with certain specific requirements of the Directive, subject
to the same Committee procedure as for the additional requirements and equivalent
provisions.
In order to avoid abuses of the above provisions for adopting additional safety requirements,
equivalents and exemptions, it is absolutely necessary that the specific conditions in which
these measures may be applied are clearly specified in the national legislation, and that they
shall be applied without discrimination to the ship's flag or the nationality or place of
establishment of the shipoperator. Therefore, before any application of such measures in the
national legislation is envisaged by a Member State, this Member State has to communicate
this at the planning stage to the Commission which has the right to object and to require the
Member State to amend or revoke the proposed measures in accordance with the procedures
of articles 8 and 9. These measures shall only apply for so long as the ship is operating under
specified conditions.
Article 8
This article allows the Commission to amend, in accordance with the procedure laid down
in article 9, the definitions in article 2 and the provisions related to procedures and
guidelines for surveys referred to in article 10, as well as the Annexes of the Directive, in
order to be able take into account future developments in safety regulations at international
level.
Without prejudice to the procedures for amending the International Conventions, the
application, for the purpose of this Directive, of subsequent amendments thereto which have
entered into force shall be decided upon in accordance with the procedure laid down in article
9.
Article 9
This article incorporates the Advisory Committee instituted under Article 12 of the Council
Directive 93/75/EC l and also describes the procedure which must be followed when the
Directive refers to the Committee procedure. It is the type procedure I of article 2 of the
Council Decision 87/373/EEC of 13 July 1987 2.
     O.J. N" L 247. 05.10.93, p. 19 concerning minimum requirements for vessels bound for or leaving Community pons and earning
     dangerous or polluting goods.
     O.J. N" L 197/33, 17.07.97, Council Decision 87/373/EEC of 13 July 1987. laying down the procedures for the exercise of
      implementing powers conferred on the Community.
                                                             18      ^
 ---pagebreak--- Article 10
Passenger ships and craft are controlled throughout their operational life by way of surveys
carried out by specialised agencies. It is absolutely necessary to scrutinize the state of ships
and craft at different stages, that is, before a new ship is put into service or for existing
ships, before they are put into service on domestic voyages in another Member State or
within 12 months after the implementation date of this Directive when engaged on domestic
voyages in the Member State the flag of which they are entitled to fly, and also every year,
and occasionally as needed. High speed passenger craft have to be surveyed in accordance
with the survey provisions of the High Speed Craft Code. Surveys have been proved to be
highly effective in tracking down deficiencies on board ships and craft that might jeopardise
the safety of life and property.
The relevant provisions of the "Guidelines for surveys for the Passenger Ship Safety
Certificate" of IMO Resolution A. 746 (18) adopted on 4 November 1993 on "Guidelines
under the harmonized system of survey and certification", shall be followed.
Article 11
Appropriate certificates, permits and declarations of compliance will prove that ships and
craft have been thoroughly inspected and are in accordance with the requirements laid down
in the Directive . The certificates, permits and declarations of compliance shall be granted
either by the Administration of the flag State or by an organisation which has been delegated
the authority to carry out such surveys for the purpose of ascertaining the sound condition
of the ship or craft.
Annex II provides the format for the declaration of compliance. All Classes of new and
existing passenger ships will have to carry on board a certificate of this nature in order to
prove that the ship complies with the requirements laid down in the Directive.
The declaration of compliance will be subject to periodical renewals every 12 months
following satisfactory compliance to a renewal survey, carried in accordance with the
provisions of article 10.
For high speed passenger craft engaged on domestic voyages a High Speed Craft Certificate
and a Permit to Operate High Speed Craft has to be issued by the Administration of the flag
State, in accordance with the provisions of the High Speed Craft Code for issuing
certificates.
In case high speed passenger craft are to be engaged on domestic voyages in the territorial
waters of another Member State, the Administration of the flag State, before issuing the
Permit to Operate, should consult the host State to obtain details of any operational
conditions associated with operation of the craft in that State and include such conditions in
the Permit to Operate.
                                              19 o ^
 ---pagebreak--- Article 12
This article sets up a negotiating mandate for the Commission within IMO, envisaging the
harmonisation of the regulations of the SOLAS Convention applicable to passenger ships
engaged on international voyages. It also calls for a mandatory application, within the IMO
framework, of the principles laid down in MSC Circular 606 on "Port State Concurrence on
SOLAS Exemptions" to achieve a harmonized method for granting exemptions to passenger
ships operating on international voyages, which by virtue of the sheltered nature and the local
conditions or the limited length of their voyages are eligible for such exemptions.
Article 13
This article concerns transposai by Member States of the Directive.
Article 14
No comments
Article 15
No comments
                                             20 c ^
 ---pagebreak--- Ehdotus: Neuvoston direktiivi matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja
  -standardeista
Euroopan unionin neuvosto, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan
2 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen1,
yhteistyössä Euroopan Parlamentin kanssa2
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon3,
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa tarkoitettua menettelyä4,
sekä katsoo, että
yhteisön meriliikenteen alan toiminnassa olisi pyrittävä parantamaan liikenneturvallisuutta,
yhteisö on syvästi huolissaan viimeaikaisista, valtaviin ihmishenkien menetyksiin
johtaneista merionnettomuuksista, joissa matkustaja-aluksia on ollut osallisena; Euroopan
kansalaisilla ja monilla muilla matkustaja-alusten ja suumopeusmatkustaja-alusten
käyttäjillä on kaikkialla yhteisössä oikeus odottaa asianmukaista turvallisuustasoa aluksella
ja luottaa siihen,
toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi
 työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/391/ETY5 säännöksiä
ja siinä tarkoitettuja asianomaisia yksittäisiä erityisdirektiivejä voidaan täysin soveltaa
 kotimaanmatkoilla liikennöivillä matkustaja-aluksilla työskentelevien työntekijöiden
 työvälineiden ja henkilönsuojaimien käyttöön,
 kansainvälisissä yleissopimuksissa, erityisesti SOLAS-yleissopimuksessa, annetaan
 turvallisuusstandardit muun muassa matkustaja-aluksille tarkoitetuissa määräyksissä;
 monissa tällaisissa määräyksissä on kuitenkin epäselviä ilmaisuja, joita lippuvaltiot
 tulkitsevat eri tavoin, ja niissä annetaan kullekin lippuvaltiolle eri mahdollisuuksia
 myöntää vapautuksia; lisäksi matkustaja-alukset ja suurnopeusmatkustaja-alukset eivät
 kuulu tällaisissa yleissopimuksissa annettujen standardien soveltamisalaan silloin, kun ne
 toimivat kotimaanliikenteessä; näiden tilanteiden seurauksena jäsenvaltiot ovat luoneet
 toisistaan poikkeavia sääntöjä ja standardeja erityisesti kotimaanmatkoilla liikennöivien
 matkustaja-alusten turvallisuutta varten,
  l
  2
          EYVLC
          EYVL N:o L 183, 29.6.1989, s. 1
 ---pagebreak--- yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltioiden välisiä sekä
jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä meriliikennematkustajapalveluja koskeva
määräys on vapautettu asetuksella N:o 4055/861; saman jäsenvaltion satamien välisten
matkustajaliikennepalvelujen osalta (meriliikenteen kabotaasi) tällainen vapauttaminen
alkoi vuonna 1993 asetuksen (ETY) N:o 3577/922 antamisen myötä ja se saatetaan
päätökseen kaikkialla yhteisössä muutaman seuraavan vuoden aikana,
 tämän vuoksi on tarpeen antaa yhteisiä standardeja kaikkialla yhteisössä, jotta saavutetaan
 yhdenmukaistettu ja asianmukainen turvallisuustaso matkustajien ja aluksen miehistön
 edun lisäksi myös sen varmistamiseksi, että toimijoiden välinen kilpailu tapahtuu
 tasavertaiselta pohjalta yhteisön vesillä; tällaiset yhteiset standardit olisi ensin otettava
 käyttöön kotimaan matkoilla, joilla jäsenvaltioiden välisten standardien erot ovat
 suurimmat, ja vasta sen jälkeen kansainvälisillä matkoilla sen nojalla, että yhteisön
 politiikkana ei yleensä ole antaa kansainvälisiä matkoja koskevia sääntöjä jo olevan
 kansainvälisen kehyksen ulkopuolella; aloittaakseen asianmukaiset menettelyt kotimaan
 matkoja varten annettuihin sääntöihin perustuvien kansainvälisiä matkoja koskevien
 sääntöjen antamiseksi komissiolle olisi annettava valtuudet neuvotella yhteisön puolesta
 Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä kansainvälisiä matkoja koskevien sääntöjen
 tarkistamisesta ja ajan tasalle saattamisesta ja sellaisten sääntöjen käyttöönottamisesta,
jotka liittyvät vapautusten myöntämiseen SOLAS-säännöistä tällaisille matkoille,
 komissio ilmoitti 24 päivänä helmikuuta 1993 annetussa tiedonannossaan "Turvallisia
 meriä koskeva yhteinen politiikka"3, että yhtenä yhteisön tasolla saavutettavana tavoitteena
 on yhteisten turvallisuusvaatimusten hyväksyminen asianomaisten kansainvälisten
 yleissopimusten soveltamisalan ulkopuolelle jääville matkustaja-aluksille; lisäksi unionin
 neuvosto kehotti 8 päivänä kesäkuuta 1993 pidetyssä kokouksessaan4 komissiota
  toimittamaan mahdollisimman pian neuvostolle kotimaanmatkoilla liikennöivien
  matkustaja-alusten turvallisuusmääräyksiä koskevat erity istoimintaehdotukset ja
  muodolliset ehdotukset; lopuksi Euroopan parlamentti on kehottanut komissiota useissa
  päätöslauselmissa, joista viimeisin on annettu 27 päivänä lokakuuta 19945, ehdottamaan
  toimenpiteitä yhteisön aluevesillä liikkuvien matkustaja-alusten meriturvallisuuden
  takaamiseksi,
  erityisesti matkustajameriliikenteen sisämarkkinaulottuvuuden kannalta yhteisötason
  toiminta on ainoa mahdollinen keino luoda yhteinen yhteisönlaaj uinen alusten
  turvallisuustaso; yhteisön toimettomuus johtaisi riittämättömän matkustajien suojelun
  lisäksi liian monimutkaisten ja epävarmojen järjestelmien säilymiseen yhteisössä, mikä
  aiheuttaisi tälle teollisuudenalalle haittaa ja kustannuksia,
           EYVL N:o 364, 12.12.1992, s. 7
           KOM (93) 66
           EYVL N:o C 271, 7.10.1993, s. 1
           B4-0236/94, 27.10.1994
 ---pagebreak--- yhteinen turvallisuusvaatimusten taso on saavutettava velvoittavilla yhteisön toimenpiteillä;
neuvoston direktiivi, jossa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta jättämällä jokaiselle
jäsenvaltiolle oikeus päättää sisäiseen järjestelmäänsä parhaiten soveltuvista
täytäntöönpanovälineistä, on tässä tapauksessa kuitenkin riittävä,
tämän direktiivin tullessa voimaan komissio ehdottaa laivojen siirtämisestä yhteisössä
rekisteristä toiseen 4 päivänä maaliskuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o
 613/91 muuttamista; tällaisella muutoksella varmistetaan, että jäsenvaltiot eivät pidättäydy
 rekisteröimästä tämän direktiivin kattamista seikoista johtuvista syistä matkustaja-aluksia,
jotka on rekisteröity tämän direktiivin vaatimuksia noudattavassa toisessa jäsenvaltiossa
ja joilla on voimassa oleva todistuskirja,
 turvallisuuden parantamiseksi ja kilpailun vääristymien välttämiseksi yhteisiä
 turvallisuusvaatimuksia olisi sovellettava kaikkiin yhteisössä kotimaanmatkoilla
 liikennöiviin matkustaja-aluksiin ja suurnopeusmatkustaja-aluksiin riippumatta siitä, minkä
 lipun alla ne purjehtivat,
 matkustaja-alukset olisi jaettava eri luokkiin niiden merialueiden laajuuden ja olosuhteiden
 mukaan, joilla ne kulkevat; suurnopeusmatkustaja-alukset olisi luokiteltava Kansainvälisen
 merenkulkujärjestön antaman suurnopeusaluksia koskevan säännöstön määräysten
 mukaisesti; komission olisi vahvistettava jäsenvaltioilta saatujen ilmoitusten perusteella
 merialueet, joiden mukaan määräytyvät eri luokkien matkustaja-alusten toiminta-alueet,
 turvallisuusstandardien pääasiallisena viitekehyksenä olisi oltava ihmishengen
 turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehty yleissopimus - SOLAS-yleissopimus vuodelta
  1974 - sellaisena kuin se on muutettuna, joka sisältää muun muassa matkustaja-aluksia ja
 suurnopeusmatkustaja-aluksia koskevia kansainvälisesti hyväksyttyjä standardeja sekä
 asianomaisia päätöslauselmia ja muita niitä täydentäviä ja tulkitsevia toimenpiteitä,
 sekä uusien että nykyisten matkustaja-alusten eri luokat edellyttävät erilaista
  lähestymistapaa sellaisten turvallisuusvaatimusten luomiseksi, jotka takaavat yhtäläisen
 turvallisuustason näiden eri luokkien erityistarpeiden ja rajoitusten huomioon ottamiseksi;
  lisäksi turvallisuusvaatimuksissa on myös aiheellista tehdä ero nykyisten alusten ja tämän
  direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten sääntöjen voimaantulon jälkeen rakennettujen
  alusten välillä, sillä uusia aluksia koskevien sääntöjen laajentaminen koskemaan myös jo
  olemassa olevia aluksia edellyttäisi niin laajoja rakenteellisia muutoksia, että ne eivät ole
  taloudellisesti toteutettavissa; luokkaan B kuuluviin, yli 24 metrin pituisiin aluksiin olisi
  alettava soveltaa liitteessä I olevia uusia yhdenmukaistettuja sääntöjä sellaisen aikataulun
  mukaisesti, joka vastaa SOLAS-yleissopimuksessa kansainvälisiä matkoja varten
  vahvistettua aikataulua,
  laivavarusteista annetun neuvoston direktiivin 96/ /EY tavoitteen poistaa tällaisten
  varusteiden kaupan esteet ja siinä tarkoitettujen vaatimusten välisen suhteen sekä tämän
  direktiivin vaatimusten perusteella direktiivin 96/ /EY säännösten mukaisille
   laivavarusteille ei tarvitse tehdä lisäkoestuksia, kun ne on asennettu matkustaja-laivaan,
 ---pagebreak--- ottaen huomioon huomattavat erot suurnopeusalusten suunnittelussa, rakentamisessa ja
käytössä perinteisiin matkustaja-aluksi in verrattuna, olisi vaadittava, että tällaiset
suurnopeusalukset noudattavat erityissääntöjä,
jäsenvaltiot voivat harjoittaa satamavaltio-oikeuksiaan valvoakseen, että tämän direktiivin
säännöksiä, jotka perustuvat alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis-
ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön
satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin
(satamavaltioiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annettuun neuvoston
direktiiviin 95/21,
jäsenvaltiot voivat pitää aiheellisena myöntää erityisrajoitusten alaisina liikennöiville
 aluksille vapautuksia tämän direktiivin säännöksistä tai sallia vastaavien standardien
 käytön; niille olisi sallittava tällaisten toimenpiteiden käyttöönottaminen, jollei komissio,
 vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia aluksia koskevista
 vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin tai poistuessa sieltä
 13 päivänä syyskuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/75/EY 12 artiklassa
 perustetun komitean välityksellä toimien, vastusta niitä kuuden kuukauden kuluessa
 tällaisia ehdotuksia koskevasta, sille tehdystä ilmoituksesta lukien; jäsenvaltiot voivat
 kohdata paikallisia olosuhteita, jotka oikeuttavat lisätoimenpiteiden toteuttamisen kaikkiin
 tietyllä alueella toimiviin aluksiin; tällöin olisi sovellettava samaa menettelyä,
jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean on tarpeen avustaa komissiota
 direktiivin tehokkaassa soveltamisessa; neuvoston direktiivin 93/75/ETY 12 artiklassa
 perustettu komitea voi ottaa tämän tehtävän hoitaakseen, ja
 direktiivin tehokkaan täytäntöönpanon ja soveltamisen valvomiseksi on suoritettava uusien
ja nykyisten matkustaja-alusten ja suurnopeusalusten katsastuksia sen valtion hallinnon
 toimesta tai puolesta, jonka lippua alus on oikeutettu käyttämään, ja myönnettävä
 direktiivin vaatimustenmukaisuustodistus; suurnopeusmatkustaja-alusten todistuskirjat ja
 luvat myönnetään suurnopeusalussäännöstön mukaisesti,
 on antanut tämän direktiivin:
                                              1 artikla
                                             (Tarkoitus)
 Tämän direktiivin tarkoituksena on ottaa käyttöön yhdenmukainen ihmishengen ja
 omaisuuden turvallisuuden taso uusilla ja nykyisillä matkustaja-aluksilla ja
 suurnopeusmatkustaj a-aluksilla, kun kummankin luokan alukset liikennöivät kotimaan
 matkoilla, ja säätää menettelyt kansainvälisillä matkoilla liikennöiviä matkustaja-
 aluksia koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi.
 ---pagebreak---                                             2 artikla
                                        (Määritelmät)
Tätä direktiiviä ja sen liitteitä sovellettaessa
a)      'kansainvälisillä yleissopimuksilla' tarkoitetaan ihmishengen turvallisuudesta
       merellä tehtyä yleissopimusta vuodelta 1974 ja kansainvälistä
       lastiviivayleissopimusta vuodelta 1966 sekä näiden sopimusten pöytäkirjoja ja
       muutoksia, jotka olivat voimassa tämän direktiivin antamispäivänä;
b)      'vahingoittumattoman aluksen vakavuuskoodilla' tarkoitetaan "säännöstöä
       vahingoittumattoman aluksen vakavuudesta kaikissa IMO:n välineiden
       kattamissa alustyypeissä", jonka IMO:n yleiskokous hyväksyi 18. istunnossaan
       4 päivänä marraskuuta 1993 antamassaan päätöslauselmassa A.749(18),
       sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä;
c)      'suurnopeusalussäännöstöllä' tarkoitetaan "suurnopeusalusten kansainvälistä
       turvallisuussäännöstöä", jonka IMO:n meriturvallisuuskomitea hyväksyi 20
       päivänä toukokuuta 1994 antamassaan päätöslauselmassa MSC 36/63, sellaisena
       kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä;
d)      'GMDSS:llä' tarkoitetaan merenkulun maailmanlaajuista hätäradiojärjestelmää,
       sellaisena kuin se esitetään vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen IV luvussa,
        sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä;
e)      'matkustaja-aluksella' tarkoitetaan alusta, joka kuljettaa enemmän kuin
       kaksitoista matkustajaa;
f)      'suurnopeusmatkustaja-aluksella' tarkoitetaan vuoden 1974 SOLAS-
        yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna tämän direktiivin
        antamispäivänä, olevan X luvun 1 säännössä määriteltyä suurnopeusalusta, joka
        kuljettaa enemmän kuin kaksitoista matkustajaa;
g)      'uudella aluksella' tarkoitetaan alusta, jonka köli on laskettu tai joka on
        vastaavassa rakennusvaiheessa 13 artiklan 1 kohdassa vahvistettuna päivänä tai
        sen jälkeen.
        Vastaavalla rakennusvaiheella tarkoitetaan vaihetta, jossa:
        i)      aloitetaan rakennustyö, joka on tunnistettavissa tiettyyn alukseen
                liittyväksi,
        ii)     kyseisen aluksen kokoonpano on alkanut ja se käsittää vähintään 50
                tonnia tai yhden prosentin rakennusmateriaalin arvioidusta
                kokonaistarpeesta, riippuen siitä, kumpi määrä on pienempi;
h)       'nykyisellä aluksella' tarkoitetaan alusta, joka ei ole uusi;
 ---pagebreak--- i)  'matkustajalla' tarkoitetaan kaikkia muita henkilöitä kuin:
    i)      aluksen päällikköä ja miehistön jäseniä tai muita missä tahansa
            ominaisuudessa alukseen toimeen otettuja tai siinä aluksen lukuun
            työskenteleviä henkilöitä, ja
    ii)      alle vuoden ikäisiä lapsia;
j)  'aluksen pituudella' tarkoitetaan, jollei erikseen toisin säädetä, 96 prosenttia
    kokonaispituudesta vesiviivalla, joka on 85 prosentin korkeudella pienimmästä
    mallisivukorkeudesta, mitattuna kölin yläpinnasta, tai pituutta keularangan
    etureunasta peräsinvarren keskiöön samalla vesiviivalla, jos tämä mitta on
    suurempi. Aluksissa, joiden köli on suunniteltu kaltevaksi, on vesiviivan, jolla
    tämä pituus mitataan, oltava konstruktiovesiviivan suuntainen;
k)  'keulan korkeudella' tarkoitetaan vuoden 1966 kansainvälisen
    lastiviivayleissopimuksen 39 määräyksen määritelmän mukaisesti
    pystysuuntaista etäisyyttä keulan kohtisuorassa asennossa vesiviivasta, joka
    vastaa määrättyä kesävaralaitaa ja suunniteltua uintiasentoa, avoimen kannen
    korkeimpaan kohtaan kyljessä;
 1) 'kannellisella aluksella' tarkoitetaan alusta, joka on varustettu täydellisellä,
    sään ja meren vaikutuksille alttiina olevalla kannella, jossa on pysyvät varusteet
    sen säälle alttiiden osien kaikkien aukkojen sulkemiseksi ja jonka alla kaikki
    aluksen kyljissä olevat aukot on varustettu pysyvillä, vähintään vesitiiviillä
    sulkemislaitteilla.
    Koko kansi voi olla vesitiivis kansi tai vastaava rakenne, joka koostuu ei-
    vesitiiviistä kannesta, jota kattaa kokonaan sellainen säänpitävä rakenne, joka
    on riittävän vahva ylläpitämään säätiiviyttä ja joka on varustettu säätiiviillä
    sulkemislaitteilla;
 m)  'kansainvälisellä matkalla' tarkoitetaan merimatkaa jäsenvaltion satamasta
    jäsenvaltion ulkopuolella olevaan satamaan tai päinvastoin;
 n)  'kotimaanmatkalla' tarkoitetaan merimatkaa jäsenvaltion satamasta
    jäsenvaltion samaan tai toiseen satamaan;
 o)  'merialueella' tarkoitetaan 4 artiklan 2 kohdassa olevan säännöksen mukaisesti
     vahvistettua aluetta.
     Kuitenkin radioviestintää koskevia määräyksiä sovellettaessa merialueiden
     määritelminä pidetään SOLAS-yleissopimuksen IV luvun 2 säännössä olevia
     määritelmiä;
 ---pagebreak--- p)      'satama-alueella' tarkoitetaan jäsenvaltioiden määrittelemää aluetta, joka ei ole
        merialue ja joka ulottuu kauimmaisiin pysyviin satamarakenteisiin, jotka
        muodostavat satamajärjestelmän olennaisen osan;
q)      'suojapaikalla' tarkoitetaan mitä tahansa luonnollisesti tai keinotekoisesti
        suojattua aluetta, jota alus voi käyttää turvapaikkana sen turvallisuuden
        todennäköisesti vaarantavissa olosuhteissa;
r)      'lippuvaltion hallinnolla' tarkoitetaan sen jäsenvaltion toimivaltaisia
        viranomaisia, jonka lipun alla aluksella on oikeus purjehtia;
s)      'isäntävaltiolla' tarkoitetaan jäsenvaltiota, jonka satamaan (satamiin) tai
        satamasta (satamista) muun kuin kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiva alus
        kulkee kotimaanmatkoilla;
t)      'hyväksytyllä laitoksella' tarkoitetaan laitosta, joka on hyväksytty alusten
        tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun
        viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja
        standardeista annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY1 4 artiklan mukaisesti;
u)      'meripeninkulmalla' tarkoitetaan 1 852 metriä;
v)       'merkitsevällä aallonkorkeudella' tarkoitetaan tiettynä ajanjaksona
        rekisteröityjen korkeimpien aaltojen kolmannesosan keskimääräistä korkeutta.
                                            3 artikla
                                        (Soveltamisala)
 1.      Tätä direktiiviä sovelletaan:
         a)        uusiin ja nykyisiin matkustaja-aluksiin, ja
         b)        suurnopeusmatkustaj a-aluksiin,
         riippumatta siitä, minkä lipun alla ne liikennöivät kotimaanmatkoilla.
 Kunkin jäsenvaltion on isäntävaltion ominaisuudessa varmistettava, että matkustaja-
 alukset ja suurnopeusmatkustaja-alukset, jotka purjehtivat muun valtion kuin
jäsenvaltion lipun alla, noudattavat täysin tämän direktiivin vaatimuksia ennen kuin ne
 voivat liikennöidä kotimaanmatkoilla sen alueella.
          EYVL N:o L 319, 12.12.1994, s. 20, alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja
          laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä
          säännöistä ja standardeista
                                                  8
 ---pagebreak--- 2.    Tätä direktiiviä ei sovelleta:
a)    matkustaja-aluksiin, jotka ovat
              sota- ja joukkojenkuljetusaluksia
              aluksia, jotka eivät kulje konevoimalla
              alkeellista rakennetta olevia puualuksia
              alkuperäisiä historiallisia matkustaja-aluksia ja niiden yksittäisiä
              kaksoiskappaleita, jotka on suunniteltu ennen vuotta 1965 ja rakennettu
              pääosin alkuperäismateriaaleista,
              huvijahteja, jollei niillä ole miehistöä tai kuljeteta yli 12 matkustajaa
              kaupallisessa tarkoituksessa,
              ainoastaan satama-alueilla liikennöiviä aluksia;
b)     suurnopeusmatkustaja-aluksiin, jotka ovat
              sota- ja joukkojenkuljetusaluksia
              huvialuksia, jollei niillä ole miehistöä tai kuljeteta yli 12 matkustajaa
              kaupallisessa tarkoituksessa, ja
              ainoastaan satama-alueilla liikennöiviä aluksia.
                                          4 artikla
                              (Matkustaja-alusten luokat)
       Matkustaja-alukset jaetaan seuraaviin luokkiin sen merialueen mukaisesti, jolla
       ne toimivat:
'Luokka A' tarkoittaa kotimaanmatkoilla, ei kuitenkaan luokkiin B, C ja D
              kuuluvilla matkoilla, liikennöivää matkustaja-alusta.
'Luokka B'    tarkoittaa kotimaanmatkoilla liikennöivää matkustaja-alusta, joka ei kulje
              missään vaiheessa 20 meripeninkulmaa kauempana rantaviivasta, jossa
              haaksirikkoutuneet pääsevät maihin, keskimääräisen vuoroveden
              korkeuden mukaisesti laskettuna.
 'Luokka C    tarkoittaa kotimaanmatkoilla liikennöivää matkustaja-alusta, joka kulkee
              merialueilla, joilla 2,5 metriä ylittävän merkitsevän aallonkorkeuden
              todennäköisyys on pienempi kuin 10 prosenttia yhden vuoden aikana
               ympärivuotisessa toiminnassa tai tiettynä rajoitettuna aikana yksinomaan
               kyseisenä aikana tapahtuvassa toiminnassa (esimerkiksi kesäaikana),
              jolloin alus ei missään vaiheessa ole 15 meripeninkulmaa kauempana
               suojapaikasta eikä 5 meripeninkulmaa kauempana rantaviivasta, jossa
               haaksirikkoutuneet pääsevät maihin, keskimääräisen vuoroveden
               korkeuden mukaisesti laskettuna.
 ---pagebreak--- 'Luokka D' tarkoittaa kotimaanmatkoilla liikennöivää matkustaja-alusta, joka kulkee
               merialueilla, joilla 1,5 metriä ylittävän merkitsevän aallonkorkeuden
               todennäköisyys on pienempi kuin 10 prosenttia yhden vuoden aikana
               ympärivuotisessa toiminnassa tai tiettynä rajoitettuna aikana yksinomaan
               kyseisenä aikana tapahtuvassa toiminnassa (esimerkiksi kesäaikana),
               jolloin alus ei missään vaiheessa ole 6 meripeninkulmaa kauempana
               suojapaikasta eikä 3 meripeninkulmaa kauempana rantaviivasta, jossa
               haaksirikkoutuneet pääsevät maihin, keskimääräisen vuoroveden
               korkeuden mukaisesti laskettuna.
2.    Komissio laatii ja saattaa ajan tasalle 9 artiklan 2 kohdan menettelyjen
      mukaisesti luettelon merialueista jäsenvaltioiden tekemien ilmoitusten
      perusteella. Jäsenvaltioiden on annettava viimeistään kuusi kuukautta ennen
      tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa mainittua täytäntöönpanopäivää
      tiedoksi toimivaltaansa kuuluvat merialueet ja ilmoitettava ympärivuotisessa
      käytössä olevien alueiden rajat, ja soveltuvin osin alusluokkien rajoitettu
      määräaikainen toiminta noudattaen 1 kohdassa luokille säädettyjä perusteita.
      Luettelo julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
3.    Suurnopeusmatkustaj a-aluksiin sovelletaan suurnopeusalussäännöstön 1 luvun
       1.4.10 ja 1.4.11 pykälässä määriteltyjä luokkia.
                                          5 artikla
                                       (Soveltaminen)
 1.   Kotimaanmatkoilla liikennöivien sekä uusien että nykyisten matkustaja-alusten
      ja suurnopeusmatkustaj a-alusten on noudatettava tässä direktiivissä säädettyjä
      asianomaisia turvallisuussääntöjä.
 2.   Jäsenvaltiot eivät saa estää tästä direktiivistä aiheutuvien syiden vuoksi
       sellaisten kotimaanmatkoilla liikennöivien matkustaja-alusten ja vastaavasti
       suurnopeusmatkustaj a-alusten toimintaa, jotka noudattavat tämän direktiivin
       vaatimuksia. Kunkin isäntävaltion ominaisuudessa toimivan jäsenvaltion on
       tunnustettava suurnopeusalusten turvallisuuskirja ja liikennelupa, jotka jokin
       toinen jäsenvaltio on antanut kotimaanmatkoilla liikennöivälle
       suurnopeusmatkustaj a-alukselle, tai 11 artiklassa tarkoitettu
       vaatimustenmukaisuustodistus, jonka toinen jäsenvaltio myöntää
       kotimaanmatkoilla liikennöiville matkustaja-aluksille.
                                              10
 ---pagebreak---         Isäntävaltio voi tarkastaa kotimaanliikenteessä toimivan matkustaja-aluksen tai
        vastaavasti suurnopeusmatkustaj a-aluksen ja sen asiakirjat satamavaltion
        valvontaa koskevan neuvoston direktiivin 95/21/EY1 säännösten mukaisesti.
        Kuitenkin kun kotimaanliikenteessä toimivalla matkustaja-aluksella tai
        suurnopeusmatkustaja-aluksella on voimassa oleva todistus tämän direktiivin
        vaatimusten mukaisuudesta tai 11 artiklan 3 kohdan mukainen todistus, sen
        matkustaja-alusominaisuutta ei pidetä selvänä perusteena satamavaltion
        valvontaa koskevan neuvoston direktiivin 95/21/EY säännösten mukaiselle
        laajemmalle tarkastukselle. x
        Kaikkia neuvoston direktiivin 96/ /EY2 liitteessä A.l lueteltujen ja mainitun
        direktiivin säännösten mukaisia laivavarusteita pidetään tämän direktiivin
         säännösten mukaisina riippumatta siitä, vaaditaanko liitteessä I, että lippuvaltion
        hallinnon on hyväksyttävä ja testattava laitteet sitä tyydyttävällä tavalla.
                                              6 artikla
                                    (Turvallisuusvaatimukset)
1.       Luokkiin A, B, C ja D kuuluvien uusien ja nykyisten matkustaja-alusten osalta:
   a)    rungon, pää- ja apukoneiston sekä sähköisten ja automaattisten laitteistojen
         rakentamisen ja huollon on oltava "hyväksytyn laitoksen" säännöissä luokittelua
         varten annettujen standardien mukaiset tai hallinnon alusten tarkastamiseen ja
         katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan
         liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista annetun
         neuvoston direktiivin 94/57/EY3 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttämien
         vastaavien sääntöjen mukaiset;
   b) sovelletaan vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on
         muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä, IV luvun määräyksiä, vuoden
          1988 GMD S S-muutokset mukaan lukien, sekä V ja VI luvun määräyksiä;
   EYVL        N:o 157, 7.7.1995, s. 1: Neuvoston direktiivi 95/21/EY, annettu 19 päivänä kesäkuuta
    1995, alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita
   koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden
    lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta)
    Ehdotus neuvoston direktiiviksi, jonka neuvosto antaa vuonna 1996
          EYVL N:o L 319, s. 20
                                                   11
 ---pagebreak---    c) aluksen navigointilaitteet:
      sovelletaan vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on
      muutettuna tämän direktiivin antamispäivänä, V luvun 12 säännön mukaisia
      aluksen navigointilaitteita koskevia määräyksiä. Neuvoston direktiivin 96/ /EY1
      liitteessä A.l lueteltuja ja mainitun direktiivin säännöksiä noudattavia aluksen
      navigointilaitteita pidetään SOLAS-säännön V/12(r)
      tyyppihyväksyntävaatimusten mukai sinä.
2.    Uusien matkustaja-alusten osalta:
      a)    yleiset vaatimukset:
            i)       luokan A uusien matkustaja-alusten on noudatettava täysin vuoden
                     1974 SOLAS-yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna
                     tämän direktiivin antamispäivänä, olevia vaatimuksia ja tässä
                     direktiivissä ja sen liitteessä I olevia asianomaisia
                     erityisvaatimuksia. Niiden sääntöjen osalta, joissa SOLAS jättää
                     hallinnolle tulkinnan varaa, lippuvaltion hallinnon on sovellettava
                     liitteen I sisältämiä tulkintoja,
             ii)     luokkien B, C ja D uusien matkustaja-alusten on noudatettava tässä
                     direktiivissä säädettyjä ja sen liitteessä I määrättyjä asianomaisia
                     erityisvaatimuksia;
      b)     lastiviivaan liittyvät vaatimukset:
             i)      kaikkien uusien, vähintään 24 metrin pituisten matkustaja-alusten on
                     noudatettava vuoden 1966 kansainvälistä lastiviivayleissopimusta,
             ii)     vuoden 1966 lastiviivayleissopimuksen mukaista turvallisuustasoa
                     vastaavia perusteita sovelletaan uusiin, alle 24 metrin pituisiin
                     matkustaja-ai uksi in pituuden ja luokan osalta,
             iii)    sen estämättä, mitä i ja ii kohdassa säädetään, luokan D uudet
                     matkustaja-alukset vapautetaan vuoden 1966 kansainvälisessä
                      lastiviivayleissopimuksessa asetetusta keulan korkeutta koskevasta
                      vähimmäisvaatimuksesta,
              iv)     luokkien A, B, C ja D uusien matkustaja-alusten on oltava
                      kokonaan kannellisia.
       Ehdotus neuvoston direktiiviksi, jonka neuvosto antaa vuonna 1996
                                                 12
 ---pagebreak--- 3. Nykyisten matkustaja-alusten osalta:
   a)  luokan A nykyisten matkustaja-alusten on noudatettava vuoden 1974
       SOLAS-yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna tämän
       direktiivin antamispäivänä, määriteltyjä nykyisiä matkustaja-aluksia
       koskevia sääntöjä ja tämän direktiivin ja liitteen I asianomaisia
       erityisvaatimuksia. Niiden sääntöjen osalta, joissa SOLAS jättää hallinnolle
       tulkinnan varaa, lippuvaltion hallinnon on sovellettava liitteen I sisältämiä
       tulkintoja;
   b)  luokan B nykyisten, vähintään 24 metrin pituisten matkustaja-alusten on
       noudatettava tämän direktiivin ja liitteen I asianomaisia erityisvaatimuksia.
       Liitteen I vaatimuksia, jollei siinä ole annettu aikaisempia määräaikoja, on
       noudatettava viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2010 tai 15 vuotta aluksen
       rakentamisen jälkeen riippuen siitä, kumpi ajankohta on myöhäisempi.
       Ennen tällaista päivämäärä on noudatettava lippuvaltion kansallisia
       sääntöjä, joilla varmistetaan vastaava turvallisuustaso.
       Luokan B nykyisten alle 24 metrin pituisten matkustaja-alusten on
       noudatettava tämän direktiivin asianomaisia erityisvaatimuksia ja liitteessä
       I olevaa III lukua ja sellaisten asioiden osalta, joita nämä vaatimukset eivät
       kata, lippuvaltion hallinnon sääntöjä. Tällaisilla säännöillä taataan liitteessä
       I olevaa II-1 ja II-2 lukua vastaava turvallisuustaso ottaen huomioon
       näiden alusten kokoon liittyvät rakenteelliset erityisrajoitukset;
   c)  luokkien C ja D nykyisten matkustaja-alusten on noudatettava tämän
       direktiivin ja liitteessä I olevan III luvun asianomaisia erityisvaatimuksia
       ja sellaisten asioiden osalta, joita nämä vaatimukset eivät kata, lippuvaltion
       hallinnon sääntöjä. Tällaisilla säännöillä taataan liitteessä I olevaa II-1 ja
       II-2 lukua vastaava turvallisuustaso ottaen huomioon erityiset paikalliset,
       sellaisiin merialueisiin liittyvät toiminnalliset edellytykset, joilla näihin
       luokkiin kuuluvat alukset saavat toimia;
   d)  jos jäsenvaltio katsoo, että lippuvaltion hallinnon edellä b ja c kohdan
       mukaisesti antamissa säännöissä ei noudateta kyseisissä kohdissa asetettuja
       vaatimuksia, sen on välittömästi ilmoitettava siitä komissiolle. Komissio
        käynnistää asian käsittelyn päätöksen tekemiseksi 9 artiklan 2 kohdassa
        säädetyn menettelyn mukaisesti;
   e)   merkittävän korjaamis- tai muuttamistyön ja siihen liittyvän varustuksen on
        noudatettava 2 kohdan a alakohdassa säädettyjä uusia aluksia koskevia
        vaatimuksia. Nykyiseen alukseen tehtyjä muutoksia, joiden tarkoitus on
        ainoastaan nostaa pelastautumistasoa, ei pidetä merkittävinä.
                                          13
 ---pagebreak---    Suurnopeusmatkustaj a-alusten osalta:
   a)    uusien suurnopeusmatkustaja-alusten on noudatettava
         suurnopeusalussäännöstössä asetettuja vaatimuksia,
   b)    suurnopeusmatkustaj a-alusten ja niiden laitteiden rakentamisen ja huollon
         on oltava "hyväksytyn laitoksen" suurnopeusalusten luokittelua koskevien
         sääntöjen mukaiset tai hallinnon alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen
         valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä
         toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista annetun neuvoston
         direktiivin 94/5 7/EY 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttämien
         vastaavien sääntöjen mukaiset .
                                       7 artikla
     (Ylimääräiset turvallisuusvaatimukset, samanarvoisuudet ja vapautukset)
1. Ylimääräiset turvallisuusvaatimukset:
   a)    jos jäsenvaltio katsoo, että sovellettavia turvallisuusvaatimuksia olisi
         parannettava tietyissä tilanteissa erityisten paikallisten olosuhteiden vuoksi
         ja jos kyseinen tarve näytetään toteen, jäsenvaltio voi toteuttaa
         toimenpiteitä turvallisuusvaatimusten parantamiseksi, jollei 4 kohdassa
         säädetystä menettelystä muuta johdu.
2. Samanarvoisuudet:
   Jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteitä, joissa sallitaan liitteessä I olevien
   sääntöjen vastineet, jos nämä vastineet ovat vähintään yhtä tehokkaita kuin
   tällaiset säännöt, jollei 4 kohdassa säädetystä menettelystä muuta johdu.
3. Vapautukset:
   Jollei turvallisuustaso alene ja jollei 4 kohdassa säädetystä menettelystä muuta
   johdu, jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä, joilla voidaan vapauttaa
   aluksia tämän direktiivin tietyistä erityisvaatimuksista alusten liikennöidessä
   jäsenvaltioiden alueella kotimaanmatkoilla seuraavin toiminnallisin rajoituksin:
   pienempi merkitsevä aallonkorkeus, rajoitettu vuosijakso, ainoastaan
   päivänvalossa tai sopivissa ilmastollisissa olosuhteissa tehdyt matkat ja
    rajoitettu matkan kesto.
4.  a)    Edellä 1, 2 tai 3 kohdan säännöksiä soveltavan jäsenvaltion on ilmoitettava
          komissiolle toimenpiteistä, jotka se aikoo toteuttaa, mukaan lukien tarkat
          yksityiskohdat siinä määrin kuin on tarpeen sen varmistamiseksi, että
          riittävä turvallisuustaso säilyy;
                                            14
 ---pagebreak---    b) jos komissio kuuden kuukauden kuluessa ilmoituksesta toimii 9 artiklan
         2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja katsoo, että ehdotetut toimet
         eivät ole perusteltuja, se voi vaatia kyseistä jäsenvaltiota muuttamaan
         mainittuja toimenpiteitä tai olemaan toteuttamatta niitä;
   c)    toteutetut toimenpiteet täsmennetään asianomaisessa kansallisessa
         lainsäädännössä ja annetaan tiedoksi komissiolle, joka tiedottaa muille
        jäsenvaltioille kaikista toimenpiteisiin liittyvistä yksityiskohdista;
   d)    kyseisiä toimenpiteitä sovelletaan kaikkiin saman luokan matkustaja-
         aluksiin, kun ne toimivat samoissa määritetyissä oloissa, ilman niiden
         lippuun tai toiminnan harjoittajien kansallisuuteen tai
         sijoittautumispaikkaan kohdistuvaa syrjintää;
   e)    edellä 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä toteutetaan ainoastaan niin
         kauan kuin alus toimii määritetyissä olosuhteissa.
                                        8 artikla
                                      (Muutokset)
1. Komissio voi 9 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti:
   a)    muuttaa kansainvälisellä tasolla saavutetun kehityksen huomioon
         ottamiseksi
          1)      2 artiklan määritelmiä,
          2)      10 artiklassa tarkoitettuja katsastuksia varten säädettyihin
                  menettelyihin ja suuntaviivoihin liittyviä säännöksiä;
   b)     muuttaa liitettä I, jota tätä direktiiviä varten sovelletaan kansainvälisten
          yleissopimusten myöhempiin muutoksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
          menettelyjä mainittujen yleissopimusten muuttamiseksi.
                                        9 artikla
                               (Neuvoa-antava komitea)
1.  Komissiota avustaa neuvoston direktiivin 93/75/EY1 12 artiklan 1 kohdassa
    perustettu komitea.
    EYVL N:o L 247, 5.10.1993, s. 19, vaarallisia tai ympäristöä pilaavia aineita kuljettavia
    aluksia koskevista vähimmäisvaatimuksista niiden ollessa matkalla yhteisön merisatamiin tai
    poistuessa sieltä
                                             15
 ---pagebreak---    Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan seuraavaa menettelyä:
   a)    komission edustaja toimittaa 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle
         luonnoksen toteutettavista toimenpiteistä;
   b)    komitea antaa luonnosta koskevan lausuntonsa määräajassa, jonka
         puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan, tarvittaessa
         äänestämällä;
   c)    mielipide merkitään pöytäkirjaan; lisäksi kullakin jäsenvaltiolla on oikeus
         saada kantansa merkityksi pöytäkirjaan;
   d)    komissio ottaa mahdollisimman tarkkaan huomioon komitean lausunnon.
         Se ilmoittaa komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon.
                                     10 artikla
                                   (Katsastukset)
1. Lippuvaltion hallinto vaatii, että jokaiselle uudelle matkustaja-alukselle tehdään
   jäljempänä määritetyt katsastukset:
   a)    katsastus ennen aluksen liikkeelle laskemista;
   b)    uusintakatsastus kerran kahdessatoista kuukaudessa;
   c)    ylimääräiset katsastukset tarvittaessa.
2. Lippuvaltion hallinto edellyttää, että jokaiselle nykyiselle matkustaja-alukselle
   tehdään jäljempänä määritetyt katsastukset:
   a)    alkukatsastus ennen aluksen liikkeelle laskemista isäntävaltion
         kotimaanliikenteeseen tai 12 kuukauden kuluessa 13 artiklan 1 kohdassa
         vahvistetusta tämän direktiivin täytäntöönpanopäivästä niiden nykyisten
         alusten osalta, jotka toimivat sen jäsenvaltion kotimaanliikenteessä, jonka
         lipun alla niillä on oikeus purjehtia;
   b)    uusintakatsastus kerran kahdessatoista kuukaudessa;
    c)   ylimääräiset katsastukset tarvittaessa.
3.  Lippuvaltion hallinto edellyttää, että kaikille suurnopeusmatkustaj a-aluksille
    tehdään suurnopeusalussäännöstössä vaaditut katsastukset.
4. Noudatetaan "katsastusta ja todistuskirjojen antamista koskevan
    yhdenmukaistetun järjestelmän mukaisista katsastusohjeista" 4 päivänä
    marraskuuta 1993 annetussa IMO:n päätöslauselmassa A. 746 (18)
    täsmennettyjä matkustaja-aluksen turvallisuuskirjaa varten suoritettavien
    katsastusten asianomaisia menettelyjä ja ohjeita, sellaisina kuin ne ovat tämän
    direktiivin antamispäivänä.
                                          16
 ---pagebreak--- 5.    Joko itse lippuvaltion hallinnon tai "hyväksytyn laitoksen" yksinoikeudella
      toimivat katsastajat suorittavat edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut katsastukset
      sen varmistamiseksi, että kaikkia tämän direktiivin soveltuvia vaatimuksia
      noudatetaan.
                                         11 artikla
                                     (Todistuskin at)
1.    Kaikille uusille ja nykyisille matkustaja-aluksille myönnetään tämän direktiivin
      vaatimustenmukaisuustodistus. Sen on oltava liitteessä II määrätyn muotoinen.
      Todistuksen antaa lippuvaltion hallinto 10 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja
      2 kohdan a alakohdassa esitetyn alkukatsastuksen jälkeen.
2.    Vaatimustenmukaisuustodistus myönnetään enintään 12 kuukaudeksi.
      Lippuvaltion hallinto voi jatkaa todistuksen voimassaoloaikaa korkeintaan
      yhdellä kuukaudella siihen merkitystä päättymispäivästä lukien. Kun jatkoaika
      on myönnetty, todistuksen uusi voimassaoloaika alkaa olemassa olevan
      todistuksen ennen sen jatkamista voimassa olleesta päättymispäivästä.
      Vaatimustenmukaisuustodistuksen uusiminen myönnetään 10 artiklan 1 kohdan
      b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun uusintakatsastuksen
      suorittamisen jälkeen.
3.    Lippuvaltion hallinto myöntää suurnopeusmatkustaja-aluksille
      suurnopeusalusten turvallisuuskirjan ja suurnopeusalusten liikenneluvan
      suurnopeusalussäännöstön määräysten mukaisesti. Ennen kuin lippuvaltion
      hallinto myöntää isäntävaltion kotimaanliikenteessä liikennöivälle
       suurnopeusmatkustaja-alukselle liikenneluvan, sen olisi neuvoteltava
       isäntävaltion kanssa saadakseen yksityiskohdat kaikista aluksen toimintaan
      kyseisessä valtiossa liittyvistä toimintaedellytyksistä. Lippuvaltion hallinnon
      olisi esitettävä kaikki sellaiset edellytykset liikenneluvassa.
4.     Vaatimustenmukaisuustodistukseen merkitään vapautukset, jotka alukselle on
       myönnetty 7 artiklan 3 kohdan säännösten nojalla ja mukaisesti.
                                         12 artikla
                                    (SOLAS-säännöt)
Kansainvälisillä matkoilla liikennöivien matkustaja-alusten osalta:
   1.  Tämän direktiivin tullessa voimaan Euroopan yhteisö pyytää kansainvälistä
       merenkulkujärjestöä:
                                              17
 ---pagebreak---       i)   jouduttamaan IMO:ssa meneillään olevia töitä niiden SOLAS-
           yleissopimuksen II-1, II-2 ja III luvun sääntöjen tarkistamiseksi, jotka
           sisältävät hallinnon harkinnanvaraan jätettyjä asioita, ja näiden sääntöjen
           yhdenmukaistettujen tulkintojen luomiseksi sekä vahvistamaan tarvittavia
           muutoksia,
      ii)  vahvistamaan toimenpiteet satamavaltion ja SOLAS-vapautusten
           yhteisvaikutusta koskevan MSC-kiertokirjeen 606 säännösten perustana
           olevien periaatteiden pakolliseksi soveltamiseksi.
   2. Komissio esittää tällaisen pyynnön tämän direktiivin liitteessä I annettujen
      yhdenmukaistettujen määräysten perusteella. Jäsenvaltioiden on tehtävä
      kaikkensa, jotta IMO ryhtyy pikaisesti kehittämään mainittuja määräyksiä ja
      toimenpiteitä.
   3. Jollei edellä 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovelleta kohtuullisen ajan
      kuluessa, komissio voi 9 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisesti muuttaa tätä
      direktiiviä tämän direktiivin liitteen I yhdenmukaistettujen määräysten ja MSC-
      kiertokirjeen 606 periaatteiden soveltamiseksi kansainvälisillä matkoilla
      liikennöiviin matkustaja-aluksiin.
                                         13 artikla
                                    (Täytäntöönpano)
1.    Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait,
      asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan [1 päivänä heinäkuuta 1998].
2.    Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai
      niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan.
      Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
3.    Jäsenvaltioiden on luotava rangaistusjärjestelmä niiden kansallisten säännösten
      rikkomisen varalta, jotka on annettu tämän direktiivin mukaisesti, ja
      toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisiä
      rangaistuksia sovelletaan. Säädettyjen rangaistusten on oltava tehokkaita,
      oikeassa suhteessa ja luonteeltaan varoittavia.
4.    Jäsenvaltioiden on välittömästi toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista
      kysymyksistä antamansa kaikki kansalliset säännökset komissiolle. Komissio
       ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille.
                                         14 artikla
                                       (Tiedonanto)
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
                                              18
 ---pagebreak---                                      15 artikla
                                   (Voimaantulo)
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se
on julkaistu.
                                          19
 ---pagebreak---                           ETA:n SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS
                                         N:o     /9
                                 tehty                199 ,
 Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteen XIII (V luku) muuttamisesta
    lisäämällä siihen matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -standardeista
                         annettu neuvoston direktiivi (      /EY)
ETA:n SEKAKOMITEA, joka
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on
tarkistettuna mainitun sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä
'sopimus', ja erityisesti sen 98 artiklan,
sekä katsoo, että
Euroopan unionin neuvoston             päivänä       kuuta 19 annettu direktiivi
(        /EY), jonka jäljennös on tämän päätöksen liitteenä, on otettava osaksi
sopimusta, ja
sovelletaan sopimuksen pöytäkirjan 1 sisältämää laaja-alaista mukautusta sekä liitteen
XIII johdannossa olevia alakohtaisia ja muita mukautuksia,
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
                                          1 artikla
Muutetaan sopimuksen liikennettä koskeva liite XIII jäljempänä esitetyn mukaisesti.
Uuden säädöksen teksti esitetään liitteessä.
                                          2 artikla
Lisätään V lukuun 56 kohdan jälkeen uusi kohta (Neuvoston asetus 613/91/ETY)
seuraavasti:
    "56.a 394 L : Neuvoston direktiivi        /EY, annettu päivänä       kuuta 19 ,
   matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -standardeista.
   Tätä sopimusta sovellettaessa direktiivin säännöstä koskee seuraava mukautus:
    Korvataan 12 artiklan 1 kohta seuraavasti:
    Sopimuspuolten on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait,
    asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään
                                             20
 ---pagebreak---                                      3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan
                                     4 artikla
Tämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-
täydennysosassa.
Tehty Brysselissä,          199 .
ETA:n sekakomitean puolesta
Puheenjohtaja
                                   ETA:n sekakomitean sihteerit
                                         22
                                  is-        -
 ---pagebreak---                         LIITE I
TURVALLISUUSVAATIMUKSET KOTIMAANLIIKENTEESSÄ TOIMIVILLE
   UUSILLE JA OLEMASSAOLEVILLE MATKUSTAJA-ALUKSILLE
 ---pagebreak--- LUKU I          YLEISET MÄÄRÄYKSET
Silloin kun siitä erityisesti määrätään, tämän teknisen liitteen I sääntöjä sovelletaan
uusiin ja olemassaoleviin A-, B-, C- ja D-luokkien matkustaja-aluksiin, joita käytetään
kotimaan liikenteessä.
B-, C- ja D-luokan uusien alusten, joiden pituus on alle 24 metriä, ei tarvitse noudattaa
tämän teknisen liitteen säännön II-l/B/2 - 11-1 /B/8 eikä II-1/10 vaatimuksia, jos sen
lippuvaltion hallinto, jonka lippua kyseisillä aluksilla on oikeus käyttää, varmistaa että
alukset noudattavat lippuvaltion kansallisia määräyksiä ja kyseiset määräykset takaavat
vastaavan turvallisuustason.
B-luokan olemassaolevien alusten, joiden pituus on alle 24 metriä, ja C- ja D-luokkien
olemassaolevien alusten ei tarvitse noudattaa tämän teknisen liitteen II-1 ja II-2 luvun
vaatimuksia, jos sen lippuvaltion hallinto, jonka lippua kyseisillä aluksilla on oikeus
käyttää, varmistaa että alukset noudattavat lippuvaltion kansallisia määräyksiä ja
kyseiset määräykset takaavat vastaavan turvallisuustason.
Siltä osin kun tässä teknisessä liitteessä edellytetään jonkin IMO:n päätöslauselman
soveltamista olemassaoleviin aluksiin, alusten, jotka on rakennettu ennen päivää,
jolloin IMO on hyväksynyt kyseisen päätöslauselman, ei tarvitse noudattaa kyseistä
päätöslauselmaa vaan edeltäviä sovellettavissa olevia päätöslauselmia, jos sellaisia on.
LUKU IM         RAKENNE - OSASTOIMINEN ja VAKAVUUS, KONEISTO ja
                SÄHKÖLAITTEET
                                          OSA A)
                                           Yleistä
 1      Osaan B liittyvät määritelmät (R 2)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
 .1     .1 Osastoimislastiviiva on vesiviiva, jota käytetään aluksen osastoimisesta
             määrättäessä.
        .2 Ylin osastoimislastiviiva on se vesiviiva, joka vastaa suurinta syväystä,
             jonka kulloinkin sovellettavat osastoimismääräykset sallivat.
 .2     Aluksen pituus on ylimmän osastoimislastiviivan päätepisteiden kautta
        kulkevien pystysuorien välinen pituus.
 .3     Aluksen leveys on kaarien ulkoreunojen välinen suurin leveys ylimmän
        osastoimislastiviivan kohdalla tai sen alapuolella.
 .4     Syväys on pystysuora etäisyys malliperusviivasta keskilaivassa kulloinkin
        kysymyksessä olevaan osastoimislastiviivaan.
 .5     Kantavuus on tonneissa ilmaistu ero aluksen uppoaman ja kevytpainon välillä
        mitattuna ominaispainoltaan 1,025 olevassa vedessä alukselle määrättyä
         kesävaralaitaa vastaavan lastivesiviivan kohdalla.
 ---pagebreak--- .6    Kevytpaino on aluksen tonneissa ilmaistu uppoama ilman lastia, polttoainetta,
      voiteluöljyä, painolastivettä, makean veden varastoa, syöttövesivarastoa ja
      muonavarastoa sekä ilman matkustajia ja henkilöstöä tavaroineen.
.7    Laipiokansi on ylin kansi, johon vesitiiviit poikittaislaipiot ulottuvat.
.8    Upporaja on viiva, joka kulkee pitkin aluksen kylkeä vähintään 76 millimetriä
      laipiokannen yläpinnan alapuolella.
.9    Täyttymä on se prosentuaalinen osa jonkin tilan tilavuudesta, joka voi täyttyä
      vedellä. Jos tila ulottuu upporajan yläpuolelle, mitataan sen tilavuus vain
      mainittuun rajaan saakka.
.10   Koneistotilan on katsottava ulottuvan malliperusviivasta upporajaan ja olevan
      niiden äärimmäisten vesitiiviiden poikittaisten päälaipioiden välissä, jotka
      rajoittavat alusta kuljettaville pää- ja apukoneille ja kuljetuskoneistoon
      kuuluville kattiloille varattuja tiloja.
 .11  Matkustajatiloja ovat ne tilat, jotka on tarkoitettu matkustajien asumista ja
      käyttöä varten lukuun ottamatta matkatavara-, varasto-, muona- ja postisuojia.
 .12  Vesitiiviinä tarkoitetaan rakenteen kykyä estää veden kulku rakenteen läpi joka
      suuntaan joko vaurio-olosuhteissa tai vahingoittumattomana todennäköisesti
      syntyvän vesipatsaan vaikutuksesta.
 . 13  Säätiiviillä tarkoitetaan, että vesi ei pääse tunkeutumaan alukseen
      meriolosuhteissa.
 .14  Ro-ro-matkustaja-aluksella tarkoitetaan matkustaja-alusta, jossa on ro-ro-
      lastitilat tai erityistilat säännön II-2/A/2 mukaisesti.
 2     Osiin C, D ja E liittyvät määritelmät (R 3)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
 .1    1. Ohjauslaitteen valvontajärjestelmä on laitteisto, jolla komentosillalta
             lähetetään käskyjä ohjauslaitteiden voimanlähteisiin. Ohjauslaitteen
             hallintajärjestelmiin kuuluu lähettimiä, vastaanottimia, hydraulisia
             hallintapumppuja ja niiden moottoreita, moottorin valvontalaitteita,
             putkistoja ja kaapeleita
       2. Pääohjauslaitteita ovat koneisto, peräsinkäynnistimet, ohjauslaitteen
             voimanlähteet, jos sellaisia on, ja apuvälineet sekä peräsintukin
             vääntölaitteet (peräsinkampi tai neljännesympyrä) joita tavallisissa
             käyttöolosuhteissa tarvitaan liikuttamaan peräsintä aluksen ohjaamiseksi.
  .2   Ohjauslaitteen voimanlähteitä ovat:
       .1 sähköohjauslaitteissa sähkömoottori ja siihen liittyvät sähkölaitteet;
       .2 sähköhydraulisissa ohjauslaitteissa sähkömoottori siihen liittyvine
             sähkölaitteineen ja siihen yhdistetty pumppu;
       .3 muissa hydraulisissa ohjauslaitteissa käyttömoottori ja siihen yhdistetty
             pumppu.
  .3   Apuohjauslaitteita ovat muut kuin pääasialliseen ohjauslaitteistoon kuuluvat
       laitteet, joita tarvitaan aluksen ohjaamiseen pääohjauslaitteen mennessä
       epäkuntoon, mutta niihin ei lueta peräsinkampea, neljännesympyrää taikka
       muita vastaavaan tarkoitukseen käytettyjä osia.
   .4  Normaaleita käyttö- ja asumisolosuhteita ovat olosuhteet, joissa alus
        kokonaisuudessaan, koneisto, toiminnot, kuljetuslaitteet ja -apuvälineet,
 ---pagebreak---       ohjailtavuus, turvallinen navigointi, palo- ja vuototurvallisuus, sisäinen ja
      ulkoinen viestintä ja merkinanto, poistumistiet ja pelastusvenevinssit, samoin
      kuin suunniteltu asumismukavuus ovat käyttökunnossa ja toimivat normaalisti.
.5    Hätätilanne on tilanne, jossa normaaleihin käyttö- ja asumisolosuhteisiin
      tarvittavista toiminnoista jokin on epäkunnossa sähköenergian päälähteessä
      esiintyvän vian tai häiriön takia.
.6    Sähköenergian päälähde on voimanlähde, joka on tarkoitettu tuottamaan
      sähkövoimaa pääkytkintauluun jaettavaksi kaikkiin toimintoihin, joita tarvitaan
      aluksen pitämiseksi normaaleissa käyttö- ja asumiskunnossa.
.7    Kuollut tila on tila, jossa aluksen pääkuljetuskoneisto, kattilat ja apulaitteisto
      eivät toimi voiman puutteen takia.
.8    Päägeneraattoriasema on tila, jossa sähköenergian päälähde sijaitsee.
.9    Pääkytkintaulu on kytkintaulu, jonne voima tulee suoraan sähköenergian
      päälähteestä ja joka jakaa aluksen toimintoihin tarvittavan sähköenergian.
.10   Varakytkintaulu on kytkintaulu, jonne pääasiallisen sähkön-
      tuotantojärjestelmän epäkuntoon joutuessa tulee voima suoraan sähköenergian
      varalähteestä tai väliaikaisesta voimanlähteestä ja joka jakaa aluksen
      varatoimintoihin tarvittavan sähköenergian.
.11   Sähköenergian varalähde on sähkövoimanlähde, joka sähköenergian
      päälähteessä olevan vian tai häiriön sattuessa tuottaa sähkövoimaa
      varakytkintauluun.
.12   Suurin kulkunopeus eteenpäin on suurin nopeus, jota alus on suunniteltu
      käyttämään merellä suurimmalla syväyksellään.
.13   Suurin kulkunopeus taaksepäin on se nopeus, jonka aluksen arvioidaan
      voivan saavuttaa suurimmalla peruutustehollaan ja suurimmalla syväyksellään.
.14   Koneistotiloja ovat kaikki tilat, joissa on kuljetuskoneistoa, kattiloita,
      polttoöljyn käsittely laitteistoa, höyrykoneita ja polttomoottoreita, generaattoreita
      ja suurempia sähkölaitteita, öljyntäyttöasemia, jäähdytys-, vakavointi-, tuuletus-
      ja ilmastointikoneistoa sekä vastaavanlaiset tilat ja näihin johtavat kuilut.
.15   Voimankäyttöjärjestelmä on hydraulinen laitteisto, joka toimittaa virran
      peräsimen käynnistämiseksi ja johon kuuluu ohjauslaitteen voimanlähde
      (voimanlähteitä) siihen (niihin) liittyvine putkineen ja varusteineen sekä
      peräsinkäynnistin. Voimankäyttöjärjestelmissä voi olla yhteisiä mekaanisia osia
       kuten peräsinkampi, neljännesympyrä ja peräsintukki tai osia, jotka täyttävät
       saman tarkoituksen.
 .16   Valvonta-asemia ovat tilat, joihin on sijoitettu aluksen radio tai tärkeimmät
       merenkulkulaitteet tai varavoimanlähde tai joihin on keskitetty palonseuranta-
       tai palontorjuntalaitteistoja.
                                              OSAB)
 Vahingoittumattoman aluksen vakavuus, osastoiminen ja vahingoittuneen aluksen
                                             vakavuus1
       Tämän osan B sääntöjen 2 - 2 2 asemesta voidaan käyttää matkustaja-alusten osastoimista ja
       vakavuutta koskevia, vuoden 1960 kansainvälisen SOLAS-yleissopimuksen osassa B olevaa II
        lukua vastaavia sääntöjä, jotka IMO hyväksyi päätöslauselmassa A.265(VII), jos niitä sovelletaan
 ---pagebreak--- 1       Vahingoittumattoman aluksen vakavuus (Päätöslauselma A.167 sellaisena
        kuin se on muutettuna päätöslauselmalla A.206 ja A.749)
UUDET A-, B-, C- ia D- LUOKKIEN ALUKSET:
Kaikkien luokkien uusien alusten on noudatettava vahingoittumattoman aluksen
vakavuutta koskevassa säännöstössä annettuja matkustaja-aluksia koskevia asianomaisia
määräyksiä, sellaisina kuin Kansainvälisen merenkulkujärjestön yleiskokous hyväksyi
ne 18 istunnossaan 4 päivänä marraskuuta 1993 tekemässään päätöslauselmassa
A.749(18).
OLEMASSAOLEVAT A- ia B-LUOKKIEN ALUKSET:
Kaikkien olemassaolevien A- ja B-luokkien alusten on kaikissa lastitilanteissa
täytettävä seuraavat vakavuusvaatimukset tankeissa esiintyviä vapaita nestepintoja
koskevan asianmukaisen korjauksen jälkeen 167 päätöslauselman liitteen I mukaisesti
tai vastaavin edellytyksin.
(a)     Oikaisevan momentti varren GZ-käyrän rajoittama alue ei saa olla vähempää
        kuin:
        (i) 0,055 metriradiaania 30 asteen kallistuskulmaan asti;
        (ii) 0,09 metriradiaania joko 40 asteen kallistuskulmaan asti tai sellaiseen
              vuoto- eli kallistuskulmaan asti, jossa kaikkien rungossa, ylärakenteissa tai
              kansirakennuksissa olevien aukkojen, joita ei voida sulkea vesitiiviisti,
              alareunat joutuvat veden alle, jos tämä kulma on alle 40 astetta;
        (iii) 0,03 metriradiaania 30 asteen ja 40 asteen kallistuskulmien välissä tai 30
              asteen ja vuotokulman välissä, jos kyseinen kulma on alle 40 astetta;
(b)     Oikaisevan momenttivarren GZ on oltava vähintään 0,20 m kallistuskulmalla,
        joka on 30 astetta tai sitä suurempi.
(c)     Sen kallistuskulman, jolla oikaiseva momenttivarsi GZ saavuttaa
        maksimiarvonsa, on oltava mieluiten yli 30, mutta ei kuitenkaan alle 25 astetta.
 (d)    Poikittaisen alkuvaihtokeskuskorkeuden on oltava vähintään 0,15 m.
 Varmistettaessa edellä mainittujen vakavuustilojen noudattamista, on vähintään IMO:n
 päätöslauselman A 167(IV) liitteessä II luetellut lastitilanteet otettava huomioon.
 Kaikkien olemassaolevien A- ja B-luokkien alusten, joiden pituus on vähintään 24
 metriä, on myös noudatettava IMO:n päätöslauselman A.167(IV) liitteen 5 artiklan 2
 kohdan lisäehtoja ja IMO:n päätöslauselmassa A.562 (14) säädettyjä kovan tuulen ja
 keinumisen ehtoja.
 2       Vesitiivis osastoiminen
 UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
         kokonaisuudessaan. ##
 ---pagebreak--- Jokaisen aluksen on oltava jaettu laipiokanteen asti vesitiiviisti laipioilla vesitiiviisiin
osastoihin, joiden suurin pituus lasketaan jäljempänä täsmennettyjen vaatimusten
mukaisesti.
Kaikkien muiden sisäisen rakenteen osien, jotka vaikuttavat aluksen osastoinnin
tehokkuuteen, on oltava vesitiiviitä.
3       Vuotopituus (R 4)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
 .1     Vuotopituus tietyssä kohdassa on se suurin osa aluksen pituudesta,
        keskipisteenä kysymyksessä oleva kohta, joka voi täyttyä vedellä jäljempänä
        esitetyn täyttymää koskevan olettamuksen mukaisesti aluksen painumatta
        upporajaa syvemmälle.
.2      Jollei aluksessa ole yhtäjaksoista laipiokantta, voidaan jokaisen kohdan
        vuotopituus määrittää käyttämällä oletettua yhtäjaksoista upporajaa, joka ei
        millään kohdalla ole alle kuin 76 mm sen kannen yläpintaa alempana aluksen
        sivussa, johon kysymyksessä olevat laipiot sekä laidoitus ulottuvat vesitiiviinä.
.3      Jos osa oletetusta upporajasta on huomattavasti sen kannen alapuolella, johon
        laipiot ulottuvat, voi lippuvaltion hallinto myöntää rajoitettuja helpotuksia
        niiden laipion osien vesitiiviydestä, jotka ovat upporajan yläpuolella ja välittö-
        mästi ylemmän kannen alapuolella.
4       Osastojen sallittu pituus (R 6)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
Osaston suurin sallittu pituus, sen keskipisteen ollessa missä kohdassa aluksen pituutta
tahansa, saadaan vuotopituudesta kertomalla viimeksi mainittu sopivalla kertoimella,
jota sanotaan osastoimistekijäksi.
5       Täyttymä (R 5)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
Edellä 3 säännössä tarkoitetuilla olettamuksilla tarkoitetaan upporajan alapuolella
olevien tilojen täyttymiä.
Vuotopituutta määritettäessä oletetun kcskitäyttymän on upporajan alapuolisissa tiloissa
noudatettava 8.3 säännössä esitettyä taulukkoa.
6       Osastoimistekijä
 Osastoimistekijän F on oltava:
 UUSISSA B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVISSA B-LUOKAN
 ALUKSISSA
 ---pagebreak---   Luokka                           N                             F
  B, C, D                         N<400                          <1,0
  B, C, D                         N>400                          ^5
missä N on aluksella kuljetettavien matkustajien sallittu määrä; ja
              olemassaolevien B-luokan alusten on noudatettava tätä vaatimusta
              viimeistään säännössä II-1/B/8-1 olevassa 2 kohdassa tarkoitettuna
              vaatimustenmukaisuuspäivänä.
7       Alusten osastoimista koskevat erityisvaatimukset (R 7)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.1      Jos vesitiiviit laipiot aluksen joissakin osissa ulottuvat ylempään kanteen kuin
        muualla aluksessa ja tätä laipioiden ulottuvuutta halutaan käyttää hyväksi
        vuotopituuksia laskettaessa, voidaan jokaista tällaista aluksen osaa varten
        käyttää erillisiä upporajoja sillä edellytyksellä, että:
        .1 aluksen laidat on sen koko pituudelta ulotettu ylempää upporajaa
               vastaavaan kanteen ja kaikkien laidoituksessa olevien aukkojen tämän
               kannen alapuolella aluksen koko pituudelta katsotaan 15 säännön
               tarkoittamassa mielessä olevan upporajan alapuolella; ja
        .2 kumpikin laipiokannen "askelmaan" rajoittuvista osastoista on oman
               upporajansa mukaisesti lasketun sallitun pituuden rajoissa ja lisäksi niiden
               pituus yhteensä ei ylitä alemman upporajan mukaisesti laskettua
               kaksinkertaista sallittua pituutta.
 .2     Osaston pituus voi olla 4 säännön mukaisesti määritettyä sallittua pituutta
        suurempi, jos mikään toisiinsa rajoittuva osastopari, jolle kyseessä oleva osasto
        on yhteinen, ei ylitä yhteispituudeltaan vuotopituutta tai kaksinkertaista sallittua
        pituutta, pienemmän luvun mukaisesti.
 .3      Poikittaisessa päälaipiossa saa olla syvennys, jos syvennyksen kaikki osat ovat
         niiden aluksen kummankin laidan pystysuorien pintojen sisäpuolella, joiden
         etäisyys laidoituksesta mitattuna kohtisuoraan keskiviivaa vastaan ylimmän
         osastoimisvesiviivan tasossa on viidesosa aluksen leveydestä. Jokainen näiden
         rajojen ulkopuolelle jäävä syvennyksen osa käsitellään askelmana 6 kohdan
         mukaisesti.
  .4     Jos poikittaisessa päälaipiossa on syvennys tai askelma, on osastoimisesta
         määritettäessä tällaisen laipion sijasta käytettävä vastaavaa tasolaipiota.
  .5     Jos poikittaisessa vesitiiviissä pääosastossa on paikallinen osastointi ja
         lippuvaltion hallinnolle on näytetty toteen, että mistään oletetusta sivun
         vauriosta, jonka ulottuvuus pituussuunnassa on joko 3,0 metriä lisättynä
         kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai kymmenen prosenttia
          aluksen pituudesta, sen mukaan mikä on vähemmän, ei ole seurauksena koko
          pääosaston täyttyminen vedellä, voidaan tällaisen osaston muutoin vaadittuun
          sallittuun pituuteen tehdä suhteellinen lisäys. Tällaisessa tapauksessa oletettu
          tehokas kantava tilavuus vahingoittumattomalla sivulla ei saa olla suurempi
                                                  10
 ---pagebreak---      kuin sen on oletettu olevan vahingoittuneella sivulla. Tämän alakohdan
     mukainen lisäys voidaan tehdä ainoastaan, jos lisäys ei todennäköisesti estä
     noudattamasta 8 sääntöä.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.6   Poikittainen päälaipio voidaan varustaa askelmin, jos se täyttää yhden
     seuraavista edellytyksistä:
      1. Kyseisen laipion erottamien kahden osaston yhdistetty pituus on
           korkeintaan joko 90 prosenttia vuotopituudesta tai kaksi kertaa sallittu
           pituus, lukuun ottamatta aluksia, joiden osastoimistekijä on 1, kahden
           kyseisen osaston yhdistetty pituus ei saa olla enemmän kuin sallittu pituus.
     2. On rakennettu askelman kaltainen lisäosasto, joka takaa saman
           turvallisuustason kuin tasolaipio.
     3. Osasto, johon askelma ulottuu, ei ylitä sallittua pituutta, joka vastaa 76
           mm askelman alapuolelta otettua upporajaa.
.7   Vähintään 100 metrin pituisissa aluksissa yksi keulapiikin peräpuolella olevista
     poikittaisista päälaipioista on sijoitettava sellaiselle etäisyydelle
     keulapystysuorasta, joka ei ole suurempi kuin sallittu pituus.
.8   Jos kahden toisiinsa rajoittuvan poikittaisen päälaipion tai niitä vastaavien
     tasolaipioiden välinen etäisyys tai laipioiden lähimpien askelmilla varustettujen
     osien kautta kulkevien poikittaisten tasojen välinen etäisyys on alle 3,0 metriä
     lisättynä kolmella prosentilla aluksen pituudesta tai 11,0 metriä tai kymmenen
     prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan mikä on vähemmän, pidetään
     ainoastaan toista näistä laipiosta osana aluksen osastoimista.
.9   Jos vaadittu osastoimistekijä on 0,50, minkä tahansa kahden toisiinsa
     rajoittuvan osaston yhdistetty pituus ei saa ylittää vuotopituutta.
8    Vahingoittuneen aluksen vakavuus (R 8)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.1.1 Vahingoittumattoman aluksen vakavuuden on kaikissa aluksen käyttöön
     liittyvissä olosuhteissa oltava riittävä kestämään päättynyt vuoto missä tahansa
     pääosastossa, jonka vaaditaan olevan vuotopituuden rajoissa.
.1.2 Jos kaksi toisiinsa rajoittuvaa pääosastoa on erotettu laipiolla, jossa on 7.6.1
     säännön mukaiset askelmat, vahingoittumattoman aluksen vakavuuden on oltava
     riittävä kestämään vuoto kyseisissä kahdessa toisiinsa rajoittuvassa osastossa.
.1.3 Jos vaadittu osastoimistekijä on 0,50, on vahingoittumattoman aluksen
     vakavuuden oltava riittävä kestämään vuoto missä tahansa kahdessa toisiinsa
     rajoittuvassa osastossa.
.2.1 Edellä .1 alakohdan vaatimukset on määritettävä laskelmilla, jotka suoritetaan
     .3, .4 ja .6 kohdan mukaisesti ja joissa otetaan huomioon aluksen mittasuhteet
     ja suunnittelun erikoispiirteet sekä vahingoittuneiden osastojen sijainti ja muoto.
     Näitä laskelmia suoritettaessa on aluksen edellytettävä olevan vakavuuden
     kannalta huonoimmissa oletettavissa olevissa käyttöolosuhteissa.
.2.2 Jos alukseen aiotaan rakentaa kansia, sisälaidoituksia tai pitkittäislaipiota, jotka
     ovat riittävän tiiviitä todella ehkäisemään veden virtausta, tämä on
     asianmukaisesti otettava huomioon laskelmissa.
                                            11
 ---pagebreak--- .2.3    Vaurion jälkeisessä lopullisessa tilassa, tarvittavan kallistuman tasaamisen
       jälkeen, vaadittava vakavuus on määriteltävä seuraavasti:
     .2.3.1 Positiivisella jäljelle jääneellä momenttivivun kaarella on oltava
               vähintään 15 asteen alue tasapainokulman jälkeen. Tämä alue voidaan
               vähentää 10 asteen vähimmäismäärään asti, jos alue momenttikaaren
               alla on .2.3.2 alakohdassa täsmennetyn kaltainen, lisättynä suhteella
                15/alue, missä alue on ilmaistu asteina.
     .2.3.2 Momenttivivun kaaren alapuolisen alueen on oltava vähintään 0,015
               metriradiaania B- ja C-LUOKKIEN aluksille ja 0,009 metriradiaania
               D-LUOKAN aluksille, mitattuna tasapainokulmasta:
               .1 pienempään kulmaan kuin se, jossa kehittyvä vuoto tapahtuu;
                .2 korkeintaan 22 asteen kulmaan (mitattuna pystyasennosta) yhden
                    osaston täyttyessä, tai
                    korkeintaan 27 asteen kulmaan (mitattuna pystyasennosta) kahden
                    toisiinsa rajoittuvan osaston täyttyessä samanaikaisesti.
      .2.3.3 Jäljelle jäänyt momenttivipu on saavutettava positiivisen vakavuusalueen
                perusteella ottaen huomioon suurimman seuraavista kallistusmomenteis-
                ta:
                .1 kaikkien matkustajien kerääntyminen yhdelle sivulle;
                .2 kaikkien taavetein laskettavien pelastusalusten vesillelasku täydellä
                    kuormalla yhdeltä sivulta;
                .3 tuulen paine;
                    laskettuna uusille B-LUOKAN aluksille kaavalla:
                                       GZ{metnd)~                      +0,04
                                                         uppoama
                     Oikaiseva momenttivarsi ei kuitenkaan saa missään tilanteessa olla
                    pienempi kuin 0,10 m.
                    ja uusille C- ja D-LUOKKIEN ja olemassaoleville B-LUOKAN
                     aluksille kaavalla:
                                       GZ(metriä)=                     +0,02
                                                         uppoama
                     Oikaiseva momenttivarsi ei kuitenkaan saa missään tilanteessa olla
                     pienempi kuin 0,08 m.
       .2.3.4    Edellä .2.3.3 kohdan kallistusmomenttien laskemiseksi tehdään
                 seuraavat oletukset:
                 .1    Matkustajien kerääntymismomentti:
                       .1.1              neljä henkilöä neliömetrillä
                       .1.2              kunkin matkustajan paino 75 kg
                       .1.3              matkustajat on jaettava aluksen yhden sivun
                                         käytettävissä oleville kansialueille, missä
                                         kokoontumisasemat ovat, ja niin, että he muodos-
                                         tavat epäedullisimman kallistusmomentin.
                                                12
 ---pagebreak---         .2    Momentti, joka johtuu kaikkien taavetein laskettavien
              pelastusalusten vesillelaskusta täydellä kuormalla yhdeltä sivulta:
              .2.1             kaikkien pelastusveneiden ja valmiusveneiden,
                               jotka on sijoitettu vahingoittuneen aluksen
                               kallistuman puolelle, oletetaan olevan riippumassa
                               aluksen sivulla täydessä kuormassa ja valmiina
                               laskuun;
              .2.2             pelastusveneiden osalta, jotka on tarkoitettu
                               laskettavaksi alas täydellä kuormalla
                                lastauskohdasta, on otettava huomioon suurin
                                laskemisen aikainen kallistusmomentti;
              .2.3              täyteen kuormatun taavetein laskettavan
                               pelastuslautan, joka on sijoitettu jokaiseen
                                vahingoittuneen aluksen kallistuman puoleisen
                                sivun taavettiin, oletetaan olevan riippumassa
                                aluksen sivulla valmiina laskuun;
              .2.4              henkilöt, jotka eivät ole sivulla riippuvissa
                                hengenpelastuslaitteissa, eivät aiheuta lisäkallistus-
                                tai lisäoikaisumomenttia;
              .2.5              aluksen kallistuneen sivun vastakkaisella puolella
                                olevien hengenpelastuslaitteiden oletetaan olevan
                                lastauskohdassa.
     .3 Tuulen paineesta johtuvat momentit:
              .3.1              B-LUOKKA : sovelletaan 120 N/m2 tuulen painet-
                                ta;
                                C- ja D-LUOKAT : sovelletaan 80 N/m2 tuulen
                                painetta;
              .3.2              käytettävä ala on aluksen vesirajan yläpuolella
                                oleva projisoitu tuulipinta vahingoittumattomassa
                                tilassa;
              .3.3              momenttivarren on oltava vertikaalietäisyys
                                vahingoittumatonta alusta vastaavan keski-
                                syväyksen yhden puolen pisteestä tuulipinnan
                                painopisteeseen.
.2.4 Suurehkon kehittyvän vuodon tapauksessa eli sen aiheuttaessa oikaisevan
     momenttivarren nopean 0,04 m tai suuremman vähenemisen, oikaisevan
     momenttivarren kaaren katsotaan päättyneen kulmassa, missä jatkuva vuoto
     tapahtuu, ja .2.3.1 ja .2.3.2 kohdassa tarkoitetun alueen ja pinta-alan pitäisi
     olla kyseisen kulman mitta/
.2.5 Tapauksissa, joissa kehittyvä vuoto on rajallinen eikä jatku
     vähentymättömänä vaan aiheuttaa hyväksyttävän hitaan oikaisevan 0,04 m
     pienemmän momenttivarren vähenemisen, kaaren jäännös voidaan osittain
     pyöristää olettamalla, että asteittain veden varaan joutunut tila on täyttynyt
     niin alusta alkaen.
.2.6 Vuotojen keskivaiheissa suurimman oikaisevan momenttivarren on oltava
      vähintään 0,05 m ja positiivisten momenttivarsien alueen on oltava
      vähintään 7 astetta. Kaikissa tapauksissa oletetaan olevan ainoastaan yksi
      repeämä rungossa ja ainoastaan yksi vapaa pinta.
                                        13
 ---pagebreak--- UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.3       Vahingoittuneen aluksen vakavuuslaskelmissa on käytettävä seuraavia tilavuus- ja
         pintatäyttymän arvoja:
    Tilat                                                  Täyttymä
    Ro-ro- ja ajoneuvolastitilat                            90 %
    Erityistilat                                            90 %
    Lastille ja varastoille varatut tilat                   60 %
    Asuntotilat                                             95 %
    Koneistotilat                                           85 %
    Nesteille tarkoitetut tilat                             0 tai 95 % *
 ( Käytetään sitä arvoa, joka aiheuttaa ankarammat vaatimukset)
Tiloissa, jotka sijaitsevat lähellä vahingoittunutta vesiviivaa ja joissa ei ole sanottavasti
 asuntoja tai koneistoja tai joissa ei yleensä ole huomattavia määriä lastia tai varastoja,
 on oletettava olevan edellistä suuremmat pintatäyttymät.
 .4       Vauriolla on oletettava olevan seuraava ulottuvuus:
          .1      pituussuunnassa: 3,0 metriä lisättynä kolmella prosentilla aluksen
                  pituudesta tai 11,0 metriä tai 10 prosenttia aluksen pituudesta, sen mukaan
                  mikä on vähemmän;
          .2      poikittaissuunnassa (mitattuna sisäänpäin aluksen laidasta kohtisuoraan
                  keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimislastiviivan tasossa): viidesosa
                  aluksen leveydestä, ja
          .3      pystysuunnassa: perusviivasta ylöspäin rajoituksetta.
          .4      jos jostakin vauriosta, jonka ulottuvuus on pienempi kuin mitä .4.1, .4.2 ja
                   .4.3 kohdassa on määritelty, olisi seurauksena suurempi kallistuma tai
                  suurempi vaihtokeskuskorkeuden menetys, on tällainen vaurio otettava
                  huomioon laskelmissa.
  .5      Vuodon aiheuttama epäsymmetrinen täyttyminen on pidettävä mahdollisimman
          pienenä tehokkailla järjestelyillä. Jos on välttämätöntä tasata suuria
          kallistuskulmia, on tähän käytettyjen laitteiden oltava mahdollisuuksien mukaan
           itsestään toimivia ja, jos aluksessa on laitteita vuotoveden johtamiseksi poikittais-
           suuntaan, on niiden valvontalaitteita joka tapauksessa voitava käyttää
           laipiokannen yläpuolelta. Uusissa B-, C- ja D-luokkien aluksissa kallistuskulma
           ei saa täyttymisen jälkeen mutta ennen tasaamista enimmillään ylittää 15 astetta.
           Jos vuotoveden poikittaisjohtamislaitteet vaaditaan, ei kallistuman tasaamiseen
           kuluva aika saa olla pitempi kuinT 5 minuuttia. Tarvittavat ohjeet poikittais-
          johtamislaitteiden käytöstä on annettava aluksen päällikölle.
   .6      Kun on kyse epäsymmetrisestä täyttymisestä, aluksen vahingoittumisen jälkeisen
           lopullisen tilan, sen jälkeen kun kallistuman tasaamistoimenpiteet on suoritettu,
           on oltava seuraavan mukainen:
            .1      symmetrisen täyttymisen ollessa kysymyksessä jäljellä olevan
                    vaihtokeskuskorkeuden on oltava positiivinen ja suuruudeltaan vähintään
                    50 mm laskettuna vakiouppouma-menetelmällä;
            .2      epäsymmetrisen täyttymisen ollessa kysymyksessä ei kallistuskulma saa
                    yhden osaston täyttymisessä olla suurempi kuin 7 astetta B-LUOKAN
                                                   14
 ---pagebreak---             aluksille (uusille ja olemassaoleville) ja 12 astetta C- ja D-LUOKKIEN
            aluksille (uusille). Kahden vierekkäisen osaston samanaikaisessa
            täyttymisessä olemassaoleville ja uusille B-luokan aluksille voidaan sallia
            12 asteen kallistuma sillä edellytyksellä, että osastoimistekijä ei aluksen
            missään täyttyvässä osassa ole suurempi kuin 0,5.
     .3     upporaja ei saa missään tapauksessa painua vedenpinnan alle täyttymän
            loppuvaiheessa. Jos on otaksuttavissa, että upporaja voi painua
            vedenpinnan alle täyttymän jossakin välivaiheessa, voi lippuvaltion hallinto
            vaatia sellaisia tutkimuksia ja järjestelyjä, joita se pitää välttämättöminä
            aluksen turvallisuuden kannalta.
.7   Aluksen päällikölle on annettava ne tiedot, jotka ovat tarpeen
     vahingoittumattoman aluksen vakavuuden pitämiseksi käyttöolosuhteissa riittävän
     suurena kestämään vakavan vaurion. Aluksissa, joissa vuotoveden
     poikittaisjohtamislaitteet ovat tarpeen, on aluksen päällikölle annettava tiedot
     niistä vakavuustiloista, joihin kallistumalaskelmat perustuvat, ja kiinnitettävä
     hänen huomiotaan siihen, että aluksen vaurioituessa epäedullisemmissa
     olosuhteissa seurauksena voi olla liian suuri kallistuma.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET.
JOISSA ON RO-RO-LASTITILOJA TAI ERITYISTILOJA:
.8   Päällikön mahdollisuutta pitää vahingoittumattoman aluksen vakavuus riittävän
     suurena .7 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin on sisällyttävä tieto, joka osoittaa
     aluksen painopisteen suurimman sallitun korkeuden kölistä (KG) tai vaihto-
     ehtoisesti pienimmän sallitun alkuvaihtokeskuskorkeuden (GM), syväyksien tai
     uppoumien vaihteluvälille, joka on riittävä kaikissa aluksen käyttöön liittyvissä
     olosuhteissa. Tiedon on osoitettava niiden eri viippauksien vaikutus, joissa
     otetaan huomioon toimintarajat.
.9   Jokaisessa aluksessa on oltava selvästi merkityt syväysasteikot keulassa ja
     perässä. Siinä tapauksessa, että syväysmerkinnät eivät sijaitse helposti luettavassa
     paikassa tai tietyn liikenteen toiminnalliset pakottavat syyt tekevät syväys-
     merkintöjen lukemisen vaikeaksi, aluksella on myös oltava luotettava syväyksen
     toteamisjärjestelmä, jonka avulla keulan ja perän syväykset voidaan määrittää.
.10 Aluksen lastaamisen jälkeen ja ennen lähtöä päällikön on määriteltävä aluksen
     viippaus ja vakavuus sekä varmistettava ja kirjattava, että alus vastaa vakavuutta
     koskevista perusteista annettuja asiaa koskevia sääntöjä. Aluksen vakavuuden
     määrittäminen on aina tehtävä laskemalla. Tähän voidaan käyttää elektronista
     lastaus- ja vakavuustietokonetta tai vastaavaa menetelmää.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
. 11 Lippuvaltion hallinto ei saa myöntää minkäänlaisia helpotuksia vahingoittuneen
     aluksen vakavuusvaatimuksiin, ellei osoiteta, että sellainen vahingoittumattoman
     aluksen vaihtokeskuskorkeus, joka vastaisi näitä vaatimuksia kaikissa
     käyttöolosuhteissa, on liian suuri aluksen aiotussa käytössä.
.12 Vahingoittuneen aluksen vakavuusvaatimuksiin myönnetään helpotuksia vain
     poikkeustapauksissa ja sillä edellytyksellä, että lippuvaltion hallinnolle näytetään
     toteen, että aluksen suhteet, järjestelyt ja muut ominaisuudet ovat
     mahdollisimman suotuisat vahingoittumisen jälkeiselle vakavuudelle ja voidaan
     hyväksyä käytännöllisesti ja kohtuullisesti tietyissä olosuhteissa.
                                              15
 ---pagebreak--- 8-1    Vahingoittuneiden ro-ro-matkustaja-alusten vakavuus (R 8-1)
OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:
.1     Olemassaolevien B-luokan ro-ro-matkustaja-alusten osalta on noudatettava 8
       sääntöä viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikainen
       katsastus jäljempänä esitetyn vaatimustenmukaisuuspäivän jälkeen A/AMax-
       arvon mukaisesti, joka on määritelty liitteessä, joka koskee laskentamenetelmää
       olemassaolevien ro-ro-matkustaja-alusten selviytymisominaisuuksien
       arvioimiseksi käyttäen yksinkertaista päätöslauselmaan A.265(VII) perustuvaa
       menetelmää, jonka meriturvallisuuskomitea kehitti
       viidennessäkymmenennessäyhdeksännessä istunnossaan heinäkuussa 1991
       (MSC(Circ.574):
       A/AMax-arvo:                                   Vaatimustenmukaisuuspäivä:
       alle 85 %                                       1 päivä lokakuuta 1998
       85 % tai enemmän, mutta alle 90 %               1 päivä lokakuuta 2000
       90 % tai enemmän, mutta alle 95 %               1 päivä lokakuuta 2002
       95 % tai enemmän, mutta alle 97,5 %             1 päivä lokakuuta 2004
       97,5 % tai enemmän                              1 päivä lokakuuta 2005
8-2 Vähintään 400 matkustajaa kuljettavia ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat
 erityisvaatimukset (R 8-2)
 UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN RO-RO-
 MATKUSTAJA-ALUKSET:
 Sen estämättä, mitä säännössä II-l/B/8 ja II-l/B/8-1 määrätään:
 .1    uusien ro-ro-matkustaja-alusten osalta, joilla on lupa kuljettaa vähintään 400
       henkilöä, on noudatettava säännössä II-l/B/8 olevan .2.3 kohdan määräyksiä
        oletettaessa, että vaurio voi olla missä kohdassa tahansa aluksen pituutta L; ja
 .2     olemassaolevien ro-ro-matkustaja-alusten osalta, joilla on lupa kuljettaa vähintään
        400 henkilöä, on noudatettava 1 kohdan vaatimuksia viimeistään päivänä, jona
        suoritetaan ensimmäinen määräaikainen katsastus .2.1, .2.2 tai .2.3 alakohdassa
        esitetyn vaatimustenmukaisuuspäivän jälkeen, myöhäisimmän ajankohdan
        mukaisesti:
 .2.1 A/AMax-arvo:                                     Vaatimustenmukaisuuspäivä:
        alle 85 %                                      1 päivä lokakuuta 1998
        85 % tai enemmän, mutta alle 90 %              1 päivä lokakuuta 2000
        90 % tai enemmän, mutta alle 95 %              1 päivä lokakuuta 2002
        95 % tai enemmän, mutta alle 97,5 %            1 päivä lokakuuta 2004
        97,5 % tai enemmän                             1 päivä lokakuuta 2010
  .2.2 Kuljetettavien henkilöiden sallittu määrä
         1500 tai enemmän                               1 päivä lokakuuta 2002
         1000 tai enemmän, mutta alle 1500              1 päivä lokakuuta 2006
        600 tai enemmän, mutta alle 1000                1 päivä lokakuuta 2008
                                                16
 ---pagebreak---      400 tai enemmän, mutta alle 600                   1 päivä lokakuuta 2010
.2.3 Aluksen ikä on sama tai suurempi kuin                    20 vuotta.
     missä aluksen iällä tarkoitetaan aikaa, joka on laskettu päivästä, jona köli
     asennettiin, tai päivästä, jona alus oli vastaavassa rakennusvaiheessa, tai päivästä,
     jona alus muutettiin ro-ro-matkustaja-alukseksi.
9    Soppi- ja koneistotilan laipiot (R 10)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
. 1 Keulasoppi- tai törmäyslaipio on asennettava ja sen on ulotuttava vesitiiviinä
     laipiokanteen saakka. Tämä laipio on sijoitettava niin, että sen etäisyys
     keulapystysuorasta on vähintään 5 prosenttia aluksen pituudesta ja korkeintaan 3
     metriä lisättynä viidellä prosentilla aluksen pituudesta.
.2   Jos mikä tahansa vesiviivan alapuolella oleva aluksen osa ulottuu
     keulapystysuoran etupuolelle, kuten keulabulbi, on 1 kohdassa määritellyt
     etäisyydet mitattava pisteestä, joka on
      .1     tällaisen ulokkeen puolivälissä; tai
      .2     1,5 prosenttia aluksen pituudesta keulapystysuoran etupuolella; tai
      .3    3 metriä keulapystysuorasta eteenpäin,
     sen mitan mukaan, joka on lyhin.
.3   Jos aluksessa on pitkä keulakoroke, on keulasoppi- tai törmäyslaipion jatkuttava
     säätiiviinä seuraavaan laipiokannen yläpuolella olevaan täyteen kanteen. Jatkeen
     asennuksen on poissuljettava se mahdollisuus, että keulaportti vaurioittaisi
     jatketta vaurioituessaan tai irrotessaan.
.4   edellä 3 kohdassa tarkoitetun jatkeen ei tarvitse olla suoraan alapuolella olevan
     laipion yläpuolella, jos kaikki jatkeen osat eivät sijaitse 1 kohdassa tai 2
     kohdassa täsmennetyn eturajan etupuolella. Kuitenkin olemassaolevissa B-
     LUOKAN aluksissa:
      .1    joissa kalteva lastausramppi on osa laipiokannen yläpuolelle ulottuvan
            törmäyslaipion jatkeesta, se rampin osa, joka on ylempänä kuin 2,3 metriä
             laipiokannen yläpuolella, saa ulottua korkeintaan 1,0 metriä 1 ja 2
            kohdassa täsmennettyjen eturajojen etupuolelle.
      .2    joissa nykyinen ramppi ei ole vaatimusten mukainen niin, että se voitaisiin
            hyväksyä törmäyslaipion jatkeeksi, ja joissa rampin sijainti estää kyseistä
            jatketta sijaitsemasta 1 kohdassa tai 2 kohdassa täsmennettyjen rajojen
            mukaisesti, jatke voi olla 1 kohdassa tai 2 kohdassa täsmennetyn takarajan
             takana tiettyjen rajojen sisällä. Takarajan takana olevan rajan olisi oltava
             ainoastaan riittävä sen varmistamiseksi, että rampille jää tilaa.
             Törmäyslaipion jatkeen on avauduttava eteenpäin ja sen on oltava .3
             kohdan vaatimusten mukainen ja jatkeen asennuksen on poissuljettava se
             mahdollisuus, että ramppi vaurioittaisi jatketta vaurioituessaan tai
             irrotessaan.
 .5   Ramppeja, jotka eivät ole edellä mainittujen vaatimusten mukaisia, ei pidetä
      törmäyslaipion jatkeena.
                                               17
 ---pagebreak--- .6 Olemassaolevien B-luokan alusten osalta, on sovellettava .3 ja .4 kohdan
   vaatimuksia viimeistään päivänä, jona suoritetaan ensimmäinen määräaikainen
   katsastus tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivän jälkeen.
.7 Aluksessa on oltava peräsoppilaipio sekä laipiot, jotka erottavat koneistotilan sen
   keula- ja peräpuolella olevista lasti- ja matkustajatiloista, ja ne tehtävä
   vesitiiviiksi laipiokanteen saakka. Peräsoppilaipio voi kuitenkin päättyä
   laipiokannen alapuolella, jollei aluksen turvallisuus osastoimisen suhteen siten
   heikkene.
.8 Akselihylsät on joka tapauksessa sijoitettava vesitiiviisiin tiloihin. Tiivistysholkki
   on sijoitettava vesitiiviiseen akselitunneliin tai muuhun akselihylsäosastosta
   erotettuun vesitiiviiseen tilaan, jonka tilavuus on sellainen, että sen täyttyminen
   tiivistysholkin kautta tapahtuvasta vuodosta ei aiheuta upporajan painumista
   veden alle.
10 Kaksoispohjat (R 12)
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.1 Aluksessa on oltava kaksoispohja keulasoppilaipiosta peräsoppilaipioon saakka,
   jos tämä on käytännössä mahdollista ja soveltuu aluksen rakenteeseen ja
   tarkoitettuun käyttöön.
    .1     Aluksiin, joiden pituus on vähintään 50 metriä mutta alle 61 metriä, on
           rakennettava kaksoispohja vähintään koneistotilasta keulasoppilaipioon tai
           niin lähelle sitä kuin on käytännössä mahdollista.
    .2     Aluksiin, joiden pituus on vähintään 61 metriä mutta alle 76 metriä, on
           rakennettava kaksoispohja vähintään koneistotilan ulkopuolelle ja sen on
           ulotuttava keula- ja peräsoppilaipioihin saakka tai niin lähelle niitä kuin on
           käytännössä mahdollista.
    .3     Aluksiin, joiden pituus on vähintään 76 metriä, on rakennettava
           kaksoispohja keskiosaan ja sen on ulotuttava keula- ja peräsoppilaipioihin
           saakka tai niin lähelle niitä kuin on käytännössä mahdollista.
.2  Jos kaksoispohja vaaditaan, sen on täytettävä korkeuden osalta hyväksytyn
    laitoksen määräykset ja sisäpohjan on ulotuttava aluksen kylkiin saakka niin, että
    se suojaa pohjaa kuvun taipeeseen asti. Suojaus katsotaan riittäväksi, jos
   kaksoispohjan reunalevyn ulkosyrjän ja kupulevyn leikkausviiva ei missään
    kohdassa ole sen vaakasuoran tason alapuolella, joka kulkee nollakaaren ja sen
   poikittaisen diagonaaliviivan leikkauspisteen kautta, joka on vedetty 25 asteen
   kulmassa perusviivaa vastaan pisteestä, jonka etäisyys aluksen keskiviivasta on
   puoli malli leveyttä.
.3  Pienet kaivot, jotka on rakennettu kaksoispohjan lastisuojien yms. tyhjennystä
    varten, eivät saa ulottua syvemmälle kuin on välttämätöntä. Missään tapauksessa
    kaivon syvyys ei saa olla suurempi kuin kaksoispohjan korkeus keskiviivalla
    vähennettynä 460 millimetrillä; kaivokaan ei saa ulottua .2 kohdassa mainitun
    vaakasuoran tason alapuolelle. Ulkopohjaan saakka ulottuva kaivo sallitaan
    kuitenkin akselitunnelin peräpäässä. Lippuvaltion hallinto voi sallia muitakin
    kaivoja (esimerkiksi voiteluöljykaivoja pääkoneiden alla), jos se katsoo, että
    nämä järjestelyt antavat yhtä hyvän suojan kuin tämän säännön mukainen
    kaksoispohja.
                                            18
 ---pagebreak--- .4   Kaksoispohjaa ei tarvitse rakentaa kooltaan kohtalaisiin vesitiiviisiin osastoihin,
     joita käytetään yksinomaan nesteiden kuljetukseen, jos aluksen turvallisuus
     pohja- tai kylkivaurion sattuessa ei lippuvaltion hallinnon mielestä täten
     heikkene.
.5   Lippuvaltion hallinto voi olla vaatimatta kaksoispohjaa sellaiseen aluksen osaan,
     joka on osastoitu käyttämällä osastoimistekijää, joka on korkeintaan 0,50, jos se
     katsoo, että kaksoispohjan rakentaminen aluksen tuohon osaan ei sovellu aluksen
      rakenteeseen eikä sen tarkoitettuun käyttöön.
11    Osastoimislastiviivojen määrääminen, merkitseminen ja kirjaaminen (R 13)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.1    Vaaditun osastoimistiheyden säilyttämiseksi alukselle on määrättävä ja sen
      kylkiin on merkittävä hyväksyttyä osastoimissyväystä vastaava lastiviiva.
      Alukselle, jossa on vaihtoehtoisesti joko matkustajien tai lastin kuljetukseen
      soveltuvat erityiset tilat, voidaan, jos aluksen omistaja niin haluaa, edellisen
      lisäksi määrätä ja merkitä yksi tai useampia osastoimislastiviivoja vastaamaan
      niitä osastoimissyväyksiä, jotka lippuvaltion hallinto saattaa hyväksyä tällaista
      vaihtoehtoista käyttöä varten.
.2    Määrätyt ja merkityt osastoimislastiviivat on mainittava matkustaja-aluksen
      vaatimustenmukaisuusasiakirjassa sekä ilmoitettava merkinnällä C l , jos
      osastoimislastiviivoja on vain yksi.
      Jos osastoimislastiviivoja on enemmän kuin yksi, vaihtoehtoiseen käyttöön
      tarkoitetut osastoimislastiviivat on ilmoitettava merkinnällä C.2, C.3, C.4 jne.
 .3   Jokaista tällaista lasti viivaa vastaava varalaita on mitattava samassa asennossa ja
      samasta kansiviivasta kuin voimassa olevan kansainvälisen
      lastiviivayleissopimuksen mukaan määritellyt varalaidat.
 .4   Jokaista hyväksyttyä osastoimislastiviivaa vastaava varalaita ja ne
      käyttöolosuhteet, joita varten tämä varalaita on hyväksytty, on selvästi mainittava
      matkustaja-aluksen vaatimustenmukaisuusasiakirjassa.
 .5   Missään tapauksessa ei osastoimislastiviivan merkkiä saa asettaa sen ylimmän
      suolaisen veden lastiviivan yläpuolelle, joka on määritelty aluksen lujuuden tai
      voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen perusteella.
 .6   Siitä riippumatta missä kohdassa osastoimilasti vii vojen merkit ovat, alusta ei
      missään tapauksessa saa lastata niin syvälle, että voimassa olevan kansainvälisen
      lastiviivayleissopimuksen mukaisesti kyseistä vuodenaikaa ja aluetta varten
      määritelty lastiviivamerkki joutuu ^vedenpinnan alle.
 .7   Alusta ei saa missään tapauksessa lastata niin syvälle, että sen ollessa suolaisessa
      vedessä, tiettyä matkaa ja käyttöä vastaavan osastoimislastiviivan merkki joutuu
      vedenpinnan alle.
  12   Vesitiiviiden laipioiden ym. rakenne ja ensimmäinen koestus (R 14)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
                                               19
 ---pagebreak--- .1     Jokainen poikittainen tai pitkittäinen vesitiivis osastoimislaipio on rakennettava
       siten, että se kykenee kestämään riittävällä varmuudella suurimman vesipatsaan
       paineen, joka siihen voi kohdistua aluksen vahingoittumistapauksessa, mutta vä-
       hintään upporajan korkeuteen ulottuvan vesipatsaan paineen. Näiden laipioiden
       rakenteen on oltava hyväksytyn laitoksen sääntöjen mukainen.
.2.1 Laipioissa olevien askelmien ja syvennysten on oltava vesitiiviitä ja yhtä lujia
       kuin niihin liittyvien laipioiden.
.2.2 Jos kaaria tai palkkeja kulkee vesitiiviin kannen tai laipion läpi, kyseinen kansi
       tai laipio on tehtävä rakenteeltaan vesitiiviiksi käyttämättä puuta tai sementtiä.
.3     Pääosastojen koestaminen täyttämällä ne vedellä ei ole pakollista. Jos koestusta
       vedellä täyttämällä ei suoriteta, on koestus vesisuihkulla pakollinen; tämä koestus
       on suoritettava mahdollisimman myöhäisessä rakennusvaiheessa. Vesitiiviiden
       laipioiden yksityiskohtainen tarkastus on suoritettava joka tapauksessa.
 .4    Keulasoppi, kaksoispohjat (mukaan lukien tunnelikölit) ja sisälaidoitukset on
       koestettava . 1 kohdan vaatimuksia vastaavan vesipatsaan paineella.
 .5    Tankit, jotka on tarkoitettu nesteiden säilytykseen ja muodostavat osan aluksen
       osastoimisesta, on tiiviyden toteamiseksi koestettava vesipatsaan paineella, jonka
       korkeus vastaa ylimpään osastoimislastiviivaan ulottuvaa vesipatsasta tai
       vesipatsasta, joka vastaa kahta kolmannesta kölin ja upporajan välisestä
       korkeudesta tankkien kohdalla, käyttämällä niistä suurempaa, kuitenkin niin, että
        koestuspainekorkeus ei missään tapauksessa saa olla pienempi kuin 0,9 metriä
       tankin kannen yläpuolella; jos vedellä koestus on epäkäytännöllistä, voidaan
       hyväksyä ilmanvuotokoe, jossa tankkeihin kohdistetaan korkeintaan 0,14 baarin
        ilmanpaine.
 .6     Edellä .4 ja .5 kohdassa mainittujen koestusten tarkoitus on saada varmuus siitä,
        että osastoimisen rakenteelliset osat ovat vesitiiviit, ja niitä ei ole pidettävä
        koestuksina jonkin osaston soveltuvuudesta polttoöljyn säilytykseen tai muihin
        erityisiin tarkoituksiin, jota varten voidaan vaatia tiukempi koestus, riippuen siitä
        korkeudesta, johon neste voi nousta tankissa tai siihen liittyvissä putkissa.
  13    Aukot vesitiiviissä laipioissa (R 15)
  UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
  .1    Vesitiiviissä laipiossa olevien aukkojen lukumäärä on rajoitettava niin pieneksi
        kuin se aluksen rakenteeseen ja tarkoitettuun käyttöön nähden on mahdollista;
        näissä aukoissa on oltava kunnolliset sulkemislaitteet.
  .2.1 Jos putkia, valumaputkia, sähköjohtoja jne. johdetaan vesitiiviiden
         osastoimislaipioiden läpi, laipioiden vesitiiviys on varmistettava sopivin keinoin.
  .2.2 Putkistoon kuulumattomia venttiilejä ei sallita vesitiiviissä osastoimislaipioissa.
  .2.3 Lyijyä tai muuta kuumuutta kestämätöntä ainetta ei saa käyttää vesitiiviiden
         osastoimislaipioiden läpi kulkevissa putkistoissa, jos tällaisten putkistojen
         vahingoittuminen tulipalon sattuessa saattaisi heikentää laipioiden vesitiiviyttä.
  .3.1 Ovi-, kulku- tai muita pääsyaukkoja ei sallita:
         .1     törmäyslaipioissa upporajan alapuolella
         .2     vesitiiviissä poikittaislaipioissa, jotka erottavat lastitilan sen viereisestä
                lastitilasta lukuun ottamatta 10.1 kohdassa ja 14 säännössä mainittuja
                tapauksia.
                                                   20
 ---pagebreak--- .3.2 Edellä .3.3 kohdassa mainituin poikkeuksin voidaan törmäyslaipion läpi
      upporajan alapuolella johtaa korkeintaan yksi putki keulasoppitankissa olevia
      nesteitä varten, jos putkessa on sulkuventtiili, jota voidaan käsitellä laipiokannen
      yläpuolelta ja jonka pesä on kiinnitetty törmäyslaipioon keulasopen sisäpuolelle.
      Tämän venttiilin kiinnittäminen törmäyslaipion ulkopuolelle voidaan kuitenkin
      hyväksyä, jos venttiili on helposti saavutettavissa kaikissa aluksen
      käyttöolosuhteissa eikä sen sijaintipaikka ole lastitila.
.3.3 Jos keulasoppi on jaettu kahden erilaisen nesteen säilyttämistä varten, voidaan
      törmäyslaipion läpi upporajan alapuolella johtaa kaksi putkea, joista kummankin
      on oltava asennettu .3.1 kohdassa edellytetyllä tavalla, kuitenkin ainoastaan, jos
      muuta vaihtoehtoa ei käytännössä ole toisen putken asentamiselle, ja, ottaen
      huomioon keulasopen lisätty osastoimisuus, aluksen turvallisuus säilyy.
.4    Tiloissa, joihin on sijoitettu aluksen kuljetuksessa tarvittava pää- ja apukoneisto
      kattiloineen, jokaiseen poikittaiseen päälaipioon saada tehdä korkeintaan yhden
      oven, lukuun ottamatta akselitunnelien ovia. Jos aluksessa on kaksi tai useampia
      potkuriakseleita, akselitunnelien välillä on oltava suora käytäväyhteys.
      Koneistotilan ja akselitunnelitilojen välillä saa olla vain yksi ovi aluksissa, joissa
      on kaksi potkuriakselia ja vain kaksi ovea, jos potkuriakseleita on enemmän kuin
      kaksi. Kaikkien näiden ovien on oltava liukuovia ja ne on sijoitettava niin, että
      niiden kynnykset ovat mahdollisimman korkealla. Käsikäyttöinen koneisto, jolla
      näitä ovia liikutellaan laipiokannen yläpuolelta, on sijoitettava koneistoja sisäl-
      tävien tilojen ulkopuolelle.
 .5.1 OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ia UUDET B-, C- ia D-
      LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ:
      Vesitiiviiden ovien on oltava liukuovia, saranaovia tai muita vastaavantyyppisiä
      ovia. Levy ovia, jotka kiinnitetään vain pulteilla, ja ovia, jotka sulkeutuvat
      pudottamalla tai putoavan painon vaikutuksesta, ei sallita.
      UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON
      VÄHINTÄÄN 24 METRIÄ:
      Vesitiiviiden ovien, lukuun ottamatta 10.1 kohdan tai 14 säännön määräysten
      mukaisien ovien, on oltava koneellisesti käytettäviä liukuovia, joiden osalta
      noudatetaan 7 kohdan vaatimuksia ja jotka pystytään sulkemaan samanaikaisesti
      komentosillan ohjauspöydästä korkeintaan 60 sekunnissa aluksen ollessa
      suorassa.
 •5.2 OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ia UUDET B-. C- ia D-
      LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ:
      Liukuovet voivat olla:
      joko pelkästään käsikäyttöisiä tai
      sekä koneellisesti että käsin käytettäviä.
      UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET, JOIDEN PITUUS ON
      VÄHINTÄÄN 24 METRIÄ:
      Aluksissa, joissa vesitiiviiden ovien lukumäärä on korkeintaan kaksi ja kyseiset
       ovet on sijoitettu konetilaan tai tällaista tilaa rajaaviin laipiohin, lippuvaltion
      hallinto voi sallia kyseisen kahden oven olevan vain käsin käytettäviä. Jos on
       asennettu käsikäyttöisiä liukuovia, kyseiset ovet on suljettava ennen aluksen ir-
       tautumista laiturista matkustajat mukanaan ja niiden on oltava suljettuna matkan
       ajan.
                                               21
 ---pagebreak--- UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24
METRIÄ. + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.5.3 Sekä kone- että käsikäyttöisten vesitiiviiden ovien liikuttamislaitteilla on kyettävä
      sulkemaan ovi aluksen ollessa kallistuneena 15 astetta kummalle puolelle
      tahansa. On myös otettava huomioon voimat, jotka voivat vaikuttaa ovien
      jommallakummalla puolella, kun vesi virtaa aukon läpi staattisella
      putouskorkeudella, joka vastaa vähintään 1 metrin veden korkeutta oven
      keskiviivan kynnyksen yläpuolella.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON VÄHINTÄÄN
24 METRIÄ:
.5.4 Vesitiiviin oven valvontalaitteet, mukaan lukien hydraulijohtimet ja
       sähkökaapelit, on pidettävä mahdollisimman lähellä sitä laipiota, johon ovet on
       asennettu, jotta niiden todennäköisyys vaurioitua missä tahansa aluksen kärsi-
       mässä vauriossa on mahdollisimman pieni. Vesitiiviit ovet ja niiden
       valvontalaitteet on sijoitettava niin, että jos alus vaurioituu aluksen viidesosan le-
       veydeltä, kun kyseinen etäisyys mitataan oikeissa kulmissa keskiviivaan nähden
       ylimmän osastoimislastiviivan tasolla, vaurioituneesta osasta alusta kauempana
       olevien vesitiiviiden ovien toiminta ei häiriinny.
 .5.5 Kaikki kone- ja käsikäyttöiset vesitiiviit liukuovet on varustettava osoittimilla,
      jotka näyttävät kaikissa ohjausasemissa sen, ovatko ovet auki tai kiinni.
       Ohjausasemien on oltava ainoastaan komentosillalla 7.1.5 kohdan vaatimuksen
       mukaisesti ja paikassa, jossa vaaditaan laipiokannen yläpuolista käsikäyttöä 7.1.4
       kohdan mukaisesti.
 OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET ia UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN
 ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24 METRIÄ:
 .5.6 Sellaiset vesitiiviit ovet, jotka eivät ole .5.1 - .5.5 kohdan mukaisia, on suljettava
       ennen matkan alkua ja pidettävä suljettuina merellä oltaessa; kyseisten ovien
       avaamisesta satamassa ja sulkemisesta ennen aluksen lähtöä satamasta on tehtävä
       merkintä laivapäiväkirjaan.
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON ALLE 24
 METRIÄ. + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
  .6   Käsikäyttöiset liukuovet voivat olla vaakasuoraan tai pystysuoraan liikkuvia.
       Liikuttamiskoneistoa on voitava käyttää itse oven luona sen kummaltakin
       puolelta ja helppopääsyisestä paikasta laipiokannen yläpuolelta; koneiston on
       toimittava täydellisellä kammen kiertoliikkeellä tai jollain muulla hyväksytyllä
        koneiston liikkeellä, joka on yhtä takuuvarma. Ovea käsikoneistolla suljettaessa
        aika, joka kuluu oven täydellisen sulkemiseen aluksen ollessa suorassa, saa olla
        korkeintaan 90 sekuntia.
  .7    OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET: Konekäyttöiset liukuovet voivat
        olla vaakasuoraan tai pystysuoraan liikkuvia. Jos ovi on koneellisesti liikutelta-
        vissa säätökeskuksesta, koneisto on tehtävä sellaiseksi, että ovea voidaan liikuttaa
        koneellisesti myös molemmilta puolilta. Laipion kummallekin puolelle on
        varattava oven koneellisen sulkemislaitteen yhteyteen paikalliset säätörivat, jotka
        on sijoitettava siten, että ovesta kulkevat henkilöt voivat pitää molemmat
        säätörivat avoasennossa, eivätkä voi käynnistää vahingossa sulkemiskoneistoa.
        Konekäyttöiset liukuovet on varustettava käsikäyttöisellä koneistolla, jota voidaan
        käyttää itse oven luona sen kummaltakin puolelta sekä helppopääsyisestä paikasta
        laipiokannen yläpuolelta; koneiston on toimittava täydellisellä kammen
                                                22
 ---pagebreak---      kiertoliikkeellä tai jollakin muulla hyväksytyllä koneiston liikkeellä, joka on yhtä
     takuuvarma. Äänimerkki laittein on annettava varoitus siitä, että ovi on alkanut
     sulkeutua, ja äänimerkin on soitava, kunnes ovi on täysin sulkeutunut. Lisäksi
     alueilla, joissa on kova ympäröivä melu, edellytetään äänimerkin täydentämistä
     oven luona vilkkuvalla merkkivalolla.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON VÄHINTÄÄN
24 METRIÄ:
.7.1 Jokaisen konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven
     .1      on liikuttava pysty- tai vaakasuunnassa
     .2     on 11 kohdan mukaisesti oltava yleensä sisäleveydeltään korkeintaan 1,2
            metriä. Lippuvaltion hallinto voi sallia tätä suuremmat ovet vain siihen
            leveyteen saakka, joka katsotaan tarpeelliseksi aluksen tehokkaan
            toiminnan kannalta sillä edellytyksellä, että muut turvatoimet, mukaan
            lukien seuraavat, otetaan huomioon:
            .2.1      erityinen huomio kiinnitetään oven vahvuuteen ja sen
                      sulkemislaitteisiin vuotojen estämiseksi
            .2.2      oven on sijaittava vaurioalueen B/5 ulkopuolella
            .2.3      ovi on pidettävä suljettuna aluksen ollessa merellä, lukuun
                      ottamatta rajoitettuja ajanjaksoja, jotka lippuvaltion hallinto katsoo
                      ehdottoman tarpeellisiksi;
     .3     on oltava varustettu laitteilla, jotka tarvitaan oven avaamiseksi ja
            sulkemiseksi käyttäen sähkövoimaa, hydrauliikkaa tai muuta
            voimanlähdettä, jonka lippuvaltion hallinto voi hyväksyä;
     .4     on oltava varustettu erillisellä käsikäyttömekanismilla. Ovi on voitava
            avata ja sulkea käsin oven luota kummaltakin puolelta, minkä lisäksi se on
            voitava sulkea helppopääsyisestä paikasta laipiokannen yläpuolelta;
            koneiston on toimittava täydellisellä kammen kiertoliikkeellä tai jollakin
            muulla yhtä turvallisella liikkeellä, jonka lippuvaltion hallinto voi
            hyväksyä. Kiertämisen tai muun liikkeen suunta on oltava selvästi merkitty
            kaikissa käyttöasennoissa. Aika, joka kuluu oven täydelliseen sulkemiseen
            käsikoneistoa käytettäessä, saa olla korkeintaan 90 sekuntia aluksen ollessa
            suorassa;
      .5    on oltava varustettu valvontalaitteilla oven avaamiseksi ja sulkemiseksi
            sähkövoimalla oven kummaltakin puolelta sekä oven sulkemiseksi
             sähkövoimalla komentosillan ohjauspöydästä;
      .6    on oltava varustettu äänimerkillä, joka erottuu alueen kaikista muista
             äänimerkistä ja soi aina, kun ovi suljetaan sähkövoimalla kauko-ohjausta
            käyttäen, ja jonka on soitava vähintään 5 sekuntia ja korkeintaan 10
             sekuntia, ennen kuin ovi alkaa liikkua, ja jonka soimisen on jatkuttava,
             kunnes ovi on täysin suljettu. Jos on kyse muualta tapahtuvasta
             käsikäytöstä, riittää, kun äänimerkki soi vain oven liikkuessa. Lisäksi
             matkustajille varatuilla alueilla ja alueilla, joissa on kova ympäröivä melu,
             lippuvaltion hallinto saattaa vaatia äänimerkin täydentämistä oven luona
             vilkkuvalla merkkivalolla; ja
      .7     on avauduttava suunnilleen yhtä nopeasti sähkövoimalla. Sulkeutumisaika
             hetkestä, jolloin ovi alkaa liikkua, hetkeen, jolloin se on täysin kiinni, ei
             missään tapauksessa saa olla alle 20 sekuntia ja korkeintaan 40 sekuntia
             aluksen ollessa suorassa.
                                              23
 ---pagebreak--- .7.2 Konekäyttöisten vesitiiviiden liukuovien tarvitsema sähkövoima on toimitettava
     varakytkintaulusta joko suoraan tai erillisen, laipiokannen yläpuolella sijaitsevan
     jakotaulun kautta; niihin liittyvien ohjaus-, osoitin- ja hälytyspiirien on saatava
     voimaa varakytkintaulusta joko suoraan tai erillisen, laipiokannen yläpuolella
     sijaitsevan jakotaulun kautta, ja niille on kyettävä johtamaan automaattisesti
     voimaa väliaikaisesta sähköenergian varalähteestä, jos joko sähköenergian
     päälähteessä tai varalähteessä on häiriö.
.7.3 Konekäyttöisissä vesitiiviissä liukuovissa on oltava joko
      .1     keskitetty hydraulinen järjestelmä ja kaksi riippumatonta voimanlähdettä,
             joista kummassakin on moottori ja pumppu, jotka pystyvät sulkemaan
             kaikki ovet samanaikaisesti. Lisäksi koko järjestelmää varten on oltava
             paineakkuja, joiden teho riittää käyttämään kaikkia ovia vähintään kolme
             kertaa, siis sulkemaan - avaamaan - sulkemaan, 15 asteen vastakkaisessa
             kallistumassa. Tämä toimintojakso on voitava toteuttaa, kun akku on
             pumpun kytkentäpaineessa. Käytettävän nesteen valinnassa on otettava
             huomioon lämpötila, jossa järjestelmä todennäköisesti joutuu toimimaan
              käytön aikana. Voiman käyttöjärjestelmä on suunniteltava minimoimaan se
              mahdollisuus, että hydrauliikkaputkiston yksittäinen vaurio vaikuttaisi
              haitallisesti useamman kuin yhden oven toimintaan. Hydraulinen
             järjestelmä on varustettava laitteella, joka hälyttää konekäyttöjärjestelmän
              hydraulinesteen vähenemisestä, ja kaasun alipaineen hälytyslaitteella tai
              muulla tehokkaalla keinolla, jolla valvotaan paineakkuihin varastoidun
              energian häviämistä. Näiden hälytyslaitteiden on oltava äänimerkkejä ja
              merkkivaloja ja niiden on sijaittava komentosillan ohjauspöydässä, tai
      .2      riippumaton hydraulinen järjestelmä kullekin ovelle, jonka kussakin
              voimanlähteessä on moottori ja pumppu, jotka pystyvät sulkemaan oven.
              Lisäksi on oltava paineakku, jonka teho riittää käyttämään ovea vähintään
              kolme kertaa, siis sulkemaan - avaamaan - sulkemaan, 15 asteen
              vastakkaisessa kallistumassa. Tämä toimintojakso on voitava toteuttaa, kun
              akku on pumpun kytkentäpaineessa. Käytettävän nesteen valinnassa on
              otettava huomioon lämpötila, jossa järjestelmä todennäköisesti joutuu
              toimimaan käytön aikana. Komentosillan ohjauspöydässä on oltava kaasun
              alipaineen ryhmähälytin tai muu tehokas keino, jolla valvotaan
              paineakkuihin varastoidun energian häviämistä. Jokaisessa paikallisessa
              käyttöasennossa on lisäksi oltava varastoidun energian häviämistä kuvaava
              ilmaisin, tai
       .3     riippumaton sähköjärjestelmä ja moottori kullekin ovelle, jonka kussakin
              voimanlähteessä on moottori, joka pystyy avaamaan ja sulkemaan oven.
              Voimanlähteeseen on voitava automaattisesti johtaa voimaa väliaikaisesta
              sähköenergian varalähteestä, jos joko sähköenergian päälähteessä tai
              varalähteessä on häiriö, ja tehon on riitettävä käyttämään ovea vähintään
              kolme kertaa, siis sulkemaan - avaamaan - sulkemaan, 15 asteen
              vastakkaisessa kallistumassa.
       Edellä 7.3.1, 7.3.2 ja 7.3.3 kohdassa täsmennettyjä järjestelmiä varten on tehtävä
       varaus seuraavasti:
       Konekäyttöisissä vesitiiviissä liukuovissa tarvittavat energiajärjestelmät on
       pidettävä erillään kaikista muista energiajärjestelmistä. Yksittäinen häiriö
        sähköisissä tai hydraulisissa konekäyttöisissä järjestelmissä, hydraulista
                                              24
 ---pagebreak---       valvontalaitetta lukuun ottamatta, ei saa estää yhdenkään oven käsikäyttöistä
      toimintaa.
.7.4 Laipion kummallekin puolelle on varattava vähintään 1,6 m korkeuteen lattiasta
      säätörivat, joiden on oltava niin sijoitetut, että ovesta kulkevat henkilöt voivat
      pitää molemmat säätörivat avoasennossa, eivätkä voi vahingossa panna sulkemis-
      koneistoa käyntiin. Ripojen liikesuuntien ovea avattaessa ja suljettaessa on oltava
      oven liikkeen suuntaisia ja ne on merkittävä selvästi.
.7.5 Vesitiiviiden ovien sähkölaitteet ja komponentit on sijoitettava laipiokannen
      yläpuolelle ja vaarallisten alueiden ja tilojen ulkopuolelle, jos se on mahdollista.
.7.6 Sähkölaitekotelot, jotka on välttämätöntä sijoittaa laipiokannen alapuolelle, on
      tarkoituksenmukaisesti suojattava veden tunkeutumiselta.
.7.7 Sähkövoima-, ohjaus-, osoitin- ja hälytyspiirit on suojattava vioilta siten, että
      vika yhdessä ovipiirissä ei aiheuta vikaa missään muussa ovipiirissä. Oikosulut ja
      muut viat oven hälytys- tai osoitinpiireissä eivät saa johtaa kyseisen oven kone-
      käyttöisyyden menettämiseen. Järjestelyjen on oltava sellaisia, että vesivuoto
      laipiokannen alapuolisiin sähkövarusteisiin ei aiheuta oven avautumista.
.7.8 Yksittäinen sähkövika konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven konekäyttö- tai
      valvontajärjestelmässä ei saa johtaa suljetun oven avautumiseen. Virransyötön
      saatavuutta on tarkkailtava jatkuvasti virtapiirin kohdassa, joka on
      mahdollisimman lähellä jokaista .7.3 kohdassa edellytettyä moottoria. Jokaisen
      kyseisen voimalähteen menetyksen pitäisi laukaista äänimerkki ja merkkivalo
      komentosillan ohjauspöydässä.
.8.1 Komentosillan ohjauspöydässä on oltava "keskitetty käyttö" -kytkin kahta
      ohjaustapaa varten: "paikallisohjaus", joka sallii kaikkien ovien paikallisen
      avaamisen ja sulkemisen käytön jälkeen ilman automaattisuljentaa, ja "ovi kiinni"
      -ohjaustapa, joka sulkee automaattisesti kaikki avatut ovet. "Ovi kiinni" -
      ohjaustapa sallii ovien paikallisen avaamisen ja se sulkee oven automaattisesti
      vapauttamalla paikallisen ohjauskoneiston. "Keskitetty käyttö" -kytkimen on
      tavallisesti oltava "paikallisohjaus"-asennossa. "Ovi kiinni" -ohjausta on
      käytettävä vain hätätilanteissa ja koekäytössä.
.8.2 Komentosillan ohjauspöydässä on oltava jokaisen oven sijaintia osoittava
      diagrammi, jossa merkkivaloilla osoitetaan jokaisen oven osalta, onko se auki vai
      kiinni. On osoitettava punaisella valolla, että ovi on täysin auki, ja vihreällä
      valolla, että ovi on täysin kiinni. Silloin kun ovi suljetaan kauko-ohjausta
      käyttäen, on oven sulkeutuminen osoitettava välkkyvällä punaisella valolla.
       Osoittimiin tarvittavan virtapiirin on oltava ohjauspiiristä riippumaton jokaisessa
       ovessa.
 .8.3 Ei saa olla mahdollista avata mitään ovea kauko-ohjauksella keskusvalvonta-
       asemasta.
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
 .9.1 Kaikki vesitiiviit ovet on merellä oltaessa pidettävä suljettuina, ne voidaan avata
       merellä oltaessa ainoastaan .9.2, .9.3 ja .9.4 kohdassa täsmennetyistä syistä.
       Vesitiiviit ovet, jotka ovat 11 kohdan mukaisesti leveämmät kuin 1,2 metrin
       levyiset, saa avata ainoastaan kyseisessä kohdassa yksityiskohtaisesti
       täsmennetyissä olosuhteissa. Kaikkien ovien, jotka avataan tämän kohdan
       mukaisesti, on oltava valmiina viipymättä suljettaviksi.
 .9.2 Vesitiivis ovi voidaan avata merellä oltaessa matkustajien ja henkilöstön
       kulkemisen vuoksi tai, jos se on tarpeen oven välittömässä läheisyydessä
                                              25
 ---pagebreak---        suoritettavan työn vuoksi. Ovi on suljettava välittömästi sen jälkeen, kun siitä on
       kuljettu tai kun työ, jota varten ovi on auki, on päätetty.
.9.3 Tiettyjen vesitiiviiden ovien sallitaan olevan avoimina merellä oltaessa
       ainoastaan, jos sitä pidetään ehdottoman välttämättömänä; toisin sanoen sitä, että
       ovi on auki, pidetään olennaisen tärkeänä aluksen koneiston turvalliselle ja
       tehokkaalle toiminnalle tai sille, että matkustajat pääsevät kulkemaan tavallisesti
       rajoittamatta koko matkustajille varatulla alueella. Lippuvaltion hallinto päättää
       kyseisestä asiasta harkittuaan tarkoin sen vaikutuksia aluksen toimintaan ja
       selviytymiskyvylle. Tällainen vesitiivis ovi, jonka sallitaan olevan avoin, on
       osoitettava selkeästi aluksen vakavuustiedoissa ja sen on aina oltava valmiina
       viipymättä suljettavaksi.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.10.1 Jos lippuvaltion hallinto katsoo, että tällaiset ovet, joita voidaan pitää avoimina,
       ovat olennaisen tärkeitä, tyydyttävää rakennetta olevia vesitiiviitä ovia voidaan
       asentaa vesitiiviisiin laipioihin, jotka erottavat toisistaan välikannen lastitiloja.
       Nämä ovet saavat olla sarana-, rulla- tai liukuovia, mutta ne eivät saa olla kauko-
       ohjattuja. Ne on sijoitettava mahdollisimman korkealle ja niin kauas aluksen
       sivulaidoituksesta kuin suinkin mahdollista, mutta missään tapauksessa ei sivua
       lähinnä olevan pystysuoran ovenpielen etäisyys laidoituksesta saa olla pienempi
       kuin viidennes aluksen leveydestä, kyseinen etäisyys on mitattava kohtisuoraan
       aluksen keskiviivaa vastaan ylimmän osastoimislastiviivan tasossa.
 .10.2 Nämä ovet on suljettava ennen matkan alkua ja pidettävä suljettuina merellä
       oltaessa; kyseisten ovien avaamisesta satamassa ja sulkemisesta ennen aluksen
        lähtöä satamasta on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan. Jos tällaisen oven luokse
       voi päästä matkan aikana, on ovi varustettava laitteella, joka estää oven
        asiattoman avaamisen. Jos tällaisten ovien asentamista suunnitellaan, lippuvaltion
        hallinnon on erityisesti harkittava niiden lukumäärää ja järjestelyä.
 .11           Laipioissa ei sallita irrotettavia levyjä muualla kuin koneistotiloissa.
               Näiden levyjen on aina oltava paikoillaan ennen kuin alus lähtee
                satamasta, eikä niitä saa poistaa paikoiltaan merellä oltaessa, ellei se ole
                ehdottoman tarpeellista ja silloinkin päällikön harkinnan mukaisesti.
                Lippuvaltion hallinto voi sallia jokaisessa poikittaisessa päälaipiossa
                ainoastaan yhden .7.1.2. kohdassa täsmennettyä liukuovea suuremman
                konekäyttöisen vesitiiviin liukuoven korvaamisen kyseisillä irrotettavilla
                levyillä sillä edellytyksellä, että kyseiset ovet suljetaan ennen kuin alus
                lähtee satamasta ja että niitä ei avata merellä oltaessa, ellei se ole
                ehdottoman tarpeellista ja silloinkin päällikön harkinnan mukaisesti.
                Kyseisten ovien ei tarvitse täyttää 7.1.4 kohdan 90 sekunnin
                aikavaatimusta, joka kuluu oven täydelliseen sulkemiseen käsikoneistoa
                käytettäessä. Kyseisten ovien avaamisesta ja sulkemisesta aluksen ollessa
                merellä tai satamassa on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan.
  14     Kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä kuljettavat alukset (R 16)
   UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
  .1     Tätä sääntöä sovelletaan matkustaja-aluksiin, jotka on suunniteltu tai muutettu
         kuljettamaan kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä.
                                                   26
 ---pagebreak---       Jos tällaisessa aluksessa matkustajien kokonaislukumäärä, mukaan lukien
      kuljetusajoneuvojen henkilöstö, ei ole suurempi kuin N = 12 + A/25, jossa A =
      niiden suljettujen tilojen kokonaiskansipinta-ala (neliömetreinä), jotka ovat
      käytettävissä kuljetusajoneuvojen kuljetukseen, ja missä vapaa korkeus ahtauspai-
      kalla ja tällaisten tilojen sisäänpääsyn kohdalla on vähintään 4 m, sovelletaan 13
      säännön .10 kohdan määräyksiä vesitiiviistä ovista lukuun ottamatta sitä, että
      ovet voidaan lastitiloja osastoivissa vesitiiviissä laipioissa sijoittaa mille tasolle
      tahansa. Lisäksi vaaditaan, että komentosillalla on osoittimet, jotka automaattises-
      ti näyttävät, milloin jokainen ovi on kiinni ja kaikki ovien kiinnityslaitteet
      varmistettu.
      Sovellettaessa tämän luvun määräyksiä tällaiseen alukseen on N se suurin
      matkustajalukumäärä, joka voidaan vahvistaa alukselle tämän säännön
      mukaisesti.
15    Aukot ulkolaidoituksessa upporajan alapuolella (R 17)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.1    Aluksen ulkolaidoituksessa olevien aukkojen lukumäärä on rajoitettava niin
      pieneksi kuin se aluksen rakenteeseen ja tarkoitettuun käyttöön nähden on
      mahdollista.
.2.1 Kaikkien ulkolaidoituksessa olevien aukkojen sulkemislaitteiden rakenteen ja
      tehokkuuden on vastattava niiden aiottua tarkoitusta ja sijoituspaikkaa.
.2.2 Voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen mukaisesti
      valo venttiilejä ei saa sijoittaa siten, että niiden alareuna on alempana kuin
       laipiokannen ulkoreunan kanssa yhdensuuntainen viiva, jonka alin kohta on 2,5
       prosenttia aluksen leveydestä tai 500 mm, ylimmän osastoimislastiviivan yläpuo-
       lella, suuremman mitan mukaisesti.
.2.3 Kaikkien valoventtiilien, joiden alareunat ovat upporajan alapuolella, on oltava
       rakenteeltaan sellaisia, että niitä ei voi avata ilman aluksen päällikön
       suostumusta.
 .2.4 Jos välikannella jonkin .2.3 kohdassa mainitun valoventtiilin alareuna aluksen
       lähtiessä satamasta on sen viivan alapuolella, joka laipiokannen ulkoreunan
       kanssa yhdensuuntaisena on alimmassa kohdassaan 1,4 metriä lisättynä 2,5
       prosentilla aluksen leveydestä vedenpinnan yläpuolella, on kaikki tämän
       välikannen valoventtiilit suljettava vesitiiviisti ja lukittava ennen kuin alus lähtee
       satamasta, eikä niitä saa avata ennen sen saapumista seuraavaan satamaan. Tätä
       kohtaa sovellettaessa voidaan tehdä tavanmukainen suolattoman veden vähennys.
 .2.5 Valoventtiilit ja niiden sokkoluukut, joiden luo matkan aikana ei päästä, on
        suljettava ja varmistettava ennen kuin alus lähtee satamasta.
 .3    Ulkolaidoituksessa olevien valumisaukkojen, viemäri- ja muiden sellaisten
        aukkojen lukumäärä on pidettävä mahdollisimman pienenä joko yhdistämällä
        kuhunkin poistojohtoon mahdollisimman monta viemäri- tai muuta putkea tai
       jollakin muulla sopivalla tavalla.
  .4    Kaikki ulkolaidoituksessa olevat tulo- ja poistojohdot on varustettava tehokkailla
        laitteilla, joihin on helppo päästä käsiksi ja joilla voidaan estää veden pääsy
        alukseen vahingossa.
                                                 27
 ---pagebreak--- .4.1 Voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen vaatimusten mukaisesti
     ja .5 kohdassa mainituin poikkeuksin on jokainen erillinen poistojohto, joka on
     viety ulkolaidoituksen läpi upporajan alapuolella olevista tiloista, varustettava
     joko yhdellä automaattisella takaiskuventtiilillä, jossa on laipiokannen yläpuolelta
     käsiteltävä tehokas sulkemislaite, tai vaihtoehtoisesti ilman mainittua
     sulkemislaitctta kahdella automaattisella takaiskuventtiilillä sillä edellytyksellä,
     että sisäpuolella oleva venttiili sijaitsee ylimmän osastoimisviivan yläpuolella ja
     että sen voi aina varmistaa käyttöolosuhteissa. Jos aluksessa on tehokkaalla
      sulkemislaitteella varustettu venttiili, sen käsittelypaikalle laipiokannen
     yläpuolelle on päästävä aina helposti ja se on varustettava laitteella, joka osoittaa,
      onko venttiili auki vai kiinni.
.4.2 Voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen vaatimuksia
      sovelletaan poistojohtoihin, jotka on viety ulkolaidoituksen läpi upporajan
      alapuolella olevista tiloista.
 .5   Veden ottoa varten merestä samoin kuin sen poistoa varten tarkoitetut pää- ja
      apujohdot, jotka ovat yhteydessä koneiston toimintaan, on varustettava putkien ja
      ulkolaidoituksen tai putkien ja ulkolaidoitukseen kiinnitettyjen keskuslaatikoiden
      väliin asennetuilla helppopääsyisillä venttiileillä. Venttiilit saavat olla paikalla
      säädettäviä, ja niissä on oltava laitteet, jotka osoittavat, ovatko ne auki vai kiinni.
 .6   Kaikkien tässä säännössä edellytettyjen ulkolaidoitukseen liittyvien varusteiden ja
      venttiilien on oltava terästä, pronssia tai muuta hyväksyttyä sitkeää ainetta.
      Tavallisesta valuraudasta tai vastaavasta aineesta valmistettuja venttiilejä ei
      hyväksytä. Kaikkien tässä säännössä mainittujen putkien on oltava terästä tai
      muuta samanarvoista lippuvaltion hallinnon hyväksymää ainetta.
 .7   Upporajan alapuolella olevien kulkuteiden ja lastiporttien on oltava riittävän
      lujat. Ne on suljettava tehokkaasti ja varmistettava vesitiiviiksi ennen aluksen
      lähtöä satamasta ja pidettävä suljettuina aluksen ollessa merellä.
 .8   Tällaisia portteja ei missään tapauksessa saa sijoittaa niin, että niiden alin kohta
      on ylimmän osastoimislastiviivan alapuolella.
  16  Matkustaja-alusten vesitiiviys upporajan yläpuolella (R 20)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
  .1  On ryhdyttävä kaikkiin järkeviin ja käytännössä mahdollisiin toimenpiteisiin
      veden pääsyn ja leviämisen rajoittamiseksi laipiokannen yläpuolelle. Tällaiset
      toimenpiteet voivat käsittää o.salaipioiden tai kehyskaarien asentamisen. Kun
      vesitiiviitä osalaipioita tai kehyskaaria asennetaan laipiokannelle
       osastoimispäälaipioiden yläpuolelle tai niiden välittömään läheisyyteen, niiden
       liitokset ulkolaidoitukseen ja laipiokanteen on tehtävä vesitiiviiksi rajoittamaan
       veden virtausta kantta pitkin aluksen ollessa kallistuneena vahingoittuneessa
       tilassa. Jos vesitiivis osalaipio ei ole suoraan sen alapuolella olevan laipion
       kohdalla, välillä oleva laipiokansi on tehtävä täysin vesitiiviiksi.
  .2   Laipiokannen tai sen yläpuolella olevan kannen on oltava säätiivis. Kaikissa
       suojattoman sääkannen aukoissa on oltava riittävän korkeat ja lujat kehykset sekä
       tehokkaat laitteet, joilla aukot voidaan nopeasti sulkea säätiiviisti. Tyhjennys-
       portteja ja avoimia kaiteita tai valumisaukkoja on tehtävä riittävästi veden
       poistamiseksi nopeasti sääkannelta kaikenlaisella säällä.
                                                28
 ---pagebreak--- .3   Olemassaolevissa B-LUOKAN aluksissa ylärakenteeseen päättyvien ilmaputkien
     avoimen pään on oltava vähintään 1 metri vesiviivan yläpuolella aluksen ollessa
     kallistuneena 15 asteen kulmassa tai suurimmassa kallistuskulmassa suoraan
     laskemalla määritellyn vuodon välivaiheessa, suuremman mukaisesti.
     Vaihtoehtoisesti muista kuin öljytankeista lähtevät ilmaputkien poistojohdot
     voidaan viedä ylärakenteen sivun läpi. Tämän kohdan määräykset eivät
     kuitenkaan saa rajoittaa voimassa olevan kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen
     määräysten noudattamista.
.4   Valoventtiilien, kulkuteiden ja lastiporttien sekä muiden ulkolaidoituksessa
     upporajan yläpuolella olevien aukkojen sulkemislaitteiden on oltava malliltaan ja
     rakenteeltaan tarkoituksenmukaiset ja riittävän lujat ottaen huomioon tilat, joihin
     ne on asennettu, sekä niiden sijainti suhteessa ylimpään osastoimislastiviivaan.
 .5  Kaikkiin valoventtiileihin niissä tiloissa, jotka ovat laipiokannen ja ensimmäisen
     sen yläpuolella olevan kannen välillä, on asennettava tarkoituksenmukaiset
     sisäpuoliset sokkoluukut, jotka voidaan helposti ja tehokkaasti sulkea ja
     varmistaa vesitiiviiksi.
 17  Lastausovien sulkeminen (R 20-1)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 .1   Seuraavat upporajan yläpuolella sijaitsevat ovet on suljettava ja lukittava ennen
     kuin alus lähtee millekään matkalle ja niiden on oltava suljettuina ja lukittuina
      kunnes alus on seuraavassa laiturissa:
      .1      suljettujen ylärakenteiden ulkosivussa tai rajoilla olevat lastausovet;
      .2      edellä .1.1 kohdassa osoitettuihin paikkoihin asennetut keulavisiirit;
      .3      lastausovet törmäyslaipiossa;
      .4      säänkestävät rampit, jotka ovat vaihtoehto 1.1 - 1.3 kohdassa määritellyille
              sulkemisvaihtoehdoille;
      Silloin kun ovea ei voi avata eikä sulkea aluksen ollessa satamassa, sellainen ovi
      voidaan avata tai jättää auki aluksen lähestyessä laituria tai lähtiessä siitä, mutta
      vain niin kauan kuin on välttämätöntä oven välittömän toiminnan kannalta.
      Kaikissa tapauksissa on sisempi keulaovi pidettävä suljettuna.
  .2  Lippuvaltion hallinto voi, .1.1 - 1.4 kohdan vaatimuksista huolimatta, sallia
      tiettyjen ovien avaamisen päällikön harkinnan mukaisesti, jos se on tarpeen
      aluksen toiminnan tai matkustajien alukseen nousemisen tai aluksesta lähtemisen
      kannalta silloin, kun alus on turvallisesti ankkurissa ja sillä edellytyksellä, että
      aluksen turvallisuutta ei vaaranneta.
  .3  Päällikön on varmistettava 1 kohdassa tarkoitetun ovien avaamista ja sulkemista
      koskevan tehokkaan valvonta- ja raportointijärjestelmän käyttöön ottaminen.
  .4  Päällikön on varmistettava ennen kuin alus jatkaa matkaa, että laivapäiväkirjaan
      tehdään merkintä 22 säännön vaatimusten mukaisesti 1 kohdassa eriteltyjen ovien
       viimeisimmästä sulkemisajasta ja tiettyjen 2 kohdan mukaisten ovien jokaisen
       avaamisen ajankohdasta.
                                              29
 ---pagebreak--- 17-1 Vesitiiviys ro-ro-kannelta (laipiokansi) sen alapuolella oleviin tiloihin
(R20-2)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:
.1.1 Jäljempänä .1.2 ja .1.3 alakohdan määräysten mukaisesti kaikkien laipiokannen
        alapuolisiin tiloihin johtavien sisäänkäyntien matalimman kohdan on oltava
        vähintään 2,5 metriä laipiokannen yläpuolella;
.1.2 silloin kun on asennettu ajorampit laipiokannen alapuolisiin tiloihin pääsemiseksi,
        nämä aukot on voitava sulkea säätiiviisti alapuolella olevan veden tunkeutumisen
        estämiseksi, niihin on asennettava hälytyslaitteet ja niistä on oltava osoittimet
        komentosillalla;
.1.3 lippuvaltion hallinto voi sallia tiettyjen laipiokannen alapuolisiin tiloihin
        johtavien sisäänkäyntien asentamisen, jos ne ovat tarpeen aluksen toiminnan
        kannalta, esimerkiksi koneiston ja varastojen liikuttamisessa sillä edellytyksellä,
         että kyseiset sisäänkäynnit tehdään vesitiiviiksi, niihin asennetaan hälytyslaitteet
        ja niistä on osoittimet komentosillalla;
 .1.4 edellä .1.2 ja .1.3 alakohdassa tarkoitetut sisäänkäynnit on suljettava ennen kuin
         alus lähtee laiturista millekään matkalle ja niiden on oltava suljettuina kunnes
         alus on seuraavassa laiturissa;
 .1.5 päällikön on varmistettava .1.2 ja .1.3 alakohdassa tarkoitetun ovien avaamista ja
         sulkemista koskevan tehokkaan valvonta-ja raportointijärjestelmän käyttöön
         ottaminen; ja
 .1.6 päällikön on varmistettava ennen kuin alus lähtee laiturista millekään matkalle,
         että .1.2 ja .1.3 alakohdassa tarkoitettujen sisäänkäyntien viimeisestä sulkemisesta
         on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan säännön II-l/B/22 mukaisesti.
 OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:
 .2.1 kaikista sisäänkäynneistä, jotka johtavat ro-ro-kannelta laipiokannen alapuolisiin
         tiloihin, on tehtävä vesitiiviit ja komentosillalle on asennettava laitteet, jotka
         osoittavat, onko sisäänkäynti auki vai kiinni;
 .2.2 kaikki tällaiset sisäänkäynnit on suljettava ennen kuin alus lähtee laiturista
         millekään matkalle ja niiden on oltava suljettuina kunnes alus on seuraavassa
         laiturissa;
  .2.3 sen estämättä, mitä .2.2 alakohdassa määrätään, lippuvaltion hallinto voi sallia,
         että jotkut sisäänkäynnit avataan matkan aikana, mutta ainoastaan niin pitkäksi
         ajaksi kuin on tarpeen kauttakulun vuoksi ja tarvittaessa aluksen toiminnan
         vuoksi; ja
  .2.4 edellä .2.1 alakohdan vaatimuksia on sovellettava viimeistään päivänä, jona
          suoritetaan ensimmäinen määräaikainen katsastus tämän direktiivin 13 artiklan 1
          kohdassa tarkoitetun päivän jälkeen.
  17-2 Pääsy ro-ro-kansille (R 20-3)
  KAIKKI RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:
  Päällikön tai asiasta vastuullisen päällystön jäsenen on varmistettava, että matkustajia
  ei päästetä suljetulle ro-ro-kannelle aluksen ollessa liikkeessä ilman päällikön tai
   asiasta vastuullisen päällystön jäsenen hyväksyntää.
                                                 30
 ---pagebreak--- 17-3 Laipioiden sulkeminen ro-ro-kansilla (R 20-4)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
RO-RO-MATKUSTAJA-ALUKSET:
.1    Kaikkien huomioon otettavien poikittaisten ja pitkittäisten laipioiden, jotka
      tehokkaasti keräävät ro-ro-kannelle kerääntyneen meriveden, on oltava
      paikoillaan ja varmistettuina ennen kuin alus lähtee laiturista ja niiden on oltava
      suljettuina kunnes alus on seuraavassa laiturissa.
.2    sen estämättä, mitä .1 kohdassa määrätään, lippuvaltion hallinto voi sallia
      jonkinlaista kauttakulkua kyseisten laipioiden välillä matkan aikana, mutta
      ainoastaan niin pitkäksi ajaksi kuin on tarpeen kauttakulun vuoksi ja tarvittaessa
      aluksen toiminnan vuoksi.
18    Vakavuustiedot (R 22)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1    Jokaisella matkustaja-aluksella on aluksen valmistuttua suoritettava kallistuskoe
      ja määrättävä aluksen vakavuuden perustekijät. Aluksen päällikölle on annettava
       sellaiset lippuvaltion hallintoa tyydyttävät tiedot, jotka ovat välttämättömiä hänel-
       le, jotta hän voi nopealla ja yksinkertaisella menetelmällä saada tarkan
       selvityksen aluksen vakavuudesta erilaisissa käyttöolosuhteissa.
.2     Jos aluksessa tehdään sellaisia muutoksia, jotka olennaisesti vaikuttavat
       päällikölle annettuihin vakavuustietoihin, on hänelle toimitettava oikaistut
       vakavuustiedot. Tarvittaessa alukselle on suoritettava uusi kallistuskoe.
.3     Säännöllisin, korkeintaan viiden vuoden väliajoin on suoritettava kevytpainon
       tarkastus todentamaan mahdolliset muutokset lastaamattoman aluksen
       uppoumassa ja pitkittäispainopisteessä. Alukselle on suoritettava uusi
       kallistuskoe, jos havaitaan tai oletetaan tyhjän aluksen uppoumassa yli kahden
       prosentin poikkeama tai pitkittäispainopisteessä yli yhden prosentin poikkeama
       aluksen pituudesta hyväksyttyihin vakavuustietoihin verrattuna.
 .4    Lippuvaltion hallinto voi vapauttaa tietyn aluksen kallistuskokeesta sillä
       edellytyksellä, että sen sisaraluksen kallistuskokeessa saadut vakavuuden
       perusarvot ovat käytettävissä ja lippuvaltion hallintoa tyydyttävästi osoitetaan,
       että näistä perusarvoista voidaan saada luotettavat vakavuustiedot vapautettua
       alusta varten.
 19    Vaurion valvontakaaviot (R 23)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 Aluksessa on oltava vahtipäällystölle ohjeeksi tarkoitetut pysyvästi esillä olevat
 kaaviot, jotka osoittavat selvästi jokaisen kannen ja vesitiiviiden osastojen rajat, niissä
 olevat aukot sulkemislaitteineen sekä näiden säätölaitteiden paikat, samoin kuin laitteet,
                                               31
 ---pagebreak--- joilla vuodon aiheuttama kallistuma korjataan. Kaavioiden lisäksi on aluksen päällystön
saatavissa pidettävä kirjasia, joissa edellä mainitut tiedot on esitetty.
20     Rungon ja ylärakenteiden koskemattomuus, vahinkojen ehkäisy ja valvonta
       (R 23-2)
 Tätä sääntöä sovelletaan kaikkiin ro-ro-matkustaja-aluksiin lukuun ottamatta sitä, että
 .2 kohtaa sovelletaan olemassaoleviin aluksiin viimeistään päivänä, jona suoritetaan
 tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ensimmäinen määräaikainen
 katsastus.
 .1    Komentosillalle on varustettava osoittimet kaikkia ulkosivun ovia, lastausovia ja
       muita sulkemislaitteita varten, jotka auki jätettyinä tai huonosti varmistettuina
       voisivat johtaa erityistilojen tai ro-ro-lastitilojen vuotoon. Osoitinjärjestelmä on
       suunniteltava toimintavarmuusperiaatteella (fail-safe) ja sen on osoitettava
       merkkivalolla, jos ovi ei ole täysin kiinni tai jos jokin varmistuslaitteista ei ole
       paikoillaan täysin lukittuna, ja äänimerkillä, jos kyseinen ovi tai sulkemislaitteet
       avautuvat tai varmistuslaitteet menevät pois paikoiltaan. Komentosillalla olevan
       osoitintaulun on oltava varustettu valintakatkaisijalla "satamassa/merellä", joka
       antaa äänimerkin komentosillalla, jos alus lähtee satamasta niin, että keulaportit,
       sisäportit, perässä oleva ramppi, tai jotkut muut ulkosivun ovet eivät ole
       suljettuja tai jokin sulkemislaite ei ole oikeassa asennossaan. Osoitinjärjestelmän
       voimalähteen on oltava riippumaton ovien käytön ja varmistamisen
       voimalähteestä. Lippuvaltion hallinnon hyväksymää osoitinjärjestelmää, joka on
       asennettu olemassaoleviin aluksiin, ei tarvitse muuttaa.
 .2    On järjestettävä TV-seuranta tai vesivuodon ilmaisinjärjestelmä, jolla
       komentosillalle ja konevalvonta-asemalle osoitetaan jokainen sisä- ja ulkosivun
       keula- tai peräporttien tai muiden ulkosivun porttien kautta tapahtuva vuoto, joka
       voi johtaa erityistilojen tai ro-ro-lastitilojen tulvimiseen.
 .3    Erityistiloja ja ro-ro-lastitiloja on vartioitava jatkuvasti tai seurattava tehokkain
       keinoin, kuten TV-havainnoinnilla niin että kaikenlainen ajoneuvojen
       liikkuminen huonossa säässä ja matkustajien asiaton pääsy kyseisiin tiloihin
       havaitaan matkan aikana.
 .4    Aluksessa on oltava esillä asianmukaisessa paikassa yksityiskohtaiset
       toimintaohjeet kaikkien sellaisten ulkosivun porttien, lastausporttien ja muiden
       sulkemislaitteiden sulkemiseksi ja varmistamiseksi, jotka auki jätettyinä tai
       asianmukaisesti varmistamattomina voisivat johtaa erityistilojen tai ro-ro-
       lastitilojen tulvimiseen.
 21 Vesitiiviiden ovien ym. määräaikainen kokeilu ja tarkastus (R-24)
 UUDET B-. C-. ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
  .1   Vesitiiviiden ovien, valoventtiilien, venttiilien ja valumisaukkojen
       sulkemislaitteiden käyttöharjoitukset on pidettävä kerran viikossa.
                                                32
 ---pagebreak--- .2  Kaikkia merellä käytettäviä poikittaisissa päälaipioissa olevia vesitiiviitä ovia on
    käytettävä päivittäin.
.3  Vesitiiviit ovet ja kaikki niihin kuuluvat liikuttamiskoneistot ja osoitinlaitteet,
    kaikki venttiilit, joiden sulkeminen on tarpeen osaston saattamiseksi vesitiiviiksi,
    ja kaikki venttiilit, joiden käyttö on tarpeen vuotoveden johtamiseksi
    poikittaissuuntaan vauriotapauksissa, on tarkastettava merellä oltaessa määräajoin,
    vähintään kerran viikossa.
.4  Kyseiset venttiilit, ovet ja mekanismit on merkittävä sopivalla tavalla sen
    varmistamiseksi, että niitä voidaan käyttää asianmukaisesti, mahdollisimman
    suuren turvallisuuden takaamiseksi.
22 Merkinnät laivapäiväkirjaan (R 25)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1  Saranaovet, irrotettavat levyt, valoventtiilit, kulkutiet ja lastiportit sekä muut
    aukot, jotka on kyseisten sääntöjen mukaisesti pidettävä suljettuina merellä, on
    suljettava ennen aluksen lähtöä satamasta. Sulkemisesta ja avaamisesta (jos
    avaaminen sallitaan kyseisissä säännöissä) on tehtävä merkintä laivapäiväkirjaan.
.2  Laivapäiväkirjaan on tehtävä merkintä kaikista 21 säännön edellyttämistä
    harjoituksista ja tarkastuksista sekä tarkka merkintä kaikista mahdollisesti
    havaittavista puutteellisuuksista.
                                 OSA C) KONEISTOT
1    Yleistä (R 26)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1  Koneistot, kattilat ja muut paineastiat sekä niihin kuuluvat putkistot ja
    kiinnikkeet on asennettava ja suojattava tavalla, joka mahdollisimman suuressa
    määrin vähentää aluksessa oleviin henkilöihin kohdistuvia vaaroja, ottaen
     asianmukaisesti huomioon liikkuvat osat, kuumat pinnat ja muut vaaratekijät.
.2   Aluksessa on oltava mahdollista ylläpitää tai saattaa uudelleen kuntoon
     kuljetuskoneiston normaali käyttö', vaikka jokin olennaisista lisälaitteista tulisikin
     käyttökelvottomaksi.
.3   Aluksessa on oltava laitteet, joilla varmistetaan, että koneisto saadaan
     käynnistettyä kuolleessa tilassa ilman ulkoista apua.
UUDET B- ia C-LUOKKIEN ALUKSET:
.4   Aluksen pääkuljetuskoneiston sekä kaiken aluksen kululle ja turvallisuudelle
     olennaisen apukoneiston on alukseen asennettuna oltava suunniteltu toimimaan
     aluksen ollessa suorassa ja sen ollessa kallistuneena aina 15 asteeseen asti
     kummallekin laidalle staattisissa olosuhteissa ja aina 22,5 asteeseen asti
                                            33
 ---pagebreak---       kumpaankin suuntaan dynaamisissa olosuhteissa (keinuminen) ja samanaikaisesti
      keula-peräsuunnassa (hyskintä) aina 7,5 asteeseen asti.
2     Polttomoottorit (R 27)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1    Polttomoottorit, joiden sylinterin halkaisija on 200 mm tai kampikammion
      tilavuus on 0,6 m3 tai enemmän, on varustettava sopivan tyyppisellä
      kampikammioräjähdyksen varo venttiilillä, jolla on riittävä purkaustila (relief
      area). Varo venttiilit on sijoitettava siten tai varustettava laitteilla, jotka
      varmistavat, että niiden päästösuunta vähentää henkilöstön vahingoittumisen
      mahdollisuudet.
3     Tyhjennyslaitteet (R 21)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1.1 Aluksessa on oltava tehokkaat tyhjennyslaitteet, jotka kaikissa käyttöolosuhteissa
      voivat imeä ja tyhjentää vedestä aluksen jokaisen vesitiiviin osaston, joka ei ole
      tarkoitettu pysyvästi makean veden, painolastiveden, polttoöljyn tai nestemäisen
      polttoaineen kuljetukseen ja jota varten on olemassa erillinen toimiva pumppaus-
      järjestelmä. Eristettyjen lastisuojien tyhjentämiseksi vedestä on oltava tehokkaat
      laitteet.
 .1.2 Saniteetti-, painolasti- ja yleispumput voidaan hyväksyä itsenäisiksi koneellisiksi
      tyhjennyspumpuiksi, jos ne on asianmukaisesti yhdistetty tyhjennysjärjestelmään.
 .1.3 Kaikkien tyhjennysputkien, jotka ovat polttoöljytankeissa tai niiden alla taikka
      kattila- tai koneistotiloissa, mukaan lukien tilat, joissa on
      öljynselkenemistankkeja tai polttoöljyn pumppuamiskoneistoja, on oltava terästä
      tai muuta sopivaa ainetta.
 .1.4 Tyhjennys- ja painolastipumppausjärjestelmät on tehtävä sellaisiksi, että vettä ei
      pääse merestä eikä painolastitankeista lasti- tai koneistotiloihin eikä osastosta
       toiseen. Järjestelyiden on oltava sellaiset, että estetään tyhjennys- ja
       painolastijärjestelmiin liitettyjen syvätankkien tahaton merivedellä täyttyminen,
       kun ne sisältävät lastia, tai tyhjentyminen tyhjennyspumppujen kautta, kun niissä
       on painolastivettä.
 .1.5 Kaikki tyhjennysjärjestelmään liittyvät venttiilikeskukset ja käsikäyttöiset hanat ja
       venttiilit on sijoitettava paikkoihin, joihin on tavallisissa olosuhteissa helppo
       päästä.
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .1.6 Laipiokannen yläpuoliset suljetut lastitilat on voitava tyhjentää.
       .1.6.1 Jos laipiokannen varalaita on sellainen, että kannen kulma joutuu veden
                  alle, kun alus kallistuu enemmän kuin 5 astetta, tyhjennys on
                  järjestettävä riittävän monen sopivan kokoisen suoraan yli laidan
                  johtavan valumisaukon avulla, jotka on asennettu 15 säännön
                  vaatimusten mukaisesti.
                                                34
 ---pagebreak---       .1.6.2     Jos varalaita on sellainen, että laipiokannen kulma joutuu veden alle,
                 kun alus kallistuu 5 astetta tai enemmän, laipiokannella olevien
                 suljettujen lastitilojen tyhjennys on johdettava riittävän kokoiseen
                 sopivaan tilaan tai sopiviin tiloihin, joissa on korkeasta vedentasosta
                 hälytyttävä laite ja sopivat järjestelyt veden johtamiseksi yli laidan.
                 Lisäksi on varmistettava, että:
                  .1    valumisaukkojen lukumäärä, koko ja sijainti estävät veden
                        kohtuuttoman kerääntymisen;
                  .2    tässä säännössä edellytetyissä pumppausjärjestelyissä otetaan
                        huomioon kaikki kiinteitä hajasuihkusammutusjärjestelmiä
                        koskevat vaatimukset;
                  .3    öljyn tai muiden vaarallisten aineiden pilaamaa vettä ei johdeta
                        koneistotiloihin tai muihin mahdollisesti syttymisherkkiin tiloihin;
                        ja
                  .4    silloin, kun suljettua lastitilaa suojellaan
                        hiilidioksiidisammutusjärjestelmällä, kannen valumisaukot
                        asennetaan niin, että ne estävät tukehduttavan kaasun karkaamisen.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.2.1 Edellä .1.1 alakohdassa vaaditun tyhjenny slaitteiston on kyettävä toimimaan
       merivaurion jälkeen kaikissa käytännössä esiintyvissä olosuhteissa riippumatta
       siitä, onko alus suorassa vai kallistunut. Tätä tarkoitusta varten on alus yleensä
       varustettava kupujen tyhjennysputkilla lukuun ottamatta kapeita osastoja aluksen
       päissä, joissa yksi tyhjennysputki voi olla riittävä. Muodoltaan epätavallisissa
       osastoissa voidaan vaatia useampia tyhjennysputkia. On huolehdittava siitä, että
       vesi osastossa pääsee esteettä valumaan tyhjennysputkiin.
.2.2 Koneelliset tyhjennyspumput on, jos tämä käytännössä on mahdollista,
       sijoitettava erillisiin vesitiiviisiin osastoihin, ja niiden järjestelyn tai sijainnin on
       oltava sellainen, että kyseiset osastot eivät täyty vedellä saman vaurion johdosta.
       Jos pääkuljetuskoneisto, apukoneisto ja höyrykattilat sijaitsevat kahdessa tai
       useammassa vesitiiviissä osastossa, on tyhjennykseen käytettävät pumput
       mahdollisuuksien mukaan sijoitettava eri kohtiin näissä osastoissa.
.2.3 Jokaisen vaaditun tyhjennyspumpun, lukuun ottamatta yksinomaan keula- ja
       peräsoppea varten tarkoitettuja lisäpumppuja, on voitava imeä vettä jokaisesta
       osastosta, joka .1.1 alakohdan mukaisesti on voitava tyhjentää.
 .2.4 Jokaisen koneellisen tyhjennyspumpun on kyettävä pumppaamaan vaaditun
       suuruisessa päätyhjennysputkessa virtaavaa vettä vähintään 2 metrin
       sekuntinopeudella. Koneistotiloihin sijoitetuilla itsenäisillä koneellisilla
       tyhjennyspumpuilla on oltava välittömät imujohdot näistä tiloista, kuitenkin niin,
       että samasta tilasta ei vaadita enempää kuin kaksi imujohtoa. Jos tällaisia
       imujohtoja on kaksi tai useampia, niistä vähintään yhden on oltava aluksen
       vasemmalla ja yhden aluksen oikealla sivulla. Välittömät imujohdot on sijoitetta-
       va tarkoituksenmukaisesti ja koneistotiloissa olevien välittömien imujohtojen
        läpimitta ei saa olla päätyhjennysputkelta vaadittua pienempi.
 .2.5 Edellä .2.4 alakohdassa edellytettyjen välittömien imuputkien lisäksi on
        suurimmasta käytettävissä olevasta itsenäisestä konepumpusta vedettävä välitön
        varatyhjennysputki, jossa on takaiskuvenrtiili, koneistotilan alimmalle
                                                  35
 ---pagebreak---        tyhjennystasolle; imuputken läpimitan on oltava yhtä suuri kuin käytetyn pumpun
       päätuloputken läpimitta.
.2.6 Meriveden tuloputken ja välittömien imuputkien venttiilien karojen on ulotuttava
       riittävän korkealle konehuoneen turkkitason yläpuolelle.
.2.7 Tyhjennys-imuputkiston on pumppuliitäntöihin asti oltava kokonaan muista
       putkistoista erillinen.
.2.8 Päätyhjennysputken ja sen haarantumien halkaisija "d" on laskettava seuraavan
       kaavan mukaisesti. Päätyhjennysputken todellinen sisähalkaisija saadaan
       kuitenkin pyöristää lippuvaltion hallinnon hyväksymän lähimmän standardiinhan
       mukaiseksi:
                                       rf=25 + l,68v/L(fl+D)
       jossa d on päätyhjennysputken sisähalkaisija (millimetreinä);
        L ja B ovat aluksen pituus ja leveys (metreinä); ja
        D = aluksen mallikorkeus laipiokanteen (metreinä) sillä edellytyksellä, että
        aluksessa, jossa on suljettu lastitila laipiokannella, joka tyhjennetään sisäisesti
        1.6.2 kohdan vaatimusten mukaisesti ja joka ulottuu koko aluksen pituudelle, D
       mitataan laipiokannen yläpuolella olevaan seuraavaan kanteen asti. Jos suljetut
        lastitilat ovat lyhyempiä, D mitataan reunan korkeus laipiokanteen lisättynä lh/L,
       jossa 1 ja h ovat suljettujen lastitilojen yhteenlaskettu pituus ja korkeus.
 .2.9 On ryhdyttävä toimenpiteisiin sen estämiseksi, että tyhjennysputkella varustettu
        osasto täyttyy vedellä, jos tyhjennysputki jossakin toisessa osastossa
        yhteentörmäyksessä tai karilleajossa katkeaa tai muutoin vahingoittuu. Tässä tar-
        koituksessa on putki, jos se joltakin kohdaltaan on lähempänä aluksen sivua kuin
        viidennes aluksen leveydestä (mitattuna kohtisuoraan keskiviivaa vastaan
        ylimmän osastoimislastiviivan tasossa) tai putkitunnelissa, varustettava
        takaiskuventtiilillä siinä osastossa, jossa sen avoin pää on.
 .2.10 Kaikki tyhjennysjärjestelmään kuuluvat venttiilikeskukset, hanat ja venttiilit on
        sijoitettava siten, että yhtä tyhjennyspumppua voidaan vuodon sattuessa käyttää
        tyhjentämään mitä tahansa osastoa; tämän lisäksi ei pumpun tai sen ja
        päätyhjennysputken välisen putken vahingoittuminen sen viivan laidanpuolella,
        joka on vedetty aluksen leveyden viidenneksen päähän laidoituksesta, saa saattaa
        tyhjennysjärjestelmää toimintakyvyttömäksi. Jos aluksessa on vain yksi kaikille
        pumpuille yhteinen putkijärjestelmä, on tyhjennysputkien säätämiseen käytettäviä
        venttiilejä voitava käsitellä laipiokannen yläpuolelta. Jos päätyhjennys-
        järjestelmän lisäksi on olemassa varatyhjennysjärjestelmä, on sen oltava,
         riippumaton päätyhjennysjärjestelmästä ja niin järjestetty, että yksi pumppu
         pystyy toimimaan missä tahansa osastossa vuoto-olosuhteissa, kuten .2.1 kohdas-
         sa esitetään; tässä tapauksessa on vain varatyhjennysjärjestelmän käyttöä varten
         tarvittavia venttiilejä voitava käsitellä laipiokannen yläpuolelta.
  .2.11 Kaikkien .2.10 alakohdassa mainittujen, laipiokannen yläpuolelta käsiteltävissä
         olevien hanojen ja venttiilien säätölaitteet on selvästi merkittävä niiden
         käyttöpaikalla ja varustettava laitteilla, jotka näyttävät, ovatko ne auki vai kiinni.
                                                  36
 ---pagebreak--- 4     Tyhjennyslaitteiden lukumäärä ja tyyppi (R 21)
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT LUOKAN B
ALUKSET:
korkeintaan 250 matkustajaa:            1 pääkonepumppu ja 1 itsenäinen konepumppu,
                                       joka sijaitsee konehuoneen ulkopuolella ja jonka
                                       voimanlähde on konehuoneesta riippumaton
yli 250 matkustajaa:                    1 pääkonepumppu ja 1 itsenäinen konepumppu,
                                       joista toinen sijaitsee konehuoneen ulkopuolella ja
                                       jonka voimanlähde on konehuoneesta riippumaton
Pääkonepumppu voidaan korvata yhdellä itsenäisellä konepumpulla. Hyvin pienten
osastojen tyhjennys voidaan hoitaa liikuteltavilla käsipumpuilla.
5     Peräytyslaitteet (R 28)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
. 1 Aluksella on oltava riittävästi tehoa taaksepäin kulkua varten niin, että alusta
      voidaan asianmukaisesti ohjailla kaikissa normaaleissa olosuhteissa.
.2    Koneiston kyky muuttaa potkurin työnnön suuntaa riittävän nopeasti, jotta alus
      voidaan pysäyttää riittävän lyhyellä matkalla suurimmasta kulkunopeudesta, on
      osoitettava ja kirjattava.
.3    Aluksessa on oltava päällikön tai vastuullisen henkilöstön käytössä pysäytysajat,
      koeajoilla kirjatut aluksen suunnat ja etäisyydet sekä koeajojen tulokset, joiden
      mukaan päätellään useammilla potkureilla varustetun aluksen ohjailtavuus, jos
      yksi tai useampi potkuri on toimintakyvytön.
6     Ohjauslaitteet (R 29)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1    Jokaisessa aluksessa on oltava tehokas pää- ja apuohjausjärjestelmä.
      Pääohjausjärjestelmä ja apuohjausjärjestelmä on asennettava siten, että jos toinen
      menee epäkuntoon, se ei tee toista toimintakyvyttömäksi.
 .2   Pääohjauslaitteen ja peräsintukin, milloin ne on asennettu, on
       .2.1 oltava riittävän lujat, ja niillä on voitava ohjata alusta suurimmalla
             kulkunopeudella eteenpäin, ja suunniteltu niin, että ne eivät vahingoitu
             täydessä vauhdissa taaksepäin;
       .2.2 kyettävä kääntämään peräsin 35 asteen kulmasta toiselta puolelta 35 asteen
             kulmaan toiselle puolelle aluksen kulkiessa suurimmassa syväyksessään
             eteenpäin suurimmalla kulkunopeudellaan, ja samoissa olosuhteissa
                                               37
 ---pagebreak---              korkeintaan 28 sekunnissa 35 asteen kulmasta toiselta puolelta 30 asteen
             kulmaan toiselle puolelle;
      .2.3 oltava konevoimalla toimiva, milloin se on välttämätöntä .2.2.2 kohdan
             vaatimusten täyttämiseksi, ja aina kun peräsintukin halkaisijan on
             peräsimen kääntö varren kohdalla oltava vähintään 120 mm, lukuun
             ottamatta jäissäkulkuvahvistuksia, .2.2.1 kohdan mukaisesti.
.3    Apuohjauslaitteen, jos sellainen on asennettu, on
      .1     oltava riittävän luja, sillä on voitava ohjata alusta ohjausnopeudella, ja se
             on hätätilanteessa voitava ottaa nopeasti käyttöön;
      .2     kyettävä kääntämään peräsin 15 asteen kulmasta toiselta puolelta 15 asteen
             kulmaan toiselle puolelle vähintään 60 sekunnissa aluksen kulkiessa
              suurimmassa syväyksessään eteenpäin puolella suurimmasta
              kulkunopeudestaan tai 7 solmun nopeudella, sen mukaan, kumpi on
              suurempi; ja
       .3     oltava konevoimalla toimiva, milloin se on välttämätöntä .3.2 alakohdan
              vaatimusten täyttämiseksi, ja aina kun peräsintukin halkaisijan on peräsi-
              men kääntövarren kohdalla oltava vähintään 230 mm, lukuun ottamatta
             jäissäkulkuvahvistuksia.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .4    Ohjauslaitteen voimanlähteen on:
       .1     oltava niin järjestetty, että se käynnistyy automaattisesti uudelleen, kun
              virtaa saadaan jälleen energiakatkon jälkeen; ja
       .2     oltava sellainen, että se voidaan ottaa käyttöön komentosillalta käsin. Jos
             jonkin ohjauslaitteen voimanlähteessä on energiakatko, se on osoitettava
              äänimerkillä ja merkkivalolla komentosillalle.
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
 .5    Jos pääohjauslaitteeseen kuuluu kaksi tai useampia samanlaisia voimanlähteitä, ei
       apuohjauslaitteita tarvita, sillä edellytyksellä, että:
       .1      pääohjauslaitteella kyetään käyttämään peräsintä .2.2 alakohdan
              vaatimusten mukaisesti minkä tahansa voimanlähteen ollessa
              toimintakyvytön;
        .2    pääohjauslaite on järjestetty siten, että kun sen putkistossa tai yhdessä
              voimanlähteessä on häiriö, niin tästä aiheutuva vika on eristettävissä siten,
              että alus on edelleen ohjattavissa tai sen ohjattavuus on nopeasti
              palautettavissa.
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
  .6    Aluksessa on oltava ohjauslaitteen valvontalaite:
        .1    pääohjauslaitetta varten sekä komentosillalla että ohjauskonehuoneessa;
        .2     kun pääohjauslaite on järjestetty .4 kohdan mukaisesti, aluksessa on oltava
               kaksi toisistaan riippumatonta komentosillalta säädettävää valvontajärjestel-
               mää. Tämä ei edellytä ruorin tai ohjausvivun kaksoiskappaleiden
               asentamista. Milloin valvontajärjestelmään sisältyy hydraulinen kauko-
               säätölaite ei toista riippumatonta laitteistoa tarvitse asentaa;
         .3    apuohjauslaitetta varten ohjauskonehuoneessa, ja jos se on konevoimalla
               toimiva, sitä on voitava käyttää myös komentosillalta, ja sen on oltava
               pääohjauslaitteen valvontajärjestelmästä riippumaton.
   .7    Komentosillalta käytettävää pää- ja apuohjauslaitteen valvontajärjestelmän on
         noudatettava seuraavia vaatimuksia:
                                                38
 ---pagebreak---      .1     jos se on sähkökäyttöinen, sen on toimittava omassa erillisessä
            virtapiirissään, jonka voimanlähde on ohjauslaitteen virtapiirissä
            ohjauskonehuoneessa, taikka suoraan kytkintaulusta, josta virta tulee
            ohjauslaitteen virtapiiriin, taulun kohdasta, jonka vierestä kytketään virta
            ohjauslaitteen virtapiiriin;
     .2     sen on oltava ohjauskonehuoneessa varustettu laitteella, jolla voidaan
            kytkeä komentosillalta käytettävä valvontajärjestelmä irti ohjauslaitteestaan;
     .3      laitteisto on voitava käynnistää komentosillalla olevasta paikasta;
     .4     jos sähkövirran syöttö valvontajärjestelmään keskeytyy, se on osoitettava
             äänimerkillä ja merkkivalolla komentosillalle; ja
     .5      ohjauslaitteen valvontajärjestelmän virtapiirit on suojattava vain oikosulun
             varalta.
.8   Tämän säännön ja 7 säännön mukaiset sähköiset virtapiirit ja ohjauksen
     valvontajärjestelmät niihin liittyvine osineen, kaapeleineen ja putkineen on
     erotettava mahdollisimman kauas toisistaan koko pituudeltaan.
.9   Komentosillan ja ohjauskonehuoneen välillä on oltava viestintäyhteys.
.10 Peräsimen (peräsinten) kulma:
     .1      on osoitettava komentosillalle, jos pääohjauslaite on konekäyttöinen.
             Peräsimen kulman osoittimen on oltava riippumaton ohjauksen
             valvontajärjestelmästä;
     .2      on havaittava ohjauskonehuoneesta.
.11 Hydrauliset konekäyttöiset ohjauslaitteet on varustettava:
      .1     hydraulinesteen puhtauden säilyttävällä järjestelyllä, ottaen huomioon
             hydraulisen järjestelmän tyypin ja mallin;
      .2    jokaisessa hydraulinestesäiliössä olevalla laitteella, joka hälyttää
             konekäyttöjärjestelmän hydraulinesteen vähenemisestä ja ilmoittaa
             mahdollisimman aikaisin hydraulinesteen vuodosta. Komentosillalla ja
             koneistotiloissa on oltava välittömästi havaittavassa paikassa äänimerkit ja
             merkkivalot; ja
      .3     kiinteällä varastointitankilla, joka on riittävän tilava lataamaan vähintään
             yhden voimanlähteen uudelleen, mukaan lukien säiliön, jossa
             pääohjauslaitteiden täytyy olla konekäyttöisiä. Varastointitankin on oltava
             niihin pysyvästi liitettynä putkiston kautta niin, että hydraulinen järjestelmä
             voidaan ladata helposti ohjauskonehuoneesta käsin ja se on varustettava
           . sisällön osoittavalla mittarilla.
 .12 Ohjauskonehuoneen on oltava:
      .1     helppopääsyinen ja niin erillään koneistotiloista kuin on käytännössä
              mahdollista; ja
      .2      varustettu soveliailla järjestelyillä niin, että varmistetaan ohjauskoneiston ja
              valvontalaitteiden käyttömahdollisuus. Näihin järjestelyihin on kuuluttava
              käsikaiteet ja ristikot tai muut liukumattomat pinnat, joilla taataan sopivat
              työskentelyolosuhteet hydraulinesteen vuotaessa.
 7     Sähkökäyttöisiä ja sähköhydraulisia ohjauslaitteita koskevat lisävaatimukset
       (R 30)
                                                39
 ---pagebreak--- UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1      Komentosillalle ja sopivaan pääkoneiston valvontakohtaan on asennettava laite,
        joka osoittaa, että sähkökäyttöisen ja sähköhydraulisen ohjauslaitteen moottorit
        ovat käynnissä.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.2      Yhdestä tai kahdesta voimanlähteestä koostuvaa sähkökäyttöistä tai
        sähköhydraulista ohjausjärjestelmää varten on oltava vähintään kaksi toisistaan
        riippumatonta virtapiiriä, joita syötetään pääkytkintaulusta; toista virtapiiriä voi
        kuitenkin syöttää varakytkintaulusta.
         Sähkökäyttöiseen tai sähköhydrauliseen pääohjausjärjestelmään liittyvä
         sähkökäyttöinen tai sähköhydraulinen apuohjausjärjestelmä voidaan yhdistää
         toiseen pääkytkintaulusta syötettävään virtapiiriin. Sähkökäyttöisestä tai
         sähköhydraulista ohjausjärjestelmää varten olevien virtapiirien on oltava riittävän
         tehokkaita käyttämään kaikkia moottoreita, jotka voidaan kytkeä siihen
         samanaikaisesti ja joiden voidaan edellyttää toimivan samanaikaisesti.
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
 .3      Sähkökäyttöisten ja sähköhydraulisten ohjauslaitteiden virtapiirit ja moottorit on
         varustettava oikosulkusuojauksella ja ylikuormitushälyttimellä. Jos laite käsittää
         myös käyttövoiman kattavan ylivirtasuojauksen, sen tule kattaa vähintään
         kaksinkertaisesti näin suojatun moottorin tai virtapiirin täyskuormitus, ja suojaus
         on järjestettävä siten, että kyseeseen tulevat käynnistysvirrat eivät häiriinny.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
         Tässä kohdassa edellytetään äänimerkkeihin ja merkkivaloihin perustuvaa
         hälytysjärjestelmää ja sen on sijaittava helposti havaittavassa paikassa
         koneistotiloissa tai valvomossa, josta pääkoneistoa tavallisesti tarkkaillaan, kuten
         tämän luvun osassa E olevassa 6 säännön mukaisesti voidaan vaatia.
 .4      Jos 6 säännön .3.3 kohdan mukainen voimalla toimiva apuohjauslaite ei toimi
          sähkövoimalla tai saa voimaa sähkömoottorista, joka on ensisijaisesti tarkoitettu
          muita toimintoja varten, pääohjausjärjestelmää voidaan syöttää yhdestä
          pääkytkintaulusta tulevasta virtapiiristä. Jos kyseinen ensisijaisesti muita
          toimintoja varten tarkoitettu sähkömoottori järjestetään niin, että se antaa voimaa
          kyseiselle apuohjausjärjestelmälle, lippuvaltion hallinto voi luopua 3 kohdan
          vaatimuksesta, jos se on tyytyväinen suojelujärjestelyihin sekä
          apuohjausjärjestelmään sovellettaviin 6 säännön .4.1 ja 4.2 kohdan vaatimuksiin.
  8       Koneistotilojen ilmanvaihtojärjestelmät (R 35)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
  ALUKSET:
  Koneistotiloissa on oltava riittävä ilmanvaihto, jotta niissä olevien koneiden tai
  kattiloiden toimiessa täydellä teholla kaikissa sääolosuhteissa, matalapaineet mukaan
  lukien, riittävä ilmansaanti säilytetään henkilöstön turvallisuutta ja mukavuutta sekä
  koneiston toimintaa silmällä pitäen.
                                                  40
 ---pagebreak--- 9 Yhteydet komentosillan ja koneistotilojen välillä (R 37)
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
Aluksessa on oltava vähintään kaksi toisistaan riippumatonta yhteydenpitolaitetta
käskyjen välittämiseksi komentosillalta koneistotilojen säätöpaikkaan tai valvomoon,
josta tavallisesti säädetään potkurien nopeus ja työntösuunta: toisen
yhteydenpitolaitteen on oltava konekäskyn välitin, jossa käskyt ja vastaukset näkyvät
 sekä koneistotiloissa että komentosillalla. Aluksessa on oltava asianmukaiset
yhteydenpitolaitteet jossakin toisessa paikassa, josta voidaan säätää potkureiden
nopeutta tai työntösuuntaa.
 10    Konemestarin hälytyslaite (R 38)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 Koneiston valvomosta tai ohjaustasanteelta, riippuen siitä kumpi aluksessa on, on
järjestettävä selvästi kuuluva konemestarin hälytyslaite konepäällystön asuntotiloihin,
ja/tai tarpeen mukaan komentosillalle.
 11 Hätätilanteessa tarvittavien laitteiden sijainti (R 39)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 Törmäyslaipion etupuolelle ei saa asentaa sähköenergian varalähteitä, palopumppuja,
 tyhjennyspumppuja lukuun ottamatta niitä, joita tarvitaan erityisesti törmäyslaipion
 etupuolella olevia tiloja varten, II-2 luvussa edellytettyjä kiinteitä
 palonsammutusjärjestelmiä tai muita aluksen turvallisuudelle välttämättömiä
 hätätilanteessa tarvittavia laitteita, ankkurivinttureita lukuun ottamatta.
                        OSA D) SÄHKÖLAITTEET
                         1                Yleistä (R 40)
  UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
  ALUKSET:
  .1 Sähkölaitteiden on oltava sellaiset, että:
        .1     kaikki sähköiset aputoiminnot, jotka ovat välttämättömiä aluksen
               pitämiseksi normaalissa käyttö- ja asuttavuuskunnossa, voidaan ylläpitää
               turvautumatta sähköenergian varalähteeseen.
        .2     turvallisuuden kannalta olennaiset sähkötoiminnot ovat varmasti
               käytettävissä erilaisissa hätätilanteissa, ja
         .3    matkustajien, henkilöstön ja aluksen turvallisuus varmistetaan sähkön
               aiheuttamilta vaaroilta.
                                                 41
 ---pagebreak---       Lippuvaltion hallinnon on toteutettava sopivia toimenpiteitä taatakseen
      yhdenmukaisen käytännön tämän osan sähkölaitteita koskevan määräyksen
      toteuttamisessa ja soveltamisessa.2
2     Sähköenergian- ja valaistuksen päälähde (R 41)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1    Uusissa D-LUOKAN ja olemassaolevissa B-LUOKAN aluksissa, jossa sähkövirta
      on ainoa voiman lähde aluksen turvallisuuden kannalta olennaisten
      aputoimintojen ylläpitämiseksi, sekä B- ja C-LUOKKIEN osalta aluksen
      turvallisuuden ja käyttövoiman kannalta, on varustettava kahdella tai useammalla
      päägeneraattoriyksiköllä, joissa on sellainen voima, että edellä mainitut toiminnot
      voidaan pitää toiminnassa, kun jompikumpi yksiköistä on epäkunnossa.
.2.1 Sähköenergian päälähteestä on syötettävä sähkövalaistuksen pääjärjestelmää, joka
      valaisee kaikkia niitä aluksen osia, joihin matkustajat tai henkilöstö yleensä
      pääsevät ja joita he käyttävät.
.2.2 Sähkövalaistuksen pääjärjestelmän on oltava niin asennettu, että tulipalo tai muu
       onnettomuus tiloissa, joissa on sähkövoiman varalähde, siihen mahdollisesti
       liittyvät muuntolaitteet, kytkintaulu ja valaistuksen kytkintaulu, eivät saata 3
       säännön edellyttämää sähkövalaistuksen pääjärjestelmää toimintakyvyttömäksi.
.2.3 Sähkövalaistuksen varajärjestelmän on oltava niin asennettu, että tulipalo tai muu
       onnettomuus tiloissa, joissa on sähkövoiman päälähde, siihen mahdollisesti
       liittyvät muuntolaitteet, pääkytkintaulu ja valaistuksen pääkytkintaulu, eivät saata
       tässä säännössä vaadittua varavalaistusjärjestelmää toimintakyvyttömäksi.
.3     Johonkin päägeneraattoriasemaan nähden pääkytkintaulu on sijoitettava siten, että
       mahdollisuuksien mukaan normaaliin sähköntuottoon voi mahdollinen tulipalo tai
       muu onnettomuus vaikuttaa haitallisesti vain siinä tilassa, johon
       generaattorikoneikko ja kytkintaulu on asennettu.
3      Sähköenergian varalähde (R 42)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 . 1 Jokaisessa aluksessa on oltava laipiokannen yläpuolella itsesäätyvä sähköenergian
       varalähde sekä varakytkintaulu helppopääsyisessä tilassa, joka ei rajaudu
       koneistotilojen osastoiviin rakenteisiin eivätkä niihin tiloihin, jotka sisältävät
       sähköenergian päälähteen tai pääkytkintaulun.
 .2     Sähköenergian varalähde voi olla joko akku, joka kykenee täyttämään .5
        alakohdan vaatimukset ilman uudelleenlatausta tai liiallista jännitteen alenemista,
       tai .5 alakohdan vaatimukset täyttävä polttomoottorikäyttöinen generaattori, jossa
 2
    Tässä viitataan Kansainväliseen elektroteknisen toimikunnan (IEC) julkaisemiin
 suosituksiin, erityisesti julkaisuun 92 - Electrical Installations in Ships - Alusten
 sähkölaitteet.
                                               42
 ---pagebreak--- on itsenäinen polttoaineen syöttö ja jonka polttoaineen leimahduspiste on
vähintään 43 °C, ja automaattinen käynnistysjärjestelmä uusissa aluksissa ja
hyväksytty käynnistysjärjestelmä olemassaolevissa aluksissa sekä .6 kohdan
mukainen väliaikainen sähköenergian varalähde
Sähköenergian varalähde on järjestettävä niin, että se toimii tehokkaasti, kun
aluksella on 22,5 asteen kallistuma ja 10 asteen viippaus tasapainoisesta kölistä.
Varageneraattoreiden on oltava helposti käynnistettävissä jokaisessa odotettavissa
olevassa kylmätilassa ja niiden on kyettävä käynnistymään automaattisesti.
Varakytkintaulun on oltava niin lähellä kuin mahdollista sähköenergian
varalähdettä.
Edellä .1 kohdassa vaadittavan sähköenergian varalähteen
.1      on yleensä kyettävä toimimaan seuraava aika:
       12 tuntia B-luokan aluksissa (uudet ja olemassaolevat)
         6 tuntia C-luokan aluksissa (uudet)
         3 tuntia D-luokan aluksissa (uudet)
.2     on erityisesti kyettävä palvelemaan yllämainitun ajan samanaikaisesti
       seuraavia toimintoja:
       (a)        aluksen varatyhjennyspumppu ja yksi palopumpuista;
       (b)        aluksen hätävalot:
                  1.              jokaisella kannella olevalla kokoontumis- ja
                                  pelastusasemalla ja laitojen yli,
                  2.              kaikissa kokoontumis- ja pelastusasemille johtavis-
                                   sa käytävissä, portaikoissa ja uloskäynneissä,
                  3.              koneistotiloissa, varageneraattorin sijaintipaikassa,
                  4.               valvonta-asemalla, jossa radio ja navigointilaitteet
                                   ovat,
                  5.               kuten säännössä II-2/B/16.1.3.7 ja II-2/B/6.1.7
                                   määrätään,
                  6.               kaikissa palomiesten asujen säilytyspaikoissa,
                  7.               edellä a alakohdassa tarkoitettujen
                                   varatyhjennyspumpun ja yhden palopumpun luona
                                   sekä niiden moottorien käynnistyspaikassa;
        (c)       aluksen merenkulkuvalot;
        (d)       1.               kaikki yhteydenpitovälineet,
                  2.               yleinen hälytysjärjestelmä,
                  3.               palonhavaitsemisjärjestelmät ja
                  4.               kaikki merkit, joita voidaan tarvita hätätilanteessa,
                                   jos ne toimivat aluksen päägene-
                                   raattorikoneikkojen sähköllä;
        (e)       aluksen sprinkleripumppu, jos sellaista on ja jos se toimii
                  sähköllä; ja
        (f)       aluksen päivisin käytettävä merkinantolamppu, jos sitä käytetään
                  aluksen sähköenergian päälähteen varassa.
 3.     on kyettävä käyttämään puolen tunnin ajan aluksen konekäyttöisiä
        vesitiiviitä ovia sekä niihin yhdistettyjä ohjaus-, osoitus- ja hälytyspiirejä.
 Edellä .2 kohdan edellyttämän sähköenergian väliaikaisen varalähteen on
 käsitettävä hätätilanteessa käyttöä varten sopivaan paikkaan sijoitettu akkuparisto,
                                          43
 ---pagebreak---      jonka on toimittava ilman uudelleenlatausta tai liiallista jännitteen alenemista, ja
     puolen tunnin ajan:
             a) pidettävä yllä tämän säännön .2.(b).l kohdan edellyttämää valaistusta,
             b) käytettävä vesitiiviitä ovia, kuten säännössä II-1/B/l 3 olevassa .7.2 ja
                7.3 alakohdassa edellytetään, mutta ei välttämättä niitä kaikkia
                samanaikaisesti, ellei aluksessa ole riippumatonta väliaikaista
                varastoidun energian lähdettä,
             c) annettava virtaa ohjaus-, osoitus- ja hälytyspiireille, kuten säännössä II-
                l/B/13 olevassa .7.2 alakohdassa edellytetään.
4     Ro-ro-alusten lisähätävalaistus (R 42-1)
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
Edellä säännössä II-1/D/3.5.2(b) edellytetyn hätävalaistuksen lisäksi jokaisessa
aluksessa, jossa on ro-ro-lastitiloja ja erityistiloja:
.1    kaikki matkustajien yhteiset tilat ja käytävät on varustettava
      lisähätävalaistuksella, joka voi toimia vähintään kolme tuntia kaikkien muiden
      sähköenergialähteiden petettyä ja missä kallistumisasteessa tahansa. Valaistuksen
      on oltava sellainen, että pelastusvälineille pääsy on selvästi nähtävissä. Lisä-
      valaistuksen voimanlähteen on koostuttava valaistusyksiköiden sisälle sijoitetuista
      akuista, joita jatkuvasti ladataan mahdollisuuksien mukaisesti varakytkintaulusta.
      Vaihtoehtoisesti lippuvaltion hallinto voi hyväksyä minkä tahansa vähintään yhtä
      tehokkaan valaistustavan. Lisävalaistuksen on oltava sellainen, että mikä tahansa
      lampussa oleva vika tulee välittömästi esille. Jokainen käytössä oleva akku on
      vaihdettava aikavälein, joissa otetaan huomioon niille ominainen toiminta-aika.
      niitä ympäröivissä oloissa, joissa niiden on toimittava; ja
 .2   kannettava, ladattava, patterikäyttöinen lamppu on asetettava jokaiseen
      henkilöstötilan käytävään, virkistystilaan ja jokaiseen työtilaan, missä tavallisesti
      työskennellään, lisähätävalon lisäksi .1 alakohdassa edellytetyllä tavalla
      asennettuna.
 5     Varotoimenpiteet sähköiskuja, tulipaloja ja muita sähkön aiheuttamia
       vaaroja vastaan (R 45)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 .1    Sähkökoneiden ja -laitteiden suojaamattomat metalliosat, joita ei ole tarkoitettu
      jännitteisiksi, mutta jotka voivat häiriötilassa saada jännitteen, on maadoitettava,
       paitsi milloin kyseiset koneet tai laitteet ovat:
       .1     korkeintaan 50 V jännitteellä ja tasavirralla toimivia tai vaihejännitteen
              neliöllinen keskiarvo on korkeintaan 50 V; säätömuuntajia ei saa käyttää
              tämän jännitteen aikaansaamiseksi; tai
       .2     korkeintaan 250 V jännitteellä toimivia, jolloin turvaeristysmuuntajat
              antavat virtaa vain yhteen valvontalaitteeseen; tai
       .3     kaksinkertaisen eristyksen periaatteen mukaisesti rakennettuja.
                                                44
 ---pagebreak--- .2      Kaikki sähkölaitteet on rakennettava ja asennettava siten, etteivät ne käsiteltäessä
        tai kosketettaessa normaaliin tapaan aiheuta vahinkoa.
.3      Kytkintaulujen sivut ja takaosa, sekä milloin välttämätöntä etuosa, on sopivalla
        tavalla suojattava. Suojaamattomia jännitteisiä osia, joiden jännite maata vastaan
        ylittää .1.1 alakohdassa määritetyn jännitteen, ei saa asentaa näiden kytkintaulu-
        jen etusivulle. Jos on tarpeen, on johtamattomia mattoja tai ritilöitä asetettava
        kytkintaulun etu- ja takaosaan.
.4      Jakelujärjestelmässä, jossa ei ole maadoitusta, on oltava laite, joka jatkuvasti
         säätää maadoituseristystä ja antaa äänimerkin tai näyttää merkkivaloa, jos
         eristysarvot ovat poikkeuksellisen alhaiset.
 .5.1 Kaikkien sähkökaapeleiden metallipäällysteiden ja -paikkojen on oltava
         sähköisesti johtavia ja ne on maadoitettava.
 .5.2 Kaikkia laitteiden ulkopuolisten sähkökaapeleiden ja johtojen on oltava vähintään
         paloahidastavia, ja ne on asennettava siten, etteivät niiden alkuperäiset
         paloahidastavat ominaisuudet huonone. Milloin tämä on välttämätöntä
         erityistarkoituksiin, lippuvaltion hallinto voi sallia erityistyyppisten kaapeleiden
         käytön kuten radiotaajuuskaapeleiden, jotka eivät ole edellisen mukaisia.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .5.3 Varsinaista tai varaenergianlähdettä, valaistusta, sisäisiä viestintäyhteyksiä tai
         merkkejä palvelevat kaapelit ja johdot on kuljetettava mahdollisimman kaukana
         käytävistä, pesuloista, koneistotiloista ja niiden suojauksista ja muista korkean
         palovaaran alueista. Lippuvaltion hallinnon on Kansainvälisen
         merenkulkujärjestön kehittämät suositukset huomioon ottaen hyväksyttävä uusissa
        ja olemassaolevissa ro-ro-matkustaja-aluksissa olevat tämän direktiivin 13
         artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna päivänä tai sen jälkeen asennetut
         hätähälytyslaitteet ja yleiset kuulutusjärjestelmät. Palopumppuja
         varakytkintauluun yhdistävien kaapeleiden on oltava tulenkestäviä silloin, kun ne
         kulkevat korkean palovaaran alueiden läpi. Aina kun mahdollista kaikki kyseiset
         kaapelit olisi kuljetettava niin, että laipioiden kuumeneminen, joka saattaa johtua
         sen viereisessä tilassa olevasta tulipalosta, ei saata niitä toimintakelvottomiksi.
  .6     Kaapelit ja johtimet on asennettava ja kiinnitettävä niin, etteivät ne pääse
         hankautumaan tai muutoin vahingoittumaan. Kaikkien johtimien päät ja
         liitäntäkohdat on tehtävä siten, etteivät niiden alkuperäiset sähköiset, mekaaniset,
         paloahidastavat ja, milloin välttämätöntä, tulenkestävät ominaisuudet muutu.
  .7.1 Jokainen erillinen virtapiiri on suojattava oikosululta ja ylikuormitukselta, ellei
          säännössä II-1/C/6 ja II-1/C/7 toisin määrätä.
  .7.2 Valaistusvarusteet on sijoitettava siten, että estetään kaapeleita ja johtoja
          mahdollisesti vahingoittava lämpötilan nousu sekä ympäröivän materiaalin
          ylikuumeneminen.
  .8.1 Akkuparistot on sijoitettava sopiviin tiloihin ja ensisijaisesti niiden
          sijoituspaikkana käytettyjen tilojen on oltava tarkoituksenmukaisesti rakennettuja
         ja niissä on oltava tehokas ilmanvaihto.
   .8.2 Sähkö- ja muita laitteita, jotka voivat aiheuttaa syttyvien höyryjen
          leimahtamisen, ei sallita näissä tiloissa.
   .9     Jakelujärjestelmän on oltava niin sijoitettu, että millä tahansa säännön 11-2/A/2.9
          mukaisesti määritellyllä pystysuoralla alueella oleva tulipalo ei haittaa
          turvallisuuden kannalta olennaisia palveluja millään muulla alueella. Tämä
                                                  45
 ---pagebreak---       vaatimus täyttyy, jos tällaisen alueen läpi kulkevat pää- ja varasyöttökaapelit
      pidetään mahdollisimman kaukana toisistaan niin pysty- kuin vaakatasossakin.
         OSA E) AJOITTAIN MIEHITTÄMÄTTÖMIÄ KONEISTOTILOJA
                            KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET
Erityisharkinta (R 54)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
Kaikkien uusien B-, C- ja D-LUOKKIEN sekä olemassaolevien B-LUOKAN alusten
osalta on lippuvaltion hallinnon erikseen harkittava voiko niiden koneistotiloja ajoittain
pitää miehittämättöminä, ja jos näin on, tarvitaanko näiden sääntöjen vaatimusten li-
säksi muita vaatimuksia, jotta saavutettaisiin vastaava turvallisuus kuin aluksessa,
jonka koneistotilat ovat normaalisti miehitetyt.
 1     Yleistä (R 46)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 .1    Aluksen järjestelyiden on oltava sellaiset, että aluksen turvallisuus kaikissa
       käyttöolosuhteissa, ohjaus mukaan lukien, on yhtä hyvä kuin sellaisilla aluksilla,
      joilla on miehitetty konehuone.
 .2    On varmistettava, että laitteiden toiminta on luotettavaa ja että säännölliset
       toistuvat katsastukset ja rutiinikokeet on tyydyttävästi järjestetty jatkuvan
      .luotettavan toiminnan varmistamiseksi.
 .3    Jokaisessa aluksessa on oltava asiakirjat, joista ilmenee aluksen toimintakyky
       ajoittain miehittämättömillä koneistotiloilla.
 2     Varotoimenpiteet tulipaloa ajatellen (R 47)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
  .1   Aluksessa on oltava laitteet, joilla varhaisessa vaiheessa voidaan havaita tulipalo
       ja antaa hälytys sen sattuessa.
        .1     kattiloiden ilmanotto- ja pakokaasukuiluissa; ja
        .2     kuljetuskoneiston huuhteluilmaputkissa, paitsi milloin tämä
               erityistapauksessa katsotaan tarpeettomaksi.
  .2    Teholtaan 2 250 kW ja siitä suuremmat, tai sylinterin iskunpituudeltaan 300 mm
       ja sitä suuremmat polttomoottorit on varustettava kampikammion öljy sumun
        ilmaisimilla tai laakerien lämpötila-antureilla taikka vastaavilla laitteilla.
        Täyttymissuojaus (R 48)
                                               46
 ---pagebreak--- UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1  Ajoittain miehittämättömien koneistotilojen pohjakaivot on sijoitettava ja niitä on
    valvottava siten, että normaalissa kallistus- ja viippauskulmissa havaitaan
    nesteiden kerääntyminen, ja niiden on oltava kylliksi suuret vetämään helposti
    miehittämättömän jakson aikana normaalisti kerääntyvät nesteet.
.2  Jos aluksen tyhjennyspumput ovat automaattisesti käynnistyviä, on aluksessa
    oltava laitteet, jotka osoittavat milloin nestcentulo ylittää pumpun
    tyhjennyskapasiteetin, tai milloin pumppu toimii normaalia useammin. Tällaisissa
    tapauksissa voidaan sallia käytettäväksi pienempiä tyhjennyskaivoja tarkoituksen-
    mukaisen ajanjakson kattamiseksi. Milloin aluksessa on automaattisesti säädetyt
    tyhjennyspumput, on erityistä huomiota kiinnitettävä öljyntorjuntaan kuuluviin
    vaatimuksiin.
.3  Merivedenottoaukkoon, vesiviivan alapuolella sijaitsevaan poistoaukkoon tai
    pilssin tyhjennysjärjestelmään kuuluvan venttiilin säätimien on sijaittava siten,
    että veden valuessa kyseiseen tilaan on riittävästi aikaa käyttää niitä, ottaen
    huomioon niiden luokse pääsemiseen ja niiden käyttämiseen todennäköisesti
    kuluva aika. Jos tämän tilan mahdollinen täyttymä aluksen ollessa täydessä
    lastissa niin edellyttää, on varmistettava, että säätimiä voidaan käyttää tätä tasoa
    ylemmällä olevasta paikasta.
4   Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta (R 49)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1  Potkurien pyörimisnopeuden, työntösuunnan ja soveltuvin osin nousun on
    kaikissa olosuhteissa, ohjaus mukaan lukien, oltava täysin säädettävissä
    ohjaussillalta.
    .1       Tämä kaukosäätö on suoritettava kunkin potkurin erillisellä säätölaitteella,
            joka automaattisesti suorittaa kaikki säätämiseen kuuluvat toiminnot,
             tarvittaessa myös kuljetuskoneiston ylikuormituksen estämisen.
     .2      Pääkuljetuskoneisto on varustettava komentosillalla sijaitsevalla
             hätäpysäytyslaitteella, jonka toiminnan on oltava riippumaton
             komentosillan valvontajärjestelmästä.
 .2 Komentosillalta tulevien konekäskyjen on oltava havaittavissa pääkoneiston
    valvomossa tai kuljetuskoneiston säätöpaikassa, riippuen siitä kumpi aluksessa
     on.
 .3 Kuljetuskoneistoa on voitava kaukosäätää vain yhdestä paikasta kerrallaan; näissä
    paikoissa sallitaan toisiinsa yhdistetyt säätölaitteet. Kussakin paikassa on oltava
     osoitin, joka näyttää miltä paikalta kuljetuskoneistoa kulloinkin säädetään.
     Säädön siirtäminen komentosillan ja koneistotilojen välillä saa olla suoritettavissa
     ainoastaan pääkoneistotilasta tai pääkoneiston valvomosta. Laitteistoon on
     kuuluttava mahdollisuus estää potkurityönnön huomattavat muutokset
     siirrettäessä säätö paikasta toiseen.
 .4  Kaikkea aluksen turvallista käyttöä varten välttämätöntä koneistoa on voitava
     säätää paikallisesti, myös siinä tapauksessa, että jokin osa automaatti- tai
     kaukosäätölaitteistosta menee epäkuntoon.
                                              47
 ---pagebreak--- .5      Kaukosäätöisen automaattisen valvontajärjestelmän on oltava siten suunniteltu,
        että häiriö toiminnassa aiheuttaa hälytyksen. Paitsi milloin järjestelyä ei pidetä -
        tarkoituksenmukaisena, on potkurin ennalta säädetyn nopeuden ja työntösuunnan
        tällöin pysyttävä ennallaan, kunnes paikallinen säätö on toiminnassa.
.6      Komentosillalla on oltava osoittimet, jotka näyttävät
        .1      kiinteäsiipisten potkurien nopeuden ja työntösuunnan; tai
        .2      säätösiipipotkurien nopeuden ja nousun.
 .7     Riittävän käynnistysilmapaineen varmistamiseksi on perättäisten
        epäonnistuneiden automaattisten käynnistysten lukumäärää rajoitettava. Alhaisen
        käynnistysilmapaineen osoittamiseksi on aluksessa oltava hälytyslaite, joka
        hälyttää ilmapaineessa, jolloin kuljetuskoneiston käynnistäminen on vielä
        mahdollista.
 5       Yhteydenpito (R 50)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 Pääkuljetuskoneiston valvomon tai kuljetuskoneiston säätöpaikan ja komentosillan sekä
 konepäällystön asuntotilojen välillä on oltava luotettava ääniyhteyslaite.
 6       Hälytysjärjestelmä (R 51)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
  . 1 Aluksessa on oltava hälytysjärjestelmä, joka osoittaa kaikki korjaamista vaativat
         viat ja häiriöt, jotka:
         .1     antavat pääkuljetuskoneiston valvomossa tai kuljetuskoneiston säätöpaikalla
                 äänimerkin ja sopivassa paikassa osoittavat merkkivalolla kunkin erillisen
                hälytyslaitteen toiminnan;
         .2      ovat valintakytkimen kautta yhteydessä konepäällystön oleskelutiloihin ja
                jokaiseen konepäällystöhyttiin, siten että yhteys vähintään yhteen hyttiin on
                 taattu. Tätä vastaavat vaihtoehtoiset järjestelyt voidaan sallia.
         .3      laukaisevat äänimerkit ja merkkivalot komentosillalla sellaisessa
                 tilanteessa, joka edellyttää vahdissa olevan päällystön jäsenen toimintaa tai
                 huomiota;
         .4      ovat mahdollisimman suuressa määrin toimintavarmuusperiaatteen (fail-to-
                 safety) mukaisesti suunnitellut;
          .5     aiheuttavat säännön II-l/C/9 mukaisen konepäällystöhälytyksen, ellei
                 annettu hälytys määrätyssä ajassa aiheuta paikallisia toimenpiteitä.
   .2.1 Hälytysjärjestelmän on oltava jatkuvasti toiminnassa, ja sen on automaattisesti
          saatava käyttövoimansa varavoimanlähteestä, jos normaali voimanlähde lakkaa
         toimimasta.
   .2.2 Hälytyslaitteen on osoitettava hälytysjärjestelmän normaalissa voimalähteessä
          oleva häiriö.
   .3.1 Hälytysjärjestelmän on voitava samanaikaisesti osoittaa useampi kuin yksi vika
          tai häiriö, eikä yhden hälytyslaitteen toiminta saa estää toisen hälytyslaitteen
          toimintaa.
                                                  48
 ---pagebreak--- .3.2 Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa paikoissa tapahtuvan hälytyslaitteen toiminnan
       on näyttävä myös niissä paikoissa, joissa hälytyslaite näkyy. Hälytyslaitteen on
       oltava päällä, kunnes hälytys on otettu vastaan, ja yksittäisten hälytyslaitteiden
       merkkivalojen on oltava päällä, kunnes vika tai häiriö on korjattu. Tällöin
       hälytysjärjestelmän on automaattisesti palattava normaaliin käyttötilaansa.
7      Turvallisuusjärjestelyt (R 52)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
Aluksessa on oltava turvallisuusjärjestelmä, jolla varmistetaan, että välitöntä vaaraa
aiheuttavat vakavat häiriöt koneiston tai kattiloiden toiminnassa käynnistävät laitteiston
viallisen osan automaattisen pysäyttämisen ja antavat hälytyksen. Kuljetuslaitteiston
pysäyttäminen ei saa käynnistyä automaattisesti paitsi milloin vakava vaurio,
täydellinen epäkunto tai räjähdys saattaa seurata. Jos aluksessa on laitteet
pääkuljetuskoneiston pysäyttämisen ohittamiseksi, niiden on oltava sellaiset, ettei
 niiden tahaton käyttö ole mahdollista. Aluksessa on oltava merkkivalot, jotka osoittavat
 milloin mainittua ohituslaitetta käytetään.
 Automaattiset koneiston turvallisuusohjaimet pysäyttämistä ja hidastusta varten on
 mahdollisuuksien mukaan erotettava hälytysjärjestelmästä.
 8     Koneistoa, kattiloita ja sähköasennuksia koskevat erityisvaatimukset (R 53)
 UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .1     Sähköenergian päälähteen on noudatettava seuraavaa:
        .1    Milloin tarvittava sähköenergia on tavallisesti tuotettavissa yhdellä
              generaattorilla, siinä on oltava sopivat kuormituksenohjausjärjestelyt, jotta
              varmistetaan virran saanti aluksen kuljettamista ja ohjausta varten sekä sen
              turvallisuutta ajatelleen tarvittavia toimintoja varten. Milloin toiminnassa
              oleva generaattori menee epäkuntoon, on aluksessa oltava järjestelmä, jolla
              riittävän tehokas varageneraattori automaattisesti käynnistyy ja kytkeytyy
              pääkytkintauluun siten, että aluksen kuljettaminen ja ohjaus on edelleen
              mahdollista ja että aluksen turvallisuus on taattu samoin kuin olennaisten
              aputoimintojen automaattinen uudelleen käynnistyminen, mukaanlukien
              useampivaiheiset toiminnot, jos tällaiset ovat tarpeen.
        .2    Milloin aluksen sähköenergian tuottaa normaalisti useampi kuin yksi
              generaattori ja ne toimivat samanaikaisesti rinnakkain, on esimerkiksi
              kuormitusohjauksella järjestettävä siten, että yhden generaattorikoneiston
              mennessä epäkuntoon jäljellä olevat käyvät edelleen ilman ylikuormitusta
               varmistaen aluksen kuljettamisen, ohjauksen sekä turvallisuuden.
  .2    Milloin muita aluksen kuljettamiselle olennaisia apukoneita varten tarvitaan
        varakoneet, niihin on oltava automaattiset siirtokytkimet.
  9      Automaattiset valvonta- ja hälytysjärjestelmät (R 53.4)
  UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
                                                49
 ---pagebreak--- .1 Valvontajärjestelmän on oltava sellainen, että pääkuljetuskoneiston ja sen
   lisälaitteiden toiminnot varmistetaan tarvittavin automaattisin järjestelyin.
.2 Hälytys on annettava automaattisella siirtokytkimellä
.3 Aluksella on oltava 6 säännön mukainen hälytysjärjestelmä kaikkia tärkeitä
   paineita, lämpötiloja sekä nestepinnan korkeuksia ja muita olennaisia parametrejä
   varten.
.4 Aluksessa on oltava keskitetty säätöpaikka, jonne välttämättömät hälytystaulut ja
   häiriötilan osoitinlaitteet on sijoitettu.
.5 Aluksessa on oltava laitteet käynnistysilmanpaineen pitämiseksi vaadittavalla
   tasolla, jos pääkuljetuskoneistolle välttämättömät polttomoottorit käynnistetään
   paineilmalla.
                                              50
 ---pagebreak---                                         II-2 LUKU:
PALOSUOJELU, PALONHAVAITSEMINEN JA PALONSAMMUTUS
                                        OSA A) YLEISTÄ
1      Pääperiaatteet (R 2)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1     Tämän luvun tarkoituksena on edellyttää aluksien palosuojelulta,
       palonhavaitsemiselta ja palonsammutukselta mahdollisimman korkeaa tasoa3.
.2     Seuraavat pääperiaatteet ovat tämän luvun sääntöjen pohjana ja ne on sisällytetty
       sääntöihin, ottaen huomioon tarkoituksenmukaisella tavalla alustyyppi ja
       kyseeseen tuleva palovaara:
       .1    aluksen jakaminen pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin kuumuutta kestävillä
             ja rakenteellisilla rajapinnoilla;
       .2     asuntotilojen erottaminen aluksen muista osista kuumuutta kestävillä ja
              rakenteellisilla rajapinnoilla;
       .3    palavien aineiden rajoitettu käyttö;
       .4     palon havaitseminen sen alkamisvyöhykkeessä;
       .5     palon rajoittaminen sen alkamistilaan ja sen sammuttaminen siellä;
       .6     poistumisteiden ja palontorjuntareitin suojaaminen;
       .7     palonsammutuslaitteiden välitön käyttövalmius;
       .8     lastista kehittyvän tulenaran höyryn aiheuttaman syttymisvaaran
              saattaminen mahdollisimman vähäiseksi.
OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
Olemassaolevissa B-LUOKAN aluksissa, joiden matkustajamäärä on vähintään 36, on
korjausten, muutosten ja niihin liittyvän varustamisen yhteydessä noudatettava
seuraavaa:
 1. kaikkien aluksissa käytettävien aineiden on täytettävä uusissa B-LUOKAN aluksissa
 käytettäviin aineisiin sovellettavat vaatimukset; ja
2. kaikkien sellaisten korjausten, muutosten tai näihin liittyvän varustamisen, jossa
korvataan vähintään 50 tonnia materiaalia mutta jotka eivät liity säännön II-2/B/16
vaatimuksiin, on täytettävä uusiin B-LUOKAN aluksiin sovellettavat vaatimukset.
        Määritelmät (R 3)
 3
  Muista aineista kuin teräksestä, kuten alumiinista tai kuituvahvistetusta muovista,
 rakennettuihin aluksiin voidaan tämän luvun sääntöjen sijasta vastaavana
 paloturvallisuusnormina käyttää nopeakulkuisista aluksista annetun koodin 7 luvun
 määräyksiä, jos niitä sovelletaan kokonaisuudessaan.
                                                51
 ---pagebreak--- UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1  Palamaton aine tarkoittaa ainetta, joka ei pala eikä kehitä arviolta 750 °C:seen
    kuumennettuna palavia höyryjä itsesyttymiseen tarvittavaa määrää, joka on
    määritettävä polttokokeella pääsihteeristön muotoileman päätöslauselman
    "Revised recommendation on test methods for qualifying marine construction
    materials as non-combustible" mukaisesti, sellaisena kuin se hyväksyttiin MSC
    63 :n toimesta (MSC 63/23/Liitteen 8 lisäys 1). Kaikki muut aineet ovat palavia
    aineita.
.2  Normaali polttokoe on IMOn päätöslauselman A.754(18) mukaan koe, jossa
    laipiota tai kansia vastaavat koekappaleet tutkitaan koeuunissa, jonka lämpötila
    noudattaa likimain normaalia aikalämpötilakäyrää. Koekappaleen tulen puoleisen
    pinnan on oltava vähintään 4,65 m2 ja korkeuden (tai kannen pituuden) 2,44 m ja
    sen on vastattava mahdollisimman hyvin tarkoitettua rakennetta ja tarpeen
    mukaan käsitettävä vähintään yksi liitos. Normaali aikalämpötilakäyrä
    määritellään käyränä, joka kulkee jatkuvana seuraavien uunin sisälämpötilapistei-
    den kautta:
               uunin alkusisälämpötila      20 °C
               5 minuutin kuluttua           576 °C
               10 "                 "        679 °C
               15 "                 "        738 °C
               30 "                 "        841 °C
               60 "                  "       945 °C
 .3  "A"-luokan rajapinnoiksi luetaan laipioiden ja kansien muodostamat rajapinnat,
    jotka täyttävät seuraavat vaatimukset:
     .1     niiden on oltava teräksestä tai muusta samanarvoisesta aineesta;
     .2    ne on jäykistettävä tarkoituksenmukaisella tavalla;
     .3    ne on rakennettava siten, että ne kykenevät estämään savun ja liekin
           läpipääsyn tunnin pituisen normaalin polttokokeen loppuun saakka;
     .4    ne on eristettävä hyväksytyillä sellaisilla palamattomilla aineilla, joiden
           kohdalla tulen vastakkaisella puolella olevan pinnan keskimääräinen
            lämpötila ei nouse enempää kuin 139 °C alkulämpötilaa korkeammaksi
            eikä lämpötila nouse missään kohdassa, liitoskohdat mukaan lukien,
            enempää kuin 180 °C alkulämpötilaa korkeammaksi jäljempänä esitetyn
            luettelon mukaisessa ajassa:
            "A-60" -luokka 60 minuutissa
            "A-30" -luokka 30 minuutissa
            "A-15" -luokka 15 minuutissa
            "A-0" -luokka 0 minuutissa
      .5    Lippuvaltion hallinnon on vaadittava prototyyppilaipion tai -kannen
            koestamista sen varmistamiseksi, että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja
            lämpötilannousuvaatimukset IMO:n päätöslauselman A.754 (18)
            mukaisesti.
                                            52
 ---pagebreak--- "B'Muokan rajapinnoiksi luetaan laipioiden, kansien, välikattojen tai
vuorauksien muodostamat rajapinnat, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset:
.1     ne on rakennettava siten, että ne kykenevät estämään liekin läpipääsyn
       normaalin polttokokeen ensimmäisen puolen tunnin loppuun saakka;
.2     niiden eristysarvon on oltava sellainen, että tulen vastakkaisella puolella
       olevan pinnan keskimääräinen lämpötila ei nouse enempää kuin 139 °C
       alkulämpötilaa korkeammaksi eikä lämpötila nouse missään kohdassa,
       liitokset mukaan lukien, enempää kuin 225 °C alkulämpötilaa
       korkeammaksi jäljempänä esitetyn luettelon mukaisessa ajassa:
        "B-15" -luokka 15 minuutissa
        "B-0" -luokka 0 minuutissa
.3     ne on rakennettava hyväksytyistä palamattomista aineista ja kaikkien "B"-
       luokan rajapintojen rakenteessa ja asennuksessa käytettävien aineiden on
       oltava palamattomia, mutta palavat pinnoitteet voidaan kuitenkin sallia,
       mikäli ne täyttävät tämän luvun muut vaatimukset.
.4      lippuvaltion hallinnon on vaadittava prototyyppirajapinnan koestamista sen
        varmistamiseksi, että se täyttää edellä mainitut tiiviys- ja lämpötilannousu-
        vaatimukset 7MO:n päätöslauselman A .754 (18) mukaisesti.
 "C"-luokan rajapinnat ovat hyväksytyistä palamattomista aineista rakennettuja
rajapintoja. Niiden ei tarvitse täyttää savun ja liekin läpipääsyä koskevia
vaatimuksia eikä lämpötilannousuun liittyviä rajoituksia. Palavat pinnoitteet
sallitaan sikäli kuin ne täyttävät tämän luvun muut vaatimukset.
                                         53
 ---pagebreak--- .6     Jatkuvat "B'Muokan välikatot tai vuoraukset ovat sellaisia "B'Muokan
       välikattoja tai vuorauksia, jotka päättyvät ainoastaan "A"- tai "B'Muokan
       rajapintaan.
.7     Teräs tai muu samanarvoinen aine. Kun esitetään ilmaisu "teräs tai muu
       samanarvoinen aine", "samanarvoinen aine" tarkoittaa mitä tahansa palamatonta
       ainetta, jolla on sellaisenaan tai käytettävän eristyksen ansiosta samanarvoiset
       rakenne- ja tiiviysominaisuudet kuin teräksellä normaalissa polttokokeessa
       käytettävän altistuksen lopussa (esim. alumiiniseos sopivasti eristettynä).
 .8    Huono palonlevittämiskyky tarkoittaa sitä, että näin kuvattu pinta rajoittaa
       riittävästi palon leviämistä IMO:n päätöslauselman A. 653 (16) mukaisesti
       tehdyssä polttokokeessa laipioiden, välikattojen ja kannen viimeistelyaineiden
       osalta.
 .9    Pystysuuntaisia päävyöhykkeitä ovat osastot, joihin aluksen runko, ylärakenteet
       ja kansirakennukset on jaettu "A"-luokan rajapinnoilla ja joiden keskipituus ja -
       leveys ei millään kannella yleensä ylitä 40 metriä.
 .10   Asuntotiloja ovat kokoontumistilat, käytävät, saniteettitilat, hytit, toimistot,
       lääkintätilat, elokuvateatterit, peli- ja harrastetilat, parturit ja kampaamot,
       tarjoiluhuoneet, joissa ei ole keittolaitteita, sekä muut vastaavat tilat.
 ,11   Kokoontumistiloja ovat ne asuntotilojen osat, joita käytetään halleina,
       ruokailutiloina ja salonkeina sekä muut vastaavat pysyvästi rajatut tilat.
 .12   Työskentelytiloja ovat keittiöt, päätarjoiluhuoneet, joissa on keittolaitteet,
        lukittavat säilytyslokerot, postin- ja arvoesineiden säilytystilat, varastohuoneet,
        muut kuin koneistotiloihin kuuluvat työpajat sekä muut vastaavat tilat ja niihin
       johtavat kuilut.
  .13   Lastitiloja ovat kaikki lastia varten tarkoitetut tilat (lastiöljytankit mukaan
        lukien) ja niihin johtavat kuilut.
  .14   Ro-ro-lastitilat ovat tiloja, joita ei yleensä ole osastoitu millään tavalla ja joiden
        pituus on huomattava tai jotka ulottuvat koko aluksen pituudelle ja joihin tavarat
        (pakattuina tai irtolastina, rautatie- tai maantiekulkuneuvoissa
        (maantiesäiliöajoneuvot ja rautatiesäiliövaunut mukaan lukien), perävaunuissa,
        konteissa, kuormalavoilla, kuljetussäiliöissä ja vastaavanlaisissa ahtausyksiköissä
        tai muissa säilytyskokonaisuuksissa) voidaan lastata ja joista ne voidaan purkaa
        yleensä vaakasuorassa suunnassa.
  .15   Avoimet ro-ro-lastitilat ovat joko molemmista päistä tai ainoastaan toisesta
        päästä avoimia ro-ro-lastitiloja, jotka on varustettu asianmukaisella ja tehokkaalla
        koko pituuden kattavalla luonnollisella ilmanvaihdolla, joka tapahtuu sivu- tai
        kansipeitteen pysyvien aukkojen kautta.
   .16   Suljetut ro-ro-lastitilat ovat muita kuin avoimia ro-ro-lastitiloja tai sääkansia.
   .17   Sääkansi on kansi, joka on yläpuolelta ja vähintään kahdelta puolelta täysin
         säälle altis tila.
   .18   Erityistilat ovat laipiokannen ylä- tai alapuolella olevia suljettuja tiloja, jotka on
         tarkoitettu ajoneuvon oman kulutuksen edellyttämällä ja polttoainesäiliöön
         varastoidulla polttoaineella varustettujen moottoriajoneuvojen kuljettamiseen ja
        joihin tällaiset ajoneuvot voidaan ajaa kuljetuksen ajaksi ja joihin matkustajat
         pääsevät.
   .19   Koneistotiloja ovat sellaiset tilat ja niihin johtavat kuilut, joissa:
          .1    pääkuljetuskoneistona on polttomoottorikoneisto ; tai
                                                  54
 ---pagebreak---     .2    polttomoottorikoneisto on muuna kuin pääkuljetuskoneistona silloin, kun
          kyseisen koneiston kokonaisteho on vähintään 375 kW; tai
    .3    mikä tahansa öljylämmitteinen kattila tai polttoöljynetusyöttölaite.
.20 Polttoöljynetusyöttölaite on laite, jota käytetään polttoöljyn valmistelussa
    öljylämmitteiseen kattilaan syöttämistä varten, tai laite, jota käytetään
    kuumennetun öljyn syöttämisessä polttomoottoriin, ja siihen kuuluvat kaikki
    öljynpainepumput, suodattimet ja kuumentimet, joissa öljyä käsitellään
    suuremmalla 0,18 N:n/mm2 paineella.
.21 Valvonta-asemia ovat tilat, joihin on sijoitettu aluksen radio tai tärkeimmät
    merenkulkulaitteet tai varavoimanlähde tai joihin on keskitetty
    palonhavaitsemis-- tai palo valvontalaitteistoja.
                                            55
 ---pagebreak--- .21-1          Keskusvalvonta-asemia ovat valvonta-asemat, joihin on keskitetty
               seuraavat valvonta- ja osoitintoiminnot:
       .1 palonhavaitsemiseen ja palohälytykseen liittyvät kiinteät järjestelmät;
       .2 Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemiseen ja palohälytykseen liittyvät
      järjestelmät;
       .3 Palo-oven osoitinpaneeli;
       .4 Palo-ovien suljin;
       .5 Vesitiiviiden ovien osoitinpaneeli;
       .6 Vesitiiviiden ovien sulkemisjärjestelmä;
       .7 Ilmastointilaitteet;
       .8 Yleis-/palohälytin;
       .9 Viestintäjärjestelmät, mukaan lukien puhelimet; ja
       . 10 Mikrofoni yleisötiedotusta varten.
.21-2          Pysyvästi miehitetyt keskusvalvonta-asemat ovat keskusvalvonta-asemia,
               joissa aluksen henkilökunnan vastuullinen jäsen päivystää jatkuvasti.
.22 Huoneet, joissa on paloherkkyydeltään rajoitettuja kalusteita ja
       sisustusaineita tarkoittavat säännön II-2/B/2 mukaisesti huoneita (hyttejä,
       kokoontumistiloja, toimistoja ja muita asuntotiloja), joissa on paloherkkyydeltään
       rajoitettuja kalusteita ja sisustusaineita eli:
       .1 kaikki kiinteät kalusteet kuten kirjoituspöydät, vaatekaapit, pukeutumispöydät,
       toimistopöydät ja keittiökaapit rakennetaan kokonaan hyväksytyistä
       palamattomista aineista, mutta niiden työtasoissa voidaan käyttää enintään 2
       mm:n paksuista palavaa pinnoitetta;
       .2 kaikissa irtokalusteissa kuten tuoleissa, sohvissa ja pöydissä rungot ovat
       palamatonta ainetta;
       .3 kaikki pintaverhoiluaineet, verhot ja muut riippuvat tekstiilimateriaalit ovat
       IMO:n päätöslauselman A.471 (XII) ja siihen päätöslauselmalla A.563 (14)
       hyväksyttyjen muutosten mukaisesti sellaisia, että ne estävät liekin leviämistä
       vähintään yhtä tehokkaasti kuin villa, jonka pintatiheys on 0,8 kg/m2.
       .4 kaikki lattiapäällysteet ovat ominaisuuksiltaan sellaisia, että estävät liekin
       leviämistä vähintään yhtä tehokkaasti kuin samaan käyttöön tarkoitettu
       samanarvoinen villa;
        .5 kaikki laipioiden, vuorausten ja välikattojen näkyvissä olevat pinnat ovat
       heikosti palon leviämistä edistäviä; ja
        .6 kaikki verhoillut irtokalusteet ovat syttyvyyteen ja liekkien leviämiseen
        liittyviltä ominaisuuksiltaan IMO:n päätöslauselmassa A.652 (16) verhoiltuja
        irtokalusteita koskevan palotestin mukaisia.
 .23 Ro-ro-matkustaja-aluksella tarkoitetaan matkustaja-alusta, joka on varustettu tässä
        säännössä määritellyillä ro-ro-lasritiloilla tai erityistiloilla.
 3      Palopumput, pääpaloputket, palopostit, letkut ja suihkuputket (R 4)
 UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 .1.1 Kaikissa aluksissa on oltava tämän säännön vaatimukset soveltuvin osin täyttävät
        palopumput, pääpaloputket, palopostit, letkut ja suihkuputket.
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET
                                                56
 ---pagebreak--- .1.2 Konehuoneen ulkopuolelle helppopääsyiseen paikkaan on asennettava
     erotusventtiilit erottamaan konehuoneessa oleva pääpaloputken osa
     pääpaloputkien muista osista. Pääpaloputket on sijoitettava siten, että
     erotusventtiilien ollessa suljettuina kaikkiin aluksen paloposteihin,
     lukuun ottamatta edellä mainittuja konehuoneessa olevia paloposteja, voidaan
     ohjata vettä konehuoneen ulkopuolella sijaitsevasta palopumpusta huoneen
     ulkopuolella sijaitsevien putkien kautta. Lyhyt osa varapalopumpun imuosaa sekä
     poistoputkisto voivat poikkeuksellisesti kulkea konehuoneen lävitse, mikäli niitä
     on mahdoton sijoittaa ulkopuolelle sillä edellytyksellä, että pääpaloputket
     säilytetään kokonaisuutena suojaamalla se tilavaan teräskuiluun.
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.2   Palopumppujen teho
     .1 Vaadittujen palopumppujen on kyettävä toimittamaan kohdassa .4.2
     tarkoitetulla paineella palontorjuntaa varten vesimäärä, joka on vähintään
     kaksikolmasosaa siitä vesimäärästä, joka tyhjennyspumppujen on kyettävä
     imemään aluksen tyhjentämisen yhteydessä.
     .2 Jokaisessa sellaisessa aluksessa, jossa tämän säännön mukaisesti on oltava
     enemmän kuin yksi konekäyttöinen palopumppu, kunkin vaaditun palopumpun
     tehon on oltava vähintään 80 prosenttia vaaditusta kokonaistehosta jaettuna
     vaadittujen palopumppujen vähimmäislukumäärällä mutta kuitenkin vähintään 25
     m3/h, ja kunkin tällaisen pumpun on kaikissa tilanteissa kyettävä antamaan
     vähintään vaadittavat kaksi vesisuihkua. Näiden palopumppujen on kyettävä
     syöttämään pääpaloputkiin vettä vaadittujen edellytysten mukaisesti.
 .3  Palopumppujen ja pääpaloputkien sijoittaminen sekä veden saatavuus
      .1 Aluksissa on oltava konekäyttöisiä palopumppuja seuraavasti:
             .1 vähintään 500 matkustajan alukset: vähintään kolme, joista yksi voi olla
            yksi päämoottorin avulla toimiva pumppu.
             .2 enintään 500 matkustajan alukset: vähintään kaksi, joista yksi voi olla
            päämoottorin avulla toimiva pumppu.
      .2     Saniteetti-, painolasi-, tyhjennys- tai yleispumput voidaan hyväksyä
            palopumpuiksi sillä edellytyksellä, että niitä ei yleensä käytetä öljyn
            pumppaamiseen ja että tilapäisesti öljypolttoaineen siirtoon tai
             pumppaamiseen käytettäessä niihin asennetaan tarkoituksenmukaiset
             vaihtolaitteet.
                                              57
 ---pagebreak---        .3       Pohjaventtiilit, palopumput ja niiden voimanlähteet on sijoitettava siten,
                että varmistutaan siitä, että vähintään 250 matkustajan aluksissa tulipalo ei
                missään osastossa saata kaikkia palopumppuja toimintakyvyttömiksi.
                Uusissa enintään 250 matkustajaa varten tarkoitetuissa B-LUOKAN
                aluksissa siltä varalta, että jossakin osastossa syttyvä tulipalo saattaisi
                kaikki palopumput toimintakyvyttömiksi, vaihtoehtoisena keinona
                palontorjuntaan tarvittavan veden hankkimiseksi on oltava erillinen
                konekäyttöinen varapalopumppu, jonka voimanlähde ja pohjaventtiili
                sijaitsevat konehuoneen ulkopuolella.
       .4       Uusissa vähintään 250 matkustajaa varten tarkoitetuissa B-LUOKAN
                aluksissa veden välitöntä saatavuutta koskevien sijoittelujen on oltava
                sellaiset, että vähintään yksi tehokas vesisuihku on välittömästi saatavissa
                sisätilojen mistä tahansa palopostista ja että vaaditun palopumpun
                automaattisella käynnistämisellä varmistetaan jatkuva vedentulo.
        .5      Aluksissa, joissa on ajoittain miehittämätön konehuone tai joissa
                valvonnasta vastaa ainoastaan yksi henkilö, on pääpaloputkista oltava
                välittömästi saatavissa vettä sopivalla paineella joko komentosillalta tai
                 mahdolliselta palovalvonta-asemalta suoritettavan yhden pääpalopumpun
                 kaukokäynnistyksen avulla tai yhden pääpalopumpun jatkuvasti
                paineistamien pääpaloputkien avulla.
.4 Pääpaloputkien halkaisija ja paine
.1     Pääpaloputkien ja niistä lähtevien vesiputkien halkaisijoiden on oltava riittävän
       suuria kahden samanaikaisesti toiminnassa olevan palopumpun suurimman
       vaaditun vesimäärän tehokkaan jakelun varmistamiseksi.
.2      Kahden palopumpun syöttäessä vettä kohdassa .8 tarkoitettujen suihkuputkien ja
        kohdassa .4.1 tarkoitetun vesimäärän edellyttävien riittävien palopostien kautta
        on paineen kaikissa paloposteissa säilyttävä seuraavilla vähimmäistasoilla:
   B-LUOKAN alukset:                 UUDET                            OLEMASSAOLEVAT
   vähintään 500                     0,4 N/mm2                       0,3 N/mm2
   matkustajaa
   enintään 500 matkustajaa          0,3 N/mm2                       0,2 N/mm2
 .3     Enimmäispaine ei missään palopostissa saa ylittää tasoa, joka osoitettavasti takaa
        paloletkun tehokkaan valvonnan.
 .5 Palopostien lukumäärä ja sijainti
 .1      Palopostien lukumäärän ja sijainnin on oltava sellainen, että vähintään kaksi
         vesisuihkua, kumpikin eri palopostista ja toinen yksikappaleisesta letkusta,
         ulottuu kaikkiin aluksen sellaisiin osiin, joihin matkustajat tai aluksen
         henkilökunta tavanomaisesti pääsevät matkan aikana, sekä kaikkiin tyhjiin
         lastitiloihin, kaikkiin ro-ro-lastitiloihin tai erityistiloihin, joissa jälkimmäisessä
         tapauksessa kummankin vesisuihkun on yksikappaleisista letkuista ulotuttava
         tällaisen tilan kaikkiin osiin. Lisäksi tällaiset palopostit on sijoitettava suojattujen
         tilojen sisäänkäyntien läheisyyteen.
                                                   58
 ---pagebreak---  2    Asunto-, työskentely- ja koneistotiloissa palopostien lukumäärän ja sijainnin on
      oltava sellainen, että kohdan .5.1 vaatimukset voidaan täyttää silloin, kun kaikki
      vesitiiviit ovet ja kaikki pystysuuntaisen päävyöhykkeen laipioiden ovet ovat
      suljettuina.
,3    Kun pääsy koneistotiloihin tapahtuu hyvin alhaalla vierekkäisen akselitunnelin
      kautta, ulkopuolella mutta kuitenkin koneistotilan sisäänkäynnin läheisyydessä on
      oltava kaksi palopostia. Kun sisäänkäynti tapahtuu muista tiloista, on jossakin
      näistä tiloista oltava kaksi palopostia koneistotilan sisäänkäynnin läheisyydessä.
      Näin ei tarvitse olla silloin, kun tunneli tai vierekkäiset tilat eivät kuulu
      varauloskäyntiin.
.6 Putket ja palopostit
.1    Pääpaloputkia ja paloposteja ei saa tehdä aineesta, joka menettää kuumuuden
      vaikutuksesta käyttökelpoisuutensa, ellei putkia ole suojattu riittävästi. Putket ja
      palopostit on sijoitettava niin, että paloletkut voidaan kytkeä niihin helposti.
      Putkien ja paloletkujen sijoittamisessa on vältettävä jäätymismahdollisuus.
      Aluksissa, joissa saatetaan kuljettaa kansilastia, on palopostien sijaittava
      sellaisissa paikoissa, joihin on aina helppo päästä, ja putket on, sikäli kuin se on
      käytännössä mahdollista, sijoitettava siten, että kansilasti ei pääse niitä
      vahingoittamaan. Jollei aluksen jokaista palopostia varten ole omaa letkua ja
      suihkuputkea, on aluksen kaikkien letkuliittimien ja suihkuputkien oltava täysin
      vaihtokelpoisia keskenään.
.2    Kutakin paloletkua varten on oltava venttiili, jotta mikä tahansa paloletku
      voidaan irrottaa palopumppujen ollessa käynnissä.
.7 Paloletkut
.1      Paloletkujen on oltava lippuvaltion hallinnon hyväksymää kestävää ainetta ja
      riittävän pitkiä antamaan vesisuihku tarvittaessa kaikkiin mahdollisiin kohteisiin.
      Jokaisessa letkussa on oltava suihkuputki ja tarvittavat liittimet. Tässä luvussa
      tarkoitetut "paloletkut" on kaikkine tarpeellisine laitteineen ja työvälineineen
      pidettävä käyttövalmiina selvästi näkyvissä paikoissa palopostien ja
      kytkentäpaikkojen läheisyydessä. Lisäksi sellaisten alusten, joiden
      matkustajamäärä on vähintään 36, sisätiloissa paloletkujen on oltava jatkuvasti
      kytkettyinä paloposteihin.
 .2   Jokaista .5 kohdassa vaadittua palopostia kohden on varattava vähintään yksi
      paloletku. Paloletkun pituudeksi olisi rajattava kannella ja kansirakenteissa
       enintään 20 metriä ja koneistotiloissa 15 metriä siten, että pienemmissä aluksissa
       pituudet ovat vastaavasti 15 metriä ja 10 metriä.
 .8 Suihkuputket
 .1.1 Tätä lukua sovellettaessa on suihkuputkien normaalihalkaisijöiden oltava 12
       millimetriä, 16 millimetriä ja 19 millimetriä tai mahdollisimman lähellä näitä
       mittoja. Myös halkaisijaltaan suuremmat suilikuputket sallitaan.
 .1.2 Kaikkien suihkuputkien on oltava hyväksyttyä kaksikäyttötyyppiä (esim.
       hajasuihku-/suihkutyyppi) ja varustettuja sulkimilla.
 .2    Asunto- ja työskentelytiloissa ei vaadita halkaisijaltaan 12 millimetriä suurempia
       suihkuputkia.
                                               59
 ---pagebreak--- .3    Koneistotiloja ja ulkotiloja varten suihkuputkien on oltava halkaisijaltaan
      riittävän suuria vastaanottamaan kahden vesisuihkun suurin mahdollinen
      vesimäärä pienimmästä paiopumpusta .4 kohdan mukaisella paineella sillä
      edellytyksellä, että 19 millimetriä suurempia suihkuputkien halkaisijakokoja ei
      tarvitse käyttää.
UUDET C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET
.9    Palopumput, pääpaloputket, palopostit, paloletkut, suihkuputket ja veden
      saatavuus
.1     Vaatimuksena on erillinen sellainen palopumppu, joka pystyy antamaan
      jäljempänä tarkoitetulla paineella palontorjuntaa varten vähintään yhden
      vesisuihkun mistä tahansa palopostista . Näin annettavan vesimäärän on oltava
       vähintään kaksikolmasosaa siitä vesimäärästä, joka tyhjennyspumppujen on
       kyettävä imemään aluksen tyhjentämisen yhteydessä. Tällaisen palopumpun on
       kyettävä silloin, kun se syöttää edellä tarkoitetun enimmäismäärän 12, 16 tai 19
       millimetrin suihkuputkilla varustettujen palopostien kautta säilyttämään kaikissa
       paloposteissa B-luokkaan kuuluvilta aluksilta edellytettävät paineen
       vähimmäistasot.
 .2    Kaikissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on vähintään 250, on oltava
       ylimääräinen pääpaloputkiin pysyvästi kytketty palopumppu. Tällaisen pumpun
       on oltava konekäyttöinen. Tällaisen pumpun ja sen voimanlähteen on sijaittava
       eri osastossa kuin edellä .9.1 alakohdassa tarkoitettu pumppu ja se on
       varustettava pysyvällä koneistotilan ulkopuolella sijaitsevalla pohjaventtiilillä.
       Tällaisen pumpun on kyettävä antamaan vähintään yksi vesisuihku aluksen mistä
       tahansa palopostista vähintään 0.3 N:n /mm2 paineella.
 .3    Saniteetti-, painolasti-, tyhjennys- tai yleispumput voidaan hyväksyä
       palopumpuiksi.
 .4    Kaikissa aluksissa on oltava pääpaloputket, joiden halkaisija on riittävän suuri
       edellä mainitun enimmäismäärän tehokkaan jakamisen varmistamiseksi.
       Palopostien lukumäärän ja sijainnin on oltava sellainen, että vähintään kaksi
       vesisuihkua ulottuu minne tahansa aluksen osaan silloin, kun on kyse edellä .7.2
       kohdassa B-luokan alusten kohdalla esitetystä letkujen kertaenimmäispituudesta.
 .5    Jokaisessa aluksessa on oltava vähintään yksi paloletku kutakin palopostia
       kohden.
 .6    Aluksissa, joissa on ajoittain miehittämätön konehuone tai joissa valvonnasta
       vastaa ainoastaan yksi henkilö, on pääpaloputkien oltava välittömästi saatavissa
       vettä sopivalla paineella joko komentosillalta tai mahdolliselta palovalvonta-
       asemalta suoritettavan yhden pääpalopumpun kaukokäynnistyksen avulla tai
       yhden pääpalopumpun jatkuvasti paineistamien pääpaloputkien avulla.
 4 Kiinteät palonsammutusjärjestelmät (R 5+8+9+10)
  UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
  ALUKSET:
  .1    Kiinteät kaasupalonsammutusjärjestelmät: Yleistä (R 5.1)
  .1    Sammutusaineen johtamiseksi suojattaviin tiloihin tarvittavissa putkissa on oltava
        säätöventtiilit, joissa on selvät merkinnät ilmaisemassa ne tilat, joihin putket
                                                60
 ---pagebreak---     johtavat. Aineen laskeminen vahingossa johonkin tilaan on sopivin toimenpitein
    estettävä.
.2  Palonsammutusaineen johtamiseen tarvittava putkisto ja päästösuihkuputket on
     sijoitettava siten, että aine voidaan levittää tasaisesti.
.3   Kaikkien aukkojen, joista ilmaa voi päästä suojattuun tilaan tai joista kaasua voi
    päästä sieltä pois, on oltava suljettavissa suojatun tilan ulkopuolelta.
.4  Aluksessa on oltava laitteet, jotka automaattisesti antavat kuuluvia
     varoitusmerkkejä, kun palonsammutusainetta lasketaan sellaiseen tilaan, jossa
     henkilökunta tavallisesti työskentelee tai johon he pääsevät. Hälytyksen on oltava
     päällä sopivan pituisen ajan ennen aineen laskemista.
.5   Kaikkien kiinteiden kaasupalonsammutusjärjestelmien valvontalaitteiden on
     oltava helposti ulottuvilla ja helppokäyttöisiä ja ne on keskitettävä
     mahdollisimman harvoihin paikkoihin siten, että suojattavassa tilassa oleva
     tulipalo ei todennäköisesti estä niihin pääsyä. Kussakin sijoituspaikassa on oltava
     henkilökunnan turvallisuuden kannalta selvät järjestelmän toimintaohjeet.
 .6  Palonsammutusaineen automaattilaukaisu ei ole sallittua.
 .7  Kun palonsammutusainemäärän on suojattava useampaa kuin yhtä tilaa,
     käytettävissä olevan ainemäärän ei tarvitse olla suurempi kuin suurin määrä, jota
     tarvitaan mihin tahansa yksittäiseen näin suojattavaan tilaan.
 .8  Palonsammutusaineen säilytykseen käytettävät painesäiliöt on sijoitettava
     suojattavien tilojen ulkopuolelle jäljempänä olevan kohdan .1.11 mukaisesti.
 .9  Aluksen henkilökunnan tai satamassa olevan huoltohenkilökunnan on voitava
     tarkistaa turvallisesti säiliöissä oleva ainemäärä.
                                              61
 ---pagebreak---  10 Palonsammutusaineen säilytykseen käytettävät säilöt ja niihin liittyvät paineosat
    on mitoitettava soveltuvan paineastiasäännöstön mukaisesti, ottaen huomioon
    käyttöolosuhteiden kannalta ratkaisevan sijoittamisen ja odotettavissa olevat
    korkeimmat ympäröivät lämpötilat.
.11 Kun palonsammutusaine säilytetään suojatun tilan ulkopuolella, se on säilytettävä
    huoneessa, jonka sijainti on turvallinen ja helppopääsyinen ja tehokkaasti
    ilmastoitu. Tällaiseen säilytyshuoneeseen johtavien kulkuteiden on mieluiten
    oltava ulkokannella, ja niiden on joka tapauksessa oltava erillään suojatusta
    tilasta. Sisäänkäyntiovien on auettava ulospäin, ja tällaisten huoneitten ja
    viereisten suljettujen tilojen välisissä rajapinnoissa olevien laipioiden ja kansien,
    mukaan lukien ovet ja muut sulkulaitteet, on oltava kaasutiiviitä. Laipioiden ja
    kansien osalta säännössä II-2/B/2 esitettyjä paloluokkataulukoita sovellettaessa
    tällaisia säilytyshuoneita pidetään valvonta-asemina.
.12 Haloonien käyttö uusien aluksien palonsammutusjärjestelmissä ja
    olemassaolevissa aluksissa olevissa uusissa laitteistoissa ei ole sallittua.
.2  Koneistotilojen hiilidioksidijärjestelmät (R 5.2)
.1   Käytettävän hiilidioksidimäärän on oltava riittävä antamaan vapaata kaasua
    sellainen määrä, joka on vähintään yhtä suuri kuin suurempi seuraavista määristä:
     .1     40 prosenttia näin suojatun suurimman koneistotilan kokonaistilavuudesta,
            johon ei lasketa konekuilun sitä osaa, joka on konekuilun sen tason
            yläpuolella, jossa konekuilun vaakasuuntainen pinta-ala on enintään 40
            prosenttia kyseisen tilan vaakasuuntaisesta pinta-alasta, joka on mitattu
            tankin katon ja konekuilun alimman kohdan puolivälistä; tai
     .2      35 prosenttia suojatun suurimman koneistotilan kokonaistilavuudesta
             konekuilu mukaan lukien;
     sillä edellytyksellä, että silloin, kun kahta tai useampaa koneistotilaa ei ole täysin
     erotettu toisistaan, niiden katsotaan muodostavan yhden tilan.
      .2     Tätä kohtaa sovellettaessa vapaan hiilidioksidin tilavuudeksi lasketaan 0,56
             nvVkg.
     .3      Kiinteän putkiston on oltava sellainen, että 85 prosenttia kaasusta voidaan
             laskea kyseiseen tilaan 2 minuutissa.
      .4     C02:n laukaisumekanismi:
             .1 On asennettava kaksi erillistä säätölaitetta hiilidioksidin vapauttamiseksi
             suojattavalle alueelle ja hälytystoiminnan varmistamiseksi. Yhtä
             säätölaitetta on käytettävä kaasun laskemisessa varastosäiliöistä. Toista
             säätölaitetta käytetään sen putkistoventtiilin avaamisessa, joka johtaa
             kaasun suojattavalle alueelle.
              .2 Molempien säätölaitteiden on sijaittava selvin merkinnöin varustetussa
             erityisessä tilassa olevassa laukaisukotelossa. Jos laitteet sisältävä laatikko
             on pidettävä lukittuna, laatikon avain on pidettävä kotelossa, jonka saa
              auki rikkomalla suojalasin ja joka sijaitsee havaittavassa paikassa laatikon
              vieressä.
 .3    Koneistotilojen kiinteät raskasvaahtopalonsammutusjärjestelmät
       .1     Kun johonkin koneistotilaan asennetaan säännön 6 vaatimusten lisäksi
              kiinteä raskasvaahtopalonsammutusjärjestelmä, tällaisen järjestelmän on
                                              62
 ---pagebreak---           kyettävä purkamaan kiinteiden purkausaukkojen kautta enintään viidessä
          minuutissa vaahtomäärä, joka riittää peittämään 150 mm:n paksuisella
          kerroksella suurimman sellaisen yksittäisen alueen, jolle polttoöljyä saattaa
          levitä. Järjestelmän on kyettävä tuottamaan öljypalojen sammuttamiseen
          sopivaa vaahtoa. Vaahto on saatava jakautumaan tehokkaasti putkiston ja
          säätö venttiilit tai -hanat sisältävän kiinteän järjestelmän kautta sopiviin
          purkausaukkoihin ja vaahto on saatava tehokkaasti suunnatuksi kiinteillä
          hajottimilla suojattavassa tilassa oleviin muihin palovaarallisiin kohtiin.
          Vaahdon laajenemissuhde ei saa olla suurempi kuin 12:1.
    .2    Kaikkien tällaisten järjestelmien valvontalaitteiden on oltava helposti
          ulottuvilla ja helppokäyttöisiä ja ne on keskitettävä mahdollisimman
          harvoihin paikkoihin siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei
          todennäköisesti estä niihin pääsyä.
.4  Koneistotilojen kiinteät kevytvaahtopalonsammutusjärjestelmät (R 9)
    .1    Koneistotilojen osalta vaadittavien kiinteiden kevytvaahtopalonsammutus-
          järjestelmien on kyettävä nopeasti purkamaan kiinteiden purkausaukkojen
           kautta sellainen vaahtomäärä, joka riittää täyttämään suurimman
           suojattavan tilan vähintään 1 m:n/minuutti syvyysvauhdilla. Käytettävissä
           olevan vaahtonesteen määrän on riitettävä muodostamaan vaahtoa sellainen
           tilavuus, joka on viisi kertaa suurimman suojattavan tilan tilavuus.
           Vaahdon laajenemissuhde ei saa olla suurempi kuin 1 000:1.
    .2     Vaahdon siirtokanaviston, vaahdonkehittimen ilmakanavien sekä vaahtoa
           tuottavien yksikköjen lukumäärän on mahdollistettava tehokas vaahdon
           tuottaminen ja levittäminen.
     .3    Vaahdonkehittimen siirtokanavisto on sijoitettava siten, että suojattavassa
           tilassa oleva tulipalo ei vaikuta vaahtoa kehittävään laitteistoon.
     .4    Vaahdonkehittimen, sen voimanlähteiden, vaahtonesteen ja järjestelmän
           säätölaitteiden on oltava helposti ulottuvilla ja helppokäyttöisiä ja ne on
           keskitettävä mahdollisimman harvoihin paikkoihin siten, että suojattavassa
           tilassa oleva tulipalo ei todennäköisesti estä niihin pääsyä.
 .5  Koneistotilojen kiinteät hajasuihkupalonsammutusjärjestelmät (R 10)
     .1    Koneistotilojen osalta vaadittavassa kiinteässä
           hajasuihkusammutusjärjestelmässä on oltava hyväksyttyä tyyppiä olevat
            haj asuihkuputket.
      .2    Hajasuihkuputkien lukumäärän ja sijoittelun on oltava sellainen, että
            suojattaviin tiloihin taataan tehokas keskimääräinen veden jakaantuminen,
           jonka on oltava vähintään 5 l/m2 minuutissa. Suihkuputkia on asennettava
            kupujen, tankin katon ja muiden sellaisten kohtien yläpuolelle, joille
            polttoöljyä saattaa levitä sekä myös koneistotiloissa olevien muiden
            erityisen paloherkkien kohteiden yläpuolelle.
      .3    Järjestelmä voidaan jakaa lohkoihin, joiden jakeluventtiilejä on voitava
            säätää suojattavien tilojen ulkopuolella olevista helppopääsyisistä paikoista,
            joihin pääsyä suojattavissa paikoissa oleva tulipalo ei heti estä.
       .4   Järjestelmässä on pidettävä tarpeellinen paine ja siihen vettä antavan
            pumpun on käynnistyttävä automaattisesti järjestelmän paineen aletessa.
                                              63
 ---pagebreak--- .5   Pumpun on kyettävä antamaan tarvittavalla paineella vettä samanaikaisesti
     järjestelmän kaikille samassa suojattavassa osastossa sijaitseville lohkoille.
     Pumppu säätölaitteineen on sijoitettava suojattavan tilan/suojattavien tilojen
     ulkopuolelle. Hajasuihkusammutusjärjestelmän avulla suojattavassa tilassa/
     tiloissa oleva tulipalo ei saa saattaa järjestelmää toimintakyvyttömäksi.
.6 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
      Pumppu voi toimia erillisen polttomoottorikoneiston avulla, mutta silloin,
      kun se on riippuvainen D osan luvun II-1 vaatimusten mukaisesti
      asennetun varageneraattorin toimittamasta virrasta, on generaattori
      sijoitettava siten, että se käynnistyy automaattisesti päävirran katketessa,
     jolloin .5 alakohdassa tarkoitetulle pumpulle on välittömästi virtaa
      saatavissa. Kun pumppu toimii erillisen polttomoottorikoneiston avulla, se
      on sijoitettava siten, että suojattavassa tilassa oleva tulipalo ei vaikuta
      koneiston ilmansaantiin.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-
 LUOKAN ALUKSET:
 .7   On ryhdyttävä varotoimenpiteisiin, jotta vedessä oleva lika tai putkissa,
      suihkuputkissa, venttiileissä ja pumpussa muodostuva ruoste ei tukkisi
      suihkuputkia.
                                         64
 ---pagebreak--- 5   Palosammuttimet (R 6)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1  Kaikkien palosammuttimien on oltava hyväksyttyä tyyppiä ja rakennetta.
.2 Vaadittujen kannettavien nestesammuttimien tilavuus ei saa olla suurempi kuin
    13,5 1 eikä pienempi kuin 9 1. Muiden sammuttimien on oltava vähintään yhtä
    helposti kannettavia kuin 13,5 l:n nestesammuttimet ja sammutustehoonsa nähden
    vähintään yhtä tehokkaita kuin 9 l:n nestesammuttimet.
.3  Jokaista aluksella olevaa sellaista sammutinta kohden, jota ei voi helposti täyttää
    aluksella, on oltava varasammutin.
    Edellä esitetyn vaatimuksen lisäksi varatäytteitä on oltava 50 prosenttia kunkin
    aluksella olevan uudelleen täytettävän sammutinmallin lukumäärästä.
.4  Palosammuttimia, joissa oleva sammutusaine joko itsestään tai ennakoitavissa
    käyttöolosuhteissa synnyttää myrkyllisiä kaasuja siinä määrin, että siitä on vaaraa
    ihmisille, ei sallita.
.5  Palosammuttimien vähimmäislukumäärän on oltava seuraava:
    .1 majoitus- ja työskentelytiloissa:
    yksi neste- tai vaahtosammutin kutakin sellaisia rinnakkaisia tilakokonaisuuksia
    kohden, joissa on keskinäinen yhteys tilasta toiseen ja jotka muodostavat
    kokonaisuudessaan 200 m2 :n kansitilan tai osan siitä, siten, että sammuttimia on
    vähintään neljä 250 matkustajalle tarkoitetuissa aluksissa ja vähintään kaksi
    enintään 250 matkustajalle tarkoitetuissa aluksissa. Yhden sammuttimen olisi
    sijaittava tällaisen tilakokonaisuuden sisäänkäynnin läheisyydessä.
    .2 vähintään 20 kW:n sähköpaneelin tai niiden alapaneelien läheisyydessä:
    vähintään yksi hiilidioksidi- tai sähkösammutin;
    .3 kaikissa keittiöissä:
    vähintään yksi vaahto- tai jauhesammutin;
    .4 aluksessa käytettäviä maaleja tai muita herkästi syttyviä aineita sisältävien
    tilojen läheisyydessä:
    vähintään yksi vaahto- tai hiilidioksidisammutin tai sähkösammutin;
    .5 komentosillalla ja kullakin valvonta-asemalla:
    vähintään yksi vaahto- tai hiilidioksidisammutin;
    .6 kullakin radioviestintä- tai radiopuhelinasemalla:
    kaksi hiilidioksidisammutinta.
                                           65
 ---pagebreak--- 6    Koneistotilojen palonsammutusjärjestelmät (R 7)
Koneistotiloissa on oltava:
UUSISSA PITUUDELTAAN VÄHINTÄÄN 24 METRIN B-. C- JA D-LUOKKIIN
KUULUVISSA ALUKSISSA
.1   Jokin seuraavista kiinteistä sammutusjärjestelmistä:
     .1      kaasusammutusjärjestelmä, joka täyttää 4 säännön .1 ja .2 kohdassa
             esitetyt määräykset, tai vastaava veteen perustuva järjestelmä
             haloonijärjestelmien vaihtoehtona 30 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn
             MSC/Circ.668:n vaatimusten mukaisesti;
     .2      kevytvaahtopalonsammutusjärjestelmä, joka täyttää 4 säännön .4 kohdassa
             esitetyt määräykset;
     .3      hajasuihkupalonsammutusjärjestelmä, joka täyttää 5 säännön .4 kohdassa
             esitetyt määräykset.
.2   Vähintään yksi kannettavien vaahtosammutuslaitteiden sarja, joka sisältää
     liitettävän vaahtosuihkuputken, joka voidaan kytkeä sammutusputkistoon
     paloletkun avulla, ja kannettavan säiliön, joka sisältää vähintään 20 1 vaahtoa
     muodostavaa nestettä, ja yhden varasäiliön. Suihkuputken on kyettävä tuottamaan
     öljypalon sammuttamiseen soveltuvaa tehokasta vaahtoa vähintään 1,5 m3
     minuutissa.
.3   Kussakin tällaisessa tilassa on oltava riittävä määrä hyväksyttyjä
     vaahtosammuttimia, joista kunkin vetoisuus on vähintään 45 1, tai muita
     vastaavia sammuttimia, jotta vaahtoa tai muuta vastaavaa sammutusainetta
     voidaan suihkuttaa poltto- ja voiteluöljyn painejärjestelmän, vaihteiston ja
     muiden paloherkkien kohteiden kaikkiin kohtiin. Lisäksi on oltava riittävä määrä
     kannettavia vaahtosammuttimia tai muita vastaavia sammuttimia, jotka on
      sijoitettava siten, että tilan mistään kohdasta ei ole 10 m pidempää kävelymatkaa
      sammuttimelle ja että jokaisessa tällaisessa tilassa on vähintään kaksi tällaista
      sammutinta.
 UUSISSA PITUUDELTAAN ENINTÄÄN 24 METRIN B-. C- JA D-LUOKKIIN
 KUULUVISSA ALUKSISSA + OLEMASSAOLEVISSA B-LUOKAN ALUKSISSA
 .4   Yksi edellä kohdassa .1 eritellyistä kiinteistä sammutusjärjestelmistä ja lisäksi
      kaikissa sellaisissa tiloissa, joissa on polttomoottoreita, polttoaineen
      selkiämissäiliöitä tai polttoöljy-yksiköitä, on oltava yksi vetoisuudeltaan
      vähintään 45 l:n vaahtosammutin tai vähintään 16 kg:n hiilidioksidisammutin, ja
 .5   Yksi öljypalon sammuttamiseen soveltuva kannettava sammutin koneiston 746
      kw tai sen osaa kohden; edellytyksenä on, että tällaisissa tiloissa kyseisiä
      sammuttimia on 2 - 6 kappaletta. Kiinteän raskasvaahtosammutusjärjestelmän
      käyttö joidenkin tässä säännössä vaadittujen kuuden käsisammuttimien asemesta
      sallitaan.
 UUSISSA B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSISSA + OLEMASSAOLEVISSA B-
 LUOKAN ALUKSISSA. JOTKA KULJETTAVAT VÄHINTÄÄN 36
 MATKUSTAJAA
  .6   Kaikki koneistotilat on varustettava kahdella käyttökelpoisella
       vesisumutinlaitteella, jotka rakentuvat metallisesta L-muotoisesta putkesta sekä
                                               66
 ---pagebreak--- arviolta kaksi metriä pitkästä varresta, joka voidaan kiinnittää paloletkuun, ja
arviolta 250 mm pitkästä varresta, joka on kiinnitetty kiinteään vesisumuttimeen
tai joka voidaan kiinnittää vesihajasuihkuputkeen.
                                         67
 ---pagebreak--- 7    Koneistotilojen erityisjärjestelyt (R 11)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1   Valoarkkujen, ovien, tuulettimien, poistoilmanvaihtoa varten savupiipussa olevien
     aukkojen ja koneistotilojen muiden aukkojen lukumäärä on rajoitettava
     mahdollisimman vähiin ilmanvaihdon ja aluksen moitteettoman ja turvallisen
     toiminnan tarpeisiin.
.2   Valoarkkujen on oltava terästä eikä niissä saa olla lasiruutuja. On varattava
     tarkoituksenmukaiset keinot, jotta savu voidaan laskea ulos suojattavasta tilasta
     tulipalotilanteessa.
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.3   Muut kuin sähköllä toimivat vesitiiviit ovet on sijoitettava siten, että täydellinen
     sulkeutuminen voidaan taata tilassa olevassa tulipalotilanteessa sähköllä
     toimivilla sulkemisjärjestelmillä tai itsesulkeutuvilla ovilla, jotka voivat sulkeutua
     3,5°:n kallistumassa, joka suuntautuu oven sulkeutumisesta päinvastaiseen
     suuntaan, ja joissa on toimintavarma takalukitus sekä kauko-ohjattu
     avausmekanismi.
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
 .4  Koneistotilan rajapintoihin ei saa asentaa ikkunoita. Tämä ei estä lasin käyttöä
     konehuoneen yhteydessä sijaitsevissa valvomoissa.
 .5   Säätölaitteita on oltava
      .1     valoarkkujen avaamista ja sulkemista varten, savupiipussa olevien ja
             yleensä poistotuuletuksen mahdollistavien aukkojen sulkemista varten sekä
             tuulettimien palopeltien sulkemista varten;
      .2     savutuuletuksen mahdollistamiseksi;
      .3     sähköllä toimivien ovien sulkemista varten tai ovien avausmekanismien
             käynnistämistä varten, lukuun ottamatta sähköllä toimivia vesitiiviitä ovia;
      .4     ilmanvaihtotuulettimien pysäyttämistä varten; ja
      .5     koneellisesti ja vapaasti toimivien tuulettimien, polttoöljynsiirtopumppujen,
             polttoöljyn etusyöttöyksikön pumppujen ja muiden vastaavien
             polttoainepumppujen pysäyttämistä varten.
  .6  Kohdassa .5 sekä säännössä II-2/A/10.2.5 vaaditut säätölaitteet on sijoitettava
      kyseisen tilan ulkopuolelle paikkaan, jossa ne eivät mene epäkuntoon tulipalon
      kohdistuessa niiden käyttöympäristöön. Tällaiseen säätöön sekä kunkin vaaditun
      palonsammutusjärjestelmän säätöön liittyvät laitteet on sijoitettava yhteen
      valvontapaikkaan tai ryhmiteltävä mahdollisimman harvoihin paikkoihin.
      Tällaisiin paikkoihin on oltava turvallinen pääsy avokannelta.
  .7  Kun pääsy koneistotiloihin tapahtuu matalalta viereisen akselitunnelin kautta,
      tunnelissa on oltava vesitiiviin oven läheisyydessä kevyt teräksinen ja suojustettu
       kaksipuolinen palo-ovi.
                                              68
 ---pagebreak--- 8     Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis— ja palohälytysjärjestelmät (R
      12)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1    Vaaditun automaattisen sprinkler-, palonhavaitsemis— ja palohälytysjärjestelmän
      on oltava välittömästi toimintavalmis eikä sen käynnistäminen saa vaatia mitään
      toimenpiteitä aluksen henkilökunnan taholta. Sen on oltava märkäputkityyppinen
      mutta pienet suojaamattomat lohkot voivat olla kuivaputkityyppisiä, jos tämä on
      välttämätön varotoimenpide. Järjestelmän kaikki sellaiset osat, jotka voivat
      käytössä joutua alttiiksi jäätymiselle, on suojattava tarkoituksenmukaisella tavalla
      jäätymisen estämiseksi. Se on pidettävä täytettynä tarpeellisen paineen alaisena ja
      sille on varmistettava tämän säännön mukaisesti keskeytymätön veden saanti.
.2    Jokaisessa sprinklerilohkossa on oltava laitteet, joiden avulla voidaan
      automaattisesti antaa merkkivaloon tai äänimerkkiin perustuva hälytyssignaali
      yhdessä tai useammassa näyttölaitteessa silloin, kun jokin sprinkleri alkaa toimia.
      Tällaisista näyttölaitteista on ilmettävä, missä järjestelmän lohkossa tulipalo on,
      ja ne on keskitettävä komentosillalle ja lisäksi laitteesta tulevan merkkivaloon tai
       äänimerkkiin perustuvan hälytyssignaalin antavat laitteet on sijoitettava muualle
       kuin komentosillalle siten, että voidaan varmistaa, että aluksen henkilökunta saa
       ilmoituksen tulipalosta välittömästi. Hälytysjärjestelmän on oltava sellainen, että
       se osoittaa kaikki järjestelmässä ilmenevät viat.
 .3    Sprinklerit on ryhmitettävä erillisiin lohkoihin, joista yhdessäkään ei saa
       enemmän kuin 200 sprinkleriä. Yksikään sprinklerilohko ei saa olla varattu kahta
       useampaa kantta varten eikä sijaita useammassa kuin yhdessä pystysuuntaisessa
       päävyöhykkeessä ellei voida osoittaa, että useampaa kuin kahta kantta varten
       varattu tai useammassa kuin yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä
       sijaitseva sprinklerilohko ei heikennä aluksen paloturvallisuutta.
 .4    Jokainen sprinklerilohko on voitava eristää pelkästään yhdellä sulkuventtiilillä.
       Jokaisen lohkon sulkuventtiilin on oltava helposti ulottuvilla ja sen sijainti on
       merkittävä selvästi ja pysyvästi. Sulkuventtiilien käyttö on estettävä asiattomilta
       henkilöiltä.
 .5    Kunkin lohkon sulkuventtiilissä ja keskusasemalla on oltava järjestelmän painetta
       osoittava mittari.
  .6   Sprinklerit eivät saa syöpyä meri-ilmastossa. Asunto- ja työskentelytiloissa
       sprinklerien on alettava toimia lämpötila-alueella 68-79°C, mutta tiloissa kuten
       kuivaushuoneissa, joissa on oletettavissa korkea ympäröivä lämpötila, voidaan
        toimintalämpötilaa nostaa enintään 30 °C:ta tilan yläosassa vallitsevaa lämpötilaa
        korkeammaksi.
  .7    Kussakin näyttötaulussa on oltava- luettelo ja kartta sen kattamista tiloista ja
        alueen sijainnista lohkossa. Saatavilla on oltava myös soveltuvat testi- ja huolto-
        ohjeet.
  .8    Sprinklerit on sijoitettava tilan yläosaan ja ryhmitettävä sopiviin kuvioihin siten,
        että sprinklerien kattamalla nimellispinnalla säilytetään suuruudeltaan
        keskimäärin vähintään 5 l:n/m2 minuuttivirtauma.
   .9   Aluksessa on oltava painesäiliö, jonka tilavuus on vähintään kaksi kertaa tässä
        alakohdassa määritetyn vesimäärän tilavuus. Säiliössä on pidettävä jatkuvasti
        makeaa vettä sellainen määrä, joka vastaa sitä vesimäärää, jonka kohdassa 12
        tarkoitettu pumppu syöttää minuutissa, ja säiliössä on säilytettävä sellainen
                                                69
 ---pagebreak---       ilmanpaine, että säiliössä jatkuvasti pidettävän makean veden tultua käytetyksi
      paine ei varmasti pienene alle sprinklerin käyttöpaineen lisättynä paineella, jonka
      säiliön pohjan ja järjestelmän ylimmän sprinklerin välinen vesipatsas aiheuttaa.
      Säiliöön on voitava sopivalla tavalla lisätä painetta ilmanpaineen alennuttua ja
      makeaa vettä vesimäärän vähennyttyä. Säiliössä on oltava oikean
      vedenkorkeuden osoittava mittalasi.
.10   Meriveden pääsy säiliöön on estettävä.
. 11   Erillinen koneellinen pumppu on oltava pelkästään sitä varten, että sen avulla
      voidaan automaattisesti jatkaa veden purkautumista sprinklereistä. Pumpun on
      käynnistyttävä automaattisesti järjestelmän paineen alennuttua ennen kuin
      painesäiliössä jatkuvasti pidettävä makea vesi on kokonaan kulutettu.
.12    Pumpun ja putkiston on kyettävä säilyttämään tarvittava paine ylimmän
       sprinklerin tasolla, jotta voidaan taata jatkuva vedensyöttö, joka riittää
       samanaikaisesti vähintään 280 m2:n pinnalle käytettäessä edellä olevassa
       kohdassa .8 tarkoitettua virtaumaa.
.13    Pumpun painepuolella on oltava koeventtiili, joka on varustettu lyhyellä
       avonaisella purkausputkella. Venttiilin ja putken on oltava mitoiltaan riittäviä,
      jotta niiden läpi voidaan päästää pumpun osalta vaadittava purkauma siten, että
       kohdassa .9 täsmennetty järjestelmän paine säilyy.
.14    Pumpun vedenoton on mahdollisuuksien mukaan sijaittava pumpulla varustetussa
       tilassa siten, että aluksen ollessa vesillä pumpun merivedenottoa ei välttämättä
       tarvitse katkaista muuta kuin pumpun tarkastusta tai korjausta varten.
.15    Sprinkleripumppu ja säiliö on sijoitettava sellaiseen paikkaan, joka on riittävän
       kaukana koneistotiloista, eikä niitä saa sijoittaa sellaiseen tilaan, joka on
       suojattava sprinklerijärjestelmän avulla.
 .16   Merivesipumppua sekä automaattista hälytys- ja palonhavaitsemisjärjestelmää
       varten on oltava vähintään kaksi voimanlähdettä. Pumpun voimanlähteiden
       ollessa sähköisiä niitä ovat päägeneraattori ja varavoimanlähde. Pumpun yhtenä
       voimanlähteenä on oltava pääkytkintaulu ja toisena varakytkintaulu erillisten
       ainoastaan tätä tarkoitusta varten käytettävien syötinten välityksellä. Syöttimet
       on sijoitettava muualle kuin keittiöiden, koneistotilojen ja muiden paloherkkien
       ja suljettujen tilojen yhteyteen paitsi silloin, kun se on tarpeen kyseisiin
        kytkintauluihin ulottumiseksi, ja ne on yhdistettävä automaattiseen
        sprinkleripumpun läheisyydessä sijaitsevaan vaihtokytkimeen. Kytkimen avulla
        on voitava siirtää voimaa pääkytkintaulusta niin kauan kuin voimaa on saatavissa
        siten, että voimansaannin epäonnistuessa kyseisestä lähteestä se automaattisesti
        siirtyy käyttämään voimanlähteenä varakytkintaulua. Pää- ja varakytkintaulujen
        kytkimet on merkittävä selkeästi ja pidettävä tavanomaisesti suljettuina.
        Kyseisten syötinten kohdalla ei sallita muita kytkimiä. Hälytys- ja
        palonhavaitsemisjärjestelmien yhtenä voimanlähteenä on oltava varalähde. Kun
        pumpun yhtenä voimanlähteenä käytetään polttomoottoria, se on kohdan . 15
        määräysten lisäksi sijoitettava siten, että suojatussa tilassa tapahtuva tulipalo ei
        vaikuta koneiston ilmansaantiin.
  .17   Sprinklerijärjestelmällä on oltava yhteys aluksen pääpaloputkista lukittavaan
        ruuvein kiinnitettyyn takaiskuventtiiliin, joka estää paluuvirran
        sprinklerijärjestelmästä pääpaloputkiin.
  .18   Jokaisen sprinklerilohkon automaattisen hälytyksen kokeilua varten on oltava
         koeventtiili, jonka kautta saadaan yhden sprinklerin toimintaa vastaava
                                                 70
 ---pagebreak---     vedenvirtaus. Jokaisen lohkon koeventtiili on sijoitettava lohkon sulkuventtiilin
    lähelle.
.19 Järjestelmän paineen alenemisesta aiheutuvaa pumpun automaattista
    käynnistymistä on voitava kokeilla.
.20 Kytkimet on asennettava johonkin sellaiseen kohdassa .2 tarkoitettuun asentoon,
    että kunkin lohkon hälytysjärjestelmä ja asennot voidaan testata.
.21 Kutakin sprinklerilohkoa varten on oltava vähintään kuusi varasprinkleriä.
9    Kiinteät palonhavaitsemis— ja palohälytysjärjestelmät (R 13)
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
 .1  Yleistä
     .1     Vaaditun kiinteän palonhavaitsemis— ja palohälytyslaitoksen
            hälytyspainikkeineen on oltava aina välittömässä toimintavalmiudessa.
     .2     Järjestelmän toiminnan kannalta välttämättömiä voimanlähteitä ja
            sähköpiirejä on valvottava virran häviämisen tai vikojen havaitsemiseksi.
            Vian ilmetessä on valvontatauluun ilmestyttävä merkkivaloon tai
            äänimerkkiin perustuva hälytyssignaali, jonka on oltava erilainen kuin
            palohäly ty ssignaali.
     .3     Palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmän sähkölaitteilla on oltava
            vähintään kaksi voimanlähdettä, joista toisen on oltava varalähde.
            Virransaanti on hoidettava pelkästään tähän tarkoitetuilla erillisillä
            syöttimillä. Tällaisten syöttimien on kuljettava palonhavaitsemis-
            järjestelmän valvontataulussa tai sen läheisyydessä sijaitsevaan
            automaattiseen vaihtokytkimeen.
      .4    Ilmaisimet ja käsikäyttöiset hälytyspainikkeet on ryhmiteltävä lohkoiksi.
            Minkä tahansa ilmaisimen tai käsikäyttöisen hälytyspainikkeen
            käynnistämisen on laukaistava merkkivaloon tai äänimerkkiin perustuva
            palohälytyssignaali valvonta- ja näyttötauluissa. Jos hälytys ei ole kahden
             minuutin kuluessa johtanut toimenpiteisiin, on aluksen henkilökunnan
             asunto- ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja koneistotiloissa auto-
             maattisesti kuuluttava palohälytyssignaali. Tämän ääneen perustuvan
             palohälytysjärjestelmän ei tarvitse olla palonhavaitsemisjärjestelmän
             elimellinen osa.
      .5     Keskustaulu on sijoitettava komentosillalle tai pääpalo valvonta-asemalle.
       .6    Näyttötauluista on ilmettävä vähintään se lohko, jossa ilmaisin tai
             käsikäyttöinen hälytyspainike on lauennut. Vähintään yhden taulun on
             sijaittava sellaisessa paikassa, että aluksen henkilökunnan vastuullinen
             jäsen pääsee aina sen luokse merellä tai satamassa, paitsi silloin, kun alus
             ei ole käytössä. Yhden näyttötaulun on sijoittava komentosillalla, jos
             valvonta-asema sijaitsee pääpalo valvonta-asemalla.
        .7    Jokaisessa näyttötaulussa tai sen läheisyydessä on oltava selvä ilmoitus sen
              kattamista tiloista ja lohkojen sijainnista.
        .8    Milloin palonhavaitsemisjärjestelmä ei sisällä laitteita, jotka tunnistaisivat
              etäältä kunkin ilmaisimen erikseen, ei yleensä sallita sellaisia lohkoja, jotka
              kattavat useamman kuin yhden kannen asunto- ja työskentelytiloissa sekä
                                               71
 ---pagebreak---       valvonta-asemilla lukuunottamatta lohkoa, joka kattaa suljetun portaikon.
      Jotta vältyttäisiin viivytyksiltä palon alkulähteen paikantamisessa, on
      kunkin lohkon suljettujen tilojen lukumäärä rajoitettava lippuvaltion
      hallintoviranomaisen määräysten mukaisesti. Missään tapauksessa
      yhdessäkään lohkossa ei sallita yli viittäkymmentä suljettua tilaa. Jos
      alukselle on asennettu sellainen palonhavaitsemisjärjestelmä, jossa erilliset
      paloilmaisimet voidaan tunnistaa jo etäältä, lohkot voivat kattaa useita
      kansia ja lohkon suljettujen tilojen lukumäärä voi olla rajoittamaton.
.9    Jos palonhavaitsemisjärjestelmä ei kykene jo etäältä ja keskitetysti
      tunnistamaan erikseen kutakin ilmaisinta, ilmaisinlohko ei saa vastata
      toiminnasta aluksen molemmilla puolilla sijaitsevissa tiloissa eikä
      useammalla kuin yhdellä kannella olevissa tiloissa ja se saa olla ainoastaan
      yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä, ellei lippuvaltion hallinto
      salli tällaisen ilmaisinlohkon asettamista vastaamaan aluksen molempien
      puolien tai useamman kuin yhden karinen muodostamasta alueesta , jos
      aluksen paloturvallisuus ei sen mukaan tämän vuoksi heikkene. Aluksissa,
      joissa on erikseen tunnistettavat palonhavaitsimet, lohko voi vastata
       aluksen kummallakin puolella sijaitsevista tiloista ja useista kansista, mutta
       se ei saa olla kuin yhdessä pystysuuntaisessa päävyöhykkeessä.
 .10   Valvonta-aseman, työskentelytilan tai asuntotilan kattavaan
       ilmaisinlohkoon ei saa kuulua koneistotilaa.
 . 11  Ilmaisimien toiminnan on perustuttava lämpöön, savuun tai muihin
       palamistuotteisiin, liekkiin, taikka näiden tekijöiden yhdistelmään.
       Lippuvaltion hallinto voi hyväksyä myös muiden tekijöiden perusteella
       toimivat ja alkavan tulipalon ilmaisevat ilmaisimet sillä edellytyksellä, että
       niiden herkkyysaste ei ole tällaisia ilmaisimia heikompi. Liekinilmaisimia
       voidaan käyttää ainoastaan savu- ja lämpöilmaisimien täydennyksenä.
 .12   Kokeilua ja huoltoa varten on oltava sopivat ohjeet ja varaosakappaleet.
 .13   Havaitsemisjärjestelmän toimintaa on kokeiltava määräajoin
       lippuvaltion viranomaista tyydyttävällä tavalla laitteilla, jotka kehittävät
       sopivan lämpöistä kuumaa ilmaa tai savua taikka tiheysjakaumaltaan tai
       hiukkaskooltaan soveltuvaa sumua, tai muulla tavalla alkavaa tulipaloa
       muistuttavalla tavalla, jonka pitäisi laukaista ilmaisimen toiminta.
        Kaikkien ilmaisimien on oltava sellaista tyyppiä, että niiden moitteetonta
        toimintaa voidaan kokeilla ja että ne voidaan palauttaa normaalitilaan
        ilman osien uusimista.
  .14   Palonhavaitsemisjärjestelmää ei saa käyttää mihinkään muuhun
        tarkoitukseen, mutta palo-ovien sulkeminen ja vastaavat toimet voidaan
        kuitenkin sallia suoritettaviksi valvontataulusta.
  .15   Palon sijaintipaikan tunnistava palonhavaitsemisjärjestelmä on sijoitettava
        siten, että:
                  tuli voi vahingoittaa ilmaisinsilmukkaa ainoastaan yhdessä
                  palopisteessä;
                  varmistetaan se, ettei mikään vika (esim. virtakatkos, oikosulku,
                  maatto) aiheuta koko silmukan toimintakyvyttömyyttä;
                  kaikki mahdolliset järjestelyt tehdään järjestelmän alkuperäisen
                  asetelman palauttamiseksi häiriötapauksessa (sähköinen,
                  elektroninen, informatiivinen häiriö);
                                          72
 ---pagebreak---                         ensimmäinen aloitettu palohälytys ei saa estää mitään ilmaisinta
                        antamasta lisäpalohälytyksiä.
.2     Asennusmääräykset
        1     Käsikäyttöisiä hälytyspainikkeita on sijoitettava moniin eri paikkoihin
              asuntotiloissa, työskentelytiloissa ja valvonta-asemille. Yhden
              käsikäyttöisen hälytyspainikkeen on oltava kunkin uloskäynnin yhteydessä.
              Käsikäyttöisten hälytyspainikkeiden on oltava helposti ulottuvilla kunkin
              kannen käytävillä siten, että mikään käytävään kuuluva osa ei ole 20 m
              käsikäyttöistä hälytyspainiketta kauempana.
       .2     Savunilmaisimia on sijoitettava kaikkiin asuntotiloissa sijaitseviin
              portaisiin, käytäviin ja varauloskäynteihin.
       .3     Kun kiinteitä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmiä vaaditaan
              muiden kuin kohdassa .2.2 tarkoitettujen tilojen suojaamiseen, vähintään
              yksi tällainen kohdan .1.11 mukainen ilmaisin on sijoitettava kaikkiin
              tällaisiin tiloihin.
              Ilmaisimet on sijoitettava siten, että ne toimivat parhaalla mahdollisella
              tavalla. On vältettävä niiden sijoittamista palkkien ja ilmanvaihtokanavien
              lähelle tai muihin sellaisiin paikkoihin, joissa ilmavirtaukset voisivat
              vaikuttaa haitallisesti niiden toimintaan, tai joissa iskut tai fyysiset vauriot
              ovat todennäköisiä. Yleensä tilojen yläosaan sijoitettujen ilmaisimien on
              oltava vähintään 0,5 m:n etäisyydellä laipioista.
              Ilmaisimien enimmäisvälimatkojen on oltava jäljempänä esitetyn taulukon
              mukaisia:
   Ilmaisinlaji             Enimmäislattia-        Enimmäisetäisyys      Enimmäispinta-ala
                            pinta-ala ilmaisinta   keskusten välillä     laipioista
                            kohden
   Lämpö                    37 m2                  9m                    4,5 m
   Savu                     74 m2                  11 m                   5,5 m
 Lippuvaltion hallinto voi vaatia tai sallia muut välimatkat ilmaisimien ominaisuudet
 osoittavien koetietojen perusteella.
        .6     On vältettävä järjestelmään kuuluvien sähköjohtojen vetämistä keittiöiden,
               koneistotilojen ja muiden erittäin paloherkkien ja suljettujen tilojen kautta,
               paitsi kun se on välttämätöntä tällaisten tilojen palonhavaitsemista tai
               palohälytystä varten tai sopivaan voimanlähteeseen kytkemistä varten.
 .3     Mitoitusvaatimukset
        .1     Järjestelmä ja laitteet on mitoitettava sopivalla tavalla kestämään
               syöttöjännitteen vaihtelua ja kytkentähuippuja, ympäröivän lämpötilan
               muutoksia, tärinää, kosteutta, iskuja, törmäyksiä ja korroosiota, joita
               aluksissa esiintyy tavanomaisesti.
        .2     Asuntotilojen portaikkoihin, käytäviin ja varauloskäynteihin asennettavien
               savunilmaisimien on kohdan .2.2 mukaisesti todistetusti toimittava ennen
               kuin savuvoimakkuus ylittää 12,5 % täydellisestä läpinäkymättömyydestä
                                                 73
 ---pagebreak---             metrin matkalla, mutta ei ennen kuin savuvoimakkuus ylittää 2 % täydelli-
            sestä läpinäkymättömyydestä metrin matkalla.
            Muihin tiloihin asennettavien savunilmaisimien on lippuvaltion
            viranomaista tyydyttävällä tavalla toimittava herkkyysalueella siten, että
            ilmaisimien ali- tai yliherkkyys voidaan välttää.
     .3     Lämpöilmaisimien on todistetusti toimittava ennen kuin lämpötila ylittää
            78 °C mutta ei ennen kuin lämpötila on 54 °C lämpötilan kohotessa näihin
            lukemiin alle l°C:n minuuttivauhdilla. Kun lämpötila nousee tätä
            nopeammin, lämpöilmaisimen on toimittava lämpötilarajoissa lippuvaltion
            viranomaista tyydyttävällä tavalla siten, että ilmaisimien ali- tai yliherk-
            kyys voidaan välttää.
     .4     Lämpöilmaisimissa sallittua toimintalämpötilaa voidaan nostaa 30 °C :ta
            yläosan enimmäislämpötilaa korkeammaksi kuivaushuoneissa ja vastaavissa
            tiloissa, joissa tavallisesti on korkea ympäröivä lämpötila.
10   Polttoöljyn, voiteluöljyn ja muiden palavien öljyjen järjestelyt (R 15)
.1   Rajoitukset öljyn käytössä polttoaineena
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
Käytettäessä öljyä polttoaineena on noudatettava seuraavia rajoituksia:
             .1 Polttoöljyä, jonka syttymispiste on alle 60 °C, ei saa käyttää, ellei sitä
                 ole erikseen tässä kohdassa sallittu.
             .2 Varageneraattoreissa saa käyttää polttoöljyä, jonka syttymispiste on yli
                 43 °C
             .3 Lippuvaltion hallinto voi kuitenkin sallia yleisesti käytettäväksi
                 polttoöljyä, jonka syttymispiste on alle 60 °C mutta yli 43 °C sillä
                 edellytyksellä, että toteutetaan sen mukaan tarvittavia
                 lisävarotoimenpiteitä ja että tilassa, jossa tällaista polttoainetta
                 säilytetään tai käytetään, lämpötila ei saa nousta 10 °C:ta polttoaineen
                 leimahduspistettä lähemmäksi.
             Öljyjen syttymispiste on määritettävä hyväksytyn suljetun
             kuppimenetelmän avulla.
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
 ALUKSET:
 .2   Polttoöljyjärjestelyt
      Aluksessa, jossa käytetään polttoöljyä, on järjestelyjen oltava polttoöljyn
      varastointia, jakelua ja käyttöä varten sellaiset, että aluksen ja aluksessa olevien
      henkilöiden turvallisuus voidaan taata, ja niiden on täytettävä ainakin seuraavat
      vaatimukset:
      .1      Kuumennettua öljyä, jonka paine on yli 0,18 N/mm2, sisältävän
              polttoöljyjärjestelmän mitään osaa ei saa mahdollisuuksien mukaan sijoittaa
              sellaiseen paikkaan, jossa vioittumisia ja vuotoja ei voida helposti havaita.
              Polttoöljyjärjestelmään kuuluvien tällaisten osien ympärillä on
              koneistotilassa oltava riittävä valaistus.
      .2      Koneistotilojen ilmanvaihdon on kaikissa tavanomaisissa olosuhteissa
              oltava riittävä estämään öljyhöyryn kerääntyminen.
                                                74
 ---pagebreak---    .3    Polttoöljy tankkien on mahdollisuuksien mukaan oltava osa aluksen
         rakennetta ja ne on sijoitettava koneistotilojen ulkopuolelle. Kun
         polttoöljytankkeja, lukuun ottamatta kaksoispohjatankkeja, on välttämättä
         sijoitettava koneistotilojen viereen tai niiden sisäpuolelle, on vähintään
         yhden tankkien pystysivun yhdyttävä koneistotilan rajapinnassa ja tankeilla
         on mieluiten oltava yhteinen rajapinta kaksoispohjatankkien kanssa ja
         koneistotilan kanssa yhteisen rajapinnan pinta-alan on oltava mahdollisim-
         man pieni. Jos tällaisia tankkeja on koneistotilojen rajapintojen
         sisäpuolella, niissä ei saa olla sellaista polttoöljyä, jonka syttymispiste on
         alle 60 °C Erillisten polttoöljytankkien käyttöä on yleensä vältettävä ja se
         on kiellettyä koneistotiloissa.
   .4    Mitään öljytankkia ei saa sijoittaa paikkaan, jossa niiden aiheuttama valu-
         minen tai vuoto aiheuttaisi vaaratilanteen joutuessaan kuumennetuille
         pinnoille. On toteutettava varotoimenpiteitä sen estämiseksi, että
         paineenalaisena jostain pumpusta, suodattimesta tai lämmityslaitteesta
         mahdollisesti vuotava öljy joutuisi kosketuksiin kuumentuneiden pintojen
         kanssa.
   .5    Jokaiseen polttoöljyputkeen, joka vaurioituessaan saisi aikaan öljyn
         vuotamisen kaksoispohjan yläpuolella sijaitsevista varasto-, selkiämis- tai
         päiväsäiliöistä, on asennettava välittömästi tankin päälle hana tai venttiili,
        joka voidaan sulkea kyseisen tilan ulkopuolella olevasta turvallisesta
         paikasta silloin, kun tulipalo syttyy tällaisten tankkien sijaintitilassa.
         Erityisesti silloin kun syvätankkeja on sijoitettu johonkin akseli- tai
         putkitunneliin tai vastaavaan tilaan, on tankkien päällä oltava venttiilit,
         mutta tulipalon yhteydessä suoritettavaa valvontaa voidaan tehostaa asenta-
         malla putkeen tai putkiin venttiili tunnelin tai vastaavan tilan ulkopuolelle.
         Jos tällainen lisäventtiili asennetaan koneistotilaan, sitä on voitava käyttää
         tällaisen tilan ulkopuolella olevasta paikasta.
   .6    Jokaisessa polttoöljytankissa olevan polttoöljyn määrän toteamista varten
         on oltava turvalliset ja tehokkaat laitteet.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
         .1 Peilausputket eivät saa päättyä sellaisiin tiloihin, joissa peilausputkesta
         valuva öljy saattaisi syttyä. Erityisesti ne eivät saa päättyä matkustaja- tai
         henkilökunnan tiloihin. Yleissääntönä on, että peilausputket eivät saa
         päättyä koneistotilaan. Mikäli lippuvaltion hallinto kuitenkin katsoo, että
         jälkimmäisistä vaatimuksista voidaan poiketa, se voi sallia peilausputkien
         päättymisen koneistotilaan sillä edellytyksellä, että kaikki seuraavat
         vaatimukset täyttyvät:
          .1.1 Lisäksi öljytasoa ilmaisevan mittarin on täytettävä kohdan .2.6.2
         vaatimukset;
          .1.2 Peilausputkien on päätyttävä kauas paloherkkien tilojen
         ulottumattomiin, ellei on toteutettu varotoimenpiteitä kuten tehokkaiden
          näyttöjen asentaminen, sen estämiseksi, että peilausputkien päistä valuva
          polttoöljy joutuisi kosketuksiin syttymislähteen kanssa;
          .1.3 peilausputkien päässä on oltava itsesulkeutuvat sulkulaitteet ja
          sulkulaitteiden alla läpimitaltaan pienet itsesulkeutuvat säätöhanat, joiden
          avulla voidaan ennen sulkulaitteiden avaamista varmistaa, että polttoöljyä
                                           75
 ---pagebreak---           ei ole läsnä. On myös varmistettava, että säätöhanojen vuotaminen ei
          aiheuta syttymisvaaraa.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
           .2 Polttoöljytankeissa olevan polttoöljyn määrän toteamisessa voidaan
          sallia muitakin laitteita kuten alakohdassa .2.6.1.1 määrätyt keinot jos ne
          eivät vaadi tankin lävistämistä muualta kuin tankin yläosasta ja jos niiden
          vioittuminen tai tankkien ylitäyttö eivät aiheuta polttoaineen vuotamista.
           .3 Edellä alakohdassa .2.6.2 kuvatut keinot on huollettava kunnollisesti,
          jotta niiden moitteeton toiminta voidaan varmistaa.
    .7     On huolehdittava siitä, että ylipaineen muodostuminen voidaan estää
          kaikissa öljytankeissa tai polttoöljyjärjestelmän kaikissa osissa täyttöputket
          mukaan lukien. Kaikki varaventtiilit ja ilma- tai ylivuotoputket on
          johdettava turvalliseen paikkaan, jossa ei ole öljyn vapautumisen tai
          höyrystymisen aiheuttamaa tulipalon tai räjähdyksen vaaraa.
    .8     Polttoöljyputkien ja niiden venttiilien ja varusteiden on oltava terästä tai
          muuta hyväksyttyä ainetta, mutta taipuisien putkien rajoitettu käyttö
           voidaan sallia. Tällaiset taipuisat putket ja niiden päätekiinnitteet on
          tehtävä hyväksytyistä, palonkestävistä ja riittävän lujista aineista.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
    .9    Kaikki ulkoiset korkeapaineiset polttoöljyputket, jotka sijaitsevat korkea-
          paineisten polttoainepumppujen ja polttoaineinjektorien välissä, on
           suojattava vaippaputkijärjestelmällä, joka kokoaa korkeapaineisen linjan
          vioista tulevan öljyn. Vaippaputkeen kuuluu ulompi putki, jonka sisään
           korkeapaineistettu polttoöljyputki on sijoitettu, muodostaa kiinteän
           kokonaisuuden. Vaippaputkijärjestelmän on sisällettävä laitteet
           öljyvuotojen keräämiseksi ja hälytyksen suorittamiseksi silloin, kun
           polttoöljylinjassa ilmenee vika.
    .10 Kaikki pinnat, joiden lämpötila on yli 220 °C ja joihin vika
           polttoainejärjestelmässä voi vaikuttaa, on eristettävä asianmukaisella
           tavalla.
    .11 Polttoöljy linjat on suojustettava tai muuten sopivalla tavalla suojattava
           siten, että vältetään mahdollisimman hyvin öljyn suihkuaminen tai vuoto
           kuumille pinnoille, koneiston ilmanottoaukkoihin tai muihin
           sytytyslähteisiin. Näissä putkistoissa on liitosten määrä pidettävä
           mahdollisimman vähäisenä.
    .12 OLEMASSAOLEVIEN B-LUOKAN ALUSTEN on täytettävä kohdissa
            .2.9-.2.11 esitetyt vaatimukset viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2003
           paitsi teholtaan enintään 375 kW:n moottoreiden kohdalla, joiden
           polttoaineinjektiopumput vastaavat useammasta kuin yhdestä injektorista,
           voidaan käyttää soveltuvaa suojaamista vaihtoehtoisesti kohdassa .2.9
            tarkoitetun vaippaputkijärjestelmän kanssa.
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.3   Voitelujärj estelyt
                                            76
 ---pagebreak---     Painevoitelujärjestelmissä käytettävän öljyn varastoinnin, jakelun ja käytön
    järjestelyjen on oltava sellaiset, että taataan aluksen ja aluksella olevien
    henkilöiden turvallisuus, ja koneistotiloissa järjestelyjen on täytettävä vähintään
     alakohtien .2.1, .2.4, .2.5, .2.6, .2.7, .2.8, .2.10 ja .2.11 vaatimukset, mutta:
     .1      tämä ei kuitenkaan estä virtauslasien käyttöä voiteluöljyjärjestelmissä,
             mikäli kokeellisesti osoitetaan niillä olevan sopiva palokestävyys.
             Virtauslaseja käytettäessä putki on varustettava venttiilein molemmista
             päistä. Putken alemmassa päässä olevan venttiilin on oltava itsestään
             sulkeutuva.
     .2      koneistotiloissa peilausputket voidaan sallia; alakohtien .2.6.1.1 ja .2.6.1.3
             vaatimuksia ei tarvitse täyttää sillä edellytyksellä, että peilausputkiin on
             asennettu soveltuvat suljinlaitteet.
.4   Muiden palavien öljyjen järjestelyt
     Voimansiirtolaitteissa, tarkkailu- ja toimintalaitteissa sekä lämmityslaitteissa
     paineellisina käytettävien muiden palavien öljyjen varastoinnin, jakelun ja käytön
     järjestelyjen on oltava sellaiset, että taataan aluksen ja aluksella olevien
     henkilöiden turvallisuus. Paikoissa, joissa on syttymislähteitä, on tällaisten
     järjestelyjen täytettävä vähintään alakohtien .2.4, .2.6, .2.10 ja .2.11 vaatimukset
      sekä lujuuden ja rakenteen osalta alakohtien .2.7 ja .2.8 vaatimukset.
.5   Ajoittain miehittämättömät koneistotilat
      Kohtien 1-4 vaatimusten lisäksi polttoöljy- ja voiteluöljyjärjestelmien on
     täytettävä seuraavat vaatimukset:
      .1      Jos polttoöljyn päivätankit täyttyvät automaattisesti tai kauko-ohjatusti, on
              käytettävä ylivuodon estäviä laitteita. Muissa palavia nesteitä
              automaattisesti käsittelevissä laitteissa, esim. polttoöljyn puhdistuslaitteet,
             jotka mahdollisuuksien mukaan on asennettava erityiseen puhdistuslaitteita
              ja niiden lämmittimiä varten varattuun tilaan, on oltava ylivuodon estävät
              laitteet
      .2      Jos polttoöljyn päivätankkeihin tai selkiämissäiliöihin on kytketty
              lämmitysjärjestelmiä, varustukseen on kuuluttava korkean lämpötilan
               ilmaiseva hälytysjärjestelmä, mikäli polttoöljyn syttymispiste saattaa
               ylittyä.
 .6    Syttyvien öljyjen kuljetuskielto keulapiikin tankeissa
       Polttoöljyä, voiteluöljyä ja muita syttyviä öljyjä ei saa kuljettaa keulapiikin
       tankeissa.
                                                77
 ---pagebreak--- 11    Palomiehen varusteet (R 17)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1 Palomiehen varusteisiin kuuluu:
       .1.1 Henkilökohtaiset varusteet:
              .1 Suojavaatetus sellaisesta aineesta, joka suojaa ihoa palon synnyttämältä
                   lämpösäteilyltä ja höyrystä aiheutuvilta palovammoilta ja
                   polttohaavoilta. Ulkopinnan on oltava vettähylkivä.
              .2 Saappaat ja käsineet kumista tai muusta sähköä johtamattomasta
                   aineesta.
              .3 Jäykkärakenteinen kypärä, joka antaa tehokkaan suojan iskuja vastaan.
              .4 Hyväksyttyä tyyppiä oleva varmuussähkölamppu (käsilyhty), jonka
                   valaisuaika on vähintään kolme tuntia.
              .5 Tarkoituksenmukainen kirves.
       .1.2 Hyväksyttyä tyyppiä oleva hengityslaite, jonka on oltava joko:
              .1 savukypärä tai savunaamari, johon kuuluu sopiva ilmapumppu ja niin
                   pitkä ilmaletku, että se ulottuu avokannelta lastiruumien tai
                   koneistotilojen kaikkiin kohtiin silloin, kun letku kulkee luukkujen ja
                   oviaukkojen kautta esteettömästi. Jos tämän alakohdan mukaisesti
                   tarvitaan yli 36 m pitkä ilmaletku, on lisäksi oltava itsenäinen
                   ilmahengityslaite; tai
               .2 itsenäinen paineilmahengityslaite (SCBA), jonka säiliöiden sisältämän
                    ilman tilavuus on vähintään 1200 1, tai muu itsenäinen hengityslaite,
                   joka toimii vähintään 30 minuuttia. Jokainen SCBA on varustettava
                   täysin täytetyillä varasäiliöillä, joiden ylimääräinen varastointikyky on
                    vähintään 2400 1 vapaata ilmaa paitsi:
               (i)        Jos aluksella on viisi SCBA:ta tai useampia niitä vapaan ilman
                          kokonaisvarastointikyvyn ei tarvitse nousta yli 9600 litran; tai
               (ii)       Jos aluksella on varusteet täydellä paineella ja saasteettomalla
                          ilmalla tapahtuvaa ilmasäiliöiden uudelleen täyttöä varten ,
                          jokaisen täysin täytetyn SCBA:n ylimääräisen varastointikyvyn on
                          oltava vähintään 1220 1 vapaata ilmaa eikä aluksessa vaadittavan
                          vapaan ilman ylimääräisen varastointikyvyn kokonaismäärän
                          tarvitse ylittää 4800 litraa.
               Kaikkien SCBA:n sylintereiden on oltava vaihtokelpoisia keskenään.
 .2 Jokaista hengityslaitetta varten on oltava riittävän pitkä ja luja tulenkestävä
 turvaköysi, joka voidaan kiinnittää säppihaalla laitteen kantohihnoihin tai, jotta
 vältyttäisiin hengityslaitteen irtoamiselta käytettäessä turvaköyttä, erilliseen vyöhön.
 .3 Kaikissa uusissa B-, C- ja D-LUOKKIEN aluksissa ja kaikissa olemassaolevissa B-
 LUOKAN aluksissa on oltava vähintään kahdet palomiehen varusteet.
        .1 Lisäksi silloin, kun kaikkien matkustaja- ja työskentelytilojen kokonaispituudet
        ovat tällaisia tiloja käsittävällä kannella vähintään 80 m, tai jos tällaisia kansia
        on useampi, sellaisella kannella, jolla kyseinen kokonaispituus on suurin, on
        oltava kahdet palomiehen varusteet ja kahdet henkilökohtaiset varuste-erät
        kutakin tällaisen kokonaispituuden tai sen osan 80 m:n kokonaisuutta kohden.
        Aluksiin, joiden matkustajamäärä on vähintään 36, on varattava kahdet
                                                   78
 ---pagebreak---        ylimääräiset palomiehen varusteet kutakin pystysuuntaista päävyöhykettä kohden,
       paitsi portaikoissa, jotka muodostavat erillisen pystysuuntaisen päävyöhykkeen, ja
       pituudeltaan rajoitetuissa aluksen etu- ja takaosassa sijaitsevissa pystysuuntaisissa
       päävyöhykkeissä, jotka eivät käsitä asuntotiloja vaan ainoastaan erilaisia
       varastoja, valvonta-asemia, luokkaan (10) kuuluvia tiloja, saniteettitiloja ja muita
       sellaisia tiloja, joista tulipalo voi saada vain hyvin epätodennäköisesti alkunsa.
       .2 Aluksissa, joiden matkustajamäärä on vähintään 36, on kutakin
       hengityslaiteparia kohden varattava yksi sumutinlaite, jota säilytetään tällaisen
       laitteen yhteydessä.
.4 Palomiehen varusteet tai henkilökohtaiset varuste-erät on säilytettävä siten, että ne
ovat helposti ulottuvilla ja käyttövalmiina, ja kun aluksessa on useampia kuin yhdet
palomiehen varusteet tai useampi kuin yksi henkilökohtainen varuste-erä, ne on
sijoitettava toisistaan erillään oleviin paikkoihin. Kussakin paikassa on oltava vähintään
yhdet palomiehen varusteet tai yksi henkilökohtainen varuste-erä.
12     Erinäisiä määräyksiä (R 18)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1     Kun sähköjohtoja, putkia, kuiluja, kanavia, jne. tai vyötteitä, palkkeja tai muita
       rakenneosia viedään "A"-luokan rajapintojen lävitse, on ryhdyttävä
       toimenpiteisiin, siinä määrin kuin on se järkevää ja mahdollista toteuttaa, sen
       varmistamiseksi, että paloturvallisuus ei toiminnan vuoksi heikkene.
.2     Kun "B'Muokan rajapintoihin on tehty aukkoja sähköjohtojen, putkien, kuilujen,
       kanavien, jne. läpivientiä varten tai ilmanvaihtoventtiilin, valaisimen tai
       vastaavien laitteiden asentamisen takia, on ryhdyttävä toimenpiteisiin, siinä
       määrin kuin se on järkevää ja mahdollista toteuttaa, sen varmistamiseksi, että
       paloturvallisuus ei toiminnan vuoksi heikkene.
.3     "A"- tai "B'Muokan rajapintojen läpi kulkevien putkien on oltava hyväksyttyä
       ainetta, ottaen huomioon lämpötilan, jonka tällaisten rajapintojen vaaditaan
       kestävän.
.4     Asunto- ja työskentelytiloissa sekä valvonta-asemilla öljyn tai muiden syttyvien
       nesteiden johtamiseen tarkoitettujen putkistojen on oltava tähän tarkoitukseen
        soveltuvasta aineesta valmistettuja tulipalon osalta.
 .5     Kuumuudessa helposti kelvottomiksi tulevia aineita ei saa käyttää ulkolaidassa
       olevissa valumisputkissa, saniteettiviemäreissä eikä muissa poistoputkissa, jotka
        ovat lähellä vesiviivaa ja joissa palon yhteydessä syntynyt vika lisäisi vuoto-
        vaaraa.
 .6     Mikäli sähkölämmittimiä käytetään, niiden on oltava kiinteitä ja niiden rakenteen
        on oltava sellainen, että palovaara on mahdollisimman pieni. Sähkölämmittimissä
        ei saa olla sellaisia elementtejä, joista tuleva lämpö voi kärventää tai sytyttää
        tuleen vaatteita, verhoja tai muita vastaavia materiaaleja.
 .7     Kaikki jätesäiliöt on valmistettava palamattomista aineista siten, että sivuilla tai
        pohjassa ei ole aukkoja.
 .8     Tiloissa, jonne öljytuotteita voi päästä, on eristeaineiden pintojen oltava öljyä tai
        öljyhöyryjä imemättömiä.
                                                 79
 ---pagebreak--- .9   Maalien ja syttyvien nesteiden säilytykseen tarkoitetut lokerot on suojattava
     hyväksytyllä palonsammutusjärjestelmällä.
13 Palonvalvonta ja paloharjoitukset (R 20)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1    Kaikissa aluksissa on oltava pysyvästi esillä aluksen henkilökuntaa varten
     aluksen yleissuunnittelua kuvaava piirros, joista ilmenevät kunkin kannen osalta
     selkeällä tavalla valvonta-asemat, "A"-luokan rajapintoihin kuuluvat eri
     tulilohkot, "B'Muokan rajapintoihin kuuluvat lohkot sekä palonhavaitsemis- ja
     palohälytysjärjestelmään kuuluvat laitteistot, sprinklerijärjestelmä,
     palonsammutusjärjestelmät, kulkureitit eri osastoihin, kannet jne. sekä
     ilmastointijärjestelmä mukaan lukien tuulettimien valvontapaikat, savupeltien
     sijainti sekä kussakin lohkossa toimivien tuulettimien tunnistenumerot.
     Vaihtoehtoisesti edellä mainitut yksityiskohdat voidaan esittää opaskirjassa, jonka
     jäljennös on annettava jokaiselle aluksen henkilökunnan jäsenelle ja yksi
     jäljennös varattava alukselle aina ulottuville. Piirrokset ja opaskirjat on pidettävä
     ajan tasalla ja muutokset on kirjattava niihin mahdollisimman pian. Tällaiset
     piirrokset ja opaskirjat on laadittava lippuvaltion virallisella kielellä. Jos kieli ei
      ole englanti tai ranska, on mukaan sisällytettävä käännös toiselle näistä kielistä.
     Jos alus toimii toisen jäsenvaltion kotimaanliikenteessä, on mukaan sisällytettävä
     myös käännös kyseisen isäntävaltion viralliselle kielelle siinä tapauksessa, että
      kyseinen virallinen kieli ei ole englanti tai ranska.
      Lisäksi aluksen kaikkien laitteiden ja järjestelmien huoltoon ja toimintaan
      liittyvät ohjeet, jotka koskevat palontorjuntaa- ja sammutusta, on säilytettävä
      yksissä kansissa käyttövalmiina ja helposti ulottuvilla.
 .2   Kaikissa aluksissa on oltava pysyvästi varastossa kaksoiskappale
      palonvalvontakaavioista tai kaaviot sisältävästä opaskirjasta
      tarkoituksenmukaisella tavalla merkityssä vesitiiviissä tilassa satamassa toimivan
      palontorjuntahenkilökunnalle varatun kansihytin ulkopuolella.
 .3   Paloharjoituksia on järjestettävä SOLAS-yleissopimuksen säännön 111/18
      määräysten mukaisesti.
                                             80
 ---pagebreak--- 14 Palonsammutusvälineiden saatavuus (R 21)
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
Palonsammutusvälineet on pidettävä järjestyksessä ja välittömästi saatavilla kaikkina
aikoina.
OSA B)       PALOTURVALLISUUSTOIMENPITEET
1 Rakenne (R 23)
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1    Runko, ylärakenteet, rakenteeseen kuuluvat laipiot, kannet ja kansirakennukset on
      tehtävä teräksestä tai muusta vastaavasta aineesta4. Säännössä 11-2/A/2.7 esitetyn
      terästä tai muuta vastaavaa ainetta koskevan määritelmän soveltamiseksi on
      "sovellettavan tulelle altistuksen" oltava 4 ja 5 sääntöjen taulukoiden tiiviys- ja
      eristysarvojen mukainen. Esimerkiksi, kun rajapinnalla, kuten kansilla tai
      kansirakennusten sivulla ja päädyillä, sallitaan 'B-0'-palonkestävyys, on
      'sovellettavan tulelle altistuksen' oltava puoli tuntia.
.2    Kuitenkin, jos rakenteen jokin osa on alumiiniseosta, sovelletaan seuraavia
      määräyksiä:
      .1     A- ja B-luokkien rajapinnoissa, lukuun ottamatta rakennetta, joka ei ole
             kantava, on alumiiniseosteisten osien eristyksen oltava sellainen, että
             rakenteen sisäosan lämpötila ei nouse enemmän kuin 200°C (360°F)
             ympäristön lämpötilaa korkeammaksi minään hetkenä sovellettavan tulelle
             altistuksen aikana tavanomaisessa polttokokeessa.
      .2     Pelastusveneiden ja pelastuslauttojen säilytys-, vesillelasku- ja veneisiin ja
             lauttoihin siirtymistä varten olevien alueiden sekä A- ja B-luokkien
             rajapintojen kannattamiseen vaadittavien pilareiden, palkkien ja muiden
             rakenneosien alumiiniseosteisten osien eristykseen on kiinnitettävä erityistä
             huomiota sen varmistamiseksi, että:
             .1 sellaisille osille, jotka kannattavat pelastusvene- ja pelastuslautta-alueita
                 sekä A-luokan rajapintoja, tämän säännön .2.1 kohdassa vahvistettu
                 lämpötilan nousun rajoittaminen on voimassa yhden tunnin ajan, ja
              .2 sellaisille osille, jotka vaaditaan kannattamaan B-luokan rajapintoja,
                 tämän säännön .2.1 kohdassa vahvistettu lämpötilan nousun
                 rajoittaminen on voimassa puolen tunnin ajan.
       Muista aineista kuin teräksestä, kuten alumiinista tai kuituvahvistetusta muovista,
       rakennettuihin aluksiin voidaan tämän kappaleen sääntöjen sijasta vastaavana
       paloturvallisuusnormina käyttää nopeakulkuisista aluksista annetun koodin 7 luvun
       määräyksiä, jos niitä sovelletaan kokonaisuudessaan.
                                                 81
 ---pagebreak---       .3      Koneistotilojen yläpuolella olevat kannet ja konekuilut on rakennettava
             teräksestä ja eristettävä riittävästi, ja niissä mahdollisesti olevat aukot on
              palon leviämisen estämiseksi järjestettävä ja suojattava asianmukaisesti.
2     Pystysuuntaiset päävyöhykkeet ja vaakasuuntaiset vyöhykkeet (R 24)
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1.1 Jos aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, on runko, ylärakenteet ja
      kansirakennukset jaettava pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin A-60 -luokan
      rajapinnoilla. Askelmien ja syvennysten määrä on pidettävä mahdollisimman
      pienenä, mutta tarvittaessa niiden on oltava myös A-60 -luokan rajapintoja.
      Jos avoin kansitila, saniteettitila tai tankki, myös polttoöljytankki, tyhjä tila tai
       apukoneistotila, jossa tulipalon vaara on vähäinen tai sitä ei ole lainkaan, on
       osaston yhdellä sivulla, luokaksi voidaan alentaa A-0.
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
 .1.2 Jos uuden B-, C- tai D-luokan aluksen matkustajamäärä on enintään 36, ja jos
       olemassaolevan B-luokan aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, on
       runko, ylärakenteet ja kansirakenteet jaettava asunto- ja ruokailutilojen osalta
       pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin A-luokan rajapinnoilla.
       Näiden rajapintojen eristy sarvoj en on oltava 5 säännön taulukkojen mukaiset.
 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .2    Pystysuuntaisia päävyöhykkeitä laipiokannen yläpuolella rajoittavien laipioiden
       on mahdollisuuksien mukaan oltava välittömästi laipiokannen alapuolella olevien
       vesitiiviiden osastoimislaipioiden jatkona. Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden
       leveyttä ja pituutta voidaan lisätä enintään 48 metriin saakka, jotta
       pystysuuntaisten päävyöhykkeiden päät saadaan kohdakkain vesitiiviiden
       osastoimislaipioiden kanssa tai jotta saataisiin koko pystysuuntaisen
       päävyöhykkeen pituinen julkinen tila, jos pystysuuntaisen päävyöhykkeen
        kokonaisala on enintään 1 600 m2 millä kannella tahansa. Pystysuuntaisen
        päävyöhykkeen pituus tai leveys vastaa laipioita rajoittavien äärimmäisten
        kohtien enimmäisetäisyyttä.
  UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
  ALUKSET. JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36:
  .3    Näiden laipioiden on ulotuttava kannelta kanteen ja ulkolaidoitukseen tai muihin
        rajapintoihin.
  .4    Jos pystysuuntainen päävyöhyke on jaettu vaakasuuntaisilla A-luokan
        rajapinnoilla vaakasuuntaisiin vyöhykkeisiin tarkoituksenmukaisen rajan
        muodostamiseksi aluksen sprinklereillä varustettujen ja niitä ilman olevien
        vyöhykkeiden välille, on rajapintojen "ulotuttava pystysuuntaisen päävyöhykkeen
                                                82
 ---pagebreak---      muodostavien vierekkäisten laipioiden välille sekä aluksen ulkolaidoitukseen tai
     muihin ulkopintoihin ja ne on eristettävä 5.2 taulukossa esitettyjen paloeristys- ja
     palonkestävyy sarvoj en mukaisesti.
.5   .1     Erityisiä tarkoituksia varten suunnitelluissa aluksissa, kuten auto- ja
            junalautoissa, joissa pystysuuntaisten päävyöhykkeiden muodostavien
            laipioiden sijoittaminen tekisi aluksen käytön aiottuun tarkoitukseen
            mahdottomaksi, on vastaava suoja saavutettava jakamalla tila
            vaakasuuntaisiin vyöhykkeisiin.
     .2     Kuitenkin, jos aluksessa on erityistiloja, on tällaisen tilan oltava säännön
            II-2/B/14 mukainen ja jos tällaisen määräyksen mukaisuuden täyttäminen
            olisi ristiriidassa tämän osan muiden vaatimusten kanssa, noudatetaan II-
            2/B/14 säännön vaatimuksia.
3    Laipiot pystysuuntaisen päävyöhykkeen sisällä (R 25)
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.1.1 Jos aluksen matkustajamäärä on suurempi kuin 36, kaikkien laipioiden, joiden ei
     vaadita olevan A-luokan rajapintoja, on oltava vähintään B- tai C-luokkien
     rajapintoja, kuten 4 säännön taulukoissa määrätään.
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1.2 Jos aluksen matkustajamäärä on enintään 36, kaikkien asunto- ja ruokailutilojen
     laipioiden, joiden ei tarvitse olla A-luokan rajapintoja, on oltava vähintään B- tai
     C-luokkien rajapintoja, kuten 5 säännön taulukoissa määrätään.
.1.3 Kaikki tällaiset rajapinnat voidaan päällystää palavilla aineilla 8 säännön
     määräysten mukaisesti.
UUDET B-. C JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
ALUKSET:
.2   Jos uuden B-, C- tai D-luokan aluksen matkustajamäärä on enintään 36 ja jos
     olemassaolevan B-luokan aluksen matkustajamäärä on enintään 36, kaikkien
     käytävälaipioiden, joiden ei vaadita olevan A-luokkaa, on oltava B-luokan
     rajapintoja, jotka ulottuvat kannelta kanteen, lukuun ottamatta seuraavia
     tapauksia:
      .1     kun laipion molemmille puolille on asennettu jatkuvat B-luokan välikatot
            ja/tai vuoraukset, on jatkuvan välikaton tai vuorauksen takana olevan
             laipion osan oltava ainetta, joka paksuutensa ja koostumuksensa puolesta
             on hyväksyttävissä B-luokan rajapintojen rakenteessa, mutta joiden
             vaaditaan täyttävän B-luokan palonkestävyysvaatimukset vain siinä määrin
             kuin tämä on järkevää ja käytännöllistä.
      .2     kun alus on suojattu säännössä 11-2/A/8 olevien määräysten mukaisella
             automaattisella sprinklerijärjestelmällä, B-luokan aineista tehdyt
             käytävälaipiot voivat päättyä käytävän välikattoon, jos tällainen välikatto
                                              83
 ---pagebreak---           on ainetta, joka paksuutensa ja koostumuksensa on hyväksyttävissä B-
          luokan rajapintojen rakenteessa.
          Sen estämättä mitä 4 ja 5 säännössä määrätään, tällaisten laipioiden ja
          välikattojen vaaditaan täyttävän B-luokan palonkestävyysvaatimukset
          ainoastaan siinä määrin kuin tämä on järkevää ja käytännöllistä. Kaikkien
          tällaisissa laipioissa olevien ovien ja niiden kehyksien on oltava
          palamatonta ainetta, ja ne on rakennettava ja asennettava paikoilleen siten,
          että saadaan aikaan tehokas tulenkestävyys.
.3 Käytä välaipioita lukuun ottamatta kaikkien laipioiden, joiden vaaditaan olevan B-
   luokan rajapintojen, on ulotuttava kannelta kanteen sekä ulkolaidoitukseen tai
   muihin rajoittaviin pintoihin, jollei laipion molemmille puolille asennetut
   jatkuvat B-luokan välikatot tai vuoraukset ole yhtä tulenkestäviä kuin laipio,
   jolloin laipio voi päättyä jatkuvaan välikattoon tai vuoraukseen.
4   Laipioiden ja kansien palonkcstävyys uusissa aluksissa, joiden
    matkustajamäärä on suurempi kuin 36 (R 26)
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1  Laipioiden ja kansien vähimmäispalonkestävyyden on oltava 4.1 ja 4.2 taulukon
    mukainen ja sen on noudatettava toisaalla tässä osassa mainittuja laipioiden ja
    kansien palonkestävyyttä koskevia erityismääräyksiä.
.2  Taulukoita sovellettaessa on noudatettava seuraavia vaatimuksia:
    .1     Jäljempänä 4.1 taulukkoa sovelletaan laipioihin, jotka eivät rajoita
           pystysuuntaisia päävyöhykkeitä tai vaakasuuntaisia vyöhykkeitä.
           Jäljempänä 4.2 taulukkoa sovelletaan kansiin, jotka eivät muodosta pykäliä
           pystysuuntaisissa päävyöhykkeissä eivätkä rajoita vaakasuuntaisia
           vyöhykkeitä.
    .2     Vierekkäisten tilojen välisten rajapintojen sopivan palonkestävyysarvon
           määrittämiseksi tilat luokitellaan niiden palovaaran mukaan luokkiin 1-14,
           kuten jäljempänä määrätään. Kun tilan sisältö ja käyttö ovat sellaiset, että
           syntyy epäilyä sen luokittelemisesta tämän säännön mukaisesti, on sitä
           pidettävä tilana, jolla on soveltuvista tilaluokista tiukimmat
           rajapintavaatimukset. Kunkin luokan nimike on tarkoitettu pikemminkin
           tyypilliseksi kuin rajoittavaksi. Kutakin luokkaa ennen suluissa ilmaistu
           numero tarkoittaa sovellettavaa sarake- tai rivinumeroa taulukossa.
           (1)       Valvonta-asemat
                     Tilat, joissa on tehon tai valaistuksen varalähteitä.
                     Ohjaamo ja karttahuone.
                     Tilat, joissa on aluksen radiolaitteita.
                     Palonsammutus- ja palonvalvontahuoneet sekä palonseuranta-
                     asemat.
                     Kuljetuskoneistotilan ulkopuolella oleva kuljetuskoneiston
                     valvomo.
                     Tilat, joissa on keskitettyjä palohälytyslaitteita.
                     Tilat, joissa on keskitettyjä varakuulutusasemia ja -laitteita.
                                             84
 ---pagebreak--- (2) Portaikot
    Matkustajia ja aluksen henkilökuntaa varten olevat sisäportaikot,
    hissit ja liukuportaat (muut kuin ne, jotka ovat kokonaan
    koneistotilojen sisällä) ja niihin liittyvät kuilut.
    Tässä yhteydessä portaikkoa, joka on suljettu ainoastaan yhdellä
    tasolla, on pidettävä osana sitä tilaa, josta sitä ei ole erotettu palo-
    ovella.
(3) Käytävät
    Matkustajien ja aluksen henkilökunnan käytävät.
(4) Evakuointiasemat ja pelastautumisreitit ulkona
    Pelastusalusten kiinnitysalue.
    Avokansitilat ja suljetut kävelytilat, jotka muodostavat asemat,
    joissa pelastusveneisiin ja -lauttoihin siirrytään ja joista nämä
    lasketaan.
    Kokoontumisasemat sisällä ja ulkona.
    Ulkona olevat portaat ja pelastautumisreitteinä käytettävät
    avokannet.
    Aluksen sivu vesirajaan asti kevyimmässä merikelpoisuustilassa,
    ylärakenteet ja kansirakennuksen sivut, jotka sijaitsevat sen
    aseman alapuolella ja vieressä, josta noustaan pelastuslauttoihin ja
    liukurataan.
(5)  Avokansitilat
    Avokansitilat ja suljetut kävelytilat, joissa ei ole asemia, joissa
    pelastusveneisiin ja -lauttoihin siirrytään ja joista nämä lasketaan.
    Ilmatilat (ylärakenteiden ja kansirakennusten ulkopuolella oleva
    tila).
(6)  Asuntotilat, joissa palovaara on vähäinen
     Hytit, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden palovaara on rajoitettu.
     Toimistot ja lääkintätilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden
     palovaara on rajoitettu.
     Julkiset tilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden palovaara on
     rajoitettu ja joiden kansipinta-ala on pienempi kuin 50 m2.
(7)  Asuntotilat, joissa palovaara on kohtalainen
     Luokassa 6 mainitut tilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden
     palovaara ei ole rajoitettu
     Julkiset tilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden palovaara on
     rajoitettu ja joiden kansipinta-ala on vähintään 50 m2.
     Asuntotilojen erilliset kaapit ja pienet varastohuoneet, joiden ala
     on pienempi kuin A m2 (ja joissa ei säilytetä palavia nesteitä).
     Myymälät.
     Elokuvahuoneet ja filmien säilytystilat.
     Erikoiskeittiöt (joissa ei ole avoliekkiä)
     Siivousvälinekomerot (joissa ei säilytetä palavia nesteitä).
     Laboratoriot (joissa ei säilytetä palavia nesteitä).
     Apteekit.
     Pienet kuivaushuoneet (kansipinta-ala enintään 4 m2).
     Arvoesineiden säilytystilat.
      Leikkaussalit.
                               85
 ---pagebreak--- (8)    Asuntotilat, joissa palovaara on suurehko
       Kokoontumistilat, joissa kalusteiden ja sisustusaineiden palovaara
       ei ole rajoitettu ja joiden kansipinta-ala on vähintään 50 m2.
       Parturiliikkeet ja kauneussalongit.
(9)    Saniteetti- ja sen kaltaiset tilat
       Yhteiset saniteettitilat, suihkuhuoneet, kylpyhuoneet, WC:t jne.
       Pienet pesulat.
       Sisäuima-altaan alue.
       Erilliset asuntotilojen keittokomerot, joissa ei ole keittovälineitä.
       Erillisiä saniteettitiloja pidetään osana sitä tilaa, jossa ne
       sijaitsevat.
(10)   Tankit, tyhjät tilat ja apukoneistotilat, joissa palovaara on
       vähäinen tai sitä ei ole ollenkaan
       Osan aluksen rakenteesta muodostavat vesitankit.
       Tyhjätilat ja kuivatankit.
       Apukoneistotilat, joissa ei ole painevoitelujärjestelmällä
       varustettua koneistoa ja joissa palavien aineiden säilytys on
       kielletty, kuten:
                          ilmanvaihto- ja ilmastointikonehuoneet;
                          vintturihuone; peräsinkonehuone; vakainhuone;
                          sähkömoottorihuone; huoneet, joissa on
                          lohkokytkintauluja ja puhtaasti sähköisiä laitteita,
                          lukuun ottamatta öljytäytteisiä sähkömuuntajia (yli
                          10 kV A); akselitunnelit ja putkitunnelit; tilat
                          pumpuille ja jäähdytyskoneistolle (jotka eivät
                          käsittele tai käytä palavia nesteitä).
                          Edellä mainittuja tiloja palvelevat suljetut kuilut.
                          Muut suljetut kuilut, kuten putki- ja kaapelikuilut.
 (11)   Apukoneistotilat, lastitilat, lasti- ja muut öljytankit sekä muut
        niiden kaltaiset tilat, joissa palovaara on kohtalainen
        Lastiöljytankit.
        Lastiruumat, lastikuilut ja -luukut.
        Kylmähuoneet.
        Polttoöljytankit (jos ne on asennettu erilliseen tilaan, jossa ei ole
        koneistoa).
        Akselitunnelit ja putkitunnelit, joissa saa säilyttää palavia aineita.
        Luokan 10 apukoneistotilat, joissa on painevoitelujärjestelmällä
        varustettu koneisto tai joissa saa säilyttää palavia aineita.
        Polttoöljytäyttöasemat.
        Tilat, joissa on öljytäytteisiä sähkömuuntajia (yli 10 kV A).
        Tilat, joissa on teholtaan enintään 110 kW:n polttomoottoria
        käyttäviä generaattoreita, sprinklereitä, hajasuihkulaitos- tai
        palopumppuja, pilssipumppuja jne.
        Edellä mainittuja tiloja palvelevat kuilut.
  (12)  Koneistotilat ja pääkeittiöt
        Pääkoneistohuone (lukuun ottamatta sähkömoottorihuoneita) ja
        höyrykattilahuoneet.
                                  86
 ---pagebreak---                  Muut kuin luokkien 10 ja 11 apukoneistotilat, joissa on
                 polttomoottorikoneisto tai muita laitteita, joilla poltetaan,
                 kuumennetaan tai pumpataan öljyä.
                 Pääkeittiöt ja niihin liittyvät aputilat.
                 Edellä mainittuihin tiloihin johtavat kuilut ja konekuilut.
      (13)       Varastohuoneet, työpajat, keittokomerot jne.
                 Suurimmat keittokomerot, jotka eivät ole keittiöiden yhteydessä.
                 Pääpesula.
                 Suuret kuivaushuoneet (kansipinta-ala suurempi kuin 4 m2)
                 Sekalaiset varastot.
                 Posti- ja matkatavarahuoneet.
                 Jätehuoneet.
                 Työpajat (jotka eivät ole osana koneistotiloja, keittiötä jne.).
                 Lukittavat lokerot ja varastohuoneet, joiden pinta-ala on suurempi
                 kuin 4 m2, lukuun ottamatta tiloja, joissa saadaan säilyttää palavia
                 nesteitä.
       (14)      Muut tilat, joissa säilytetään palavia nesteitä
                 Valaisinhuoneet.
                 Maali huoneet.
                 Varastohuoneet, joissa on palavia nesteitä (myös värjäysaineita,
                 lääkkeitä jne.)
                 Laboratoriot (joissa säilytetään palavia nesteitä).
.3     Jos kahden tilan välisen rajapinnan palonkestävyydelle annetaan ainoastaan
       yksi arvo, sovelletaan tätä arvoa kaikissa tapauksissa.
.4     Jos rajapinnan kohdalla on taulukossa ainoastaan viiva, sille ei ole mitään
       erityisiä materiaalia tai kestävyyttä koskevia vaatimuksia.
.5     Lippuvaltion hallinto määritti luokan 5 tilojen osalta sovelletaanko 4.1
       taulukon eristysarvoja kansirakennusten ja ylärakenteiden päihin ja
       sovelletaanko 4.2 taulukon eristysarvoja yläkansiin. Missään tapauksessa
       4.1 ja 4.2 taulukon luokkaa 5 koskevat vaatimukset eivät edellytä sellaisten
       tilojen sulkemista, joita lippuvaltion hallinnon mielestä ei tarvitse sulkea.
Kansien tai laipioiden jatkuvien B-luokan välikattojen tai vuorausten voidaan
hyväksyä vaikuttavan kokonaisuudessaan tai osittain rajapinnan vaadittuun
eristykseen tai kestävyyteen.
Hyväksyessään rakenteellisen palonsuojelun yksityiskohtia lippuvaltion hallinnon
on otettava huomioon lämmönsiirtymisen vaara vaadittujen lämmönsiirtymistä
estävien rajapintojen liitos- ja päätykohdissa.
                                          87
 ---pagebreak--- 4.1 ja 4.2 taulukkoa koskevat huomautukset
a     Kun vierekkäiset tilat kuuluvat samaan luokkaan ja taulukossa esiintyy yläviite a,
      ei tällaisten tilojen välille tarvitse asentaa laipiota tai kantta, jos se lippuvaltion
      hallinnon mielestä on tarpeeton. Esimerkiksi luokassa 12 laipiota ei tarvitse
      vaatia keittiön ja sen yhteydessä olevan keittokomeron välille, jos keittokomeron
      laipiot ja kannet täyttävät keittiön rajapintojen palonkestävyysvaatimukset. Kui-
      tenkin laipiota vaaditaan keittiön ja koneistotilan välille, vaikka kumpikin tila
      kuuluisi luokkaan 12.
b.    Aluksen sivu vesirajaan asti kevyimmässä merikelpoisuustilassa, ylärakenteet ja
      kansirakennuksen sivut, jotka sijaitsevat sen aseman alapuolella ja vieressä, josta
      noustaan pelastuslauttaan ja liukurataan, voidaan lieventää luokkaan A-30.
c.    Jos yleiset käymälät on asennettu täysin porraskuilun sisälle, yleisen käymälän
       laipio voi porraskuilun sisällä olla palonkestävyydeltään B-luokkaa.
                                                 88
 ---pagebreak--- Taulukko 4.1 - Laipiot, jotka eivät rajoita pystysuuntaisia päävyöhykkeitä eivätkä vaakasuuntaisia vyöhykkeitä
Tilat                         (1)   (2)   (3)   (4)   (5)    (6)  (7)    (8)   (9)   (10) (11)   (12)  (13)  (14)
Valvonta-asemat (1)           B-0a A-0    A-0   A-0   A-0 A-60 A-60 A-60 A-0         A-0 A-60 A-60 A-60 A-60
Portaikot              (2)         A-0a   A-0   A-0   A-0   A-0 A-15 A-15 A-0C       A-0  A-15 A-30 A-15 A-30
Käytävät               (3)               B-15 A-60 A-0      B-15 B-15 B-15 B-15 A-0 A-15 A-30 A-0            A-30
 Evakuointiasemat
ja pelas-
tautumisreitit                                        A-0 A-60b A-60b A-60b A-0      A-0 A-60b A-60b A-60b A-60b
 ulkona                (4)
Avokansitilat          (5)                              -    A-0  A-0   A-0    A-0   A-0   A-0   A-0   A-0    A-0
Asuntotilat, joissa
 palovaara on
vähäinen               (6)                                   B-0  B-0   B-0     C    A-0   A-0 A-30 A-0      A-30
Asuntotilat, joissa
 palovaara on                                                     B-0   B-0     C    A-0 A-15 A-60
 kohtuullinen          (7)                                                                             A-15 A-60
Asuntotilat, joissa
 palovaara on
 suurehko              (8)
                                                                        B-0     C     A-0 A-30 A-60 A-15 A-60
 Saniteetti- ja sen
 kaltaiset tilat       (9)                                                      C     A-0  A-0    A-0   A-0   A-0
 Tankit, tyhjät tilat
ja apukoneistotilat,
joissa palovaara on
 vähäinen tai sitä ei                                                                A-0a  A-0    A-0   A-0   A-0
 ole ollenkaan          (10)
 Apukoneistotilat,
 lastitilat, lasti- ja
 muut öljytankit
 sekä muut niiden
 kaltaiset tilat,
 joissa palovaara on
 kohtalainen            (11)                                                               A-0a   A-0   A-0  A-15
  Koneistotilat ja                                    /
  pääkeittiöt           (12)                                                                      A-0a  A-0  A-60
 Varastohuoneet,
  työpajat,
  keittokomerot jne.     (13)                                                                           A-0a  A-0
  Muut tilat, joissa
  säilytetään palavia
  nesteitä               (14)                                                                                A-30
 ---pagebreak--- 4.2 taulukko - Kannet, jotka eivät muodosta pykäliä pystysuuntaisissa päävyöhykkeissä eivätkä rajoita
vaakasuuntaisia vyöhykkeitä
Tilat                         (1)  (2)  (3)    (4) (5)   (6) (7)  (8)  (9) (10) (11) (12)  (13) (14)
Valvonta-asemat        (1)   A-30 A-30 A-15 A-0    A-0  A-0 A-15 A-30 A-0  A-0  A-0 A-60 A-0 A-60
Portaikot              (2)   A-0  A-0    -    A-0  A-0  A-0  A-0  A-0  A-0 A-0  A-0 A-30 A-0    A-30
                                            a
Käytävät               (3)   A-15 A-0  A-0    A-60 A-0  A-0 A-15 A-15 A-0  A-0  A-0 A-30 A-0     A-
Evakuointiasemat
ja
pelastautumisreitit    (4)   A-0  A-0   A-0   A-0   -   A-0  A-0  A-0  A-0 A-0  A-0  A-0   A-0  A-0
ulkona
Avokansitilat          (5)    A-0 A-0   A-0   A-0   -   A-0  A-0  A-0  A-0 A-0  A-0  A-0   A-0  A-0
Asuntotilat, joissa
palovaara on
vähäinen               (6)   A-60 A-15 A-0 A-60 A-0     A-0  A-0  A-0  A-0 A-0  A-0  A-0   A-0   A-0
Asuntotilat, joissa
palovaara on
kohtalainen            (7)   A-60 A-15 A-15 A-60 A-0    A-0 A-15 A-15 A-0  A-0  A-0  A-0   A-0   A-0
Asuntotilat, joissa
palovaara on
suurehko               (8)   A-60 A-15 A-15 A-60 A-0 A-15 A-15 A-30 A-0     A-0  A-0  A-0   A-0  A-0
 Saniteetti- ja sen
 kaltaiset tilat       (9)    A-0  A-0  A-0    A-0 A-0  A-0  A-0  A-0  A-0  A-0  A-0  A-0  A-0   A-0
Tankit, tyhjät tilat
ja apukoneistotilat,
joissa palovaara on
vähäinen tai sitä ei          A-0  A-0  A-0    A-0 A-0  A-0  A-0  A-0  A-0 A-0a  A-0  A-0   A-0  A-0
 ole ollenkaan         (10)
 Apukoneistotilat,
 lastitilat, lasti- ja
 muut öljytankit
 sekä muut niiden
 kaltaiset tilat,
 joissa palovaara on
 kohtalainen            (11) A-60 A-60 A-60 A-60 A-0     A-0 A-15 A-30 A-0  A-0 A-0a  A-0   A-0 A-30
  Koneistotilat ja
  pääkeittiöt           (12) A-60 A-60 A-60 A-60 A-0 A-60 A-60 A-60 A-0     A-0 A-30 A-30a A-0  A-60
 Varastohuoneet,
 työpajat,
  keittokomerot jne.    (13) A-60 A-30 A-15 A-60 A-0 A-15 A-30 A-30 A-0     A-0  A-0  A-0   A-0  A-0
  Muut tilat, joissa
  säilytetään palavia
  nesteitä              (14) A-60 A-60 A-60 A-60 A-0 A-30 A-60 A-60 A-0     A-0  A-0  A-0   A-0  A-0
                                                       90
 ---pagebreak--- 5   Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden matkustajamäärä on
    enintään 36, sekä olemassaolevissa B-luokan aluksissa, joiden matkustajamäärä on
    suurempi kuin 36 (R 27)
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON
ENINTÄÄN 36. + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET. JOIDEN
MATKUSTAJAMÄÄRÄ ON SUUREMPI KUIN 36:
.1  Sen lisäksi, että laipioiden ja kansien vähimmäispalonkestävyyden on noudatettava toisaalla
    tässä osassa mainittuja laipioiden ja kansien palonkestävyyttä koskevia erityisiä määräyksiä,
    on sen oltava 5.1 ja 5.2 taulukon mukainen.
.2  Taulukkoja sovellettaessa noudatetaan seuraavia vaatimuksia:
    .1     Jäljempänä 5.1 ja 5.2 taulukkoa sovelletaan vierekkäisiä tiloja erottaviin laipioihin ja
           kansiin.
    .2     Vierekkäisten tilojen välisten rajapintojen sopivan palonkestävyysarvon määrittämiseksi
           tilat luokitellaan niiden palovaaran mukaan luokkiin 1-9, kuten jäljempänä määrätään.
           Kunkin luokan nimike on tarkoitettu pikemminkin tyypilliseksi kuin rajoittavaksi.
           Kutakin luokkaa ennen suluissa ilmaistu numero tarkoittaa sovellettavaa sarake- tai
           rivinumeroa taulukossa.
           (1)       Valvonta-asemat
                     Tilat, joissa on tehon tai valaistuksen varalähteitä.
                     Ohjaamo ja karttahuone.
                     Tilat, joissa on aluksen radiolaitteita.
                     Palonsammutushuoneet, palonvalvontahuoneet ja palonseuranta-asemat.
                     Kuljetuskoneistotilan ulkopuolella oleva kuljetuskoneiston valvomo.
                     Tilat, joissa on keskitettyjä palohälytyslaitteita.
           (2)       Käytävät
                     Matkustajien ja aluksen henkilökunnan käytävät ja eteisaulat.
           (3)       Asuntotilat
                     Säännössä II-2/A/2.10 määritellyt tilat, lukuun ottamatta käytäviä.
            (4)      Portaikot
                     Sisäportaikot, hissit ja liukuportaat (muut kuin kokonaan koneistotilojen
                     sisällä olevat) ja niihin liittyvät kuilut.
                     Tässä yhteydessä portaikkoa, joka on suljettu ainoastaan yhdellä tasolla, on
                     pidettävä osana sitä tilaa, josta sitä ei ole erotettu palo-ovella.
            (5)      Ruokailutilat (alhainen vaara)
                     Lukittavat lokerot ja varastohuoneet, joissa ei ole varauduttu varastoimaan
                     palavia nesteitä ja joiden pinta-alat ovat pienempiä kuin 4 m2 sekä
                     kuivaushuoneet ja pesulat.
            (6)      Koneistotilat
            (7)      Ruokailutilat (suuri vaara)
                     Keittiöt, keittokomerot, joissa säilytetään ruuanlaittovälineitä, maali- ja
                     valaisinhuoneet, lukittavat lokerot ja varastohuoneet, joiden pinta-ala on
                     vähintään 4 m2, palavien nesteiden varastointitilat sekä työpajat, lukuun
                      ottamatta niitä, jotka muodostavat osan koneistotiloista.
            (8)       Avokansitilat
                                                     91
 ---pagebreak---                   Avokansitilat ja suljetut kävelytilat, joissa ei ole palovaaraa. Ilmatilat
                  (ylärakenteiden ja kansirakennusten ulkopuolella oleva tila).
        (9)       Erityistilat
                  Säännössä II-2/A/2.18 määritellyt tilat.
.3      Määritettäessä sellaisella pystysuuntaisella päävyöhykkeellä tai vaakasuuntaisella
        vyöhykkeellä, jota ei ole suojattu säännössä 11-2/A/8 olevien määräysten mukaisella
        automaattisella sprinklerijärjestelrnällä tai joista kumpaakaan ei ole tällä tavalla
        suojattu tällaisten vyöhykkeiden välillä, olevien kahden tilan välisen rajapinnan
        sovellettavaa palonkestävyysarvoa, sovelletaan suurempaa taulukossa esitetyistä
        kahdesta arvosta.
.4      Määritettäessä sellaisella pystysuuntaisella päävyöhykkeellä tai vaakasuuntaisella
        vyöhykkeellä, joka on suojattu säännössä II-2/A/8 olevien määräysten mukaisella
        automaattisella sprinklerijärjestelrnällä tai jotka molemmat on tällä tavalla suojattu
        tällaisten vyöhykkeiden välillä, olevien kahden tilan välisen rajapinnan sovellettavaa
        palonkestävyysarvoa, sovelletaan alhaisempaa taulukossa esitetyistä kahdesta arvosta.
        Jos sprinklerillä varustettu vyöhyke ja sprinklerillä varustamaton vyöhyke kohtaavat
        asunto- tai työskentelytiloissa, sovelletaan vyöhykkeiden väliseen rajapintaan
        korkeampaa taulukossa esitetyistä kahdesta arvosta.
Kansien tai laipioiden jatkuvien B-luokan välikattojen tai vuorausten voidaan hyväksyä
vaikuttavan kokonaisuudessaan tai osittain rajapinnan vaadittuun eristykseen tai kestävyyteen.
Ulkoiset rajapinnat, joiden on oltava 1.1 säännön mukaisesti terästä tai muuta vastaavaa
materiaalia, voidaan lävistää ikkunoiden tai sivuluukkujen asentamiseksi, jos toisaalla tässä
osassa ei vaadita, että tällaisilla rajapinnoilla olisi oltava A-luokan palonkestävyys. Myös
 sellaisilla rajapinnoilla, joilla ei tarvitse olla A-luokan palonkestävyyttä, ovet voivat olla
 lippuvaltion hallinnon hyväksymää materiaalia.
                                                  92
 ---pagebreak--- 5.1 taulukko: Vierekkäiset tilat erottavien laipioiden palonkestävyys
 Tilat                        0)    (2)   (3)   (4)   (5)     (6)  (7)    (8)  (9)
                                 C                                      *
 Valvonta-asemat ( 1 )       A-0   A-0   A-60 A-0    A-15 A-60 A-60           A-60
 Käytävät ( 2 )                    Ce    B-0e A-0 a  B-0 e A-60 A-15       *  A-15
                                               B-0 e              A-0 d
 Asuntotilat     (3)                     C e
                                               A-0 a      e
                                                     B-0 A-60 A-15         *  A-30
                                               B-0 e              A-0'        A-0
  Portaikot ( 4 )                              A-0 a      a
                                                     A-0 A-60 A-15            A-15
                                               B-0 e B-0 e                 *
                                                                  A-0 d
                                                       e                   *
  Työskentelytilat ( 5 )                             C      A-60 A-0          A-0
  (alhainen vaara)
  Koneistotilat      (6)                                    *     A-60     *  A-60
  Työskentelytilat ( 7 )                                          A-0 b    *  A-30
  (suuri vaara)
  Avokannet          (8)                                                      A-0
  Erityistilat       (9)                                                      A-0
5.2 taulukko: Vierekkäiset tilat erottavien kansien palonkestävyys
  Alapuolella Yläpuolella
  oleva tila      oleva tila   (1)  (2)   (3)   (4)   (5)     (6)   (7)   (8)  (9)
  Valvonta-asemat ( 1 )      A-0    A-0   A-0   A-0   A-0   A-60 A-0       *  A-30
  Käytävät           (2)      A-0     *     *  A-0      *   A-60 A-0        *  A-0
  Asuntotilat        (3)     A-60 A-0       *   A-0     *   A-60 A-0        * A-30
                                                                              A-0'
   Portaikot         (4)      A-0   A-0   A-0     *   A-0   A-60 A-0        *  A-0
   Työskentelytilat ( 5 )    A-15 A-0     A-0   A-0     *   A-60 A-0        *  A-0
   (alhainen vaara)
   Koneistotilat     (6)     A-60 A-60 A-60 A-60 A-60           * A-60      * A-60
   Työskentelytilat ( 7 )    A-60 A-30 A-30 A-30      A-0   A-60 A-0        * A-30
   (suuri vaara)                    A-0' A-0' A-0'
   Avokannet          (8)       *     *     *     *     *    *    *         -  A-0
   Erityistilat       (9)     A-60 A-15 A-30 A-15     A-0    A-30 A-30    A-0 A-0
                                          A-0'
                                                     93
 ---pagebreak--- Huomautukset, joita sovelletaan soveltuvin osin 5.1 ja 5.2 taulukkoon
a
    Sen määrittämiseksi, mitä sovelletaan, katso 3 ja 7 sääntö.
b
    Kun tilat kuuluvat samaan luokkaan ja palonkestävyysarvon kohdalla on alaviite b, vaaditaan
    palonkestävyysarvon mukaista laipiota tai kantta ainoastaan, jos viereisiä tiloja käytetään eri
    tarkoitukseen esimerkiksi luokassa 7. Toisen keittiön vieressä olevassa keittiössä ei tarvitse
    olla laipiota, mutta maalihuoneen viereisessä keittiössä on oltava A-0-laipio.
c
    Ohjaamon ja karttahuoneen toisistaan erottavien laipioiden palonkestävyysarvo saa olla B-0.
d
    Katso tämän säännön .2.3 ja .2.4 kohta.
e
    Edellä 2.1.2 säännön soveltamiseksi pidetään arvoja 'B-0' ja ' C 5.1 taulukossa arvona 'A-
    0'.
    Kun taulukossa on '*', rajapinnan on oltava terästä tai muuta sen kaltaista materiaalia, mutta
    sen ei tarvitse olla A-luokan mukainen.
    Edellä 2.1.2 säännön soveltamiseksi luetaan arvo '*' 5.2 taulukossa arvoksi 'A-0', lukuun
    ottamatta luokkaa 8.
6   Poistumistiet (R 28)
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET
 .1 Portaat ja tikkaat on järjestettävä siten, että niitä myöten pääsee poistumaan helposti
    pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle kaikista matkustajien ja aluksen henkilökunnan tiloista
    sekä tiloista, joissa aluksen henkilökunta tavallisesti työskentelee, lukuun ottamatta
    koneistotiloja. Erityisesti seuraavia vaatimuksia on noudatettava:
     .1      Laipiokannen alapuolella on jokaisesta vesitiiviistä osastosta tai vastaavalla tavalla
             rajoitetusta tilasta tai tilaryhmästä oltava kaksi poistumistietä, joista ainakaan toisessa
             ei ole riippumatonta vesitiiviistä ovea. Poikkeustapauksessa voidaan olla vaatimatta
             toista poistumistietä ottaen erityisesti huomioon tilojen luonne ja sijainti sekä niissä
             yleensä oleskelevien tai työskentelevien henkilöiden lukumäärä.
             Tällöin ainoan poistumistien kautta on pystyttävä poistumaan turvallisesti.
 UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
 .2  Laipiokannen yläpuolella on jokaisesta pystysuuntaisesta päävyöhykkeestä tai vastaavalla
     tavalla rajoitetusta tilasta tai tilaryhmästä oltava vähintään kaksi poistumistietä, joista ainakin
     toisesta pääsee pystysuuntaisen pakotien muodostavaan portaikkoon.
 .3  Jos radioasemalta ei pääse suoraan avokannelle, tällaiselta asemalta on oltava kaksi
     poistumistietä tai tällaiselle asemalle on oltava kaksi pääsytietä, joista toinen voi olla ikkuna-
     aukko, riittävän suuri ikkuna tai muu poistumistie.
 .4   Sellaisia käytäviä, eteisauloja tai käytävän osia, joista on vain yksi poistumistie, ei saa olla.
 .5  Ainakin yhden 1.1 ja 1.2 kohdassa vaadituista poistumisteistä on oltava suljettu portaikko,
    johon on helppo päästä ja joka muodostaa yhtäjaksoisen suojan tulipaloa vastaan portaikon
      alapäästä pelastusvene- ja pelastusaluskansille tai ylimmälle kannelle, jos pelastusvene- ja
      pelastuslauttakansi ei ulotu kyseiseen pystysuuntaiseen päävyöhykkeeseen.
      UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET: Jälkimmäisessä tapauksessa on pelastusvene-
     ja pelastuslauttakannelle oltava suora pääsy avoimen ulkoportaikon tai kulkutien kautta, ja
      niissä on oltava säännön III/5.3 mukaisesti hätävalaistus sekä pitävä pinta jalkojen alla.
                                                      94
 ---pagebreak--- Avoimen ulkoportaikon sekä osan pelastautumisreitistä muodostavien kulkuteiden vastaisilla
rajapinnoilla, sekä sellaisilla rajapinnoilla, jotka ovat paikassa, jossa niiden romahtaminen
palon aikana estäisi poistumisen pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle, on
palonkestävyyden, myös eristysarvojen, oltava 4 säännössä esitettyjen taulukoiden mukainen.
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET. JOIDEN PITUUS ON YLI 24 METRIÄ:
Poistumisreittien leveyden, lukumäärän ja jatkuvuuden on oltava seuraavanlaisia:
.1     Portaikkojen vapaan leveyden on oltava vähintään 900 mm. Portaikkojen molemmilla
       puolilla on oltava kaiteet. Portaikkojen vapaata vähimmäisleveyttä suurennetaan 10
       millimetrillä jokaista henkilöä kohden yli 90 henkilön osalta. Kaiteiden välisen vapaan
       enimmäisleveyden on oltava 1 800 millimetriä, kun portaikot ovat leveämpiä kuin 900
       millimetriä. Tällaisten portaikkojen kautta evakuoitujen henkilöiden kokonaismääräksi
       arvioidaan kaksi kolmasosaa aluksen henkilökunnasta lisättynä matkustajien
       kokonaislukumäärällä sillä alueella, joita kyseiset portaikot palvelevat. Portaikkojen
       leveyden on oltava vähintään IMO:n päätöslauselmassa A.757(18) määrätyn normin
       mukainen.
 .2    Kaikki yli 90 henkilölle mitoitetut portaikot on suunnattava aluksen pituuden
       suuntaisesti.
 .3    Oviaukot ja käytävät sekä poistumisteiden välillä olevat porrastasanteet on mitoitettava
       samalla tavalla kuin portaikot.
 .4    Portaikot eivät saa nousta yli 3,5 metriä ilman porrastasanteita ja niiden
       kaltevuuskulma ei saa olla suurempi kuin 45°.
 .5    Kunkin kansitason porrastasanteiden alan on oltava vähintään 2 m2 ja sitä on
       suurennettava yhdellä neliömetrillä jokaista 10 henkilöä kohden 20 henkilön osalta,
       mutta sen ei tarvitse olla suurempi kuin 16 m2, lukuun ottamatta sellaisia
       porrastasanteita, jotka palvelevat julkisia tiloja, joista ei pääse suoraan porraskuiluun.
 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + UUDET B-LUOKAN ALUKSET:
 .6    Porraskuilulta on päästävä turvallisesti alueelle, jolta noustaan pelastusveneisiin ja
       pelastuslauttoihin.
 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
  .7   Säännöissä II-l/D/3 ja III/5.3 vaaditun hätävalaistuksen lisäksi poistumisreitit, myös
       portaikot ja uloskäynnit; on merkittävä valoilla tai valoa heijastavilla nauhamerkeillä,
       jotka sijoitetaan enintään 0,3 metriä kannen yläpuolelle kaikkiin pelastautumisreitin
       kohtiin, myös nurkkiin ja leikkauskohtiin. Merkinnän avulla matkustajien on voitava
       tunnistaa vaivatta kaikki pelastautumisreitit sekä varauloskäynnit. Jos käytetään
        sähkö valaistusta, sen on saatava virtaa varavoimanlähteestä ja se on järjestettävä siten,
        ettei yhdenkään valaisimen sammuminen tai valaisinnauhan katkeaminen tee
        merkinnästä tehotonta. Lisäksi kaikki pelastautumisreittejä ja palontorjuntalaitteiden
        sijaintia osoittavien merkkien on oltava valoa heijastavia tai ne on merkittävä
        valaisimilla. Lippuvaltion hallinnon on varmistettava, että tällainen valaistus tai valoa
        heijastava materiaali on arvioitu, testattu ja sitä käytetään IMO:n päätöslauselmassa
        A.752(18) määrättyjen ohjeiden mukaisesti.
  UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
   ALUKSET:
   .1   Erityistiloissa on poistumisreittien lukumäärän ja sijainnin sekä laipiokannen ylä- että
        alapuolella oltava lippuvaltion hallintoa tyydyttäviä, ja poistumiskannelle on päästävä
        turvallisesti vähintään jäljempänä .1.1, .1.2, .1.5 ja .1.6 kohdan määräyksiä noudattaen.
   .2   Koneistotilojen, joissa aluksen henkilökunta tavallisesti työskentelee, yhdestä
        pelastautumisreitistä ei saa päästä suoraan mihinkään erityistilaan.
                                                 95
 ---pagebreak--- .3.1 kukin koneistotila. Erityisesti seuraavia määräyksiä on noudatettava:
      .1      Jos tila on laipiokannen alapuolella, kahdessa poistumisreitissä on oltava joko:
              . 1 kaksi terästikasryhmää, jotka ovat mahdollisimman kaukana toisistaan ja jotka
                 johtavat samalla tavalla erillään oleviin oviin tilan yläosassa ja joilta pääsee
                  pelastusvene-ja pelastuslauttakansille. Yhden näistä tikkaista on suojattava
                  tulipalolta yhtäjaksoisesti tilan alaosasta tilan ulkopuolella olevaan turvalliseen
                  tilaan tai
              .2 sellaiselle ovelle johtavat yhdet terästikkaat, josta päästään pelastusvene- ja
                  pelastuslauttakannelle, ja lisäksi tilan alaosassa sekä mainituista tikkaista selvästi
                  erossa olevassa kohdassa on oltava teräsovi, jota voidaan käyttää molemmilta
                  puolilta ja josta pääsee turvallista poistumisreittiä pitkin tilan alaosasta pelastusvene-
                 ja pelastuslauttakannelle.
      .2      Jos tila on laipiokannen yläpuolella, kaksi poistumisreittiä on oltava mahdollisimman
              erillään, ja tällaisilta poistumisreiteiltä johtavien ovien on oltava paikassa, josta pääsee
              pelastusvene- tai pelastuslauttakannelle. Jos tällaisilla poistumisreiteillä on käytettävä
              tikkaita, niiden on oltava terästä.
 .3.2 Alle 24 metriä pitkän aluksen osalta lippuvaltion hallinto voi myöntää erivapauden rakentaa
      yksi poistumistie vähemmän ottaen huomioon tilan yläosan leveyden ja sijainnin; ja
       vähintään 24 metriä pitkän aluksen osalta lippuvaltion hallinto voi myöntää erivapauden
       rakentaa yksi poistumistie vähemmän tällaiselta paikalta, kunhan joko ovi tai terästikkaat
       toimivat turvallisena pelastautumisreittinä pelastusvene- ja pelastuslauttakannelle, ottaen
       huomioon tilan luonteen ja sijainnin sekä onko tilassa tavallisesti ihmisiä töissä.
 .3.3 Koneistoti lassa olevasta koneiston valvontahuoneesta on oltava kaksi poistumistietä, joista
       ainakin toisen on suojattava tulipalolta yhtäjaksoisesti koneistotilan ulkopuolella olevaan
       turvalliseen paikkaan.
 .4    Missään tapauksessa hissien ei katsota muodostavan vaadittua poistumistietä.
 6-1   Ro-ro-matkustaja-alusten poistumisreitit (R 28-1)
 1.    Uusiin B-, C- ja D-luokkien aluksiin ja olemassaoleviin B-luokan ro-ro-matkustaja-
       aluksiin sovellettavat vaatimukset
  1.1  Tätä kohtaa sovelletaan uusiin B-, C- ja D-luokkien aluksiin sekä B-luokan ro-ro-matkustaja-
       aluksiin. Käytössä olevien alusten osalta määräyksen vaatimuksia sovelletaan viimeistään
       tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivämäärän jälkeen tehdyn
       ensimmäisen määräaikaisen katsastuksen päivämäärästä.
  1.2   Kaikissa käytävissä on oltava kaiteet tai muita kädensijoja koko pelastautumisreitin
        pituudelta, jotta kädensijoista voi saada lujan otteen kaikkialla reitillä kokoontumis- ja
        pelastusasemilla. Kaiteet on oltava molemmilla puolilla, jos pituussuuntaisen käytävän leveys
        on yli 1,8 metriä ja poikittaissuuntaisen käytävän leveys on yli yksi metri. Erityistä huomiota
        on kiinnitettävä tarpeeseen kulkea aulojen, eteishuoneiden ja muiden suurten avointen tilojen
        läpi poistumistien varrella. Kaiteiden ja muiden kädensijojen on oltava lujuudeltaan sellaisia,
        että ne kestävät tilan tai käytävän keskiviivan suuntaisesti kohdistetun 750 N/m:n suuruisen
        jakautetun vaakatasoisen kuormituksen ja alaspäin kohdistetun 750 N/m:n suuruisen
        jakautetun pystysuuntaisen kuormituksen. Kuormituksia ei tarvitse kohdistaa samanaikaisesti.
                                                         96
 ---pagebreak--- 1.3  Huonekalut tai muut esteet eivät saa tukkia pelastautumisreittejä. Lukuun ottamatta pöytiä ja
     tuoleja, jotka voidaan siirtää sivuun avoimen tilan saamiseksi, julkisten tilojen ja
     poistumisreittien kaapit ja muut raskaat huonekalut on kiinnitettävä paikalleen, jotta ne eivät
     siirry aluksen keinuessa tai kallistuessa. Myös lattianpäällysteet on kiinnitettävä paikalleen.
     Kun alus on matkalla, poistumisreiteillä ei saa olla sellaisia esteitä kuin siivouskärryt,
     vuodevaatteet, matkatavarat tai tavaralaatikot.
1.4  Kaikista tavallisesti miehitetyistä aluksen tiloista on oltava pelastautumisreitit
     kokoontumisasemalle. Nämä poistumisreitit on järjestettävä siten, että kokoontumisasemalle
     on suorin mahdollinen reitti, ja ne on merkittävä IMO:n päätöslauselmalla A.760(18)
     käyttöön otetuilla pelastuslaitteita koskevilla merkeillä.
1.5   Jos suljetut tilat ovat avokannen vierellä, suljetusta tilasta avokannelle johtavia aukkoja on,
      soveltuvin osin, voitava käyttää varauloskäynteinä.
1.6   Kannet on numeroitava numerojärjestyksessä merkitsemällä ylin tai alin kansi numerolla
      T . Näiden numeroiden on näyttävä selvästi porrastasanteilla ja hissien auloissa. Kannet
      voidaan myös nimetä, mutta kannen numeron on aina näyttävä nimen kanssa.
 1.7  Yksinkertaisten pohjapiirrosten, joissa näytetään "olet tässä" -kohta sekä nuolilla merkityt
      poistumisreitit, on näyttävä selvästi jokaisen hytin oven sisäpuolella sekä julkisissa tiloissa.
      Pohjapiirroksessa on näyttävä poistumissuunnat, ja se on suunnattava oikein suhteessa sen
      asemaan aluksessa.
 1.8  Hyttien ovia ei saa pystyä lukitsemaan sisäpuolelta avaimella. Suunniteltujen
      pelastautumisteiden varrella ei saa poistumissuunnassa olla ovia, joiden avaamiseen tarvitaan
      avaimia.
2-    Uusiin B-, C- ja D-luokkien ro-ro-matkustaja-aluksiin sekä 1 päivänä heinäkuuta 1997
      tai sen jälkeen rakennettuihin olemassaoleviin B-luokan ro-ro-matkustaja-aluksiin
      sovellettavat vaatimukset
 2.1   Laipioiden ja muiden poistumisreittien varrella pystysuuntaisia rajapintoja muodostavien
       osuuksien alimman puolen metrin on kestettävä 750 N/m:n kuormitus, jotta niitä voitaisiin
       käyttää kävelypintoina sillä puolen poistumisreittiä, johon alus on voimakkaasti kallellaan.
 2.2   Hyteistä porraskuiluihin johtavien poistumisreittien on oltava mahdollisimman suoria, ja
       suunnan on muututtava mahdollisimman harvoin. Poistumisreitille pääsemiseksi ei saa joutua
       siirtymään aluksen toiselta puolelta toiselle. Matkustajatilasta kokoontumisasemalle tai
       avokannelle pääsemiseksi ei saa joutua siirtymään enempää kuin kaksi kantta ylös- tai
       alaspäin.
 2.3   Edellä 2.2 kohdassa tarkoitetuilta avokansilta on päästävä ulkoreittiä pitkin pelastusasemille.
 3.    Uusiin 1 päivänä heinäkuuta 1999 tai sen jälkeen rakennettuihin B-, C- ja D-luokkien
       ro-ro-matkustaja-aluksiin sovellettavat vaatimukset
                                                    97
 ---pagebreak---     Uusien 1 päivänä heinäkuuta 1999 tai sen jälkeen rakennettujen B-, C- ja D-luokkien ro-ro-
    matkustaja-aluksien osalta poistumisreitit on arvioitava aikaisin suunnitteluvaiheessa tehtyjen
    evakuointianalyysien perusteella. Analyysia käytetään aluksen hylkäämisen tai matkustajien
    ja aluksen henkilökunnan tavanomaisen poistumisreitillä liikkumisen yhteydessä
    mahdollisesti syntyvien tungosten toteamiseksi ja poistamiseksi, käytännön sanelemin
    rajoituksin, ottaen huomioon, että aluksen henkilökunnan saattaa olla tarpeen liikkua näitä
    reittejä pitkin eri suuntaan kuin matkustajat. Lisäksi analyysia on käytettävä osoittamaan, että
    poistumisjärjestelmät ovat riittävän joustavia, jotta otetaan huomioon, että tietyt
     poistumisreitit, kokoontumisasemat, pelastusasemat tai pelastusalukset eivät välttämättä ole
     käytettävissä onnettomuuden vuoksi.
7    Sisennykset ja aukot A- ja B-luokkien rajapinnoissa (R 30, 31)
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET
.1   Kaikissa A-luokan aukoissa on oltava kiinteä sulkemislaite, jonka tulenkestävyyden on oltava
     yhtä tehokas kuin sen rajapinnan, johon se on kiinnitetty.
.2   A-luokan rajapinnoissa olevien ovien ja ovikehysten sekä laitteiden, joilla varmistetaan ovien
     pysyminen suljettuina, on käytännön sanelemin rajoituksin oltava yhtä tulenkestäviä ja
     estettävä savun ja liekkien läpipääsy yhtä tehokkaasti kuin laipiot, joissa ovet ovat. Tällaisten
     ovet ja ovikehykset on tehtävä teräksestä tai muusta vastaavasta aineesta. Vesitiiviitä ovia ei
     tarvitse eristää.
.3   Yhden henkilön on yksin kyettävä avaamaan ja sulkemaan jokainen ovi laipion kummaltakin
     puolelta.
.4   Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioissa ja porraskuiluissa olevien palo-ovien on oltava
     seuraavien vaatimusten mukaiset:
     .1     Ovien on oltava itsestään sulkeutuvia ja niiden on pystyttävä sulkeutumaan sulkemista
            vastustavan kallistuman ollessa 3,5 astetta ja niiden sulkeutumisnopeuden on oltava
            lähes yhdenmukaisesti enintään 40 sekuntia ja vähintään 10 sekuntia aluksen ollessa
            pystysuorassa.
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.2   Kauko-ohjattavissa liukuovissa tai koneellisesti toimivissa ovissa on oltava hälytyslaite, jonka
     hälytysääni soi vähintään 5 sekuntia, mutta enintään 10 sekuntia ennen kuin ovi alkaa
     sulkeutua ja hälytysäänen on jatkuttava siihen saakka, kun ovi on täysin kiinni. Ovien, jotka
     on suunniteltu aukeamaan uudestaan esineen törmätessä siihen, on avauduttava riittävästi,
     jotta saavutetaan vähintään 0,75 metrin, mutta enintään yhden metrin mittainen vapaa
      läpikulku.
 .3   Kaikki ovet on voitava laukaista vapaaksi kauko-ohjaimella tai se tapahtuu automaattisesti
     jatkuvasti miehitetyltä keskusvalvonta-asemalta joko samanaikaisesti tai ryhmittäin sekä
      myös yksittäin oven luota. Jatkuvasti miehitetyn keskusvalvonta-aseman
     palonvalvontapaneelissa on oltava merkki siitä ovatko kaikki kauko-ohjatut ovet kiinni.
      Laukaisumekanismin on oltava siten suunniteltu, että ovi sulkeutuu itsestään
      valvontajärjestelmän tai keskus voimanlähteen rikkoutuessa. Kiinnipitohakoja, joita ei voida
      vapauttaa keskusvalvonta-asemalta, ei sallita.
 .4   Koneellisesti toimivien ovien lähellä on oltava paikallisia virtalähteitä, jotta ovia voidaan
      käyttää vähintään kymmenen kertaa (avata ja sulkea kokonaan) paikallisten ohjauslaitteiden
      avulla.
 .5   Palonkestävyyden vuoksi sulkemislaitteella varustetuissa kaksiosaisissa ovissa on oltava
      sulkemislaite, joka kytkeytyy automaattisesti käytettäessä ovilaukaisujärjestelmää.
                                                  98
 ---pagebreak--- .6  Ovia, joista pääsee suoraan erityistiloihin ja jotka ovat koneellisesti toimivia ja
    automaattisesti sulkeutuvia, ei tarvitse varustaa edellä .4.2 ja .4.3 kohdassa vaadituilla
    kaukolaukaisujärjestelmillä.
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.5  A-luokan tiiviysvaatimuksia ei sovelleta aluksen ulkopinnoissa lasiseinämiin, ikkunoihin eikä
    valoventtiileihin, jos 10 säännössä ei tällaisille rajapinnoille vaadita A-luokan
    tiiviysvaatimuksia. Vastaavasti A-luokan tiiviysvaatimuksia ei sovelleta ylärakenteissa ja
    kansirakennuksissa oleviin ulko-oviin.
.6  Kaikki poistumisreittien portaikossa, julkisissa tiloissa ja pystysuuntaisilla päävyöhykkeillä
    sijaitsevat A-luokan ovet on varustettava itsesulkeutuvalla letkuaukolla, jonka materiaali,
    rakenne ja tulenkestävyys on samankaltainen kuin ovi, johon se on asennettu, ja letkuaukon
    on oltava oven ollessa kiinni avautuva 150 millimetrin nelikulmainen aukko oven
    alareunassa saranoita vastapäätä tai, kun on kyse liukuovista, lähinnä oviaukkoa.
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
 .7 B-luokan rajapinnoissa olevien ovien ja ovikehyksien sekä laitteiden, joilla ovet pysyvät
    suljettuina, on oltava sellaiset, että niiden tulenkestävyys on yhtä tehokas kuin rajapinnalla,
    paitsi että ilmanvaihtoaukot ovat sallittuja ovien alaosissa. Kun tällainen aukko on ovessa tai
     sen alapuolella, ei tällaisen aukon tai tällaisten aukkojen nettopinta-ala saa olla suurempi
     kuin 0,05 m2. Kun oveen on tehty tällainen aukko, on siihen asennettava palamattomasta
     aineesta tehty ritilä. Ovien on oltava palamattomia.
 .8  B-luokan rajapinnoissa olevien hytin ovien on oltava itsestään sulkeutuvia. Kiinnipitolaitteita
     ei sallita.
                                                    99
 ---pagebreak--- 8          Portaikkojen ja hissien suojaaminen asunto- ja työskentelytiloissa
           (R 29)
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1  Kaikkien portaikkojen on oltava teräskehysrakennetta ja "A"-luokan rajapintojen
    muodostamassa kuilussa, jossa on painekäyttöiset sulkemislaitteet kaikissa aukoissa, paitsi:
    .1     portaikon, joka yhdistää ainoastaan kaksi kantta, ei tarvitse olla suljettu, jos kannen
           vedenpitävyyttä ylläpidetään asianmukaisin laipioin tai yhdessä kaksoiskansitilassa
           sijaitsevin ovin. Kun portaikko on suljettu yhdeksi kaksoiskansitilaksi, portaikkokuilu
  '         on suojattava 4 ja 5 säännössä olevien kansia koskevien taulukkojen mukaisesti;
    .2     portaikot voidaan asentaa avoimiksi julkiseen tilaan, jos ne ovat kokonaan tällaisen
           julkisen tilan sisäpuolella.
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.2  Portaikkokuiluista on oltava suora pääsy käytäville ja niiden on oltava riittävän tilavia
    tungoksen estämiseksi ottaen huomioon ovia todennäköisesti hätätilanteessa käyttävien
    henkilöiden määrän.
    UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: Tällaisten portaikkokuilujen läheisyydessä
    sallitaan ainoastaan yleiset WC:t, palamatonta ainetta olevat turvalaitteiden varastointikaapit
    ja avoimet tiedotuspisteet.
    Ainoastaan julkisista tiloista, käytävistä, yleisistä WC.ista, erityistiloista ja muista 6.1.5
    säännön edellyttämistä paloportaista ja ulkotiloista saa olla suora pääsy näihin
    portaikkokuiluihin.
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
 .3  Hissikuilujen on oltava siten asennettuja, että ne estävät savun ja tulenlieskojen pääsyn
     kaksoiskannelta toiselle ja niissä on oltava vedon ja savun valvonnan mahdollistavat
     sulkemislaitteet.
 9   Ilmanvaihtojärjestelmät (R 32)
 .1  Yli 36 matkustajan alukset
     .1     UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET: Ilmanvaihtojärjestelmän on
            noudatettava tämän määräyksen .1 kohdan lisäksi tämän määräyksen .2.2 - .2.6 ja .2.8
             .2.9 alakohtaa.
                                                  100
 ---pagebreak---     UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN
    ALUKSET:
 2  Ilmanvaihtotuulettimien on yleensä oltava siten sijoitettuja, että eri tiloihin ulottuvat kanavat
    jäävät pystysuuntaiselle päävyöhykkeelle.
,3  Kun ilmanvaihtojärjestelmät kulkevat kansien läpi, on toteutettava varotoimenpiteitä niiden
    toimien lisäksi, jotka liittyvät kannen palonkestävyyteen ja joita säännössä II-2/A/12.1
    edellytetään sen todennäköisyyden vähentämiseksi, että savua ja kuumia kaasuja pääsisi
     ilmanvaihtojärjestelmän kautta kaksoiskansitilasta toiseen. Tässä määräyksessä olevien
     eristysvaatimusten lisäksi pystykanavat on tarvittaessa eristettävä 4 säännössä olevien
     asianomaisten taulukkojen edellyttämällä tavalla.
.4   Ilmanvaihtokanavat ovat tehtävä seuraavista aineista:
     .1      kanavat, joiden poikkipinta-ala on vähintään 0,075 m2, ja kaikki pystysuuntaiset
             kanavat, jotka palvelevat useamman kuin yhden välikannen tiloja, on tehtävä
             teräksestä tai muusta vastaavasta aineesta;
      .2     edellä .1.4.1 alakohdassa tarkoitettuja pystysuuntaisia kanavia lukuun ottamatta on
             kanavat, joiden poikkipinta-ala on pienempi kuin 0,075 m2, tehtävä palamattomista
             aineista. Kun tällaiset kanavat kulkevat A- tai B-luokan rajapintojen läpi, on
             kiinnitettävä erityistä huomiota rajapinnan palonkestävyyden varmistamiseen;
      .3     Lyhyiden kanavaosien, joiden poikkipinta-ala on yleensä enintään 0,02 m2 ja pituus
             enintään 2 m, ei tarvitse olla palamattomia, jos on täytetty kaikki seuraavat ehdot:
              .1 kanavat on tehty lippuvaltion hallintoa tyydyttävistä aineista, joilla on vähäinen
                 palovaara;
              .2 kanavaa käytetään ainoastaan ilmanvaihtojärjestelmän loppupäässä; ja
              .3 kanava ei ole kanavaa pitkin mitattuna 600 mm lähempänä kohtaa, jossa kanava
                 lävistää A- tai B-luokan rajapinnan, mukaan lukien jatkuvat B-luokan välikatot.
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .5    Porraskuiluissa saa olla ainoastaan yksi itsenäinen tuuletin- ja kanavajärjestelmä, joka ei saa
       palvella mitään muuta ilmanvaihtojärjestelmän tilaa.
                                                    101
 ---pagebreak--- UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.6   Koko koneellinen ilmastointi koneisto- ja lastitilan ilmanvaihtoa lukuun ottamatta sekä kaikki
     mahdolliset 9.2.6 alakohdan nojalla tarvittavat vaihtoehtoiset järjestelmät on asennettava
     kytkimin, jotka on ryhmitelty siten, että kaikki tuulettimet voidaan pysäyttää
     jommastakummasta kahdesta erillisestä paikasta, joiden on sijaittava mahdollisimman
     kaukana toisistaan. Koneistotiloja palvelevan koneellisen ilmastoinnin kytkimet on myös
     ryhmiteltävä siten, että niitä voidaan käyttää kahdesta eri paikasta, joista toisen on sijaittava
     koneistotilojen ulkopuolella. Lastitiloja palvelevien koneellisten ilmanvaihtojärjestelmien
     tuulettimet on voitava pysäyttää turvallisesta, lastitilojen ulkopuolella sijaitsevasta paikasta.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .7  Jos julkiset tilat kattavat vähintään kolme avointa kantta ja sisältävät sellaisia palavia aineita
      kuin huonekalut ja myymälöiden, toimistojen tai ravintoloiden kaltaisia suljettuja tiloja,
      niissä on oltava savunpoistojärjestelmä. Vaadittu savunhavaitsemisjärjestelmä aktivoi
      savunpoistojärjestelmän, jota on voitava käsin ohjata. Tuulettimien on oltava sen kokoisia,
      että koko tilan savunpoisto kestää enintään 10 minuuttia.
 .8   Ilmanvaihtokanavissa on oltava sopivasti sijoitettuja tarkastus- ja puhdistusluukkuja siellä
      missä se on järkevää ja käytännöllistä.
 .9   Keittiötilojen poistokanavien, joihin todennäköisesti kerääntyy rasvaa, on noudatettava
      9.2.3.2.1 ja 9.2.3.2.2 alakohdan vaatimuksia ja niissä on oltava seuraavat varusteet:
      .1     rasvasuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten, jollei ole asennettu
             vaihtoehtoista hyväksyttyä rasvanpoistojärjestelmää;
      .2     kanavan alapäähän sijoitettu palopelti, joka toimii automaattisesti ja kauko-ohjauksella
             ja lisäksi kauko-ohjattava palopelti sijoitettuna kanavan yläpäähän;
      .3     kiinteät välineet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi;
      .4     kauko-ohjattavat laitteet poistoilmatuulettimien ja tuloilmatuulettimien sulkemiseksi, .2
             kohdassa mainittujen palopeltien käynnistämiseksi sekä keittiön sisäänkäynnin viereen
              sijoitettavan palonsammutusjärjestelmän käynnistämiseksi. Mikäli on asennettu
             monihaarainen järjestelmä, on voitava sulkea kaikki haarat, jotka poistavat ilmaa
              saman pääkanavan kautta ennen kuin sammutusainetta päästetään järjestelmään; ja
       .5     sopivasti sijoitetut luukut tarkastamista ja puhdistamista varten.
  UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
  .2   Enintään 36 matkustajan alukset
       .1     Ilmanvaihtokanavat on tehtävä palamattomasta aineesta. Kuitenkin lyhyet kanavat,
              joiden pituus on yleensä enintään 2 metriä ja joiden poikkipinta-ala on enintään 0,02
              m2, ei tarvitse olla palamattomia, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
                                                     102
 ---pagebreak--- .1 kanavat on tehty aineesta, jolla lippuvaltion hallinnon mielestä on vähäinen
    palovaara;
.2 kanavia käytetään ainoastaan ilmanvaihtolaitoksen loppupäässä; ja
.3 kanavat eivät ole kanavaa pitkin mitattuna 600 mm lähempänä kohtaa, jossa kanava
    lävistää A- tai B-luokan rajapinnan, mukaan lukien jatkuvat B-luokan välikatot.
Kun ilmanvaihtokanavat, joiden vapaapoikkipinta-ala on yli 0,02 m2, kulkevat "A"-
luokann laipioiden tai kansien läpi, aukot on vuorattava teräslevymuhvilla, jos
laipioiden tai kansien lävitse kulkevat kanavat eivät ole terästä kannen tai laipion
läpikulun läheisyydessä, ja kanavien ja muhvien on noudatettava tältä osin seuraavaa:
.1 Muhvien paksuuden on oltava vähintään 3 mm ja pituuden vähintään 900 mm.
    Laipioiden läpikulussa tämän pituuden olisi mieluiten jakauduttava 450 mm:n
    pituisiksi osuuksiksi laipion molemmin puolin. Tällaisten kanavien tai niitä
    vuoraavien muhvien on oltava paloeristettyjä. Eristeellä on oltava vähintään sama
    palonkestävyys kuin laipiolla tai kannella, jonka läpi kanava kulkee.
 .2 Kanaviin, joiden vapaa poikkipinta-ala on yli 0,075 m2, on asennettava palopellit
    edellä 9.2.2.1 alakohdan vaatimusten lisäksi. Palopellin on toimittava
    automaattisesti, mutta se on myös voitava sulkea käsin laipion tai kannen
    kummaltakin puolelta. Palopellissä on oltava osoitin, joka näyttää, onko pelti auki
    vai kiinni. Palopeltejä ei kuitenkaan tarvita siellä, missä kanavat kulkevat "A"-
     luokan rajapintojen ympäröimien tilojen läpi eivätkä palvele näitä tiloja ja jos ne
    ovat yhtä palonkestäviä kuin niiden lävistämät rajapinnat.
                                        103
 ---pagebreak--- .3 Koneistotilojen, keittiöiden, autokansitilojen, ro-ro-lastitilojen tai erityistilojen
   tuulettamiseen tarkoitetut kanavat eivät saa kulkea asuntotilojen, työskentelytilojen
   tai valvonta-
    -asemien läpi, jos ne eivät noudata jäljempänä 9.2.3.1.1 - 9.2.3.1.4
    tai 9.2.3.2.1 ja 9.2.3.2.2 alakohdassa määritettyjä ehtoja:
    .1.1 kanavat on rakennettu teräksestä, jonka paksuus on vähintään 3 mm ja 5 mm
            kanavilla, joiden leveys tai halkaisija on vastaavasti enintään 300 mm ja
            vähintään
            760 mm, ja sellaisten kanavien osalta, joiden leveys tai halkaisija on 300
            mm:n ja 760 mm:n välillä ja joiden paksuus saadaan interpoloimalla;
    . 1.2 kanavat on sopivasti tuettu ja jäykistetty;
    .1.3 kanavat on varustettu automaattisilla palopelleillä, jotka ovat lävistettyjen
            rajapintojen lähettyvillä; ja
     . 1.4 kanavat on eristetty "A-60"-standardin mukaisesti koneistotiloista, keittiöistä,
             autokansitiloista, ro-ro-lastitiloista tai erityistiloista kohtaan, joka on vähintään
             5 metriä kunkin palopellin takana;
    tai
     .2.1 kanavat on rakennettu teräksestä 9.2.3.1.1 - 9.2.3.1.2 alakohdan mukaisesti; ja
     .2.2 kanavat on eristetty "A-60"-standardin mukaisesti kaikkialla asuntotiloissa,
             työskentelytiloissa ja valvonta-asemissa;
    paitsi että päävyöhykkeen rajapintojen läpivientien on myös noudatettava 9.2.8
     alakohdan vaatimuksia.
 .4 Asuntotilojen, työskentelytilojen ja valvonta-asemien ilmanvaihtoon tarkoitetut
     kanavat eivät saa kulkea koneistotilojen, keittiöiden, autokansitilojen, ro-ro-
     lastitilojen tai erityistilojen läpi, jos ne eivät noudata jäljempänä 9.4.2.1.1 -
     9.2.4.1.3 ja 9.2.4.2.1 - 9.2.4.2.2 alakohdassa määritettyjä ehtoja:
     .1.1 kanavat on tehty teräksestä 9.2.3.1.1 - 9.2.3.1.2 alakohdan mukaisesti siellä,
             missä ne kulkevat koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan tai
             erityistilan läpi;
      .1.2 automaattiset palopellit on asennettu lävistettyjen rajojen lähettyville; ja
      .1.3 koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan ja erityistilan rajojen
             palonkestävyys säilyy läpivientien kohdalla;
      tai
                                             104
 ---pagebreak---     .2.1 kanavat on rakennettu teräksestä 9.2.3.1.1 ja 9.2.3.1.2 alakohdan mukaisesti
           silloin, kun ne kulkevat koneistotilan, keittiön, autokansitilan, ro-ro-lastitilan
           tai erityistilan läpi; ja
    .2.2 kanavat on eristetty "A-60"-standardin mukaisesti kaikkialla koneistotilassa,
            keittiössä, autokansitilassa, ro-ro-lastitilassa ja erityistilassa;
    paitsi että päävyöhykkeen rajapintojen läpivientien on myös noudatettava 9.2.8
    alakohdan vaatimuksia.
.5 Ilmanvaihtokanavat, joiden vapaapoikkipinta-ala on yli 0,02 m2 ja jotka kulkevat
    "B'Muokan laipioiden läpi, on vuorattava 900 mm:n pituisilla teräslevymuhveilla,
   joiden olisi mieluiten jakauduttava 450 mm:n pituisiksi osuuksiksi laipioiden
    molemmin puolin, jollei kanava ole tällä osuudella tehty teräksestä.
.6 Koneistotilojen ulkopuolella sijaitseviin valvonta-asemiin on toteutettava sopivia
    toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että ilmanvaihto, näkyvyys ja savuttomuus
    säilyvät, jotta siellä olevia koneita ja laitteita voidaan valvoa ja jotta ne toimivat
    edelleen tehokkaasti tulipalon sattuessa. Varalla on oltava vaihtoehtoisia ja erillisiä
    ilmanottokeinoja; kummankin ilmanottolähteen ilman sisääntuloaukkojen on oltava
     sellaiset, että molempien sisääntulojen samanaikaisen savunoton vaara on
    mahdollisimman pieni. Näitä vaatimuksia ei tarvitse soveltaa valvonta-asemiin,
   jotka sijaitsevat ja avautuvat avokannelle tai missä paikalliset sulkujärjestelmät
    olisivat yhtä tehokkaita.
.7 Keittiötiloista tulevat poistokanavat on rakennettava "A"-luokan rajapinnoista, kun
     ne kulkevat asuntotilojen tai palavia aineita sisältävien tilojen läpi. Kullakin
    poistokanavalla on oltava seuraavat varusteet:
     .1     rasvansuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten;
     .2     kanavan alapäähän sijoitettu palopelti;
     .3     keittiöstä ohjattavat laitteet poistoilmatuulettimien sulkemiseksi; ja
     .4     kiinteät välineet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi;
 .8 Missä on välttämätöntä, että ilmanvaihtokanava kulkee pystysuuntaisen
     päävyöhykkeen läpi, toimintavarma automaattisesti sulkeutuva palopelti on
     asennettava rajapinnan läheisyyteen. Palopelti on voitava sulkea myös käsin
     rajapinnan kummaltakin puolelta. Toiminta-asennon on oltava helposti
     luopäästävässä paikassa ja se on merkittävä punaisella valoa heijastavalla värillä.
     Rajapinnan ja palopellin välisen kanavan osan on oltava terästä tai vastaavaa
     materiaalia ja tarvittaessa eristetty siten, että se vastaa säännön 11-2/A//12.1
     vaatimuksia. Palopelti on asennettava vähintään toiselle puolelle rajapintaa ja siinä
      on oltava näkyvä osoitin, josta nähdään, onko palopelti "auki"-asennossa.
                                           105
 ---pagebreak---           .9 Kaikkien ilmanvaihtojärjestelmien päätuloaukot ja pääpoistoaukot on voitava sulkea
             niiden tilojen ulkopuolelta, joiden ilmanvaihtoon niitä käytetään.
          .10      Asuntotilojen, työskentelytilojen, lastitilojen, valvonta-asemien ja
                   koneistotilojen koneellinen ilmanvaihto on voitava pysäyttää helposti
                   luopäästävästä paikasta ilmanvaihdon palvelemien tilojen ulkopuolelta. Pääsy
                   tällaiseen paikkaan ei saa helposti estyä tulipalon ollessa noissa tiloissa.
                    Koneistotilojen koneellisen ilmastoinnin pysäyttämiseen tarkoitettujen
                    laitteiden on oltava täysin erillään muiden tilojen ilmastoinnin pysäyttämiseen
                    tarkoitetuista laitteista.
10 Ikkunat ja valoventtiilit (R 33)
UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.1  Asunto- ja työskentelytiloissa sekä muissa tarkkailuasemissa kuin niissä, joihin sovelletaan
    7.5 sääntöä, sijaitsevien laipioiden kaikki ikkunat ja valoventtiilit on rakennettava siten, että
    ne säilyttävät palonkestävyysvaatimukset, jotka on asetettu sentyyppisille laipioille, joihin ne
    on asennettu.
.2  Sen estämättä, mitä 4 ja 5 säännön taulukoissa vaaditaan, asunto- ja työskentelytilat sään
    vaikutuksilta erottavien laipioiden kaikki ikkunat ja valoventtiilit on rakennettava teräksestä
    tai muusta sopivasta materiaalista. Ikkunalasin pidikkeenä on oltava metallinen kehikko tai
    kulmapystytuki.
                                                   106
 ---pagebreak--- .3   Ikkunoilla, jotka ovat hengenpelastuslaitteiden, pelastus- ja kokoontumispaikkojen luona,
     poistumisreitteinä käytetyillä ulkoportailla ja avokansilla sekä ikkunoilla, jotka ovat
     pelastuslauttoihin ja pelastuskouruihin siirtymiseen käytetyn alueen alapuolella, on oltava 4
     säännön taulukoissa edellytetty palonkestävyys. Kun ikkunat on varustettu automaattisilla
     erillisillä sprinklersuuttimilla, "A-0"-luokan ikkunat voidaan hyväksyä samanarvoisina.
     Aluksen sivulla pelastusveneisiin siirtymiseen tarkoitetun alueen alapuolella olevien
     ikkunoiden palonkestävyyden on oltava vähintään "A-0"-luokkaa.
11   Palavien aineiden käyttörajoitus (R 34)
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
.1   Muualla kuin lastitiloissa, postihuoneissa, matkatavarahuoneissa tai työskentelytilojen
     jäähdytysosastoissa on kaikkien vuorausten, lattioiden, vedonestimien, välikattojen ja
     eristeiden oltava palamatonta ainetta. Välilaipioiden tai välikansien, joita käytetään jakamaan
     tila hyöty- tai harrastekäyttöön, on myös oltava palamatonta ainetta.
 .2  Eristyksen yhteydessä käytettyjen höyrysulkujen ja liimojen sekä kylmiölaitteiden putkiston
     eristyksen ei tarvitse olla palamatonta, mutta niiden määrä on pidettävä mahdollisimman
     vähäisenä ja niiden näkyvien pintojen on vastattava IMO:n päätöslauselmassa A.653 (16)
     määrätyn koestusmenettelyn mukaista palon leviämisen estokykyä.
 .3   Seuraavien pintojen on oltava huonosti paloa levittäviä:
      .1      käytävien ja portaikkokuilujen sekä kaikkien asunto- ja työskentelytilojen ja valvonta-
              asemien laipioiden, seinien ja välikatto vuorausten esillä olevat pinnat;
      .2      näkymättömissä tai luoksepääsemättömissä olevat tilat asunto- ja työskentelytiloissa
              sekä valvonta-asemilla.
 .4   Palavasta aineesta olevien päällysteiden, listojen, koristeiden ja pinnoitteiden
      kokonaistilavuus ei saa ylittää missään asunto- tai työskentelytilassa seinien ja välikattojen
      yhteenlasketun pinnan peittävän 2,5 mm paksun pinnoitteen tilavuutta; aluksilla, joilla on
      säännön 11-2/A/8 mukainen automaattinen sprinklerijärjestelmä, edellä mainittuun tilavuuteen
      voi kuulua myös C-luokan rajapinnan kokoamisessa mahdollisesti käytettyjä palavia aineita.
 UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET
  .5  Edellä 3 kohdan pintojen ja vuorausten pinnoitteiden enimmäislämpöarvo saa olla enintään
      45 MJ/m2 käytetyllä paksuudella.
                                                    107
 ---pagebreak---  6   Portaikkojen kalustuksen on rajoituttava istuimiin. Niiden on oltava kiinteitä, rajoitetun
    palovaaran omaavia, eivätkä ne saa olla matkustajien poistumisteiden esteenä. Lippuvaltion
     viranomainen voi sallia lisäistuimia päävastaanottoalueella porrashuoneissa, jos ne ovat
     kiinteitä, palamattomasta aineesta, eivätkä ne ole matkustajien poistumisteiden esteenä.
     Kalusteet eivät ole sallittuja matkustaja- ja henkilökunnan käytävissä, jotka ovat
     poistumisreitteinä hyttialueilla. Edellä olevan lisäksi voidaan sallia palamattomasta aineesta
     valmistetut kaapit, joissa säilytetään sääntöjen edellyttämiä turvallisuusvälineitä.
.7   Sisätilojen näkyvissä pinnoissa käytettävien maalien, lakkojen ja muiden viimeistelyaineiden
     on oltava sellaisia, että ne eivät kehitä liiallisessa määrin savua ja myrkyllisiä aineita.
.8   Asunto- ja työskentelyoloissa ja valvonta-asemilla mahdollisesti käytettävien
     kansialusmassojen on oltava hyväksyttyä ainetta, joka ei IMO:n päätöslauselman A.687 (17)
     palontestausmenettelyn mukaisesti syty helposti tai lisää korkeissa lämpötiloissa
     myrkyllisyys- tai räjähdysvaaraa.
12   Rakenteiden yksityiskohtia (R 35)
UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
Asunto- ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla, käytävissä ja portaikoissa:
.1   välikattojen, paneelien tai vuorausten takana olevat ilmatilat on jaettava sopivasti tiiviillä
     vedonestimillä, joiden etäisyys toisistaan on enintään 14 m;
.2   tällaisten suljettujen ilmatilojen, mukaan lukien portaikkojen, kuilujen yms. vuorausten
     takana olevat tilat, on oltava pystysuunnassa suljettuja jokaisen kannen kohdalla.
 13  Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä automaattiset sprinkleri-,
     palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät (R 14) (R 36)
 UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .1  Enintään 36 matkustajan aluksilla kaikkien asunto- ja työskentelytilojen sekä valvonta-
     asemien kullekin erilliselle, sekä pysty- että vaakavyöhykkeelle on kauttaaltaan asennettava
     jompikumpi seuraavista, lukuun ottamatta sellaisia tiloja, joissa ei ole huomattavaa
     palovaaraa, kuten tyhjät tilat, saniteettitilat, jne:
      .1     hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/9 mukainen kiinteä palonhavaitsemis- ja
             palohälytysjärjestelmä siten asennettuna ja sijoitettuna, että se havaitsee tulipalon
             näissä tiloissa;
      .2     hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/8 vaatimusten mukainen automaattinen
             sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä tai sellainen, joka vastaa
             hyväksytylle samanarvoiselle sprinklerijärjestelmälle annettuja IMO:n yleisohjeita,
             sellaisina kuin ne on esitetty IMO:n päätöslauselmassa A.755 (18), siten asennettuna ja
                                                    108
 ---pagebreak---             sijoitettuna, että se suojaa tällaisia tiloja; lisäksi hyväksyttyä tyyppiä oleva kiinteä
            palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, joka vastaa säännön 11-2/A/9 vaatimuksia
            siten asennettuna ja sijoitettuna, että havaitsee savun asuntotilojen käytävillä,
            portaikoissa ja poistumisreiteillä.
,2  Yli 36 matkustajan aluksilla on oltava hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön II-2/A/8
    vaatimusten mukainen automaattinen sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä
    tai sellainen, joka vastaa hyväksytylle samanarvoiselle sprinklerijärjestelmälle annettuja
    IMO:n yleisohjeita, sellaisina kuin ne esitetty IMO:n päätöslauselmassa A.755 (18), kaikissa
    työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja asuntotiloissa, mukaan lukien käytävät ja portaikot.
    Toista hyväksyttyä tyyppiä oleva palonsammutusjärjestelmä voidaan vaihtoehtoisesti asentaa
    valvonta-asemille, joiden elintärkeille laitteille vesi voi aiheuttaa vahinkoa.
    Lisäksi on asennettava hyväksyttyä tyyppiä oleva, säännön 11-2/A/9 vaatimusten mukainen
    kiinteä palonhavaitsemis- ja palohälytyslaitos savun havaitsemiseksi työskentelytiloissa,
    valvonta-asemilla ja asuntotiloissa, mukaan lukien käytävät ja portaikot. Savunilmaisimia ei
    tarvitse asentaa yksityisiin kylpyhuoneisiin eikä keittiöihin.
    Tiloihin, jossa palovaara on vähäinen tai sitä ei ole lainkaan, kuten tyhjät tilat, yleiset
    käymälät ja vastaavat tilat, ei tarvitse asentaa automaattista sprinklerijärjestelmää tai kiinteää
    palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmää.
.3  Ajoittain miehittämättömiin koneistotiloihin on asennettava säännön 11-2/A/9 asianomaisten
    määräysten mukainen, hyväksyttyä tyyppiä oleva kiinteä palonhavaitsemis- ja
    palohälytysjärjestelmä.
    Tämä palonhavaitsemisjärjestelmä on suunniteltava sellaiseksi ja ilmaisimet sijoitettava siten,
    että palon alkaminen missä tahansa tällaisissa tiloissa havaitaan nopeasti koneiston kaikissa
    tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja ympäristölämpötilan mahdollisen vaihtelualueen
    edellyttämissä ilmanvaihtomuutoksissa. Pelkästään lämpöilmaisimia sisältäviä
     havaitsemisjärjestelmiä ei sallita lukuun ottamatta matalahkoja tiloja ja paikkoja, joissa
     niiden käyttö on erityisen soveliasta. Havaitsemisjärjestelmän on käynnistettävä äänimerkkiin
    ja merkkivaloon perustuvat hälytykset, jotka kummassakin suhteessa eroavat kaikkien
     muiden kuin tulipaloa osoittavien järjestelmien hälytyksistä, riittävän monessa paikassa sen
    varmistamiseksi, että hälytykset kuulee ja huomaa komentosillalla oleva vastuullinen
     konemestari. Kun komentosilta on miehittämätön, on hälytyksen kuuluttava paikassa, jossa
     vastuullinen aluksen henkilökunnan jäsen on vahtivuorossa. Asennuksen jälkeen järjestelmä
     testataan eri koneentoiminnan ja tuuletusolosuhteissa.
 14  Erityistilojen suojaaminen (R 37)
 .1  Sekä laipiokannen yläpuolella että alapuolella oleviin erityistiloihin sovellettavat
     vaatimukset
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
                                                      109
 ---pagebreak---  1 Yleistä
   .1     Tämän säännön määräykset perustuvat periaatteeseen, että koska tavanomainen
         pystysuuntaisiin päävyöhykkeisiin jako ei ehkä ole käytännöllinen erityistiloissa,
         tällaisiin tiloihin täytyy saada samantasoinen suojelu vaakasuuntaisen vyöhykekäsitteen
         perusteella ja tehokkaan kiinteän palonsammutusjärjestelmän avulla. Tässä säännössä
         tämän käsitteen nojalla vaakasuuntaiseen vyöhykkeeseen voi kuulua useammalla
         kannella olevia erityistiloja, jollei kulkuneuvoja varten oleva vapaa kokonaiskorkeus
         ylitä kymmentä metriä.
   .2    Sääntöjen II-2/A/12, II-2/B/7 ja II-2/B/9 pystysuuntaisten vyöhykkeiden
         palonkestävyyden säilyttämistä koskevia vaatimuksia on sovellettava yhtäläisesti niihin
         kansiin ja laipioihin, jotka muodostavat vaakasuuntaiset vyöhykkeet toisistaan ja
         aluksen muista osista erottavat rajapinnat.
.2 Rakenteellinen suojelu
   .1     Yli 36 matkustajan aluksilla erityistiloja rajoittavat laipiot ja kannet on eristettävä A-
          60 -luokan standardin mukaisesti. Kuitenkin kun jokin avokansitila (sellaisena kuin se
          on määritelty säännössä 4.2.2(5)), saniteettitila tai vastaava tila (sellaisena kuin se on
          määritelty säännössä 4.2.2(9)), tai tankki, tyhjä tila tai apukoneistotila, jossa palovaara
          on vähäinen tai olematon, (sellaisena kuin se on määritelty säännössä 4.2.2(10)), on
          rajapinnan yhdellä sivulla, standardia voidaan lieventää "A-0":aan.
   .2     Enintään 36 matkustajan aluksilla erityistiloja rajoittavat laipiot on eristettävä 4
          säännön taulukossa 4.1 olevan 11 luokan tilojen vaatimusten mukaisesti ja
          vaakasuuntaiset rajapinnat mainitun säännön taulukossa 4.2 olevan 11 luokan tilojen
          vaatimusten mukaisesti.
    .3    Komentosillalla on oltava laitteet, jotka osoittavat, koska jokin erityistiloihin tai niistä
          pois johtava palo-ovi on suljettu.
                                                  110
 ---pagebreak--- .3   Kiinteä palonsammutusjärjestelmä
     Jokaiseen erityistilaan on asennettava hyväksytty, kiinteä käsikäyttöinen paineella toimiva
     hajasuihkusammutusjärjestelmä, joka suojaa tällaisessa tilassa olevaa minkä tahansa kannen
     tai ajoneuvotason kaikkia osia, jos lippuvaltion hallinto voi sallia sellaisen minkä muun
     kiinteän palonsammutusjärjestelmän käytön tahansa, joka on erityistilassa suoritetussa
     vuotavan bensiinin paloa jäljittelevissä olosuhteissa tehdyssä täysimittaisessa testauksessa
     osoittautunut vähintään yhtä tehokkaaksi sellaisten tulipalojen hallinnassa, joita erityistiloissa
     todennäköisesti esiintyy. Tällaisen kiinteän paineella toimivan
     hajasuihkusammutusjärjestelmän tai muun vastaavan palonsammutusjärjestelmän on
     noudatettava IMO:n päätöslauselman A. 123 (V) määräyksiä.
 .4  Palontorjuntapartiot ja palon havaitseminen
      .1    Erityistiloissa on oltava tehokas palontorjuntajärjestelmä. Kaikissa tällaisissa tiloissa,
            joissa ei ole jatkuvaa, koko matkan kestävää palonvalvontaa, on oltava hyväksyttyä
            tyyppiä oleva kiinteä palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, joka noudattaa
            säännön II-2/A/9 vaatimuksia. Kiinteän palonhavaitsemisjärjestelmän on kyettävä
            nopeasti havaitsemaan palon syttyminen. Palonilmaisimien välimatkat ja sijainti
            määritetään ottaen huomioon tuuletuksen ja muiden asianomaisten tekijöiden
             vaikutukset.
      .2     Kaikkialla erityistiloissa on tarpeen mukaan oltava käsikäyttöisiä avunhälytyspisteitä,
            joista yhden on sijaittava lähellä erityistilojen kutakin poistumistietä.
 UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
  .5   Palonsammutuslaitteet
      Jokaisessa erityistilassa on oltava:
       .1    vähintään kolme hajasuihkusammutinta;
       .2    yksi kannettava säännön 11-2/A/6.2 määräysten mukainen vaahtosammutin, jos
             vähintään kaksi tällaista sammutinta on käytettävissä aluksen erityistiloissa;
       .3    vähintään yksi kannettava sammutin erityistilan kunkin sisäänkäynnin vieressä.
                                                    111
 ---pagebreak--- UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.6   Ilmanvaihtojärjestelmä
    .1    Erityistiloja varten on oltava tehokas koneellinen ilmanvaihtojärjestelmä, joka riittää
          antamaan vähintään kymmenen ilmanvaihtoa tunnissa. Tällaisten tilojen järjestelmä on
          täysin erotettava muista ilmanvaihtojärjestelmistä ja sen on oltava toiminnassa aina,
          kun erityistiloissa on ajoneuvoja. Ilmanvaihtojen määrä on nostettava vähintään
          kahteenkymmeneen ajoneuvojen lastaamisen ja purkamisen aikana. Kutakin tällaista
          tilaa varten on erotettava erityistiloja palvelevat ilmanvaihtokanavat, jotka voidaan
          tehokkaasti sulkea. Järjestelmää on voitava säätää tällaisten tilojen ulkopuolelta.
    .2    Ilmanvaihdon on estettävä ilman kerrostuminen ja ilmataskujen syntyminen.
    .3    Komentosillalla on oltava laitteet, jotka osoittavat vaaditun ilmanvaihtokyvyn
          häviämisen tai vähenemisen.
    .4    Tulipalon varalta on oltava ilmanvaihtojärjestelmän nopean poiskytkennän ja
          tehokkaan sulkemisen mahdollistavat laitteet ottaen huomioon sää- ja meriolosuhteet.
    .5    Ilmanvaihtokanavat, palopellit mukaan lukien, on tehtävä teräksestä ja niiden
          sijoituksen on oltava sellainen, että lippuvaltion hallinto on niihin tyytyväinen.
UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .2 Ainoastaan laipiokannen yläpuolella oleviin erityistiloihin sovellettavat Hsämääräykset
     .1.1  Valumisaukot
           Sellaista vakavuuden huomattavaa heikkenemistä, joka voisi aiheutua kannelle tai
          kansille kerääntyvistä suurista vesimääristä kiinteän paineella toimivan
          hajasuihkusammutusjärjestelmän käytön seurauksena, silmällä pitäen, valumisaukot on
           asennettava siten, että vesi varmasti valuu nopeasti suoraan yli laidan.
                                                  112
 ---pagebreak--- UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN RO-
RO -MATKUSTAJA-ALUKSET:
.1.2   Poistoaukot
.1.2.1     Valumisaukkojen poistoventtiilit, joissa on painekäyttöiset sulkulaitteet, joita
           voidaan käyttää laipiokannen yläpuolella olevasta paikasta voimassa olevan
           kansainvälisen lastiviivayleissopimuksen vaatimusten mukaisesti, on pidettävä
           avoinna aluksen matkatessa avomerellä.
.1.2.2     Edellä .1.2.1 alakohdassa tarkoitettujen venttiilien kaikki toiminnot on kirjattava
           lokikirjaan.
UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.2     Varotoimenpiteet palavien höyryjen syttymisen ehkäisemiseksi
.1     Laitteet, jotka voivat muodostaa palavan höyryn syttymislähteen, ja erityisesti
       sähkölaitteet ja johdotus on asennettava vähintään 450 mm kannen yläpuolelle
       jokaisella sellaisella kannella ja mahdollisesti asennetulla ajoneuvotasolla, joilla
       ajoneuvoja kuljetetaan ja joille räjähtäviä kaasuja voidaan odottaa kerääntyvän, ei
       kuitenkaan ajoneuvotasoilla, joilla on riittävät aukot sallien bensiinikaasujen
       kulkeutumisen alaspäin. Korkeammalle kuin 450 mm kannen yläpuolelle asennettujen
       sähkölaitteiden on oltava tyyppiä, joka on suljettu ja suojattu siten, että kipinöinti
       estyy. Jos viranomainen katsoo, että sellaisten sähkölaitteiden tai -johdotusten
       asentaminen alle 450 mm korkeudelle kannesta on tarpeen aluksen turvallisen käytön
        vuoksi, niin sellaisten sähkölaitteiden ja johdotusten asennus voidaan tehdä, jos ne on
        hyväksytty käytettäviksi räjähtävässä bensiinin ja ilman seoksessa.
        .2 Poistoilmankanavaan asennettujen sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyyppiä,
           joka hyväksytään käytettäväksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa, ja niiden
            poistokanavassa oleva läpivienti on sijoitettava turvalliseen kohtaan ottaen
            huomioon muut mahdolliset syttymislähteet.
                                               113
 ---pagebreak--- UUDET B- C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.3   Ainoastaan laipiokannen alapuolella oleviin erityistiloihin sovellettava Hsämääräykset
     .1     Kupuveden pumppaus ja vedenpoisto
            Ottaen huomioon vakavuuden huomattavan heikkenemisen, joka voi aiheutua kannelle
            tai tankin päälle kerääntyvistä suurista vesimääristä kiinteän paineella toimivan
            hajasuihkusammutusjärjestelmän seurauksena, voi lippuvaltion hallinto vaatia enemmän
            pumppaus- ja tyhjennyslaitteita kuin mitä säännössä II-l/C/3 vaaditaan.
     .2     Varotoimenpiteet palavien höyryjen syttymisen estämiseksi
            .1 Mahdollisesti asennettavien sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyypiltään
                sopivia käytettäviksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa. Muita laitteita, jotka
                voivat muodostaa palavien höyryjen syttymislähteen, ei sallita.
             .2 Poistoilmakanavaan asennettujen sähkölaitteiden ja johdotusten on oltava tyyppiä,
                joka hyväksytään käytettäväksi räjähtävissä bensiinin ja ilman seoksissa, ja niiden
                poistokanavan ulostulopää on sijoitettava turvalliseen kohtaan ottaen huomioon
                muut mahdolliset syttymislähteet.
 15  Palontorjuntapartiot, palon havaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä yleiset
     kuulutusjärjestelmät (R 40)
 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .1  Käsikäyttöiset soittopisteet on asennettava säännön II-2/A/9 mukaisesti.
 .2  Merellä tai satamassa ollessaan kaikilla aluksilla on koko ajan (paitsi milloin alus ei ole
     liikenteessä) oltava sellainen henkilökunta ja laitteisto, että aluksen henkilökunnan
     vastuullinen jäsen saa varmasti välittömästi ensihälytyksen alkavasta tulipalosta.
 .3   Komentosillalta tai palonvalvonta-asemalta ohjattava erikoishälytin on asennettava aluksen
      henkilökunnan kokoonkutsumista varten. Hälytin voi olla osa aluksen yleistä
      hälytysjärjestelmää, mutta sitä on voitava käyttää matkustajatiloihin kuuluvasta hälytyksestä
      riippumatta.
 .4   Kaikissa kohdin asunto- ja työskentelytiloja, valvonta-asemia ja avokansia on oltava
      käytettävissä yleinen kuulutusjärjestelmä tai muu tehokas tiedonantojärjestelmä.
 UUDET B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET + OLEMASSAOLEVAT B-LUOKAN ALUKSET:
  .5  Yli 36 matkustajan aluksilla on ylläpidettävä tehokasta partiointijärjestelmää, jonka avulla
      voidaan välittömästi havaita tulipalon syttyminen. Jokainen palontorjuntapartion jäsen
      koulutetaan siten, että hän tuntee aluksen kaikki laitteet sekä kaikkien niiden laitteiden
      sijainnin ja toiminnan, joita hän mahdollisesti joutuu käyttämään. Jokaisella palontorjujalla
      on myös oltava käytössään matkapuhelin.
                                                   114
 ---pagebreak--- UUDET B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
.6    Yli 36 matkustajan aluksilla on oltava säännön 13.2 vaatimia järjestelmiä varten
      tunnistinhälyttimet, jotka on keskitetty jatkuvasti miehitettyyn keskusvalvomoon. Lisäksi
      samaan paikkaan on keskitettävä myös palo-ovien ja ilmanvaihtotuulettimien sulkemiseen
      tarkoitetut kaukokytkimet. Jatkuvasti miehitetyn valvonta-aseman henkilökunnan on voitava
      käynnistää ilmanvaihtotuulettimet uudelleen. Keskusvalvomossa olevan valvontataulun on
      kyettävä osoittamaan, ovatko palo-ovet auki vai kiinni ja ovatko palonhavaitsemiskytkimet,
      hälyttimet ja tuulettimet suljetussa asennossa tai pois päältä. Valvontataulussa on oltava
     jatkuvasti virta päällä ja sen tulisi voida kytkeytyä automaattisesti varavoimanlähteeseen, jos
      tavanomainen voimanlähde katoaa. Valvontataulun voimanlähteenä toimii säännössä II-1/D/3
      määritelty pääsähkövirtalähde ja sähköinen hätävirtalähde, jollei säännöissä sallita tarvittaessa
      muita järjestelyjä.
 .7   Valvontataulu on suunniteltava toimintavarmuusperiaatteella, eli avoimen tunnistinpiirin on
      tehtävä hälytys.
 16    Yli 36 matkustajan olemassaolevien B-luokan alusten parantaminen (R 41-1)
 Tämän luvun II-2 olemassaolevia B-luokan aluksia koskevien vaatimusten lisäksi yli 36
 matkustajan olemassaolevien B-luokan alusten on täytettävä seuraavat vaatimukset:
 .1    1. päivään lokakuuta 1997 mennessä:
       .1     Kaikki asunto- ja työskentelytilat, portaikot ja käytävät on varustettava hyväksyttyä
              tyyppiä olevalla savunhavaitsemis- ja hälytysjärjestelmällä säännön II-2/A/9
              vaatimusten mukaisesti. Tällaista järjestelmää ei tarvitse asentaa yksityisiin
              kylpyhuoneisiin eikä tiloihin, joissa on vähäinen tai olematon palovaara, kuten tyhjät
              tilat ja sen kaltaiset tilat. Tunnistimet, jotka toimivat lämmöllä savun sijaan, on
              asennettava keittiöihin.
       .2     Palonhavaitsemis- ja hälytysjärjestelmään liitetyt savuntunnistimet on asennettava
              välikattojen yläpuolelle niillä portaikko- ja käytäväalueilla, missä välikatot on tehty
              palavasta aineesta.
        .3.1   Saranallisten palo-ovien portaikoissa, pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioiden ja
              keittiöiden rajapinta-alueiden, jotka yleensä pidetään auki, on oltava
               itsestäänsulkeutuvia ja ne on voitava sulkea päävalvomosta ja oven vierellä olevasta
              paikasta.
        .3.2   Jatkuvasti miehitettyyn päävalvomoon on sijoitettava taulu, joka osoittaa, ovatko
               portaikoissa, pystysuuntaisen päävyöhykkeen laipioissa ja keittiön rajapinnoilla
               sijaitsevat palo-ovet kiinni.
         .3.3  Keittiötiloista tulevat poistokanavat, joihin todennäköisesti kertyy rasvaa ja jotka
               kulkevat asuntotilojen tai palavia aineita sisältävien tilojen halki, on rakennettava "A"-
               luokan rajapinnoista. Jokaiseen keittiötiloissa olevaan poistokanavaan on asennettava:
                                                      115
 ---pagebreak---        .1 rasvansuodatin, joka on helposti irrotettavissa puhdistusta varten, jollei ole asennettu
            vaihtoehtoista hyväksyttyä rasvanpoistojärjestelmää;
       .2 kanavan alempaan päähän sijoitettu sammutin;
       .3 keittiöstä ohjattavat järjestelyt poistoilmatuulettimien sulkemiseksi;
       .4 kiinteät välineet kanavan sisäisen palon sammuttamiseksi; ja
       .5 sopivasti sijaitsevat luukut tarkastamista ja puhdistamista varten.
.3.4   Portaikkokuilujen läheisyydessä sallitaan ainoastaan yleiset WC:t, hissit,
       palamattomasta aineesta rakennetut turvalaitteiden varastointikaapit ja avoimet
       tiedotuspisteet. Muut portaikkoalueella olevat tilat on:
        .1 tyhjennettävä, pysyvästi suljettava ja erotettava sähköjärjestelmästä; tai
        .2 erotettava portaikosta "A"-luokan rajapinnoilla 5 säännön mukaisesti. Tällaisista
            tiloista voi olla suora yhteys portaikkoihin "A"-luokan ovien kautta 5 säännön
            mukaisesti, jos näihin tiloihin on asennettu sprinklerijärjestelmä. Hyteistä ei
            kuitenkaan saa olla suoraa käyntiä portaikkokuiluun.
.3.5    Muista kuin julkisista tiloista, käytävistä, yleisistä käymälöistä, erityistiloista,
        säännössä 6.1.5 vaadituista muista portaikoista tai edellä .3.4.2 kohdassa tarkoitetuista
        tiloista ei saa olla suoraa pääsyä portaikkokuiluihin.
.3.6    Tiedotuspisteiden nykyiset suoraan portaikkokuiluun avautuvat takatilat voidaan
        säilyttää, jos niissä savunilmaisimet ja ainoastaan vähäisen palovaaran omaavia
        kalusteita.
 .3.7   Säännöissä II-l/D/3 ja III/5.3 vaaditun hätävalaistuksen lisäksi poistumisreitit,
        portaikot ja poistumistiet mukaan lukien, on merkittävä pakoreitin kaikissa kohdissa,
        myös kulmissa ja risteyksissä, valaistuksella tai valoa heijastavin nauhamerkinnöin,
       jotka on asetettu enintään
        0,3 metriä kannen yläpuolelle. Merkintöjen avulla matkustajien on voitava löytää
        kaikki pakoreitit ja huomata vaivatta pakopoistumistiet. Jos käytetään sähkö valaistusta,
         siihen on liitettävä hätävoimanlähde ja sen on oltava siten kytketty, ettei mikään
        yksittäisen valon häiriö tai valaistusnauhassa tapahtunut katkos johda merkintöjen
        tehottomuuteen. Lisäksi kaikkien pakoreittiviittojen ja palokaluston sijaintimerkintöjen
         on oltava valoa heijastavaa ainetta tai valaistuksella merkittyjä. Lippuvaltion hallinnon
         on varmistettava, että tällainen valaistus tai valoa heijastava laitteisto on arvioitu ja
         testattuja että sitä sovelletaan IMO:n päätöslauselmassa A.752 (18) annettujen
         yleisohjeiden mukaisesti.
  .3.8   Yleinen hätähälytysjärjestelmä on asennettava. Hälytyksen tulee kuulua kaikkialla
         asuntotiloissa ja tavanomaisissa henkilökunnan työskentelytiloissa sekä avokansilla ja
                                                116
 ---pagebreak---        sen äänenpaineen tason on oltava IMO:n päätöslauselmassa A.686 (17) antaman
       hälyttimiä ja hälytinlaitteita koskevan säännöstön standardien mukainen.
.3.9   Kaikkialla asuntotiloissa, julkisissa ja työskentelytiloissa, valvonta-asemilla ja
       avokansilla on oltava yleinen kuulutusjärjestelmä.
.3.10 Portaikkokuilujen kalustuksen on rajoituttava istuimiin. Niitä saa olla enintään kuusi
       kunkin kannen kussakin portaikkokuilussa ja niiden on oltava kiinteitä, rajoitetun
       palovaaran omaavia, eivätkä ne saa olla matkustajien poistumisteiden esteenä.
       Lippuvaltion viranomainen voi sallia lisäistuimia päävastaanottoalueella
       portaikkokuiluissa, jos ne ovat kiinteitä, palamattomasta aineesta, eivätkä ne ole
       matkustajien poistumisteiden esteenä. Kalusteet eivät ole sallittuja matkustaja- ja
       henkilökunnan käytävissä, jotka ovat poistumisreitteinä hyttialueilla. Edellä olevan
       lisäksi voidaan sallia palamattomasta aineesta valmistetut kaapit, joissa säilytetään
       sääntöjen edellyttämiä turvallisuusvälineitä.
 1 päivään lokakuuta 2000 mennessä:
 .1     Kaikkien portaikkojen on oltava teräskehysrakennetta asunto- ja työskentelytiloissa
        lukuun ottamatta paikkoja, missä lippuvaltion hallinto rankaisee toisen vastaavanlaisen
        aineen käytöstä, ja niiden on oltava A-luokan rajapintojen muodostamassa kuilussa,
       jossa on paineella toimivat sulkemislaitteet kaikissa aukoissa, paitsi:
                                               117
 ---pagebreak---           .1 portaikon, joka yhdistää ainoastaan kaksi kantta, ei tarvitse olla suljettu, jos kannen
              vedenpitävyyttä ylläpidetään asianmukaisin laipioin tai yhdessä kaksoiskansitilassa
              sijaitsevin ovin. Kun portaikko on suljettu yhdeksi kaksoiskansitilaksi,
              portaikkokuilu on suojattava 5 säännössä olevien kansia koskevien taulukkojen
              mukaisesti;
          .2 portaikot voidaan asentaa avoimiksi julkiseen tilaan, jos ne ovat kokonaan tällaisen
             julkisen tilan sisäpuolella.
   .2     Koneistotiloihin on asennettava kiinteä palonsammutusjärjestelmä, joka vastaa säännön
          11-2/A/6 vaatimuksia.
   .3     Pystysuuntaisten päävyöhykkeiden välisten rajapintojen kautta kulkevat
          ilmanvaihtokanavat on varustettava toimintavarmalla automaattisesti sulkeutuvalla
          palopellillä, joka on voitava myös sulkea käsin rajapinnan kummaltakin puolelta.
           Lisäksi toimintavarmat automaattisesti sulkeutuvat palopellit, joita ohjataan suljetusta
          tilasta, on asennettava kaikkiin ilmanvaihtokanaviin, jotka palvelevat sekä asunto- että
          työskentelytiloja sekä portaikkoja, missä ne kulkevat tällaisten suljettujen tilojen
           kautta. Ilmanvaihtokanavia, jotka kulkevat pääpalo vyöhykkeen rajapinnan kautta
           palvelematta kumpaakaan puolta tai jotka kulkevat portaikon kautta palvelematta tätä
           suljettua tilaa, ei tarvitse varustaa palopellein, jos kanavat on rakennettu ja eristetty A-
           60 standardin mukaisesti eikä niissä ole portaikossa tai kuilussa sijaitsevia aukkoja sillä
           puolen, mitä ilmanvaihtokanavat eivät suoraan palvele.
   .4      Erityistilojen on noudatettava säännön II-2/B/14 vaatimuksia.
   .5      Kaikki portaikkokuiluissa, pystysuuntaisten päävyöhykkeiden laipioissa ja keittiön
           reuna-alueilla sijaitsevat palo-ovet, jotka pidetään yleensä auki, on voitava sulkea
           päävalvomosta tai oven vieressä olevasta paikasta.
.3  1 päivään lokakuuta 2005 mennessä tai 15 vuotta aluksen rakentamispäivästä, riippuen siitä,
    kumpi ajankohta on myöhäisempi:
    .1     asunto- ja työskentelytiloihin, portaikkokuiluihin ja käytäviin on asennettava
           automaattinen sprinklerijärjestelmä, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmä, jotka
           noudattavat säännön II-2/A/8 vaatimuksia tai hyväksyttyä vastaavaa
           sprinklerijärjestelmää, sellaisena kuin se on esitetty IMO:n päätöslauselmassa A.755
           (18), koskevissa IMO:n yleisohjeissa.
                                                    118
 ---pagebreak---                                         LUKU III
                       HENGENPELASTUSLAITTEET
1      Määritelmät (R 3)
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
Jollei toisin määrätä, tässä luvussa käytettyihin käsitteisiin sovelletaan SOLAS-sopimuksen III/3
säännön määritelmiä ja niiden lisäksi seuraavia määritelmiä:
1      Pienin kulkusyväys on lastaustila, jossa alus on tasapainoasemassa ilman lastia, 10
       prosenttia varastoista ja polttoaineesta on jäljellä ja matkustaja-aluksen ollessa kyseessä siinä
       on täysi määrä matkustajia ja aluksen henkilökuntaa matkatavaroineen.
2      MES-järjestelmä (Marine Evacuation System) on evakuointijärjestelmä, jonka avulla
       suuri henkilömäärä siirretään nopeasti pelastusasemalta liukurataa pitkin joko kelluvalle
       lautalle, josta henkilöt voivat nousta odottavaan pelastusalukseen, tai suoraan aluksen vierellä
       olevaan pelastusalukseen.
3      Ro-Ro-matkustaja-alus on matkustaja-alus, jossa on ro-ro-lastitiloja tai 11-2/A/2 säännössä
       tarkoitettuja erityistiloja.
       Yhteydenpito, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusvene, henkilökohtaiset
       hengenpelastuslaitteet (R6 + 7 + 17 + 20 + 21)
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
       Jokaisessa aluksessa on oltava ainakin alla olevassa taulukossa ja vastaavissa huomautuksissa
       aluksen LUOKAN perusteella määritellyt kaksitieradiopuhelinlaitteet, henkilökohtaiset
       hengenpelastuslaitteet, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusvene, hätäraketit ja
       nuoranheittolaite. Kaikkien edellä mainittujen laitteiden, mukaan lukien niiden
       vesillelaskulaitteet, milloin niitä käytetään, on täytettävä SOLAS 1974 -yleissopimuksen
       liitteen III luvun ja siihen tehtyjen muutosten vaatimukset, jollei seuraavissa kohdissa toisin
       määrätä.
                                                     119
 ---pagebreak---    LUOKKA:                                     B               c              D
  Matkustajamäärä (N) :                  >250    £250    >250    £250 >250 £250
                                 1,3,4,s
  Pelastusveneet ja -lautat              1.10 N  1.10 N  1.00 N  1.00 N 0.70 N  0.70 N
  NON SOLAS -                               -        -   0.10 N  0.10 N 0.40 N  0.40 N
  pelastuslautat2'3,4,5
  Valmiusvene6                              1       1        1       1     1       1
  Pelastusrenkaat7                          8       8       8       4      8       4
  Pelastusliivit9                        1.05 N  1.05 N  1.05 N  1.05 N 1.05 N  1.05 N
  Lasten pelastusliivit                  0.10 N  0.10 N  0.10 N  0.10 N 0.10 N  0.10 N
                  8
  Hätäraketit                               12      12      12      12      6      6
  Nuoranheittolaitteet                       1       1       1       1      -      -,
  Tutkatransponderi                          1       1       1       1      -      -
  Kaksitie- VHF- radiopuhelinlaite           3       3       3       3     3       2
HUOMAUTUKSET:
1.Pelastusveneet ja -lautat voivat olla joko SOLAS-sopimuksen IM/42, 43 tai 44 säännön
mukaisia pelastusveneitä tai SOLAS-sopimuksen Hl/38 säännön ja saman sopimuksen
Ml/39 tai Ml/40 säännön mukaisia pelastuslauttoja. Ro-ro-matkustaja-alusten
pelastuslauttojen on lisäksi oltava Ml/5-1 säännön vaatimusten mukaisia.
SOLAS-sopimuksen IM/39 tai IM/40 säännön mukaisten pelastuslauttojen sijaan
lippuvaltion hallinto voi vaihtoehtoisesti sallia avointen kaksipuolisten puhaltamalla
täytettävien pelastuslauttojen käytön, jos pitää tätä tarkoituksenmukaisena suojaisten
reittien ja liikennöidyn alueen suotuisten sääolosuhteiden vuoksi, edellyttäen kuitenkin
että pelastuslautat ovat täysin suurnopeusaluksista annetun koodin (High Speed Craft
Code) liitteen 10 vaatimusten mukaisia.
2.NON SOLAS -pelastuslautta on pelastuslautta, joka täyttää SOLAS-sopimuksen IM/38
säännön ja Ml/39 tai 40 säännön vaatimukset, mutta ei täytä seuraavissa säännöissä
asetettuja vaatimuksia:
-laitteita koskeva SOLAS-sopimuksen Ml/38.1.5 sääntö,
-kuljetussäiliöiden merkitsemistä koskeva SOLAS-sopimuksen IM/39.7.3.4 ja IM/39.7.3.5
tai IM/40.7.6 ja IM/40.7.7 sääntö.
Jos liikennöityjen reittien suojaisuuden ja niillä vallitsevien suotuisten sääolosuhteiden
vuoksi on perusteltua poiketa asetetuista vaatimuksista, NON SOLAS -pelastuslauttojen
ei tarvitse olla SOLAS-sopimuksen pelastuslautan lattian kylmäeristystä koskevan
 Ml/39.2.2.1 ja IM/39.2.2.2 säännön mukaisia tai ne voivat olla SOLAS-sopimuksen Ml/39
tai Ml/40 säännön mukaisten pelastuslauttojen sijaan avoimia puhaltamalla täytettäviä
 pelastuslauttoja edellyttäen että pelastuslautat täyttävät kaikki suurnopeusaluksista
 annetun koodin (High Speed Craft Code) liitteen 10 vaatimukset. Ro-ro-matkustaja-
 alusten NON SOLAS -pelastuslauttojen on oltava IM/5-1 säännön vaatimusten mukaisia.
                                                        120
 ---pagebreak--- 3. Pelastusveneet ja -lautat on jaettava tasapuolisesti aluksen molemmille puolille siinä määrin
   kuin on käytännöllistä.
                                                121
 ---pagebreak--- 4. Pelastusveneiden ja -lauttojen kokonaisluvun on oltava edellä esitetyssä taulukossa mainitun
   prosenttiluvun mukainen, ja pelastusveneiden ja -lauttojen sekä NON SOLAS -pelastuslautto-
   jen yhdistelmän täyden kapasiteetin on oltava 110 prosenttia kokonaishenkilöluvusta (N),
   joka aluksella on lupa kuljettaa. Aluksella olevien pelastusveneiden ja -lauttojen lukumäärän
   on oltava riittävä varmistamaan, että yhden pelastusveneen tai -lautan kadotessa tai mennessä
   epäkuntoon jäljellejäävissä pelastusveneissä ja -lautoissa on tilaa kokonaishenkilöluvuUe, joka
   aluksella on lupa kuljettaa
5.  Pelastusveneiden ja/tai valmiusveneiden määrän on oltava riittävä varmistamaan, että koko
    sen henkilömäärän, joka aluksen on lupa kuljettaa jättäessä aluksen, kunkin pelastusveneen
   tai valmiusveneen tarvitsee ohjata korkeintaan yhdeksää pelastuslauttaa.
6.  Valmiusveneitä käytetään niiden omilla laitteilla, sekä vesillelaskuun että takaisin
    nostamiseen.
    Mikäli valmiusvene täyttää SOLAS-sopimuksen 111/47 säännön vaatimukset, se voidaan
    lukea mukaan edellä esitetyssä taulukossa määriteltyyn pelastusvene- ja
    pelastuslauttakapasiteettiin.
    Ro-ro-matkustaja-aluksilla on ainakin yhden valmiusveneen oltava III/5-1 säännön mukainen
    nopeakulkuinen valmiusvene.
    Lippuvaltion hallinto voi vapauttaa alle 24 metriä pitkät alukset vaatimuksesta kuljettaa
    valmiusvenettä, jos alus on seuraavien vaatimusten mukainen:
    a)     aluksen rakenne on sellainen, että veden varaan joutunut henkilö voidaan nostaa
           takaisin alukseen;
    b)     veden varaan joutuneen henkilön alukseen nostamista voidaan seurata komentosillalta
           ja
    c)     aluksen ohjattavuus on riittävä lähelle tuloon ja henkilöiden alukseen nostamiseen
         , myös kaikkein huonoimmissa tarkoitetuissa olosuhteissa.
7.  Vähintäänkin yhdessä pelastusrenkaassa aluksen molemmilla puolin on oltava kelluva
   turvaköysi, jonka pituuden on oltava vähintäänkin kaksi kertaa se korkeus, jolla sitä
    säilytetään vedenpinnan yläpuolella kevyimmässä merenkulkutilassa, tai 30 metriä, kumpi
    tahansa onkin pitempi.
    Kahdessa pelastusrenkaassa on oltava automaattinen savumerkki laite ja automaattinen valo;
    ne on voitava laukaista nopeasti komentosillalta. Muissa pelastusrenkaissa on oltava SOLA
    III/31.2 säännön mukainen automaattinen valo.
8.  Hätäraketit säilytetään komentosillalla tai sen läheisyydessä.
9.  Ro-ro-matkustaja-alusten pelastusliiyien on oltava III/5-1 säännön mukaisia.
                                                 122
 ---pagebreak--- 3     Hätähälytys, toimintaohjeet, koulutuskäsikirja, huolto-ohjeet, hälytysluettelot ja
      hätätilanneohjcct (R 6 + 8 + 9 + 18 + 19)
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
Kaikissa aluksissa on oltava:
.1    Yleinen hätähälytysjärjestelmä: (R 6.4.2.)
      Yleisen hälytysjärjestelmän on oltava SOLA 111/50 säännön mukainen ja käyttökelpoinen
      kutsumaan matkustajat ja aluksen henkilökunta kokoontumispaikoille ja aloittamaan hälytys-
      luettelossa mainitut tehtävät.
      Hätähälytysjärjestelmää on kaikissa vähintään 36 matkustajaa kuljettavissa aluksissa
      täydennettävä yleisellä kuulutusjärjestelmällä, jota voidaan käyttää komentosillalta.
      Järjestelmän on oltava luonteeltaan sellainen, ja järjestetty ja sijoitettu siten, että
      normaalikuuloiset henkilöt kuulevat helposti sen kautta luetut sanomat kaikissa paikoissa,
      joissa ihmiset saattavat olla pääkoneiston ollessa toiminnassa.
.2    Yleinen kuulutusjärjestelmä : (R 6.5)
 .2.1 Sen lisäksi, että alusten on täytettävä II-2/B/15.4 säännössä ja edellä .1 kohdassa asetetut
      vaatimukset on vähintään 36 matkustajaa kuljettavissa matkustaja-aluksissa oltava myös
      yleinen kuulutusjärjestelmä. Vanhoihin aluksiin sovelletaan .2.2, .2.3 ja .2.5 kohdan
      vaatimuksia .2.6 kohdassa esitetyin poikkeuksin viimeistään ensimmäisessä tämän direktiivin
       13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ajankohdan jälkeisessä määräaikaisessa tarkastuksessa.
 .2.2 Yleisen kuulutusjärjestelmän on oltava yhtenäinen järjestelmä, johon sisältyy
      kovaäänislaitteisto, jonka välityksellä lähetetyt viestit ovat kuultavissa samanaikaisesti
       kaikissa aluksen henkilökunnan tai matkustajien tai molempien yleisesti käyttämissä tiloissa
       sekä kokoontumispaikoissa. Sen kautta on voitava kuuluttaa viestejä komentosillalta ja
       muista sellaisista paikoista, joista lippuvaltion hallinnon mukaan on aluksella voitava
       kuuluttaa.
 .2.3 Yleinen kuulutusjärjestelmä on suojattava luvattomalta käytöltä ja sen on oltava selvästi
       kuultavissa kaikissa .2.2 kohdassa tarkoitetuissa tiloissa ympäröivästä hälystä huolimatta, ja
       siinä on oltava yhdestä komentosillalla sijaitsevasta paikasta sekä muista aluksessa
       sijaitsevista lippuvaltion hallinnon määrittämistä paikoista ohjattava syrjäyttävä toiminto,
      jonka avulla kaikki hätäviestit voidaan kuuluttaa, vaikka jokin kyseisissä tiloissa olevista
       kovaäänisistä olisi pois päältä tai sen äänenvoimakkuutta olisi alennettu tai yleinen
       kuulutusjärjestelmä olisi muussa käytössä.
                                                      12:
 ---pagebreak--- .2.4 UUDET B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
     .1      Yleisen kuulutusjärjestelmän on sisällettävä ainakin kaksi koko pituudeltaan toisistaan
            riittävän erillään olevaa silmukkaa ja kaksi erillistä, toistensa toiminnasta
            riippumatonta vahvistinta, ja
     .2     lippuvaltion hallinto hyväksyy yleisen kuulutusjärjestelmän ja siihen sovellettavat
            standardit ottaen huomioon Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) suositukset.
.2.5 Yleisen kuulutusjärjestelmän on oltava kytketty sähköenergian hätälähteeseen.
.2.6 Jos vanhoihin aluksiin on jo asennettu lippuvaltio hallinnon hyväksymä, olennaisilta osiltaan
     .2.2, .2.3 ja .2.5 kohtien mukainen yleinen kuulutusjärjestelmä, ei kuulutusjärjestelmää
     tarvitse muuttaa.
.3   Hälytysluettelot ja hätätilanneohjeet (R8)
     Jokaisen aluksessa olevan henkilön käytettävissä on oltava selkeät ohjeet hätätilanteen varalta
     IMO:n suosituksen A 691(17) mukaisesti.
     SOLA 111/53 säännön vaatimusten mukaisten hälytysluetteloiden on oltava esillä näkyvillä
     paikoilla kaikkialla aluksessa komentosilta, konehuone ja aluksen henkilökunnan asuntotilat
     mukaan lukien.
     Matkustajahytteihin on kiinnitettävä kuvat ja ohjeet soveltuvilla kielillä, ja niiden on oltava
     myös näkyvästi esillä kokoontumispaikoissa ja muissa matkustajatiloissa, jotta matkustajat
     saavat tiedot:
     (i)    omista kokoontumispaikoistaan,
     (ii) välttämättömistä toimista, joihin heidän on ryhdyttävä hätätilanteessa ja
     (iii) pelastusliivien pukemisesta.
     Henkilölle, joka on määrätty SOLA IV/16 säännön mukaisesti vastaamaan ensisijaisesti
     radioyhteyksistä hätätilanteessa, ei saa määrätä muita tehtäviä kyseisissä tilanteissa. Tämä on
     ilmoitettava hälytysluettelossa ja hätätilaohjeissa.
.4   Toimintaohjeet (R 9)
     Pelastusveneiden ja -lauttojen ja niiden vesillelaskun ohjauslaitteissa tai niiden läheisyydessä
     on oltava julisteita tai merkkejä, jotka:
     (i)    kuvaavat ohjauslaitteiden tarkoitusta ja laitteiden toimintamenetelmiä, ja antavat asiaan
            liittyviä ohjeita ja varoituksia;
     (ii) ovat helposti nähtävissä hätävalaistusolosuhteissa;
     (iii) käyttävät IMO:n päätöslauselman A 760(18) mukaisia merkkejä.
                                                  124
 ---pagebreak--- .5   Koulutuskäsikirja (R 18.2)
     Koulutuskäsikirjan on oltava aluksen henkilökunnan jokaisessa messihuoneessa ja vapaa-ajan
     tiloissa tai jokaisessa henkilökunnalle kuuluvassa hytissä; käsikirjan on täytettävä SOLA
     111/51 säännön vaatimukset.
.6   Huolto-ohjeet (R 19.3)
     Aluksella on oltava saatavilla ohjeet aluksella suoritettavasta hengenpelastuslaitteiden
     huollosta tai aluksessa suunniteltu huolto-ohjelma, joka käsittää myös hengenpe-
     lastuslaitteiden huollon; huoltotoimet on suoritettava ohjeiden mukaisesti. Ohjeiden on
     täytettävä SOLA 111/52 säännön vaatimukset.
4    Pelastusveneiden ja -lauttojen miehitys (R 10)
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .1  Aluksella on oltava riittävä määrä koulutettuja henkilöitä hälyttämään ja auttamaan
     koulutusta vailla olevia.
 .2  Aluksella on oltava riittävä määrä henkilökunnan jäseniä pelastusveneiden ja -lauttojen
     käyttämiseen ja vesillelaskun järjestämiseen tilanteessa, jossa kaikki aluksessa olleet jättävät
     aluksen.
 .3  Jokaisessa pelastusveneessä on päällikkönä oltava joku aluksen päällystöön kuuluvista tai
     hyväksytty pelastusvenemies. Aluksen henkilökuntaan kuuluva henkilö, jolla on kokemusta
     pelastuslauttojen käsittelystä ja käytöstä, voidaan kuitenkin määrätä pelastuslautan tai
      pelastuslauttojen muodostaman ryhmän päälliköksi. Jokaiseen pelastusveneeseen sekä
      moottoripelastusveneeseen ja -lauttaan on määrättävä henkilö, joka kykenee hoitamaan moot-
      toria ja tekemään pieniä säätöjä.
 .4   Aluksen päällikkö varmistaa .1, .2 ja .3 kohdissa tarkoitettujen henkilöiden jakamisen
      tasapuolisesti aluksen pelastusveneisiin ja -lauttoihin.
 5    Järjestelyt pelastusveneiden ja -lauttojen kokoontumispaikoilla ja pelastusasemilla
      (R 11+22+24)
 UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .1   Pelastusveneet ja -lautat sekä hyväksytyt vesillelaskulaitteet on sijoitettava mahdollisimman
      lähelle asuin- ja työskentelytiloja.
 .2   Kokoontumispaikkojen on oltava lähellä pelastusasemia ja niihin on päästävä helposti asuin-
     ja työskentelytiloista. B-luokan aluksella on varattava vähintään 0,35 m2 vapaata kansitilaa
     jokaista kokoontumispaikalle osoitettua henkilöä kohden.
  .3  Kokoontumispaikkojen, pelastusasemien, käytävien, portaikkojen sekä kokoontumispaikoille
     ja pelastusasemille johtavien poistumisovien on oltava riittävästi valaistuja.
                                                   125
 ---pagebreak---      Tällaisen valaistuksen on voitava toimia sähköenergian hätälähteestä II-1/D/3 ja II-1/D/4
     säännön mukaisesti.
.4   Pelastusveneisiin on päästävä joko suoraan niiden säilytysasemalta tai pelastusvene- ja
     pelastuslauttakannelta, mutta ei molemmilta.
.5   Taavetein veteenlaskettaviin pelastuslauttoihin on kyettävä siirtymään asemasta, joka on heti
     sijoituspaikan vieressä, tai asemasta, johon pelastuslautta siirretään ennen kuin se lasketaan
     veteen.
.6   Milloin on tarpeen, on huolehdittava siitä, että taavetein laskettava pelastusvene tai -lautta
     voidaan tuoda aluksen sivulle ja pitää paikoillaan, jotta henkilöt voivat turvallisesti siirtyä
     pelastusveneeseen tai -lauttaan.
UUDET B-, C- JA D- LUOKKIEN ALUKSET:
.7   Jos pelastusveneiden tai -lauttojen vesillelaskujärjestelyt eivät salli niihin siirtymistä ennen
     kuin ne ovat vedessä ja pelastusaseman ja vedenpinnan välinen korkeusero on yli 1,5 metriä
     kevyimmässä merenkulkutilassa, on aluksessa.oltava jokin MES-evakuointijärjestelmä.
 .8  Aluksen kummallakin puolella on oltava ainakin yhdet SOLA III/48.7 säännön vaatimusten
     mukaiset siirtymistikapuut; lippuvaltion hallinto voi vapauttaa aluksen tästä velvoitteesta, jos
     aluksen siirtymisalueen ja vesirajan välinen varalaita on enintään 1,5 metriä kaikissa
     viippaus- ja kallistustilanteissa aluksen ollessa vahingoittumaton tai sääntöjen kuvaamalla
     tavalla vahingoittunut.
 5-1 Ro-ro-matkustaja-aluksiin kohdistuvat vaatimukset (R 24-1)
 UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- ia D-LUOKKIEN RO-RO-ALUKSET:
 .1  Vanhojen ro-ro-matkustaja-alusten on täytettävä .5 kohdan vaatimukset viimeistään sinä
     päivänä, jona ensimmäinen tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdan tarkoittaman päivän
     jälkeinen määräaikainen katsastus pidetään ja .2, .3 ja .4 kohdan vaatimukset viimeistään
      sinä päivänä, jona ensimmäinen 1 päivän heinäkuuta 2000 jälkeinen määräaikainen katsastus
     pidetään.
  .2  Pelastuslautat
      .1     Ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslauttojen yhteydessä on oltava SOLA III/48.5
             säännön mukainen MES-evakuointijärjestelmä tai SOLA III/48.6 säännön mukaiset
             vesillelaskulaitteet, joita on sijoitettu yhtä monta aluksen kummallekin puolille.
      .2     Jokaisella ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslautalla on oltava SOLA 111/23 säännön
             mukaiset pintaan nousevat säiliöt.
      .3     Jokaisessa ro-ro-matkustaja-aluksen pelastuslautassa on oltava, sen mukaan kumpi
             säännös alukseen soveltuu, joko SOLA III/39.4.1 tai III/40.4.1 säännön mukainen
             ramppi lauttaan nousua varten
                                                      126
 ---pagebreak---    .4   Jokaisen ro-ro-matkustaja-aluksessa olevan pelastuslautan on oltava joko
        automaattisesti itseoikaiseva pelastuslautta tai molemmin puolin katoksella varustettu
        merenkäynnissä vakaa pelastuslautta, jota on voitava ohjata turvallisesti riippumatta
        siitä, kumpi puoli on ylöspäin lautan ollessa vedessä. Avoimet kaksipuoliset
        pelastuslautat voidaan sallia, jos lippuvaltion hallinto pitää tätä tarkoituksenmukaisena
        suojaisten reittien, liikennöitävän alueen ja liikennöintikauden suotuisten
        sääolosuhteiden vuoksi, edellyttäen kuitenkin että pelastuslautat täyttävät kaikki
        suurnopeusaluksista annetun koodin (High Speed Craft Code) liitteen 10 vaatimukset.
        Aluksessa on oltava säännönmukaisen pelastuslauttamäärän lisäksi vaihtoehtoisesti joko
        niin monta itseoikaisevaa pelastuslauttaa tai molemmin puolin katoksella varustettua
        pelastuslauttaa, että niihin mahtuu yhteensä vähintään 50 prosenttia henkilömäärästä,
        joka ei mahdu pelastusveneisiin. Tämä pelastuslauttojen lisäkapasiteetti on määriteltävä
        aluksessa olevien henkilöiden kokonaismäärän ja pelastusveneisiin mahtuvien
        henkilöiden lukumäärän välisen erotuksen perusteella. Jokaisen pelastuslautan on
        oltava Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) suositusten mukainen lippuvaltion
        hallinnon hyväksymä pelastuslautta.
.3 Nopeakulkuiset valmiusveneet
    .1   Ainakin yhden ro-ro-matkustaja-aluksen valmiusveneen on oltava IMO:n
        päätöslauselman A.656(16), sellaisena kuin se on muutettuna, mukainen lippuvaltion
         hallinnon hyväksymä nopeakulkuinen valmiusvene.
    .2   Jokaisella nopeakulkuisella valmiusveneellä on oltava soveltuva lippuvaltion hallinnon
         hyväksymä vesillelaskulaite. Vesillelaskulaitteita hyväksyessään on lippuvaltion
         hallinnon kiinnitettävä huomiota siihen, että nopeakulkuinen valmiusvene on
         tarkoitettu laskettavaksi ja nostettavaksi ankarissakin sääolosuhteissa; hallinnon on
         myös otettava huomioon IMO:n suositukset.
    .3   Ainakin kahta kunkin nopeakulkuisen valmiusveneen henkilökunnista on koulutettava
        ja harjoitettava säännöllisesti merenkävijöille annettavaa koulutusta, merenkävijöiden
         pätevyystodistuksia ja päivystystä koskevan koodin (The Seafarers' Training,
         Certification and Watchkeeping Code, SWTC) 'nopeakulkuisten valmiusveneiden
         henkilökunnan pätevyyden vähimmäisvaatimusten tarkkaa määrittelyä' koskevan A-
         VI/2 osassa olevan taulukon A-VI/2-2 sekä IMO:n päätöslauselman A.771(18)
         mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna. Harjoitusten on käsitettävä kaikki osa-
         alueet, jotka kuuluvat pelastukseen, kyseisten veneiden käsittelyyn, niiden ohjaamiseen
         ja kuljettamiseen monenlaisissa olosuhteissa ja veneiden oikaisemiseen niiden
         kaaduttua.
     .4  Jos nykyisen ro-ro-matkustaja-aluksen järjestely tai sen koko estävät .3.1 kohdan
         mukaisen valmiusveneen sijoittamisen alukseen, nopeakulkuinen valmiusvene voidaan
          sijoittaa olemassa olevan sellaisen pelastusveneen tilalle, joka on hyväksytty
         käytettäväksi valmiusveneenä tai on hyväksytty hätätilanteessa käytettäväksi veneeksi,
         jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
                                                127
 ---pagebreak---            .1 nopeakulkuisella valmiusveneellä on .3.2 kohdan mukaiset vesillelaskulaitteet,
           .2 edellä mainitusta nopeakulkuisen valmiusveneen sijoituksesta johtuva pelastusvene-
              kapasiteetin menetys korvataan ottamalla käyttöön pelastuslauttoja, joilla voidaan
              kuljettaa vähintään sama henkilömäärä kuin käytöstä poistetussa pelastusveneessä ja
           .3 näiden pelastuslauttojen yhteydessä voidaan käyttää olemassa olevia
              vesillelaskulaitteita tai MES-järjestelmiä.
.4  Pelastusvälineet
    .1     Jokaisella ro-ro-matkustaja-aluksella on oltava käytössä tehokkaat välineet, joiden
           avulla eloonjääneet saadaan nostettua vedestä nopeasti ja siirrettyä alukseen
           pelastusyksiköistä, pelastusveneistä tai -lautoilta.
    .2     Laite, jolla eloonjääneitä siirretään alukseen, voi olla osa MES-evakuointijärjestelmää
           tai pelastustoimenpiteitä varten suunniteltua järjestelmää.
    .3     Jos on tarkoitus, että eloonjääneet voisivat käyttää MES-järjestelmään kuuluvaa
           liukurataa alukseen siirtymiseen, on siinä oltava nuorat tai tikkaat, joiden avulla
           liukurataa pitkin voi kiivetä.
.5  Pelastusliivit
    .1      SOLA III/7.2 ja III/21.2 säännön vaatimuksista riippumatta on riittävä määrä
           pelastusliivejä säilytettävä kokoontumispaikkojen läheisyydessä, ettei matkustajien
           tarvitse palata hytteihin hakemaan pelastusliivejään.
    .2     Ro-ro-matkustaja-aluksilla on jokaisessa pelastusliivissä oltava SOLA III/32.3 säännön
           mukainen valo.
5-2 Helikoptereiden laskeutumis- ja vinssausalueet
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .1 Vanhojen ro-ro-matkustaja-alusten on täytettävä .2 kohdan vaatimukset viimeistään sinä
    päivänä, jona ensimmäinen tämän direktiivin 13 artiklan 1 kohdan tarkoittaman päivän
    jälkeinen määräaikainen katsastus pidetään.
 .2 Ro-ro matkustaja-aluksilla on oltava Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO)
    päätöslauselmaan A.229(VII), sellaisena kuin se on muutettuna, sisältyvien suositusten
    mukainen lippuvaltion hallinnon hyväksymä alue, joka on varattu helikoptereille vinssausta
    varten.
 .3 Uusilla vähintään 130 metrin pituisilla B-, C- ja D-luokkien aluksilla on oltava
    helikoptereiden laskeutumisalue, jonka lippuvaltio on hyväksynyt ottaen huomioon
     Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) suositukset.
                                                  128
 ---pagebreak--- 5-3 Päätöksenteon tukijärjestelmä alusten päälliköille
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1  Vanhojen alusten on täytettävä tässä säännössä asetetut vaatimukset viimeistään sinä päivänä,
    jona ensimmäinen 1 päivän heinäkuuta 1999 jälkeinen määräaikainen katsastus pidetään.
.2  Hätätilanteissa johtotoimenpiteisiin sovellettava päätöksenteon tukijärjestelmä on oltava
    saatavilla ohjaussillalla kaikissa aluksissa.
.3  Järjestelmän on sisällettävä ainakin painettu hätätilannesuunnitelma tai -suunnitelmia. Kaikki
    mahdolliset hätätilanteet on yksilöitävä hätätilannesuunnitelmassa tai -suunnitelmissa
     seuraavat tärkeimmät hätätilanteiden lajit mukaan lukien, rajoittumatta kuitenkaan näihin:
     .1      tulipalo,
     .2      aluksen vaurioituminen,
     .3      ympäristösaasteiden aiheuttamat hätätilanteet,
     .4      aluksen ja sen matkustajien ja henkilökunnan turvallisuutta uhkaavat laittomat toimet,
     .5      henkilökunnan onnettomuudet ja
     .6      lastiin liittyvät onnettomuudet,
     .7      avunanto hätätilanteessa oleville muille aluksille.
 .4  Hätätilasuunnitelmassa tai -suunnitelmissa määriteltyjen hätätilanteessa noudatettavien
     menettelytapojen on tuettava päätöksentekoa aluksen päällikön käsitellessä mitä tahansa
     hätätilanteiden yhdistelmää.
 .5  Hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien on oltava rakenteeltaan yhtenäisiä ja niiden on oltava
     helppokäyttöisiä. Soveltuvin osin tulee todellista lastaustilaa, sellaisena kuin se on laskettu
     aluksen matkakohtaista vakavuutta määritettäessä, käyttää vaurionhallintatilanteissa.
 .6  Painetun hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien lisäksi lippuvaltion hallinto voi myös
     hyväksyä ohjaussillalla käytettävän tietokonepohjaisen päätöksenteon tukijärjestelmän, josta
     on saatavilla kaikki hätätilasuunnitelman tai -suunnitelmien sisältämät tiedot, muun muassa
     menettelytavat ja tarkistuslistat, ja joka pystyy esittämään luettelon suositeltavista
     toimenpiteistä mahdolliseksi arvioiduissa hätätilanteissa.
 6    Vesillelaskuasemat (R 12)
 UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
      Vesillelaskuasemien on oltava turvallisissa vesillelaskupaikoissa ja niiden sijoituksessa on
      erityisesti kiinnitettävä huomiota etäisyyteen potkurista ja rungon ulkoneviin osiin ja siihen,
      että pelastusveneet ja -lautat on voitava laskea vesille aluksen suoran kyljen kohdalta.
      Jos vesillelaskuasemia on sijoitettu keulaan, ne on sijoitettava yhteentörmäyslaipion
      peräpuolelle suojaisaan paikkaan.
                                                   129
 ---pagebreak--- 7    Pelastusveneiden ja -lauttojen sijoitus (R 13+23)
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1   Kaikki pelastusveneet ja -lautat on sijoitettava:
     a.      niin etteivät pelastusveneet tai -lautat tai niiden sijoitusjärjestelyt häiritse muita
             pelastusveneiden tai -lauttojen vesillelaskutoimia;
     b.      niin lähelle vedenpintaa kuin on turvallista ja käytännöllistä; taaveteilla laskettavan
             pelastusveneen ja -lautan suhteen taavettien pään korkeus pelastusveneen tai -lautan
             ollessa siirtymisasemassa ei saa, mikäli käytännöllistä, ylittää 15 metriä vedenpinnasta
             aluksen ollessa pienimmässä kulkusyväyksessä; taaveteilla laskettavan pelastusveneen
             tai -lautan sijainnin on siirtymisasemassa oltava sellainen, että pelastusvene tai -lautta
             pysyy vedenpinnan yläpuolella aluksen ollessa täydessä lastaustilassa epäsuotuisassa
             viippaustilanteessa ja kallistuskulman ollessa joko 20° kummalle puolelle tahansa tai se
             kallistuskulma, jossa aluksen sääkansi joutuu veden alle, sen mukaan kumpi
             kallistuskulma on pienempi;
     c.      jatkuvassa valmiustilassa niin, että kaksi henkilökuntaan kuuluvaa jäsentä voi valmistaa
             sen vesillelaskuun viidessä minuutissa.
     d.      niin keulaan potkurista kuin on mahdollista ja käytännöllistä; ja
     e.       soveltuvien SOLA sääntöjen mukaisesti täysin varustettuina lukuunottamatta saman
             sopimuksen III/2 säännössä olevan taulukon huomautuksessa 2 tarkoitettuja NON
              SOLAS -pelastuslauttoja koskevaa mahdollisuutta poiketa huomautuksen tarkoittamalla
             tavalla eräistä SOLA laitteita koskevista vaatimuksista.
 .2  Pelastusveneet on säilytettävä kiinnitettyinä vesillelaskulaitteisiin, ja yli 80 metrin pituisissa
     matkustaja-aluksissa on jokaista pelastusvenettä säilytettävä siten, ettei sen perä ole alle 1,5
     kertaa pelastusveneen mitan verran keulaan potkurista.
 .3  Kaikki pelastuslautat on sijoitettava:
     a.       keulaköysi alukseen kiinnitettynä;
     b.       niin, että järjestelyn perustuessa lautan vapaaseen kelluntaan SOLA III/38.6 säännön
              mukaisesti, se voi vapaasti kellua sijoituspaikaltaan, täyttyä puhaltamalla, mikäli se on
              automaattisesti täyttyvä, aluksen upotessa. Yksi vapaaseen kelluntaan perustuva
             järjestelmä riittää kahdelle tai useammalle pelastuslautalle, jos järjestelmä täyttää
              SOLA III/38.6 säännön vaatimukset; ja
     c.       niin, että manuaalinen laukaisu on mahdollinen.
 .4  Taaveteilla laskettavat pelastuslautat on sijoitettava nostokoukkujen ulottuville, ellei
     aluksessa ole siirtolaitetta, joka ei voi mennä toimintakelvottomaksi aina 10 asteen viippauk-
      sen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa tai aluksen liikkumisen tai
     sähkölaitevikojen johdosta.
  .5  Pelastuslautat, jotka on tarkoitettu laskettavaksi vesille heittämällä ne laidan yli, on
      sijoitettava siten, että ne ovat asemassa, josta ne on helppo siirtää sivulta toiselle yhdellä
      avokansitasolla. Jos tätä sijoitusjärj estelyä ei voida toteuttaa, on oltava lisää pelastuslauttoja
      niin, että kummankin sivun käytettävissä oleva kapasiteetti kattaa 75 prosenttia aluksessa
      olevien henkilöiden kokonaisluvusta.
                                                      130
 ---pagebreak--- .6  MES-järjestelmään kuuluva pelastuslautta on:
    a.      sijoitettava lähelle MES-säiliötä;
    b.      voitava laukaista sijoitustelineestä järjestelyin, joka mahdollistaa sen kiinnityksen ja
            täyttämisen lauttaanastumistasanteen suuntaisesti;
    c.      voitava laukaista erillisenä pelastuslauttana; ja
    d.      varustettava köysillä lauttaanastumistasanteelle palauttamiseksi.
8    Valmiusveneiden sijoitus (R 14)
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- ia D-LUOKKIEN ALUKSET:
Valmiusveneet on sijoitettava:
.1 jatkuvassa valmiustilassa vesillelaskuun korkeintaan viidessä minuutissa;
.2   vesillelaskuun ja alukseen nostoon soveltuvassa asemassa;
.3   niin, ettei valmiusvene eivätkä sen kiinnitysjärjestelmät häiritse pelastusveneiden tai -
     lauttojen toimia millään niiden vesillelaskuasemalla;
.4   niin, että sen ollessa myös pelastusvene, se täyttää 7 kohdan vaatimukset.
9    Pelastusveneiden ja lauttojen vesillelasku- ja takaisinnostojärjestelyt (R 15)
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
 .1  Kaikille pelastusveneille ja -lautoille on oltava SOLA 111/15 säännön mukaiset vesillelasku-
     laitteet, lukuunottamatta:
     •1       OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
             a. pelastusveneitä ja -lauttoja, joihin siirrytään kannella sijaitsevasta asemasta, joka on
                alle 4,5 m vesilinjasta pienimmässä kulkusyväyksessä, ja jotka joko:
             - ovat massaltaan enintään 185 kg; tai
             - sijoitetaan laskettavaksi veteen suoraan sijoitusasemasta epäsuotuisissa oloissa aina
                 10 asteen viippauksen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa;
             b. pelastusveneitä ja -lauttoja, jotka ovat niiden pelastusveneiden ja -lauttojen lisäksi,
                joihin mahtuu 110 prosenttia aluksessa olevasta koko henkilöluvusta; ja
             c. joita käytetään MES-järjestelmän yhteydessä.
     •2      UUDET B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
            jos pelastusveneisiin ja -lauttoihin sekä valmiusveneisiin siirtyminen on järjestetty
             tehokkaasti toimivaksi niissä ympäristöoloissa, joissa alus todennäköisesti liikennöi,
             sekä kaikissa viippaus- ja kallistustilanteissa aluksen ollessa vahingoittumaton ja
             sääntöjen kuvaamalla tavalla vahingoittunut ja jos aluksen siirtymisalueen ja vesirajan
             välinen varalaita on pienimmässä kulkusyväyksessä enintään 1,5 metriä, lippuvaltion
             hallinto voi hyväksyä järjestelyn, jossa henkilöt nousevat aluksesta suoraan
             pelastuslauttoihin.
                                                    131
 ---pagebreak--- .2   Jokaisessa pelastusveneessä on oltava laite, jolla pelastusvene voidaan laskea veteen ja nostaa
     takaisin alukseen.
.3   Vesillelasku- ja nostojärjestelyjen on oltava sellaisia, että laitteen käyttäjä aluksella kykenee
     koko ajan havaitsemaan pelastusveneen tai -lautan sitä vesille laskettaessa ja pelastusveneen
     sitä takaisin alukseen nostettaessa.
.4   Vain yhtä laukaisumekanismityyppiä käytetään aluksessa samantyyppisiin pelastusveneisiin ja
     -lauttoihin.
.5   Taljaköysiä käytettäessä niiden on oltava riittävän pitkiä, jotta pelastusvene tai -lautta ulottuu
     veteen aluksen ollessa pienimmässä kulkusyväyksessä epäsuotuisissa oloissa aina 10 asteen
     viippauksen ja 20 asteen kallistuman rajoissa kummalle puolelle tahansa.
.6   Pelastusveneen tai -lautan kuntoonsaattaminen ja käsittely millä tahansa vesillelaskuasemalla
     ei saa haitata minkään muun pelastusveneen, pelastuslautan tai valmiusveneen nopeata
     kuntoonsaattamista ja käsittelyä millään toisella asemalla.
.7   On oltava laitteet, jotka estävät veden valumisen aluksesta pelastusveneisiin ja lauttoihin
     alusta jätettäessä.
 .8  Kokoonsaattamisen ja vesillelaskun aikana on pelastusveneen tai -lautan, sen
     vesillelaskulaitteiden ja vedessä olevan alueen, johon se tullaan laskemaan oltava riittävästi
     valaistuja II-1/D/3 ja II-1/D/4 säännön vaatimusten mukaisesta sähkön hätälähteestä.
 10  Valmiusveneeseen siirtyminen, vesillelasku- ja nostolaitteet (R 16)
 UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
 . 1 Valmiusveneeseen siirtymisen ja sen vesillelaskulaitteiden on oltava niin järjestetty, että
     valmiusveneeseen voidaan nousta ja laskea vene veteen mahdollisimman lyhyessä ajassa.
 .2  Valmiusvenejärjestelyjen on oltava sellaiset, että veneisiin voidaan nousta ja ne voidaan
      laskea vesille suoraan sijaintipaikoiltaan niihin osoitetun henkilökunnan ollessa veneessä.
 .3  Valmiusveneeseen on voitava nousta, ylläolevan .2 kohdan lisäksi, myös pelastusvene- ja
      pelastuslauttakannelta, jos valmiusvene kuuluu pelastusaluskapasiteettiin ja muihin pelastus-
      veneisiin noustaan pelastusvene- ja pelastuslauttakannelta.
 .4   Vesillelaskulaitteiden on täytettävä 9 säännön vaatimukset. Valmiusvene on voitava kuitenkin
      laskea veteen, tarpeen vaatiessa pestejä käyttäen, aluksen kulkiessa tyynessä vedessä 5
      solmun vauhtia.
 .5   Valmiusveneen nostoajan on oltava enintään 5 minuuttia kohtuullisessa merenkäynnissä kun
      siinä on täysi määrä henkilöitä ja laitteita. Jos valmiusvene kuuluu pelastusvenekapasiteettiin,
      on mainitun nostoajan oltava mahdollinen, kun veneessä on pelastusvälineet sekä hyväksytty
      valmiusveneen henkilöluku, vähintään 6 henkilöä.
                                                    132
 ---pagebreak--- 11  Hätäohjeet
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
    Matkustajien turvallisuusohjeistus annetaan välittömästi ennen lähtöä tai sen jälkeen;
    ohjeistukseen kuuluu ainakin säännössä 2.5.b edellytetyt ohjeet; se suoritetaan joko
    kuulutuksella aluksen kovaäänisten kautta tai muulla tarkoituksenmukaisella tavalla.
12  Toimintavalmiuden ylläpito ja tarkastukset
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-, C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1  Ennen aluksen lähtöä satamasta ja koko matkan ajan kaikkien hengenpelastuslaitteiden on
    oltava käyttökunnossa ja heti käyttövalmiina.
.2  Hengenpelastuslaitteiden huolto ja tarkastukset suoritetaan SOLA III/l 9 säännön vaatimusten
    mukaisesti.
13 Aluksen jättöä koskeva koulutus ja harjoitukset (R 18 + R 25)
UUDET JA OLEMASSAOLEVAT B-. C- JA D-LUOKKIEN ALUKSET:
.1  Aluksenjättöharjoitukset ja paloharjoitukset on pidettävä kerran viikossa.
    Jokaisen henkilökuntaan kuuluvan jäsenen on osallistuttava ainakin yksiin
    aluksenjättöharjoituksiin ja yksiin paloharjoituksiin kuukaudessa. Henkilökunnan harjoitukset
    on pidettävä ennen aluksen lähtöä satamasta, jos enemmän kuin 25 prosenttia
    henkilökunnasta ei ole osallistunut aluksenjättöharjoituksiin ja paloharjoituksiin kyseisellä
    aluksella edeltävän kuukauden aikana.
.2  Jos matkustajia ei kutsuta koolle aluksen lähtiessä, matkustajille on huomautettava säännön
    3.2 mukaisista hätätilanneohjeista.
 .3 Jokaisessa aluksen jättämistä koskevan harjoituksen on sisällettävä SOLA III/l 8.3.4 säännön
    vaatimusten mukaiset toimenpiteet.
 .4 Pelastusveneet ja valmiusveneet lasketaan veteen peräkkäisissä harjoituksissa SOLA III/l 8
     säännön 3.5, 3.7, 3.8, 3.9 ja 3.10 kohdan mukaisesti.
 .5  Henkilökunnalle on annettava aluksella koulutusta ja ohjeita SOLA III/l 8.4 säännön
    mukaisesti.
                                                 133
 ---pagebreak---                                 SISÄLLYSLUETTELO
I     YLEISET MÄÄRÄYKSET
III   RAKENNE - OSASTOIMINEN                  JA    VAKAVUUS,        KONEISTO  JA
      SÄHKÖLAITTEET
OSA A)         Yleistä
1      Osaan B liittyvät määritelmät
2     Osiin C, D ja E liittyvät määritelmät
OSA B)        Vahingoittumattoman aluksen vakavuus, osastoiminen ja
vahingoittuneen        aluksen vakavuus
1      Vahingoittumattoman aluksen vakavuus
2     Vesitiivis osastoiminen
3     Vuotopituus
4     Osastojen sallittu pituus
5      Täyttymä
6      Osastoimistekijä
7     Aluksen osastoimista koskevat erityiset vaatimukset
8      Vahingoittuneen aluksen vakavuus
8-1   Vahingoittuneiden ro-ro-matkustaja-alusten vakavuus
8-2   Vähintään 400 matkustajaa kuljettavia ro-ro-matkustaja-aluksia koskevat
      erityisvaatimukset
9      Soppi- ja koneistotilan laipiot
10    Kaksoispohjat
11    Osastoimislastiviivojen määrääminen, merkitseminen ja kirjaaminen
12    Vesitiiviiden laipioiden ym. rakenne ja ensimmäinen koestus
13    Aukot vesitiiviissä laipioissa
14    Kuljetusajoneuvoja ja niiden henkilöstöä kuljettavat alukset
15    Aukot ulkolaidoituksessa upporajan alapuolella
16    Matkustaja-alusten vesitiiviys upporajan yläpuolella
17    Lastausovien sulkeminen
17-1 Vesitiiviys ro-ro-kannelta (laipiokansi) sen alapuolella oleviin tiloihin
17-2 Pääsy ro-ro-kansille
17-3 Laipioiden sulkeminen ro-ro-kansilla
18     Vakavuustiedot
19    Vaurion valvontakaaviot
20    Rungon ylärakenteiden koskemattomuus, vahinkojen ehkäisy ja valvonta
21    Vesitiiviiden ovien ym. määräaikainen kokeilu ja tarkastus
22     Merkinnät laivapäiväkirjaan
OSA C)         Koneistot
 1     Yleistä
2      Polttomoottorit
3      Tyhjennyslaitteet
4      Tyhjennyslaitteiden lukumäärä ja tyyppi
 5     Peräytyslaitteet
 ---pagebreak--- 6        Ohjauslaitteet
7        Sähkökäyttöisiä ja sähköhydraulisia ohjauslaitteita koskevat lisävaatimukset
8        Koneistotilojen ilmanvaihtojärjestelmät
9        Yhteydet komentosillan ja koneistotilojen välillä
10      Konemestarin hälytyslaite
11      Hätätilanteessa tarvittavien laitteiden sijainti
OSA D)           Sähkölaitteet
1        Yleistä
2        Sähköenergian ja valaistuksen päälähde
3        Sähköenergian varalähde
4        Ro-ro-alusten lisähätävalaistus
5        Varotoimenpiteet sähköistuja, tulipaloa ja muita
         sähkön aiheuttamia vaaroja vastaan
OSA E)           Ajoittain miehittämättömiä koneistotiloja koskevat          lisävaatimukset
Erity isharkinta
1        Yleistä
2        Varotoimenpiteet tulipaloa ajatellen
3        Täyttymissuojaus
4        Kuljetuskoneiston valvonta komentosillalta
5        Yhteydenpito
6         Hälytysjärjestelmä
7         Turvallisuusjärjestelyt
8        Koneistoa, kattiloita ja sähköasennuksia koskevat erityisvaatimukset
9        Automaattiset valvonta- ja hälytysjärjestelmät
II-2     PALOSUOJELU, PALON HAVAITSEMINEN JA PALONSAMMUTUS
OSA    A)        Yleistä
 1        Pääperiaatteet
2        Määritelmät
3        Palopumput, pääpaloputket, palopostit, letkut ja suihkuputket
4        Kiinteät palonsammutusjärjestelmät
5         Palonsammuttimet
6        Koneistotilojen palonsammutusjärjestelmät
7        Koneistotilojen erityisjärjestelyt
8        Automaattiset sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät
9         Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät
 10      Polttoöljyn, voiteluöljyn ja muiden palavien öljyjen järjestelyt
 11       Palomiehen varusteet
 12       Erinäisiä määräyksiä
                                                 T
 ---pagebreak--- OSA B)        Paloturvallisuustoimenpiteet
1    Rakenne
2    Pystysuuntaiset päävyöhykkeet ja vaakasuuntaiset vyöhykkeet
3    Laipiot pystysuuntaisen päävyöhykkeen sisällä
4    Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden
     matkustajamäärä on suurempi kuin 36
5    Laipioiden ja kansien palonkestävyys uusissa aluksissa, joiden
     matkustajamäärä on enintään 36, sekä olemassaolevissa B-luokan
     aluksissa, joiden matkustajamäärä on suurempi kuin 36
6    Poistumistiet
6-1  Ro-ro-matkustaja-alusten poistumisreitit
7    Sisennykset ja aukot A-ja B-luokkien rajapinnoissa
8    Portaikkojen ja hissien suojaaminen asunto- ja työskentelytiloissa
9     Ilmanvaihtojärjestelmät
10   Ikkunat ja valoventtiilit
11   Palavien aineiden käyttörajoitus
12   Rakenteiden yksityiskohtia
13   Kiinteät palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä automaattiset
     sprinkleri-, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät
14   Erityistilojen suojaaminen
15   Palontorjuntapartiot, palonhavaitsemis- ja palohälytysjärjestelmät sekä
     yleiset kuulutusjärjestelmät
16   Yli 36 matkustajan olemassa olevien B-luokan alusten parantaminen
III   HENGENPELASTUSLAITTEET
1     Määritelmät
2    Yhteydenpito, pelastusveneet, pelastuslautat ja valmiusvene,henkilökohtaiset
     hengenpelastuslaitteet
3    Hätähälytys, toimintaohjeet, koulutuskäsikirja,
     huolto-ohjeet, hälytysluettelot ja hätätilanneohjeet
4    Pelastusveneiden ja -lauttojen miehitys
5    Järjestelyt pelastusveneiden ja -lauttojen kokoontumispaikoilla ja pelastusasemilla
5-1  Ro-ro-matkustaja-aluksiin kohdistuvat vaatimukset
5-2  Helikoptereiden laskeutumis- ja vinssausalueet
5-3  Päätöksenteon tukijärjestelmä alusten päälliköille
6     Vesillelaskuasemat
7    Pelastusveneiden ja -lauttojen sijoitus
8     Valmiusveneiden sijoitus
9     Pelastusveneiden ja -lauttojen vesillelasku ja takaisinnostojärjestelyt
 10  Valmiusveneeseen siirtyminen, vesillelasku- ja nostolaitteet
 11   Hätäohjeet
 12   Toimintavalmiuden ylläpito ja tarkastukset
 13   Aluksen jättöä koskeva koulutus ja harjoitukset
                                              "~7rr
 ---pagebreak---              LIITE II
VAATIMUSTENMUKAISUUSILMOITUS
                      A k-
 ---pagebreak---                 VAATIMUSTENMUKAISUUSILMOITUS
(Virallinen leima)                                                                                (Valtio)
                                                          myönnetty
                             Oäsenvaltion toteuttamien asiaa koskevien toimenpiteiden nimi)
                                     säännösten mukaisesti todistuksena siitä,
                                            että jäljempänä mainittu alus on
                        matkustaja-alusten turvallisuusmääräyksistä ja -standardeista
                                        annetun neuvoston direktiivin ../../EY
                                                   vaatimusten mukainen,
                                           (jäsenvaltion täydellinen virallinen nimi)
                                                 hallituksen valtuuttamana
                                                 todistuksen on myöntänyt
                                 (neuvoston direktiivin 94/57/EY säännösten mukaisesti
                             hyväksytyn toimivaltaisen laitoksen täydellinen virallinen nimi)
   Aluksen nimi               Tunnuskirjaimet              Rekisteripaikka            Matkustajien määrä
 IMO-numero1
 Pituus:
 Päivämäärä, jona köli laskettiin tai
 aluksen rakentaminen oli vastaavassa vaiheessa:
 Peruskatsastuksen päivämäärä:
 Aluksen luokka sen merialueen mukaisesti,
jolla alus liikennöi todistuksen mukaisesti:                                A / B / C / D2,
             Mahdollinen aluksen IMO-numero päätöslauselman A.600(15) mukaisesti
             Tarpeeton yliviivataan
                                                                    li
 ---pagebreak--- Sovelletaan seuraavia rajoituksia3.
          Merkintä mahdollisista rajoituksista, joita sovelletaan reitin, liikennealueen tai rajoitetun
          liikennekauden vuoksi
                                                         -4 t -
 ---pagebreak---                                                                    (Lomakkeen kääntöpuoli)
                                                  Peruskatsastus:
TÄTEN TODISTETAAN, ETTÄ:
1      alus on katsastettu neuvoston direktiivin ../.../EY 10 artiklan mukaisesti,
2      katsastuksessa kävi ilmi, että alus on täysin neuvoston direktiivin ../../EY vaatimusten
       mukainen, ja
3      alus vapautetaan neuvoston direktiivin .../.../EY 7 artiklan 3 kohdassa             myönnettyjen
valtuuksien nojalla seuraavista direktiivin vaatimuksista:
       Mahdolliset edellytykset, joiden täyttyessä vapautus myönnetään:
4      On merkitty seuraavat alaosastoimislastiviivat:
   Alaosastoimislastiviivat,        Varalaita (millimetreinä)        Vaihtoehtoisia
  jotka on merkitty aluksen                                          liikenneolosuhteita
   sivuun keskilaivaan                                               koskevat huomiot:
   (Asetus H-l/B/11)                                                           '
               Cl
               C2
               C3                                              "
Tämä ilmoitus on voimassa                                                 asti (seuraavan uuden tutkimuksen
päivämäärä) neuvoston direktiivin .../.../EY 10 artiklan mukaisesti.
              (Todistuksen myöntämispaikka)         (Myöntämispäivä)
 Myönnetty                                                                                19.
 (Todistuksen myöntävän virkailijan allekirjoitus)
ja/tai
                                                       U-
 ---pagebreak--- (Myöntävän viranomaisen leima)
Jos ilmoituksessa on virkailijan allekirjoitus, lisätään seuraava kohta:
Allekirjoittanut ilmoittaa olevansa kyseisen jäsenvaltion valtuuttama allekirjoittamaan tämän
ilmoituksen.
                                      (Allekirjoitus)
                                                      U-
 ---pagebreak---                                                                 (Lomakkeen seuraava sivu)
                                        Uusintakatsastukset:
Täten todistetaan, että neuvoston direktiivin ../.../EY 10 artiklassa edellytetyssä uudessa
tutkimuksessa kävi ilmi, että alus on neuvoston direktiivin ../../EY asiaankuuluvien vaatimusten
mukainen.
Paikka:                                       Päivämäärä:
                            (Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima)
Paikka:                                       Päivämäärä:
                            (Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima)
Paikka:                                       Päivämäärä:
                            (Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima)
Paikka:                                       Päivämäärä:
                            (Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima)
 Paikka:                                      Päivämäärä:
                             (Myöntävän viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima)
                                                   <i.
 ---pagebreak---                               FINANCIAL STATEMENT
  TITLE OI OPERATION                    Proposal for a Council Directive on Safety Rules
                                        and Standards for Passenger Ships.
2 BUDGET HEADING INVOLVED Part A (see §10)
3 LEGAL BASIS
  Achivements of Safety on Maritime Transport: Article 84 (2) of the Treaty linked with
  Article 75 (1) (c)
4 DESCRIPTION OF OPERATION
  4.1    General Objective
         The establishment of a common and harmonized set of safety standards for
         passenger ships engaged on domestic voyages.
  4.2    Period covered and arrangements for renewal
         indefinite
5 CLASSIFICATION OF EXPENDITURE OF REVENUE
  5.1    Non-compulsory expenditure
  5.2    Non-differentiated appropriations
6 TYPE OF EXPENDITURE OR REVENUE
  Administrative expenses
                                                ?i
 ---pagebreak--- 7 FINANCIAL IMPACT on Part B (Operational Appropriations):
         NONE
8 FRAUD PREVENTION MEASURES
   Application of the procedures for inviting Member States' experts.
9 ELEMENTS OF COST-EFFECTIVENESS ANALYSIS
   9.1   Specific and quantified objectives; target population
         Enhancement of the protection of human live of European citizens by measures
         reducing the risks to which they are exposed when traveling on board of passenger
         ships engaged on domestic voyages, by ensuring that a safety level for domestic
         voyages is established equivalent to the one for international voyages.
   9.2   Monitoring and evaluation of the operation
         Monitoring and evaluation of the operation will be done by the yearly meeting of
         the Committee of Maritime Safety and by missions (see 10.3).
10       ADMINISTRATIVE EXPENDITURE (SECTION III, PART A OF THE
         BUDGET)
         Actual mobilization of the necessary administrative resources will depend on the
         Commission's annual decision on the allocation of resources , taking into account
         the number of staff and additional amounts authorized by the budgetary authority.
                                                 U-
 ---pagebreak---            10.1 Effect on the number of posts
  Type of post           Staff to be assigned to        Source                      Duration
                         managing the operation
                         Permanent          Temporary   Existing      Additional
                         posts              posts       resources in   resources
                                                        the DG or
                                                        department
                                                        concerned
  Officials or    A             2                             2                     indefinite
  temporary       B
  staff           C
  Other resources        xxxxxx
  Total                         2                             2
If additional resources are required, indicate the pace at which they will have to be made
available.
           10.2 Overall financial impact of additional human resources
                                                                       ECU
                                                  Amounts           Method of calculation
  Officials
  Temporary staff
  Other resources (indicate budget heading)
                                         Total
           10.3 Increase in other administrative expenditure as a result of the operation
                                                                               ECU
  Budget heading                                  Amounts            Method of calculation
  A 2510                                          20000 ECU*
  A 130                                           12000 ECU **
  Total                                           320000 ECU
*    The Committee of Maritime Security is already meeting for issues related to other EC
     Directives dealing with maritime safety. One additional 1-day meeting/year is valued
     necessary to discuss particular issues related to this proposal (travel expenses valued at
     20.000 ECU)
 ** Missions: 5 missions are esteemed to be necessary within EU for follow-up of the
      proposal. (Estimated annual expenses 12.000 ECU). Resources will be obtained by
      redeployment.
                                                         3 /.
 ---pagebreak---                              IMPACT ASSESSMENT FORM
                  THE IMPACT OF THE PROPOSAL ON BUSINESS
               with special reference to small and medium-sized enterprises
TITLE OF PROPOSAL :
Proposal for a Council Directive on Safety Rules and Standards for Passenger Ships.
REFERENCE NUMBER :
94/C060/02 (O.J. C60 of 28 February 1994)
The proposal
1.    Taking account of the principle of subsidiarity, why is Community legislation
      necessary in this area and what are its main aims?
      The obligation of the Community is the achievement of safety in maritime transport
      (Article 84(2) of the Treaty linked with Article 75(1 )(c)). The main aim of the
      proposal is the establishment of a common and harmonized set of safety standards for
      passenger ships engaged on domestic voyages, whereby harmonized safety rules for
      new ships will be introduced and a level playing field for existing ships of class A and
      of Class B having a length of 24 metres and above will be created.
      Referring to the principle of subsidiarity, it will be the responsibility of the Member
      States to ensure that an equivalent level of safety will be established for existing class
      C and D ships as well as for existing class B ships having a length of less than 24
      metres.
The impact on business
2.    Who will be affected by the proposal?
      - which sector of business?
      - which sizes of business?
      - are there particular geographical areas of the Community where these businesses are
        found ?
       The business sector which will be involved by this proposal are the shipping
      companies operating passenger ships engaged on domestic voyages to and from ports
      of the Member States. The majority of these companies are small and medium-sized
                                                yk> 6 -
 ---pagebreak---    enterprises, operating in a geographically limited area on domestic routes close to the
   coast (Classes C and D). On the other hand some domestic routes are operated by
   large companies, such as P&O and Stena Scalink in the Irish Sea and Finmare in the
   Adriatic Sea (with 92 ships).
    The information provided by Member States indicates that the total number of
   passenger ships operated by these companies amounts to a few thousands, with a
   particular high concentration in France, Italy, Spain and Greece.
   There are no particular geographical areas within the Community where these
   businesses can be found : in all Member States having a coastline passenger ships are
   operating on domestic voyages. The number of ships is proportionate to the length of
   the coastline, the number of ports as well as the number of islands in the territorial
   waters.
   What will businesses have to do to comply with the proposal?
   For all new passenger ships to be built for domestic trade in Community waters, the
   safety standards will have to be applied.
   With regard to the classes of existing ships which have to comply with the technical
   requirements of the Directive (existing class A and existing Class B with L> 24 m),
   it is expected that some of them will have to undergo important constructional
   changes, maily in order to comply with the Fire protection and stability requirements.
   Measures have been provided in the Directive to reduce the impact on the involved
   business (see item 5 hereafter).
4. What economic effects is the proposal likely to have?
   - on employment
   - on investment and the creation of new businesses
   - on the competitive position of businesses
   With regard to the domestic shipping activities no impact on employment is expected.
   As to the shipbuilding and shiprcpair industry the proposal is believed to have a
   beneficial impact, taking into account the above mentioned upgrading works to be
   carried out on existing class A and B ships. The same applies for the impact on
   investments.
   The proposal is likely to have a substantial and beneficial impact on the competitive
    position of business. By establishing a harmonized safety regime for all ships engaged
    on domestic voyages in Community waters, a level playing field will be created for
    all operators involved. Taking into account that maritime cabotage will be liberalized
    in the entire Community towards the end of the next decade, such a harmonized safety
    standard is necessary in order to avoid distortion of competition.
                                                M /
 ---pagebreak--- 5.    Does the proposal contain measures to take account of the specific situation of small
      and medium sized firms (reduced or different requirements)?
      For the reasons explained in paragraph 3 above, the following specific measures have
      been introduced with regard to existing passenger ships:
          existing class C and D ships and existing class B ships having a length of less than
          24 metres have to comply with the safety requirements of the Member State
          (Subsidiarity principle)
          for existing class B ships having a length of more than 24 metres a phasing-in
          time schedule, similar to the one provided for in the international SOLAS
          Convention for ships engaged on international voyages, has been proposed (up to
          the year 2010 or 15 years after the date of construction). This measure must allow
          existing ships to complete their economical lifetime without the need for
          undergoing major upgrading transformations.
          existing Class A ships have to comply with the requirements of the International
          SOLAS Convention, because they are operating in the same sea areas (and hence
          subject to the same perils) as passenger ships engaged on international voyages to
          which the same Convention applies. As mentioned above the SOLAS Convention
          provides for a phasing-in timescale for existing ships to comply with new
          amendments to the Convention.
Consultation :
6.  List of the organizations which have been consulted about the proposal and outline of
    their main views.
    See enclosed list on organizations consulted. The industry expressed mainly their
    concern on the impact the proposal might have on existing passengers ships and called
    for special measures as contained in paragraph 5 above.
                                                     Jz      L
 ---pagebreak---                                  LIST INDUSTRY
Capt. R. H O F S T E E
European Maritime Pilots Association (EMPA)
Isserdreed 45
NL - 3/46 MAASLUIS
ABS E u r o p e Ltd.
Art. Mr. M. MAHMOOD
ABS House
Frying Pan Alley 1
UK - LONDON El 7HR
EURACS Secretariat
Art. Mrs. G. HE[NACHER
Germanischer Lloyd
Vorsetzen 32
P.O. Box 11 16 06
D - 2000 HAMBURG 11
R.I.N.A.
Att. Mr. A. TORTI
Via Corsica 12
I - 16128 GENOVA
Comité Syndical des Transports
dans la Communauté européenne
Att. Mr. DECILLELE
rue de Pascale 22B
B - 1040 BRUXELLES
 Capt. Brian TAYLER
 50 Great Guilford Street
 UK - LONDON SEI 0SH
 European Community Shipowners'
 Association (ECSA)
 Att. Mr. NORDSTR0M
 rue Ducale 45
 B - 1000 BRUXELLES
                                               SI j L
 ---pagebreak--- UNINA VE
Att. Mr. J. ESTEBAN PEREZ
J. Hurtado de Mendoza 13 (709)
E -28036 MADRID.
UMNAVE
Att. Mr. P. MAFFIOLI
J. Hurtado de Mendoza 13 (709)_
E - 28036 MADRID
UNINA VE
Att. Mr. W. DIETENS
J. Hurtado de Mendoza 13 (709)
E - 28036 MADRID
                                AH L
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(96) 61 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
n                                                                          07
                                         Luettelonumero : CB-CO-96-074-H-C
                                                          ISBN 92-78-00637-8
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                           y/r/-