Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0177

Ehdotus neuvoston päätös Euroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välisen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen tekemisestä  /* KOM/2007/0177 lopull. - ACC 2007/0067 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 11.4.2007KOM(2007) 177 lopullinen2007/0067 (ACC)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välisen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen tekemisestä(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Euroopan yhteisö pyrkii osana EU:n ulkopolitiikkaa toimimaan yhteistyössä tulliasioissa kansainvälisellä tasolla merkittävimpien kauppakumppaniensa kanssa. Komission annettua suosituksen neuvoston luvasta tulliyhteistyösopimuksista neuvottelemiseksi neuvosto päätti 5. huhtikuuta 1993 antaa komissiolle luvan aloittaa neuvottelut yhteisön tärkeimpien kauppakumppanien eli Korean, Kanadan, Yhdysvaltojen, Hongkongin ja Japanin kanssa. EY:n ja Japanin välinen tulliyhteistyösopimus olisi merkittävä väline kaupan vapauttamisen tasapainottamiseen ja kaupan menettelyjen helpottamiseen petosten ja laittoman toiminnan torjumiseksi. |120 | Yleinen tausta Yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevat sopimukset mahdollistavat tulliyhteistyöhön tarvittavien välineiden käyttöönoton EY:n kansainvälistä tulliyhteistyöpolitiikkaa noudattaen. EY on tähän mennessä tehnyt tulliyhteistyösopimukset Korean, Hongkongin, Kanadan, Yhdysvaltojen, Intian ja Kiinan kanssa. Japani on EY:n merkittävistä kauppakumppaneista ainoa, joka ei vielä ole tehnyt tullisopimusta EY:n kanssa. EY:n ja Japanin välinen tulliyhteistyösopimus, jota pidetään yhtenä ensisijaisista tavoitteista EU:n ja Japanin toimintasuunnitelmassa, tarjoaisi ihanteellisen kehyksen keskusteluille kaikista tulliin liittyvistä asioista ja ongelmista kuten kaupan helpottamisesta, tekijänoikeuslainsäädännön noudattamisen valvomisesta ja väärennettyjen tavaroiden torjumisesta sekä logistisen toimitusketjun turvallisuudesta, jotka ovat EU:n ja Japanin suhteissa ensisijaisia asioita. Yhteydenotot EY:n ja Japanin välisen sopimuksen neuvottelemiseksi aloitettiin vasta vuonna 2004, ja tätä seurasi useita muodollisia neuvottelukierroksia Japanin viranomaisten kanssa vuosina 2005 ja 2006. Vuoden 2006 viimeisen neuvottelukierroksen jälkeen ja Japanin lainsäädäntökabinetin tarkistettua sopimusluonnoksen vuoden 2006 lopussa sopimuspuolet pääsivät yhteisymmärrykseen liitteenä olevasta sopimustekstistä. Komissio esittää, että neuvosto hyväksyisi liitteenä olevan päätösehdotuksen sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä, jotta yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva sopimus voidaan allekirjoittaa mahdollisimman pian. |130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Luonnos EY:n ja Japanin tulliyhteistyösopimukseksi sisältää aiempiin yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeviin sopimuksiin sisältyvät vakiomääräykset lainsäädännöllisestä yhteistyöstä, teknisestä avunannosta ja keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta. |140 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotus noudattaa täysin EY:n tulliyhteistyötä kolmansiin maihin nähden koskevaa politiikkaa. Sen tavoitteena on yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa tullimenettelyjä, ja se mahdollistaa tullipetosten torjumisen ja tietojen vaihdon keskinäiseen hallinnolliseen avunantoon liittyvissä asioissa. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Jäsenvaltioita on neuvottelujen aikana kuultu säännöllisesti neuvoston tulliliittotyöryhmässä. Sopimus on esitetty ennen sisäistä lausuntokierrosta OLAFille, RELEX-pääosastolle, TRADE-pääosastolle ja oikeudelliselle yksikölle.. |212 | Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Ehdotus sisältää jäsenvaltioiden neuvoston tulliliittotyöryhmässä suullisesti esittämät näkökohdat. Siinä on myös otettu huomioon asiaan liittyvien komission yksiköiden lausunnot. Kuullut tahot ovat sitä mieltä, että sopimus on vakiomuotoinen ja vastaa EY:n kolmansien maiden kanssa aiemmin tekemiä tulliyhteistyösopimuksia. |Asiantuntijatiedon käyttö |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Julkista kuulemista ei ole suunniteltu osaksi strategista lähestymistapaa EY:n ja Japanin välisiin tullisuhteisiin. Erilaisilla EU:n ja Japanin välisillä foorumeilla intressitahot, kuten hallitukset, yksityisyritykset, konsultit, liike-elämän yhdistykset ja teollisuusliitot, ovat kuitenkin ilmaisseet odottavansa, että EY:n ja Japanin tulliyhteistyösopimus auttaisi huomattavasti EY:n ja Japanin välisten nykyisten tulliasioihin liittyvien ongelmien ratkaisemisessa. Sopimus muodostaa oikeusperustan tietojenvaihdolle ja hallinnolliselle avunannolle sopimuspuolten välillä tullilainsäädännön asianmukaista soveltamista varten, ja siihen sisältyy joitakin etuja ja nykyaikaisia yhteistyömenetelmiä, joihin liittyy erilaisia lakien täytäntöönpanotekniikoita. Ehdotus on oikeudellinen väline, jota tarvitaan asianmukaisen tulliyhteistyön harjoittamiseen EY:n ja Japanin välillä. Siinä otetaan huomioon kansainvälisen piratismin ja väärentämisen lisääntyminen, kohdealat ja kehittyneisyys sekä sopimuspuolten sitoutuminen tekijänoikeussuojan parantamiseen, kansainvälisen toimitusketjun varmistamiseen samalla kun helpotetaan laillisten tavaroiden maailmanlaajuista kauppaa. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Neuvoston vuonna 1993 antamien neuvotteluohjeiden mukaisesti ja ottaen huomioon Japanin ja EY:n kauppayhteyksien merkittävyys (Japani on yksi EY:n pääkauppakumppaneista) pyrkimyksenä on varmistaa tehokas yhteistyö sopimuskumppanien tulliviranomaisten välillä. Liitteenä olevan ehdotuksen tavoitteena on neuvoston päätöksen tekeminen Euroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välisestä yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevasta sopimuksesta. Tällaisen välineen avulla sopimuspuolet voivat kehittää tulliyhteistyötä tullirikkomusten torjumisessa sekä tällaisten tullilainsäädännön vastaisten toimien estämistä, tutkimista ja torjumista. Lisäksi sen avulla voidaan yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa tullimenettelyjä ja vaihtaa tietoja toimista, jotka voivat johtaa rikoksiin toisen sopimuspuolen alueella. |310 | Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artiklan mukaan, jos on neuvoteltava yhden tai useamman valtion taikka kansainvälisen järjestön kanssa tehtävistä sopimuksista, komissio antaa asiasta suosituksia neuvostolle, joka valtuuttaa komission aloittamaan tarpeelliset neuvottelut. Neuvoston ja komission tehtävänä on huolehtia, että neuvotellut sopimukset ovat yhteisön sisäisten politiikkojen ja sääntöjen mukaisia. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 300 artiklassa todetaan, että neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta sopimusten allekirjoittamisesta ja tekemisestä. Neuvoston 5. huhtikuuta 1993 tekemät päätökset, jotka sisältävät ohjeet tulliyhteistyösopimusten neuvottelemiseksi EU:n tärkeimpien kauppakumppanien kanssa. |329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Ehdotettu toimenpide on tarpeellinen ja riittävä tulliyhteistyön soveltamiseksi asianmukaisella tavalla EY:n ja Japanin välillä. |332 | Ehdotuksessa vahvistetaan koordinointimekanismi, tulliyhteistyösekakomitea, joka koostuu sopimuspuolten tullihallintojen edustajista ja komission edustajista. Tulliyhteistyösekakomitea pyrkii vähentämään sopimuksesta aiheutuvaa hallinnollista taakkaa asianmukaisessa suhteessa sopimuspuolten asettamiin tavoitteisiin nähden. |Sääntelytavan valinta |342 | EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaan neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta sopimusten allekirjoittamisesta ja tekemisestä. Neuvoston päätös on tässä tapauksessa soveltuva väline (neuvosto mainitsi tämän myös huhtikuussa 1993 antaessaan komissiolle luvan neuvotella puolestaan tulliyhteistyösopimuksista EY:n tärkeimpien kauppakumppanien kanssa). |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. |LISÄTIEDOT |Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |533 | Ehdotus ei sisällä raukeamislauseketta. |1.  2007/0067 (ACC)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välisen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen tekemisestäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, että neuvosto antoi 5 päivänä huhtikuuta 1993 komissiolle valtuudet aloittaa Euroopan yhteisön puolesta neuvottelut tulliyhteistyösopimuksista joidenkin EY:n tärkeimpien kauppakumppanien kanssa,Euroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välinen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva sopimus olisi hyväksyttävä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään Euroopan yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Japanin hallituksen välinen yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva sopimus.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaKomissio edustaa Euroopan yhteisöä jäsenvaltioiden edustajien avustamana sopimuksen 21 artiklalla perustetussa tulliyhteistyösekakomiteassa.3 artiklaNeuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa sopimus yhteisön puolesta.4 artiklaNeuvoston puheenjohtaja antaa sopimuksen 22 artiklan mukaisen ilmoituksen Euroopan yhteisön puolesta [1].5 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEEUROOPAN YHTEISÖN JA JAPANIN HALLITUKSEN VÄLINEN SOPIMUS YHTEISTYÖSTÄ JA KESKINÄISESTÄ HALLINNOLLISESTA AVUNANNOSTA TULLIASIOISSAEUROOPAN YHTEISÖ ja JAPANIN HALLITUS, jäljempänä ’sopimuspuolet’, jotkaOTTAVAT HUOMIOON Euroopan yhteisön, jäljempänä ’yhteisö’, ja Japanin välisten kaupallisten yhteyksien tärkeyden ja haluavat edistää kyseisten yhteyksien sopusointuista kehitystä molempien sopimuspuolten hyödyksi,USKOVAT, että sitoumus tulliyhteistyön kehittämisestä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,OTTAVAT HUOMIOON sopimuspuolten välisen tullimenettelyjä koskevan tulliyhteistyön kehityksen,KATSOVAT, että tullilainsäädännön vastaiset toimet ovat haitallisia molempien sopimuspuolten taloudellisille, verotuksellisille ja kaupallisille eduille, ja tunnustavat, että on tärkeää varmistaa tullien ja muiden verojen oikea määritys,OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että kyseisiä toimia voidaan vastustaa tehokkaammin tulliviranomaisten yhteistyöllä,TUNNUSTAVAT tulliviranomaisten tärkeän aseman ja tullimenettelyjen merkityksen kaupan helpottamisessa,OTTAVAT HUOMIOON molempien sopimuspuolten tiukan sitoutumisen tullitoimiin ja yhteistyöhön tekijänoikeuksien loukkaamisen torjumiseksi,OTTAVAT HUOMIOON sopimuspuolten aikaisemmin hyväksymät tai niihin sovellettavat kansainvälisten yleissopimusten mukaiset velvoitteet samoin kuin Maailman kauppajärjestön, jäljempänä ’WTO’, tulliasioita koskevat toimet;OTTAVAT HUOMIOON keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta 5 päivänä joulukuuta 1953 annetut tulliyhteistyöneuvoston suositukset,KATSOVAT, ETTÄ vuonna 1991 annettuun yhteiseen julistukseen Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Japanin suhteista sisältyivät suhteen yleiset suuntaviivat ja siinä vahvistettiin menetelmälliset tavoitteet suhteiden kehittämiseksi,OVAT SOPINEET SEURAAVAA:I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET1 artiklaMääritelmätTässä sopimuksessa tarkoitetaan ilmaisulla:a) ’tullilainsäädäntö’ kaikkia Euroopan yhteisön tai Japanin lakeja ja asetuksia, jotka koskevat tavaroiden tuontia, vientiä ja kauttakuljetusta sekä niiden asettamista mihin tahansa tulliviranomaisten toimivaltaan kuuluvaan tullimenettelyyn, mukaan lukien kielto-, rajoitus- ja valvontatoimenpiteet;b) ’sopimuspuolen lait ja asetukset’ ja ’kunkin sopimuspuolen lait ja asetukset’ Japanin lakeja ja asetuksia tai yhteisön lakeja ja asetuksia asiayhteyden mukaan;c) ’tulliviranomainen’ Japanissa valtiovarainministeriötä ja Euroopan yhteisössä Euroopan yhteisöjen komission tulliasioista vastaavia toimivaltaisia yksiköitä sekä Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden tulliviranomaisia;d) ’pyynnön esittänyt viranomainen’ sopimuspuolen tulliviranomaista, joka pyytää hallinnollista avunantoa tämän sopimuksen mukaisesti;e) ’pyynnön vastaanottanut viranomainen’ sopimuspuolen tulliviranomaista, joka vastaanottaa avunantopyynnön tämän sopimuksen mukaisesti;f) ’henkilötiedot’ kaikkia tunnistettua tai tunnistettavissa olevaa yksilöä koskevia tietoja;g) ’tullilainsäädännön vastainen toimi’ mitä tahansa tullilainsäädännön rikkomista tai yritystä rikkoa kyseistä lainsäädäntöä;h) ’henkilö’ luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä taikka mitä tahansa kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti perustettua tai järjestäytynyttä yksikköä, jolla ei ole oikeushenkilön asemaa, joka harjoittaa tavaroiden tuontia, vientiä tai kauttakuljetusta; sekäi) ’tieto’ tietoja, asiakirjoja, kertomuksia ja muita missä tahansa muodossa olevia tiedonantoja niiden sähköiset jäljennökset mukaan luettuina.2 artiklaAlueet, joihin sopimusta sovelletaanTätä sopimusta sovelletaan Japanissa sen alueeseen, jossa Japanin tullilainsäädäntö on voimassa, sekä Euroopan yhteisössä alueisiin, joihin Euroopan yhteisön perustamissopimusta sovelletaan mainitussa sopimuksessa määrätyin edellytyksin.3 artiklaTäytäntöönpanoSopimuspuolet panevat tämän sopimuksen täytäntöön kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti tulliviranomaisen käytettävissä olevien voimavarojen rajoissa.4 artiklaYhteistyön soveltamisala1. Tulliyhteistyöhön kuuluvat tämän sopimuksen nojalla kaikki tullilainsäädännön soveltamiseen liittyvät kysymykset.2 Sopimuspuolet sitoutuvat kehittämään tulliyhteistyötä tulliviranomaistensa välityksellä. Sopimuspuolet toimivat yhteistyössä erityisesti seuraavissa kysymyksissä:a) sopimuspuolten tulliviranomaisten välisten yhteydenpitokanavien luominen ja ylläpitäminen varman ja nopean tietojen vaihdon helpottamiseksi;b) sopimuspuolten tulliviranomaisten välisen tehokkaan yhteistoiminnan helpottaminen; sekäc) mitkä tahansa muut tähän sopimukseen liittyvät hallinnolliset kysymykset, jotka saattavat ajoittain vaatia yhteisiä toimia sopimuspuolilta.3. Sopimuspuolet sitoutuvat myös pyrkimään yhteistyössä tulliviranomaistensa välityksellä kehittämään kauppaa helpottavia toimia tullialalla kansainvälisten normien mukaisesti.5 artiklaAvunannon soveltamisala1. Sopimuspuolet antavat toisilleen tulliviranomaistensa välityksellä apua toimivaltaansa kuuluvilla aloilla ja käytettävissä olevien voimavarojen rajoissa tässä sopimuksessa määrätyin tavoin ja edellytyksin varmistaakseen tullilainsäädännön moitteettoman soveltamisen erityisesti tullilainsäädännön vastaisia toimia ehkäisemällä, tutkimalla ja torjumalla.2. Tässä sopimuksessa tarkoitettu keskinäinen avunanto tulliasioissa koskee sopimuspuolten tulliviranomaisia, jotka ovat toimivaltaisia soveltamaan tätä sopimusta. Se ei rajoita rikosasioissa annettavaa keskinäistä avunantoa koskevia oikeuksia ja velvollisuuksia, joita jompikumpi sopimuspuolista soveltaa kansainvälisten sopimusten tai kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti. Avunannon piiriin eivät myöskään kuulu tiedot, jotka on saatu oikeusviranomaisten pyynnöstä käytetyillä valtuuksilla.3. Tämän sopimuksen soveltamisalaan ei kuulu tullien, verojen tai sakkojen kantamisessa annettava avunanto.6 artiklaSuhde muihin kansainvälisiin sopimuksiin1. Tämä sopimus ei vaikuta muiden kansainvälisten sopimusten mukaisiin sopimuspuolten oikeuksiin eikä velvoitteisiin.2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan tapauksissa, joissa yksittäisten jäsenvaltioiden ja Japanin mahdollisten kahdenvälisten yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevien sopimusten määräykset ovat ristiriidassa tämän sopimuksen määräysten kanssa.3. Tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta niiden yhteisön säännösten soveltamiseen, jotka koskevat tämän sopimuksen perusteella saatujen, yhteisölle mahdollisesti merkityksellisten tietojen toimittamista komission toimivaltaisten yksiköiden ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten välillä.II OSASTOTULLIYHTEISTYÖ7 artiklaTullimenettelyjä koskeva yhteistyöLaillisen tavaroiden liikkuvuuden helpottamiseksi tulliviranomaiset vaihtavat tullitekniikoiden ja -menettelyjen sekä tietokonejärjestelmien kehittämistoimenpiteisiin liittyvää tietoa ja asiantuntemusta tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.8 artiklaTekninen yhteistyöTulliviranomaiset voivat tarjota toisilleen teknistä yhteistyötä ja harjoittaa keskinäistä tullitekniikoiden ja -menettelyjen sekä tietokonejärjestelmien kehittämistoimenpiteisiin liittyvää henkilöstön ja asiantuntemuksen vaihtoa näiden tavoitteiden täytäntöön panemiseksi tämän sopimuksen määräysten mukaisesti9 artiklaKeskustelut kansainvälisissä järjestöissäTulliviranomaiset pyrkivät kehittämään ja lujittamaan yhteistyötään yhteisen edun mukaisista kysymyksistä käytävien tulliasioita koskevien keskustelujen edistämiseksi asiaan liittyvissä kansainvälisissä järjestöissä kuten tulliyhteistyöneuvosto ja WTO.III OSASTOKESKINÄINEN HALLINNOLLINEN AVUNANTO10 artiklaPyynnöstä annettava apu1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle kaikki tarvittavat tiedot, jotta tämä voi varmistaa, että pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädäntöä sovelletaan oikein, mukaan luettuina tiedot havaituista tai suunnitelluista toimista, jotka ovat tai saattaisivat olla tullilainsäädännön vastaisia.Erityisesti pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on pyynnöstä toimitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle tietoja toimista, jotka saattavat johtaa pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin, kuten virheellisistä tulli-ilmoituksista, alkuperätodistuksista, laskuista tai muista asiakirjoista, joiden tiedetään tai epäillään olevan virheellisiä tai väärennettyjä.2. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä:a) onko toisen sopimuspuolen alueelta viedyt tavarat tuotu asianmukaisesti toisen sopimuspuolen alueelle, ja yksilöi tarvittaessa tavaroihin sovelletun tullimenettelyn; sekäb) onko toisen sopimuspuolen alueelle tuodut tavarat viety asianmukaisesti toisen sopimuspuolen alueelta, ja yksilöi tarvittaessa tavaroihin sovelletun tullimenettelyn.3. Pyynnön vastaanottanut viranomainen antaa pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä tarvittavat pyynnön esittäneen sopimuspuolen lakien ja asetusten rajoissa tietoja seuraavista seikoista ja harjoittaa seuraavien seikkojen erityistä valvontaa:a) henkilöt, joiden perustellusti uskotaan osallistuvan tai osallistuneen pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin;b) paikat, joissa tavaroita on koottu tai varastoitu tai joissa niitä voidaan koota tai varastoida siten, että on perusteltua uskoa, että tavarat on tarkoitettu käytettäviksi pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisissa toimissa;c) tavarat, joita kuljetetaan tai voidaan kuljettaa siten, että on perusteltua uskoa, että ne on tarkoitettu käytettäviksi pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisissa toimissa; sekäd) kuljetusvälineet, joita käytetään tai voidaan käyttää siten, että on perusteltua uskoa, että ne on tarkoitettu käytettäviksi pyynnön esittäneen sopimuspuolen tullilainsäädännön vastaisissa toimissa.11 artiklaOma-aloitteinen avunantoSopimuspuolet auttavat toisiaan omasta aloitteestaan ja kunkin sopimuspuolen lakeja ja asetuksia noudattaen, jos ne pitävät sitä tullilainsäädännön oikean soveltamisen kannalta tarpeellisena, etenkin tilanteissa, jotka saattavat aiheuttaa merkittävää vahinkoa toisen sopimuspuolen taloudelle, kansanterveydelle, yleiselle turvallisuudelle tai vastaavalle keskeiselle edulle, erityisesti toimittamalla seuraavista asioista saatuja tietoja:a) toimet, jotka ovat tai näyttävät olevan tullilainsäädännön vastaisia ja joilla saattaa olla merkitystä toiselle sopimuspuolelle;b) uudet keinot tai menetelmät, joita käytetään tullilainsäädännön vastaisten toimien toteuttamisessa;c) tavarat, joiden tiedetään olevan tullilainsäädännön vastaisten toimien kohteena;d) henkilöt, joiden perustellusti uskotaan osallistuvan tai osallistuneen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin; sekäe) kuljetusvälineet, joita perustellusti uskotaan käytetyn tai käytettävän tai voitavan käyttää tullilainsäädännön vastaisissa toimissa.12 artiklaAvunantoa koskevien pyyntöjen muoto ja sisältö1. Tämän sopimuksen mukaiset pyynnöt tehdään kirjallisesti. Pyyntöön on liitettävä asiakirjat, jotka katsotaan tarpeellisiksi pyynnön täyttämiseksi. Myös suulliset pyynnöt voidaan hyväksyä asian kiireellisyyden perusteella, mutta ne on viipymättä vahvistettava kirjallisesti.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa pyynnöissä on esitettävä seuraavat tiedot:2.  pyynnön esittänyt viranomainen;3.  pyydetty toimenpide;4.  pyynnön tarkoitus ja syy;5.  mahdollisimman tarkat ja laajat tiedot tutkimuksen kohteena olevista henkilöistä;6.  yhteenveto asiaan liittyvistä seikoista ja jo suoritetuista tutkimuksista; sekä7.  asiaan liittyvä oikeudellinen aineisto.3. Pyynnöt on esitettävä sekä pyynnön vastaanottaneelle että pyynnön esittäneelle viranomaiselle sopivalla kielellä. Tätä vaatimusta voidaan tarpeen mukaan soveltaa myös asiakirjoihin, jotka seuraavat 1 kohdan mukaista pyyntöä.4. Jos pyyntö ei täytä edellä määrättyä muotovaatimusta, sen korjaamista tai täydentämistä voidaan vaatia; pyynnön vastaanottanut viranomainen voi sillä välin toteuttaa varotoimenpiteitä.13 artiklaPyyntöjen täyttäminen1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toteuttaa toimivaltansa ja käytettävissä olevien voimavarojensa mukaisesti kaikki kohtuulliset toimenpiteet ja toimittaa käytössään jo olevat tiedot sekä tekee tai teettää aiheellisia tutkimuksia.2. Avunantopyynnöt täytetään pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti.3. Pyynnön esittäneen viranomaisen asianmukaisesti valtuutetut virkamiehet voivat pyynnön vastaanottaneen viranomaisen suostumuksella ja sen määräämin edellytyksin saada pyynnön vastaanottaneelta viranomaiselta näiden toimipaikassa tietoja, jotka koskevat tosiasiallisesti tai mahdollisesti tullilainsäädännön vastaisia toimia ja joita pyynnön esittänyt viranomainen tarvitsee tämän sopimuksen soveltamiseksi.4. Pyynnön esittäneen viranomaisen asianmukaisesti valtuutetut virkamiehet voivat toisen pyynnön vastaanottaneen viranomaisen suostumuksella ja sen määräämin edellytyksin olla tietyissä tapauksissa läsnä tutkimuksissa, jotka tehdään tämän tuomiovallan alueella.5. Jos pyyntöä ei voida noudattaa, pyynnön esittäneelle viranomaiselle on toimitettava tästä tieto nopeasti ja esitettävä perusteet. Perusteisiin voidaan liittää asiaa koskevat tiedot, joiden pyynnön vastaanottanut viranomainen arvelee auttavan pyynnön esittänyttä viranomaista.6. Pyynnön vastaanottanut viranomainen antaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä tiedon avunantopyynnön täyttämiseksi toteutettavien toimien ajasta ja paikasta, jotta toimet voidaan koordinoida.14 artiklaTietojen välityksessä käytettävä muoto1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa tiedustelujen tulokset pyynnön esittäneelle viranomaiselle kirjallisesti ja liittää mukaan tarvittavat asiakirjat tai muun aineiston.2. Nämä tiedot voivat olla sähköisessä muodossa.15 artiklaPoikkeukset avunantovelvollisuudesta1. Avunannosta voidaan kieltäytyä tai pidättäytyä tai sen antamiselle voidaan asettaa edellytyksiä tai vaatimuksia, jos pyynnöt vastaanottanut sopimuspuoli katsoo, että tämän sopimuksen mukainen avunanto voisi loukata Japanin tai yhteisön jonkun jäsenvaltion täysivaltaisuutta taikka vahingoittaa yleistä järjestystä, turvallisuutta tai muita keskeisiä etuja, kuten 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa.Kukin sopimuspuoli voi erityisesti rajoittaa toiselle sopimuspuolelle toimittamiaan tietoja silloin, kun jälkimmäinen sopimuspuoli ei pysty takaamaan ensin mainitulle sopimuspuolelle, että tiedot käsitellään luottamuksellisena tai että niitä käytetään rajoitettuihin käyttötarkoituksiin.2. Pyynnön vastaanottanut viranomainen voi pidättäytyä avun antamisesta, jos se katsoo avunannon häiritsevän vireillä olevia tutkimuksia, asianomaisten lainvalvontaviranomaisten tutkimukset, syytetoimet ja hallinnolliset menettelyt mukaan luettuina. Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on tällöin neuvoteltava pyynnön esittäneen viranomaisen kanssa sen selvittämiseksi, voidaanko apua antaa sen tarpeellisina pitämiä edellytyksiä tai vaatimuksia noudattaen.3. Jos pyynnön esittävä viranomainen pyytää sellaista apua, jota se ei itse voisi pyydettäessä antaa, sen on huomautettava tästä pyynnössään. Pyynnön vastaanottanut viranomainen saa päättää, miten se vastaa tällaiseen pyyntöön.4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa pyynnön vastaanottaneen viranomaisen päätös ja sen perustelut on ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle mahdollisimman nopeasti.16 artiklaTietojen vaihto ja luottamuksellisuus1. Kaikkia tämän sopimuksen mukaisesti missä tahansa muodossa toimitettuja tietoja on käsiteltävä luottamuksellisina kunkin sopimuspuolen laeista ja asetuksista riippuen ja niille on taattava tiedot vastaanottaneen sopimuspuolen tulliviranomaisen asiaa koskevassa lainsäädännössä sekä yhteisön toimielimiin sovellettavissa vastaavissa säännöksissä samanlaisille tiedoille säädetty suoja, jollei tiedot toimittava sopimuspuoli anna etukäteen suostumusta tällaisen tiedon julkistamiseen.2. Henkilötietoja saa toimittaa ainoastaan, jos ne vastaanottava sopimuspuoli sitoutuu suojelemaan niitä vähintään samalla tavalla kuin tiedot toimittava sopimuspuoli suojelisi niitä kyseisessä tapauksessa. Se sopimuspuoli, joka voisi toimittaa tietoja, ei saa asettaa vaatimuksia, jotka ovat ankarampia kuin sen omalla oikeudenkäyttöalueella sovellettavat vastaavat vaatimukset.Sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen tiedon kunkin sopimuspuolen voimassa olevissa laeista ja asetuksista, tarvittaessa myös yhteisön jäsenvaltioissa voimassa olevat lait ja asetukset.3. Saatuja tietoja voidaan käyttää yksinomaan tässä sopimuksessa määrättyihin tarkoituksiin. Jos toinen sopimuspuoli haluaa käyttää tietoja muihin tarkoituksiin, sen on hankittava tiedot toimittaneelta tulliviranomaiselta kirjallinen ennakkosuostumus. Tietojen käytössä on tällöin noudatettava tämän viranomaisen asettamia rajoituksia.4. Edellä olevan 3 kohdan määräykset eivät estä tämän sopimuksen mukaisesti saatujen tietojen käyttöä todisteina tullilainsäädännön vastaisten toimien toteamisen johdosta tuomioistuimissa vireille pantavissa hallinnollisissa menettelyissä. Tästä syystä sopimuspuolet voivat käyttää tämän sopimuksen määräysten mukaisesti saatuja tietoja näyttönä todistusasiakirjoissa, kertomuksissa ja lausunnoissa sekä hallinnollisissa menettelyissä. Kyseiset tiedot toimittaneelle tulliviranomaiselle ilmoitetaan tällaisesta käytöstä.5. Sen estämättä, mitä tämän artiklan 3 kohdassa määrätään, tiedot vastaanottanut tulliviranomainen voi toimittaa tämän sopimuksen mukaisesti saadut tiedot sopimuspuolen asianomaisille lainvalvontaviranomaisille, jollei tiedot toimittanut tulliviranomainen muuta ilmoita. Nämä viranomaiset saavat käyttää tietoja ainoastaan tullilainsäädännön asianmukaiseen soveltamiseen tämän sopimuksen 16 ja 17 artiklassa määrätyin edellytyksin.6. Tämä artikla ei estä tietojen käyttöä tai julkistamista tapauksissa, joissa tiedot vastaanottavan sopimuspuolen lait ja asetukset velvoittavat tähän. Tulliviranomaisen on mahdollisuuksien mukaan annettava tiedot antaneelle tulliviranomaiselle ennakkoilmoitus tällaisesta julkistamisesta.Tiedot vastaanottavan sopimuspuolen on, jollei tiedot toimittanut sopimuspuoli muuta sovi, käytettävä tarvittaessa kaikkia ensimmäisenä mainitun sopimuspuolen sovellettavien lakien ja asetusten sallimia toimenpiteitä säilyttääkseen tietojen luottamuksellisuuden ja suojatakseen henkilötiedot kolmansien osapuolten tai muiden viranomaisten hakemuksissa kyseisiä tietoja julkistettaessa.17 artiklaRikosasiain käsittelyTiedot vastaanottaneen sopimuspuolen tulliviranomainen ei saa käyttää toisen sopimuspuolen sille tämän sopimuksen perusteella toimittamia tietoja tuomioistuimen tai tuomarin käsittelemissä oikeudenkäynneissä.18 artiklaAvunannosta aiheutuvat menot1. Sopimuspuolet maksavat kullekin tämän sopimuksen täytäntöönpanosta aiheutuvat menot.2. Jos pyynnön täyttämisen aikana käy ilmi, että siitä aiheutuu poikkeuksellisia menoja, tulliviranomaisten on neuvoteltava määritelläkseen ne edellytykset ja vaatimukset, joiden mukaisesti pyynnön täyttäminen voisi jatkua.IV OSASTOLOPPUSÄÄNNÖKSET19 artiklaOtsakkeetTämän sopimuksen osastojen ja artiklojen otsakkeet on lisätty ainoastaan viittauksia varten, eivätkä ne vaikuta tämän sopimuksen tulkintaan.20 artiklaKuuleminenKaikki tämän sopimuksen tulkintaa tai täytäntöönpanoa koskevat kysymykset tai riidat ratkaistaan sopimuspuolten yhteisellä kuulemisella.21 artiklaTulliyhteistyösekakomitea1. Perustetaan tulliyhteistyösekakomitea, joka muodostuu Japanin valtiovarainministeriön ja ulkoministeriön virkamiehistä sekä Euroopan yhteisön tulliasioista vastaavista virkamiehistä. Molempien sopimuspuolten muita virkamiehiä, joilla on käsiteltäviä aiheita koskevaa hyödyllistä asiantuntijuutta, voidaan ottaa mukaan tilapäisesti. Tulliyhteistyösekakomitean kokoontumispaikasta ja -ajasta sekä asialistasta sovitaan yhdessä.2. Tulliyhteistyösekakomitean tehtävänä on muun muassa:a) huolehtia tämän sopimuksen moitteettomasta toiminnasta;b) toteuttaa tulliyhteistyön kannalta tarpeellisia toimenpiteitä tämän sopimuksen tavoitteiden mukaisesti;c) vaihtaa näkemyksiä kaikista yhteistä etua koskevista tulliyhteistyöhön liittyvistä kysymyksistä, mukaan lukien tulevat toimenpiteet ja niiden toteuttamiseksi käytettävissä olevat voimavarat;d) antaa suosituksia ratkaisuiksi, joilla edistetään tämän sopimuksen tavoitteiden toteuttamista; sekäe) hyväksyä työjärjestyksensä.22 artiklaVoimaantulo ja voimassaoloaika1. Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat niiden välisillä diplomaattinooteilla ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamisesta.2. Sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten välisillä diplomaattinooteilla sopimuspuolten yhteisestä suostumuksesta. uutokset tulevat voimaan 1 kohdassa mainituin edellytyksin, jolleivät sopimuspuolet muuta sovi.3. Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla asiasta kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen irtisanominen tulee voimaan kolmen kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona asiasta on ilmoitettu toiselle sopimuspuolelle. Ennen sopimuksen irtisanomista vastaanotettuihin avunpyyntöihin vastaaminen on kuitenkin saatettava päätökseen tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.23 artiklaTodistusvoimaiset tekstitTämä sopimus laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin, viron ja japanin kielillä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen. Jos tekstien tulkinnassa on eroavaisuuksia, englannin- ja japaninkieliset tekstit ovat ensisijaisia muihin kielitoisintoihin verrattuna.Tämän vakuudeksi asianmukaisesti valtuutetut allekirjoittajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.Tehty BrysselissäEuroopan yhteisön puolesta | Japanin hallituksen puolesta | [1] Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä .


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0815

Ehdotus neuvoston päätös muuntogeenistä maissia MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti (Ainoastaan ranskan- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)  /* KOM/2007/0815 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 18.12.2007KOM(2007) 815 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenistä maissia MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti(Ainoastaan ranskan- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)(komission esittämä)PERUSTELUTLiitteenä oleva ehdotus neuvoston päätökseksi koskee muuntogeenistä maissia MON863xMON810sisältäviä, siitä koostuvia tai siitä valmistettuja elintarvikkeita ja rehuja, joiden markkinoille saattamista koskevan hakemuksen Monsanto Europe S.A. toimitti Saksan toimivaltaisille viranomaisille 24 kesäkuuta 2004 muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annetun asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti.Liitteenä oleva ehdotus kattaa myös sellaisten muiden maissia MON863xMON810 sisältävien tai siitä koostuvien tuotteiden saattamisen markkinoille, joita viljelyä lukuun ottamatta käytetään samoihin käyttötarkoituksiin kuin mitä tahansa muuta maissia.Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’EFSA’, antoi 31 päivänä maaliskuuta 2006 myönteisen lausunnon asetuksen (EY) N:o 1829/2003 6 ja 18 artiklan mukaisesti ja esitti päätelmänään[1], että maissia MON863xMON810 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen hakemuksessa kuvattujen tuotteiden saattamisella markkinoille ei todennäköisesti ole haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen tai ympäristöön.EFSA julkaisi lokakuussa 2006 yksityiskohtaiset selvitykset siitä, miten se oli ottanut jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kommentit huomioon lausunnossaan.EFSA vahvisti 13 päivänä huhtikuuta 2007, että nptII -geenin käyttämisellä merkkigeeninä muuntogeenisissä kasveissa ei ole haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen tai ympäristöön.EFSA vahvisti 28 päivänä kesäkuuta 2007 maissia MON 863 koskevan aikaisemman myönteisen turvallisuusarvionsa sen jälkeen, kun oli ilmestynyt tieteellinen julkaisu, joka koski maissin MON 863 rotilla tehdyn 90 päivän tutkimuksen uutta analyysiä ja jossa asetettiin maissin MON 863 turvallisuus kyseenalaiseksi.Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle toimitettiin tätä taustaa vasten 10 päivänä lokakuuta 2007 äänestystä varten luonnos komission päätökseksi muuntogeenistä maissia MON863xMON810 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamisen sallimisesta. Komitea ei antanut lausuntoa: kaksitoista jäsenvaltiota (149 ääntä) äänesti ehdotuksen puolesta, yksitoista jäsenvaltiota (119 ääntä) vastusti sitä, ja neljä jäsenvaltiota (77 ääntä) pidättäytyi äänestämästä.Asetuksen EY) N:o 1829/2003 35 artiklan 2 kohdan sekä neuvoston päätöksen 1999/468/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 2006/512/EY, 5 artiklan mukaisesti komission on tehtävä neuvostolle ehdotus tarvittavista toimenpiteistä ja annettava siitä tieto parlamentille. Neuvostolla on kolme kuukautta aikaa tehdä määräenemmistöpäätös ehdotuksesta.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenistä maissia MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti(Ainoastaan ranskan- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaiset) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003[2] ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan ja 19 artiklan 3 kohdansekä katsoo seuraavaa:(1) Monsanto Europe S.A. toimitti 24 päivänä kesäkuuta 2004 Saksan toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EY) N:o 1829/2003 5 ja 17 artiklan mukaisesti hakemuksen maissia MON863xMON810 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen elintarvikkeiden, elintarvikkeiden ainesosien ja rehun saattamiseksi markkinoille, jäljempänä ’hakemus’.(2) Hakemus kattaa myös sellaisten muiden maissia MON863xMON810 sisältävien tai siitä koostuvien tuotteiden saattamisen markkinoille, joita viljelyä lukuun ottamatta käytetään samoihin käyttötarkoituksiin kuin mitä tahansa muuta maissia. Näin ollen hakemus sisältää asetuksen (EY) N:o 1829/2003 5 artiklan 5 kohdan ja 17 artiklan 5 kohdan säännösten mukaisesti geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[3] liitteissä III ja IV vaaditut tiedot sekä direktiivin 2001/18/EY liitteessä II säädettyjen periaatteiden mukaisesti suoritetun riskinarvioinnin tiedot ja päätelmät.(3) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’EFSA’, antoi 31 päivänä maaliskuuta 2006 myönteisen lausunnon[4] asetuksen (EY) N:o 1829/2003 6 ja 18 artiklan mukaisesti ja esitti päätelmänään, ettei hakemuksessa kuvattua maissia MON863xMON810 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden, jäljempänä ’tuotteet’, saattamisella markkinoille todennäköisesti ole haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen tai ympäristöön. Lausunnossaan EFSA katsoi, että oli hyväksyttävää käyttää yksittäisiä tapahtumia koskevia tietoja tuotteiden turvallisuuden tukena, ja tarkasteli kaikkia niitä erityisiä kysymyksiä ja huolenaiheita, joita jäsenvaltiot olivat tuoneet esiin lausunnoissa, jotka kansalliset toimivaltaiset viranomaiset olivat esittäneet kyseisen asetuksen 6 artiklan 4 kohdan ja 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti.(4) EFSA julkaisi lokakuussa 2006 komission pyynnöstä yksityiskohtaiset selvitykset siitä, miten se oli ottanut jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kommentit huomioon lausunnossaan, sekä lisätietoja EFSA:an kuuluvan geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan tarkastelemista eri osatekijöistä.(5) Lausunnossaan EFSA totesi myös, että hakijan toimittama ympäristönseurantasuunnitelma, joka sisältää yleisen seurantasuunnitelman, on tuotteiden käyttötarkoituksen mukainen.(6) Yleisöltä tulleiden huomautusten ja Maailman terveysjärjestön julkaiseman raportin jälkeen, jonka mukaan kanamysiini ja neomysiini ovat ratkaisevan tärkeitä bakteerilääkkeitä ihmislääketieteessä ja muihin kuin ihmisiin kohdistuvissa riskinhallintastrategioissa, komissio kuuli 25 päivänä tammikuuta 2007 Euroopan lääkevirastoa niiden antibioottien terapeuttisesta merkityksestä sekä ihmis- että eläinlääketieteessä, joille nptII -geeni antaa resistenssin. Saatuaan Euroopan lääkevirastolta vastauksen komissio kuuli EFSA:aa nptII -geenin turvallisuusarvioinnista ja nptII -geenin sisältävien muuntogeenisten kasvien turvallisuusarvioinnista. EFSA vahvisti 13 päivänä huhtikuuta 2007 nptII -geenin sisältäviä muuntogeenisiä kasveja koskevan aikaisemman myönteisen turvallisuusarvionsa ja totesi, että nptII -geenin esiintyminen elintarvikkeina ja rehuna käytettävissä muuntogeenisissä kasveissa ei aiheuta vaaraa ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle.(7) Sen jälkeen, kun oli ilmestynyt tieteellinen julkaisu, joka koski maissin MON 863 rotilla tehdyn 90 päivän tutkimuksen uutta analyysiä ja jossa asetettiin maissin MON 863 turvallisuus kyseenalaiseksi, komissio kuuli EFSA:a 15 päivänä maaliskuuta 2007 kyseisen tutkimusta koskevan analyysin mahdollisesta vaikutuksesta EFSA:n aikaisempaan maissia MON 863 koskevaan lausuntoon. EFSA ilmoitti 28 päivänä kesäkuuta 2007, että julkaisussa ei esitetä toksikologisesti merkittäviä uusia seikkoja, ja vahvisti aikaisemman maissia MON 863 koskevan myönteisen turvallisuusarviointinsa.(8) Tuotteille olisi näiden seikkojen perusteella myönnettävä lupa.(9) Jokaiselle muuntogeeniselle organismille olisi osoitettava yksilöllinen tunniste järjestelmän perustamisesta yksilöllisten tunnisteiden kehittämiseksi ja osoittamiseksi muuntogeenisille organismeille 14 päivänä tammikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 65/2004[5] mukaisesti.(10) EFSA:n antaman lausunnon perusteella maissia MON863xMON810 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen elintarvikkeiden, elintarvikkeiden ainesosien ja rehun osalta ei näytä olevan tarpeen esittää muita erityisiä merkitsemisvaatimuksia kuin ne, joista säädetään asetuksen (EY) N:o 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 2 kohdassa. Jotta kuitenkin varmistetaan tuotteiden käyttö tässä päätöksessä säädetyn luvan rajoissa, muuntogeenistä organismia sisältävien tai siitä koostuvien rehujen sekä elintarvikkeisiin ja rehuihin kuulumattomien tuotteiden, joille haetaan lupaa, merkintöjä olisi täydennettävä selkeällä maininnalla, että kyseisiä tuotteita ei saa käyttää viljelyyn.(11) EFSA:n lausunnon perusteella ei ole tarpeen asettaa markkinoille saattamista ja/tai käyttöä ja käsittelyä koskevia erityisiä ehtoja tai rajoituksia, markkinoille saattamisen jälkeen toteutettavaa seurantaa koskevat vaatimukset mukaan luettuina, eikä asettaa tiettyjen ekosysteemien tai ympäristöjen ja/tai maantieteellisten alueiden suojelua koskevia erityisiä ehtoja asetuksen (EY) N:o 1829/2003 6 artiklan 5 kohdan e alakohdan ja 18 artiklan 5 kohdan e alakohdan mukaisesti. Kaikki tuotteiden lupaa koskevat oleelliset tiedot olisi kirjattava yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteriin asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti.(12) Muuntogeenisten organismien jäljitettävyydestä ja merkitsemisestä ja muuntogeenisistä organismeista valmistettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyydestä sekä direktiivin 2001/18/EY muuttamisesta 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1830/2003[6] 4 artiklan 6 kohdassa vahvistetaan muuntogeenisistä organismeista koostuvien tai niitä sisältävien tuotteiden merkitsemisvaatimukset.(13) Tästä päätöksestä on ilmoitettava bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmän kautta biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan sopimuspuolille muuntogeenisten organismien valtioiden rajat ylittävistä siirroista 15 päivänä heinäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1946/2003[7] 9 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti.(14) Muut käyttötarkoitukset kuin elintarvikkeet ja rehut, jotka on sallittu samalle muuntogeeniselle organismille päätöksellä 2006/47[8], sekä markkinoille saattamista ja seurantaa koskevat vastaavat ehdot sisältyvät tähän päätökseen, ja niitä säännellään tämän vuoksi ainoastaan tällä päätöksellä.(15) Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa, joten neuvoston on tämän vuoksi vahvistettava tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla Muuntogeeninen organismi ja yksilöllinen tunnisteMuuntogeeniselle maissille ( Zea mays L.) MON863xMON810, joka on aikaansaatu risteyttämällä tapahtumia MON-ØØ863-5 ja MON-ØØ81Ø-6 sisältävät maissit, kuten tämän päätöksen liitteessä olevassa b kohdassa määritellään, osoitetaan yksilöllinen tunniste MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 asetuksen (EY) N:o 65/2004 mukaisesti.2 artikla Lupa ja markkinoille saattaminenSovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1829/2003 4 artiklan 2 kohtaa ja 16 artiklan 2 kohtaa seuraaville tuotteille myönnetään lupa tässä päätöksessä vahvistetuin edellytyksin:a) elintarvikkeet ja elintarvikkeiden ainesosat, jotka sisältävät maissia MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, koostuvat siitä tai on valmistettu siitä;b) rehu, joka sisältää maissia MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, koostuu siitä tai on valmistettu siitä;c) muut tuotteet kuin elintarvikkeet ja rehut, jotka sisältävät maissia MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 tai koostuvat siitä, samoihin käyttötarkoituksiin kuin mikä tahansa muu maissi viljelyä lukuun ottamatta.3 artikla Merkitseminen1. Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 1830/2003 4 artiklan 6 kohdassa säädettyjä merkitsemisvaatimuksia sovellettaessa ’organismin nimi’ on ’maissi’.2. Sanat ’ei viljelyyn’ on mainittava 2 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettujen maissia MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 sisältävien tai siitä koostuvien tuotteiden merkinnöissä ja saateasiakirjoissa.4 artikla Ympäristövaikutusten seuranta1. Luvanhaltijan on varmistettava, että liitteessä olevassa h kohdassa esitetty ympäristövaikutusten seurantasuunnitelma on käytössä ja että se pannaan täytäntöön.2. Luvanhaltijan on toimitettava komissiolle vuosittain raportit seurantasuunnitelmassa esitettyjen toimien täytäntöönpanosta ja tuloksista.5 artikla Yhteisön rekisteriTämän päätöksen liitteessä olevat tiedot on kirjattava yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteriin asetuksen (EY) N:o 1829/2003 28 artiklan mukaisesti.6 artikla LuvanhaltijaLuvanhaltija on Monsanto Europe S.A., Belgia, joka edustaa seuraavaa yritystä: Monsanto Company, Yhdysvallat.7 artikla VoimassaoloTätä päätöstä sovelletaan kymmenen vuoden ajan sen tiedoksiantamispäivästä.8 artikla OsoitusTämä päätös on osoitettu seuraavalle yritykselle: Monsanto Europe S.A., Scheldelaan 460, Haven 627, B-2040 Antwerpen, Belgia.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEa) Hakija ja luvanhaltija:Nimi: Monsanto Europe S.A.Osoite: Scheldelaan 460, Haven 627, B-2040 Antwerpen, BelgiaSeuraavan yrityksen puolesta: Monsanto Company, 800 N. Lindbergh Boulevard, St. Louis, Missouri 63167, Yhdysvallatb) Tuotteiden nimet ja määritelmät:(1) elintarvikkeet ja elintarvikkeiden ainesosat, jotka sisältävät maissia MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, koostuvat siitä tai on valmistettu siitä;(2) rehu, joka sisältää maissia MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, koostuu siitä tai on valmistettu siitä;(3) muut tuotteet kuin elintarvikkeet ja rehut, jotka sisältävät maissia MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 tai koostuvat siitä, samoihin käyttötarkoituksiin kuin mikä tahansa muu maissi viljelyä lukuun ottamatta.Hakemuksessa kuvattu muuntogeeninen maissi MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 on aikaansaatu risteyttämällä muunnostapahtumia MON-ØØ863-5 ja MON-ØØ81Ø-6 sisältävät maissit, ja se ilmentää CryBb1-proteiinia, joka antaa suojan tiettyjä kovakuoriaisiin kuuluvia tuholaisia ( Diabrotica spp.) vastaan, sekä Cry1Ab-proteiinia, joka antaa suojan tiettyjä perhosiin kuuluvia tuholaisia ( Ostrinia nubilalis, Sesamia spp.) vastaan. Kanamysiiniresistenssin tuottavaa nptII- geeniä käytettiin valinnassa merkkigeeninä.c) Merkitseminen:(1) Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 1830/2003 4 artiklan 6 kohdassa säädettyjä merkitsemisvaatimuksia sovellettaessa ’organismin nimi’ on ’maissi’.(2) Sanat ’ei viljelyyn’ on mainittava 2 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettujen maissia MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 sisältävien tai siitä koostuvien tuotteiden merkinnöissä ja saateasiakirjoissa.d) Havaitsemismenetelmä:-  Tapahtumakohtaiset reaaliaikaiset kvantitatiiviset PCR-tekniikkaan perustuvat menetelmät muuntogeenisiä maissilinjoja MON-ØØ863-5 ja MON-ØØ81Ø-6 varten, validoitu maissilla MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6.-  Validoija: asetuksella (EY) N:o 1829/2003 perustettu yhteisön vertailulaboratorio, julkaistu osoitteessa http://gmo-crl.jrc.it/statusofdoss.htm-  Viiteaineisto: ERM®-BF416 (MON-ØØ863-5:n osalta) ja ERM®-BF413 (MON-ØØ81Ø-6:n osalta), saatavilla Euroopan komission Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK), Vertailumateriaalien ja mittausten tutkimuslaitoksen (IRMM) kautta osoitteessa:http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htme) Yksilöllinen tunniste:MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6f) Biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan liitteen II mukaisesti vaadittavat tiedot:Bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmä, kirjausnumero: ks. [ täydennetään ilmoitettaessa ]g) Tuotteen markkinoille saattamista, käyttöä ja käsittelyä koskevat ehdot tai rajoitukset:Ei tarpeen.h) Seurantasuunnitelma:Direktiivin 2001/18/EY liitteen VII mukainen ympäristövaikutusten seurantasuunnitelma[Linkki: Internetissä julkaistu suunnitelma]i) Markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset ihmisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden käytön osalta:Ei tarpeen.Huom: Linkkejä asianmukaisiin asiakirjoihin on ehkä muutettava ajoittain. Kyseiset muutokset saatetaan yleisön tietoon päivittämällä yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteri.[1] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620784282.htm[2] EUVL L 268, 18.10.2003. s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1981/2006 (EUVL L 368, 23.12.2006, s. 99).[3] EUVL L 106, 17.4.2001, s. 1. direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1830/2003 (EUVL L 268, 18.10.2003, s. 24).[4] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620784282.htm[5] EUVL L 10, 16.1.2004, s. 5.[6] EUVL L 268, 18.10.2003, s. 24.[7] EUVL L 287, 5.11.2003, s. 1.[8] EUVL L 26, 31.1.2006, s. 17.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 14.9.2015
            COM(2015) 434 final
            2015/0195(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Tongan kuningaskunnan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 539/2001
                  1
                luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi jäsenvaltioiden ulkorajoja ylittäessään, ja kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Kaikki jäsenvaltiot Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta soveltavat asetusta (EY) N:o 539/2001.

               Asetusta (EY) N:o 539/2001 muutettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 509/2014
                  2
               ; sillä siirrettiin 19 maata liitteeseen II, jossa luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisia viisumipakko ei koske. Kyseiset 19 maata ovat Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Kutakin edellä mainittua maata koskevaan viittaukseen liitteessä II liittyy alaviite, jossa todetaan, että ”viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä”.

               Asetus (EU) N:o 509/2014 hyväksyttiin 20. toukokuuta 2014, ja se tuli voimaan 9. kesäkuuta 2014. Komissio esitti neuvostolle heinäkuussa 2014 suosituksen, jotta tämä antaisi komissiolle luvan aloittaa neuvottelut viisumivapaussopimuksista seuraavien 17 maan kanssa: Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.
                  3
                Neuvosto antoi komissiolle neuvotteluohjeet 9. lokakuuta 2014.

               Kyseisistä viisumivapaussopimuksista ensimmäiset allekirjoitettiin 6. toukokuuta 2015 (Yhdistyneet arabiemiirikunnat), 26. toukokuuta 2015 (Itä-Timor) ja 28. toukokuuta 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Samoa, Trinidad ja Tobago sekä Vanuatu), ja niitä sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa.

               Neuvottelut viisumivapaussopimuksesta Tongan kanssa aloitettiin 19. marraskuuta 2014 Brysselissä. Kyseisessä kokouksessa käytiin läpi koko tekstiluonnos ja päästiin yksimielisyyteen kaikista sen näkökohdista. Tämän jälkeen käydyn epävirallisen yhteydenpidon jälkeen pääneuvottelijat parafoivat sopimuksen kirjeenvaihdolla 29. toukokuuta 2015 (Tonga) ja 10. kesäkuuta 2015 (unioni). Jäsenvaltioille tiedotettiin asiasta 15. kesäkuuta 2015 pidetyssä neuvoston viisumityöryhmän kokouksessa.

               2.OIKEUSPERUSTA

               Unionin kannalta sopimuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               Oheinen ehdotus on oikeudellinen väline sopimuksen allekirjoittamista varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.

               Koska Tonga voi saattaa sisäisen ratifiointimenettelynsä päätökseen nopeasti ja koska siitä, kun komissio ensimmäisen kerran ehdotti Tongan kansalaisten vapauttamista viisumipakosta (marraskuussa 2012), on kulunut pitkä aika, allekirjoittamista koskevassa päätösehdotuksessa vahvistetaan, että sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Koska Euroopan parlamentin on annettava hyväksyntänsä ennen kuin sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen, komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta.

               3.NEUVOTTELUJEN TULOKSET

               Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeisiin sisältyvät tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä viisumivapaussopimuksen luonnoksen.

               Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

               Tarkoitus

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Tongan kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi sopimukseen on sisällytetty määräys, jonka mukaan Tonga voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden osalta ja unioni voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon johdanto-osassa.

               Soveltamisala

               Viisumivapaus kattaa kaikki henkilöryhmät (henkilöt, joilla on tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi/virkamatkapassi tai erityispassi), jotka matkustavat eri tarkoituksissa, lukuun ottamatta henkilöitä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan. Viimeksi mainitun ryhmän osalta kullakin jäsenvaltiolla ja myös Tongalla on sovellettavan unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti vapaus vaatia toisen sopimuspuolen kansalaisilta viisumi. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten olisi määriteltävä niiden henkilöiden ryhmä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Oleskelun kesto

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Tongan kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten kyseinen 90 päivän ajanjakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana olisi määriteltävä.

               Sopimuksessa otetaan huomioon niiden jäsenvaltioiden tilanne, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Viisumivapaus antaa Tongan kansalaisille oikeuden oleskella 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin kyseisen jäsenvaltion (tällä hetkellä Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania) alueella, niin kauan kuin kyseiset maat eivät kuulu sisärajattomaan Schengen-alueeseen, riippumatta ajasta, joka koskee oleskelua koko Schengen-alueella.

               Alueellinen soveltaminen

               Sopimuksessa on määräyksiä alueista, joihin sopimusta sovelletaan: Ranskan ja Alankomaiden tapauksessa viisumivapaus antaisi Tongan kansalaisille oikeuden oleskella vain kyseisten jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevilla alueilla.

               Julistukset

               Edellä mainittujen yhteisten julistusten lisäksi sopimukseen on liitetty kaksi muuta yhteistä julistusta, jotka koskevat

               –Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen;

               –kattavaa tiedottamista viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja muista seikoista, kuten maahantuloedellytyksistä.

               4.PÄÄTELMÄ

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto

               –päättää, että sopimus allekirjoitetaan unionin puolesta, ja valtuuttaa neuvoston puheenjohtajan nimeämään henkilön tai henkilöt, jo(i)lla on valtuudet allekirjoittaa sopimus unionin puolesta;

               –hyväksyy sopimuksen väliaikaisen soveltamisen odotettaessa sen voimaantuloa.

               2015/0195 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Tongan kuningaskunnan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Viittaus Tongaan siirrettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 509/2014
                  4
                neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001
                  5
                liitteestä I liitteeseen II.

               (2)Tongaa koskevaan viittaukseen liittyy alaviite, jossa todetaan, että viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä.

               (3)Neuvosto valtuutti 9 päivänä lokakuuta 2014 antamallaan päätöksellä komission neuvottelemaan Euroopan unionin ja Tongan välillä tehtävän lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen. Sopimusta koskevat neuvottelut aloitettiin 19 päivänä marraskuuta 2014.

               (4)Kirjeenvaihdolla 29 päivänä toukokuuta 2015 (Tonga) ja 10 päivänä kesäkuuta 2015 (unioni) parafoitu sopimus olisi allekirjoitettava, ja tähän päätökseen liitetyt julistukset olisi hyväksyttävä. Sopimusta olisi sovellettava väliaikaisesti, kunnes sen tekemistä varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen.

               (5)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitettyjen, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan ja osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä tehdyn pöytäkirjan mukaisesti sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään Euroopan unionin ja Tongan kuningaskunnan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoittaminen unionin puolesta sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta tähän päätökseen liitetyt julistukset.

               3 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta sillä varauksella, että sen tekeminen saatetaan päätökseen.

               4 artikla

               Sopimusta sovelletaan sen tekemistä varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamiseen asti väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 509/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta, EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 509/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta, EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (5)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 14.9.2015
            COM(2015) 434 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin ja Tongan kuningaskunnan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               LIITE

               asiakirjaan

               Ehdotus neuvoston päätökseksi

               Euroopan unionin ja Tongan kuningaskunnan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               Euroopan unionin ja Tongan kuningaskunnan välinen

                  SOPIMUS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’ tai ’EU’, ja

               TONGAN KUNINGASKUNTA, jäljempänä ’Tonga’,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               TARKOITUKSENAAN kehittää edelleen sopimuspuolten välisiä ystävällisiä suhteita ja helpottaa matkustamista varmistamalla kansalaisilleen viisumivapaa maahantulo ja lyhytaikainen oleskelu

               OTTAVAT HUOMIOON luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 509/2014
                  1
               , jolla muun muassa siirretään 19 kolmatta maata, mukaan lukien Tonga, niiden kolmansien maiden luetteloon, joiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta heidän oleskellessaan lyhyen ajan jäsenvaltioissa,

               OTTAVAT HUOMIOON, että asetuksen (EU) N:o 509/2014 1 artiklassa säädetään, että kyseisten 19 maan osalta viisumivapautta sovelletaan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä,

               HALUAVAT VARMISTAA, että kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaista kohtelua koskevaa periaatetta noudatetaan,

               OTTAVAT HUOMIOON, että henkilöt, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan lyhytaikaisen oleskelunsa aikana, eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, minkä vuoksi kyseisen ryhmän osalta viisumipakkoon tai siitä myönnettävään vapautukseen ja työnsaantiin sovelletaan edelleen asiaa koskevaa unionin oikeutta ja jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä sekä Tongan kansallista lainsäädäntöä,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyt pöytäkirjat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta sekä osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 ARTIKLA

               Tarkoitus

               Tässä sopimuksessa määrätään unionin ja Tongan kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2 ARTIKLA

               Määritelmät

               Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

               a)
                     ’jäsenvaltiolla’ mitä tahansa unionin jäsenvaltiota Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia lukuun ottamatta;

               b)
                     ’unionin kansalaisella’ henkilöä, jolla on jonkin a alakohdassa määritellyn jäsenvaltion kansalaisuus;

               c)
                     ’Tongan kansalaisella’ henkilöä, jolla on Tongan kansalaisuus;

               d)
                     ’Schengen-alueella’ aluetta, jolla ei ole sisärajoja ja joka käsittää a alakohdassa tarkoitettujen, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueet.

               3 ARTIKLA

               Soveltamisala

               1.
                     Unionin kansalaiset, joilla on jonkin jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla Tongan alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 1 kohdassa määritetyn ajan.

               Tongan kansalaiset, joilla on Tongan myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla jäsenvaltioiden alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 2 kohdassa määritetyn ajan.

               2.
                     Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta henkilöihin, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta kukin jäsenvaltio voi erikseen päättää viisumipakon määräämisestä Tongan kansalaisille tai sen peruuttamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001
                  2
                4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta Tonga voi päättää kunkin jäsenvaltion kansalaisille erikseen määrättävästä viisumipakosta tai viisumivapaudesta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

               3.
                     Tämän sopimuksen mukaista viisumivapautta sovelletaan rajoittamatta maahantulon ja lyhytaikaisen oleskelun edellytyksiä koskevan sopimuspuolten lainsäädännön soveltamista. Jäsenvaltiot ja Tonga varaavat oikeuden evätä maahantulon alueelleen ja lyhytaikaisen oleskelun, jos yksi tai useampi näistä edellytyksistä ei täyty.

               4.
                     Viisumivapautta sovelletaan riippumatta siitä, mitä kuljetusmuotoa on käytetty sopimuspuolten rajojen ylittämiseen.

               5.
                     Seikkoihin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, sovelletaan unionin oikeutta, jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä tai Tongan kansallista lainsäädäntöä.

               4 ARTIKLA

               Oleskelun kesto

               1.
                     Unionin kansalaiset voivat oleskella Tongan alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2.
                     Tongan kansalaiset voivat oleskella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Tämä aika lasketaan ottamatta huomioon mahdollista oleskelua sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.

               Tongan kansalaiset voivat oleskella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, riippumatta Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella oleskelun lasketusta kestosta.

               3.
                     Tämä sopimus ei vaikuta Tongan ja jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pidentää 90 päivän oleskeluaikaa kansallisen lainsäädäntönsä ja unionin oikeuden mukaisesti.

               5 ARTIKLA

               Alueellinen soveltaminen

               1.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Ranskan tasavallan osalta ainoastaan Ranskan tasavallan Euroopassa olevaan alueeseen.

               2.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Alankomaiden kuningaskunnan osalta ainoastaan Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa olevaan alueeseen.

               6 ARTIKLA

               Sopimuksen hallinnointia käsittelevä sekakomitea

               1.
                     Sopimuspuolet perustavat asiantuntijoiden sekakomitean, jäljempänä ’komitea’, joka koostuu unionin ja Tongan edustajista. Unionia siinä edustaa Euroopan komissio.

               2.
                     Komitean tehtävänä on muun muassa

               a)
                     valvoa tämän sopimuksen täytäntöönpanoa;

               b)
                     ehdottaa muutoksia tai lisäyksiä tähän sopimukseen;

               c)
                     ratkaista riitoja, jotka johtuvat tämän sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta.

               3.
                     Komitea kokoontuu tarvittaessa jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä.

               4.
                     Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               7 ARTIKLA

               Tämän sopimuksen suhde jäsenvaltioiden ja Tongan voimassa oleviin kahdenvälisiin viisumivapaussopimuksiin

               Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan ensisijaisesti muihin sellaisiin kahdenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty yksittäisten jäsenvaltioiden ja Tongan välillä, siltä osin kuin ne koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita.

               8 ARTIKLA

               Loppumääräykset

               1.
                     Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia sisäisiä menettelyjään noudattaen, ja sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolista jälkimmäinen on ilmoittanut toiselle saattaneensa päätökseen kyseiset menettelyt.

               Tätä sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä lukien.

               2.
                     Tämä sopimus on voimassa toistaiseksi, ellei sitä irtisanota 5 kohdan mukaisesti.

               3.
                     Tätä sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten kirjallisella sopimuksella. Muutokset tulevat voimaan sen jälkeen, kun sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien sisäisten menettelyjensä päätökseen saattamisesta.

               4.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen erityisesti yleiseen järjestykseen tai kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseen, laittomaan maahanmuuttoon tai toisen sopimuspuolen palauttamaan viisumipakkoon liittyvistä syistä. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle sopimuspuolelle viimeistään kaksi kuukautta ennen sen suunniteltua voimaantuloa. Kun kyseiseen keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.

               5.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla siitä kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen voimassaolo päättyy 90 päivän kuluttua tästä lukien.

               6.
                     Tonga voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioiden osalta.

               7.
                     Unioni voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Tehty kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.

               ISLANTIA, NORJAA, SVEITSIÄ JA LIECHTENSTEINIA KOSKEVA YHTEINEN JULISTUS

               Sopimuspuolet ottavat huomioon Euroopan unionin sekä Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin läheiset suhteet, jotka johtuvat erityisesti näiden maiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen 18 päivänä toukokuuta 1999 ja 26 päivänä lokakuuta 2004 tehdyistä sopimuksista.

               Tämän vuoksi on suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Tongan viranomaiset tekevät viipymättä kahdenväliset lyhytaikaista oleskelua koskevat viisumivapaussopimukset tämän sopimuksen kanssa samanlaisin ehdoin.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 3 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETTU NIIDEN HENKILÖIDEN RYHMÄ, JOIDEN MATKAN TARKOITUKSENA ON TYÖSKENTELY KORVAUSTA VASTAAN

               Koska sopimuspuolet haluavat varmistaa yhteisen määritelmän soveltamisen, ne sopivat, että tässä sopimuksessa niiden henkilöiden ryhmällä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan, tarkoitetaan henkilöitä, jotka tulevat toisen sopimuspuolen alueelle harjoittaakseen ansiotoimintaa tai toimintaa korvausta vastaan työntekijänä tai palveluntarjoajana.

               Tähän ryhmään ei pitäisi lukea seuraavia:

               –
                     liikemiehet, ts. henkilöt, jotka matkustavat liikeneuvotteluja varten (ilman, että he työskentelisivät toisen sopimuspuolen alueella)

               –
                     urheilijat ja taiteilijat, jotka harjoittavat toimintaa tilapäisesti

               –
                     toimittajat, jotka heidän asuinmaansa tiedotusvälineet ovat lähettäneet, ja

               –
                     yritysten sisäiset harjoittelijat.

               Tämän julistuksen täytäntöönpanoa valvoo sekakomitea tämän sopimuksen 6 artiklan mukaisen vastuunsa nojalla. Sekakomitea voi ehdottaa tarpeellisiksi katsomiaan muutoksia sopimuspuolten kokemusten perusteella.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 4 ARTIKLASSA TARKOITETTU 90 PÄIVÄN JAKSO MINKÄ TAHANSA 180 PÄIVÄN JAKSON AIKANA

               Sopimuspuolet ovat yhtä mieltä siitä, että tämän sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään 90 päivän jaksolla minkä tahansa 180 päivän jakson aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Käsite ”minkä tahansa 180 päivän jakson aikana” tarkoittaa sitä, että olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän ehto minkä tahansa 180 päivän jaksolla edelleen. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

               YHTEINEN JULISTUS KANSALAISILLE SUUNNATTAVASTA VIISUMIVAPAUSSOPIMUSTA KOSKEVASTA TIEDOTUKSESTA

               Sopimuspuolet toteavat, että avoimuus on tärkeää Euroopan unionin ja Tongan kansalaisille, ja sopivat varmistavansa, että viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja siihen liittyvistä asioista, kuten maahantuloedellytyksistä, tiedotetaan kattavasti.

               _________________

                     (1)
                  EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (2)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.


				|

		52013PC0580

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS neuvoston päätöksen 2007/124/EY, Euratom kumoamisesta /* COM/2013/0580 final - 2013/0281 (APP) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN SISÄLTÖ
1.1. Monivuotinen rahoituskehys kaudeksi
2007–2013
Monivuotisessa rahoituskehyksessä 2007–2013
perustettiin turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva yleisohjelma. Sen
päätavoite oli varmistaa tehokas operatiivinen yhteistyö terrorismin ja sen
seurausten, järjestäytyneen rikollisuuden ja yleensä rikollisuuden torjunnassa,
tukea tiedustelutoimintaa koko Euroopan laajuisesti ja tehostaa rikosten ja
terrorismin ennaltaehkäisyä, jotta voitaisiin edistää oikeusvaltioperiaatteeseen
perustuvien turvallisten yhteiskuntien kehittymistä.
Koska näillä tavoitteilla oli eri
oikeusperustat perussopimuksissa ja täysin erilaiset oikeudelliset
järjestelmät, yleisohjelma koostui kahdesta eri säädöksestä. Neuvoston
päätöksellä 2007/125/YOS perustettiin rikosten ennalta ehkäisyä ja torjuntaa
koskeva erityisohjelma, jäljempänä ’ISEC-erityisohjelma’, jossa keskityttiin
neljään aihealueeseen: rikosten ennalta ehkäisyyn ja kriminologiaan,
lainvalvontaan, todistajien suojeluun ja tukemiseen ja uhrien suojeluun.
Neuvoston päätöksellä 2007/124/EY, Euratom puolestaan perustettiin terrorismin
ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien ennalta ehkäisyä,
torjuntavalmiutta ja niiden seurausten hallintaa koskeva erityisohjelma,
jäljempänä ’CIPS-erityisohjelma’. Sen yleistavoitteena oli tukea jäsenvaltioita
näiden toteuttamissa toimenpiteissä, joiden tarkoituksena oli ehkäistä
terroristihyökkäyksiä ja muita turvallisuuteen liittyviä vaaratilanteita,
valmistautua niihin sekä suojella väestöä ja elintärkeitä infrastruktuureja
niiltä.
1.2. Monivuotinen rahoituskehys 2014–2020
Sisäisen turvallisuuden rahastoon osana
kuuluvasta poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä
kriisinhallinnan rahoitusvälineestä myönnetään rahoitustukea poliisiyhteistyön
sekä tietojenvaihdon ja tietojen saatavuuden edistämiseen, rikollisuuden
ehkäisemiseen, rajatylittävän, vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden sekä
terrorismin torjumiseen, väestön ja elintärkeiden infrastruktuurien
suojelemiseen turvallisuuteen liittyviltä vaaratilanteilta sekä turvallisuuteen
liittyvien vaaratilanteiden tehokkaan hallinnoinnin edistämiseen.
Vuodet 2007–2013 kattavaan monivuotiseen
rahoituskehykseen kuuluvat ISEC- ja CIPS-erityisohjelmat, joista myönnetään
rahoitustukea tälle politiikanalalle, olisi tämän vuoksi kumottava 1. päivästä
tammikuuta 2014, siirtymäsäännösten soveltamista kuitenkaan rajoittamatta.
ISEC-erityisohjelma kumotaan
poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä
kriisinhallinnan rahoitusvälineen perustamisesta annetulla asetuksella.
CIPS-erityisohjelman kumoaminen vastaavalla
tavalla ei kuitenkaan ole mahdollista, sillä kumoaminen edellyttää erillistä
säädöstä, koska erityisohjelman kaksinkertaisen oikeusperustan (EY/Euratom)
mukaisesti sitä koskevat äänestyssäännöt ovat erilaiset. Tämän päätöksen
voimaantuloa koskeva loppusäännös laaditaan kuitenkin siten, että
CIPS-erityisohjelma kumotaan samaan aikaan poliisiyhteistyön, rikollisuuden
ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineen
perustamisesta annetun asetuksen voimaantulon kanssa samalla tavoin kuin jos
CIPS-erityisohjelman kumoaminen olisi mainittu poliisiyhteistyön, rikollisuuden
ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineen
perustamisesta annetussa asetuksessa itsessään. Tämän vuoksi CIPS- ja
ISEC-erityisohjelmien kumoaminen hoidetaan täysin samalla tavoin.
2.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
2.1.        Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus
Komissio ehdottaa edellä esitetyn perusteella,
että CIPS-erityisohjelman perustamisesta tehty päätös kumotaan 1. tammikuuta
2014 alkaen.
2.2.        Oikeusperusta
Neuvoston päätöksen 2007/124/EY, Euratom
perustana on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 308 artikla ja Euroopan
atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 203 artikla.
Tämän edellä mainitun neuvoston päätöksen
kumoamista koskevan ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen 352 artikla ja Euroopan atomienergiayhteisön
perustamissopimuksen 203 artikla.
3.           VAIKUTUS TALOUSARVIOON
Ehdotuksella ei ole suoria vaikutuksia EU:n
talousarvioon.
2013/0281 (APP)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
neuvoston päätöksen 2007/124/EY, Euratom
kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 352 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön
perustamissopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille
parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
hyväksynnän,[1]
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Terrorismin ja muiden
turvallisuuteen liittyvien riskien ennalta ehkäisyä, torjuntavalmiutta ja
niiden seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman perustamisesta kaudelle
2007–2013 osana turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaa yleisohjelmaa
tehty neuvoston päätös 2007/124/EY, Euratom kattaa ajanjakson, joka alkaa 1
päivänä tammikuuta 2007 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013.
(2)       Ajanjaksoksi, joka alkaa 1
päivänä tammikuuta 2014 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020, perustetaan
poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä
kriisinhallinnan rahoitusväline osana sisäisen turvallisuuden rahastoa.[2]
(3)       Neuvoston päätös 2007/124/EY,
Euratom olisi tämän vuoksi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2014,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kumotaan neuvoston päätös 2007/124/EY, Euratom
1 päivästä tammikuuta 2014.
2 artikla
1.         Tämä kumoaminen ei estä jatkamasta
tai muuttamasta, myös peruuttamasta osittain tai kokonaan, sellaisia hankkeita niiden
päättämiseen asti tai sellaisia rahoitustukitoimia, jotka komissio on
hyväksynyt neuvoston päätöksen 2007/124/EY, Euratom tai muun kyseiseen
tukitoimeen 31 päivänä joulukuuta 2013 sovellettavan lainsäädännön nojalla.
2.         Tehdessään poliisiyhteistyön,
rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan
rahoitusvälineestä osana sisäisen turvallisuuden rahastoa myönnettävää
yhteisrahoitusta koskevia päätöksiä komissio ottaa huomioon neuvoston päätöksen
2007/124/EY, Euratom nojalla ennen [julkaisupäivä virallisessa lehdessä]
hyväksytyt toimenpiteet, joilla on taloudellisia vaikutuksia yhteisrahoituksen
kattamana aikana.
3.         Komissio vapauttaa automaattisesti
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 ne varat, jotka on osoitettu sen 1
päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä aikana hyväksymään
yhteisrahoitukseen ja joita koskevia, toimien päättämiseen vaadittavia
asiakirjoja ei ole lähetetty komissiolle loppukertomuksen jättämiselle
vahvistettuun määräaikaan mennessä, ja aiheettomasti maksetut määrät on
maksettava takaisin.
Sellaisiin toimiin liittyviä määriä, joita on
lykätty sellaisten oikeudellisten menettelyjen tai hallinnollisten muutoksenhakujen
vuoksi, joilla on lykkäävä vaikutus, ei oteta huomioon automaattisesti
vapautettavaa määrää laskettaessa.
4.         Jäsenvaltioiden on toimitettava
komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2015 arviointikertomus neuvoston
päätöksen 2007/124/EY, Euratom perusteella vuosina 2011–2013
yhteisrahoitettujen toimien tuloksista ja vaikutuksista.
5.         Komissio toimittaa Euroopan
parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015
kertomuksen neuvoston päätöksen 2007/124/EY, Euratom täytäntöönpanon avulla
vuosina 2011–2013 saavutetuista tuloksista ja täytäntöönpanoon liittyvistä
määrällisistä näkökohdista.
3 artikla
1.         Tämä päätös tulee voimaan samana
päivänä kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus poliisiyhteistyön,
rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineen
perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa.
2.         Jos asetus poliisiyhteistyön,
rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineen
perustamisesta tulee voimaan ennen tämän päätöksen julkaisemista Euroopan
unionin virallisessa lehdessä, tämä päätös tulee voimaan sitä päivää
seuraavana päivänä, jona se julkaistaan.
4 artikla
Tämä päätös on
osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL C
[…], […], s. […].
[2]               Ehdotus
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi poliisiyhteistyön, rikollisuuden
ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineen
perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa, KOM(2011) 753.


Avis juridique important

|

51999PC0671

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Alankomaille soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti  /* KOM/99/0671 lopull. */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Alankomaille soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti(komission esittämä)PERUSTELUTKivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [1] 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön verovapautuksia tai veronalennuksia tiettyihin erityispolitiikkoihin liittyvistä syistä.[1]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).Alankomaiden viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle haluavansa soveltaa poikkeavaa (alempaa) verokantaa nestekaasuun, jota käytetään jäteautojen, viemäriautojen ja kadunlakaisukoneiden polttoaineena. Vero olisi 125,56 Alankomaiden guldenia 1 000 kiloa kohden. Jos ehdotus hyväksytään, alhaisempaa veroa sovelletaan 1. päivästä toukokuuta 2000.Alankomaiden viranomaisten tavoitteena on vähentää dieselöljyn käyttöä tietyissä erityisesti kaupunkiympäristössä käytettävien ajoneuvojen ryhmissä muun muassa edistämällä kaasumaisten polttoaineiden kuten nestekaasun käyttöä kyseisiin ryhmiin kuuluvissa ajoneuvoissa. Jäte-, viemäri- ja lakaisuautot muodostavat yhden tällaisen ajoneuvoryhmän. Tavoitteena on vähentää typpioksidipäästöjä kaupungeissa niin, että 40-60 prosenttia kyseisistä ajoneuvoista käyttäisi vuonna 2010 kaasumaisia moottoripolttoaineita.Ajoneuvojen mukauttamisesta käymään nestekaasulla aiheutuu kuitenkin lisäkustannuksia. Jos nestekaasun valmisteverokantaa alennettaisiin, tulisi nestekaasun käyttämisestä taloudellisesti kilpailukykyistä dieselöljyyn verrattuna.Alennettua valmisteverokantaa sovelletaan yksinomaan nestekaasuun, jota käytetään edellä mainittujen ajoneuvojen polttoaineena. Veronalennus toteutetaan käytännössä palauttamalla yleisen verokannan mukaisen valmisteveron ja alennetun veron välinen erotus. Tällainen palautusjärjestely ja sen valvonta voidaan toteuttaa suhteellisen yksinkertaisesti, koska kyseiset ajoneuvot rekisteröidään erikseen moottoriajoneuvoveroa varten.Pyynnöstä on direktiivin 92/81/ETY säännösten mukaisesti ilmoitettu muille jäsenvaltioille.Direktiivissä säädetään, että komissio tarkastelee kyseisiä verovapautuksia ja veronalennuksia säännöllisesti. Jos komissio katsoo, ettei näitä verovapautuksia tai veronalennuksia enää voida soveltaa, koska ne vääristävät kilpailua tai sisämarkkinoiden toimintaa tai koska ne eivät ole yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan mukaisia, se tekee neuvostolle aiheelliset ehdotukset. Tätä poikkeusta on joka tapauksessa tarkasteltava uudelleen viimeistään 31. joulukuuta 2002, jolloin lupapäätöksen voimassaolo päättyy. Neuvosto arvioi tilannetta komission ehdotuksen perusteella ja päättää, onko lupa syytä peruuttaa vai olisiko sitä muutettava tai sen voimassoloa pidennettävä.Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Alankomaille soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisestiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [2] ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan,[2]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kivennäisöljyjen osalta vapautuksia valmisteverosta tai valmisteveron alennuksia tiettyihin erityispolitiikkoihin liittyvistä syistä.(2) Alankomaiden viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle haluavansa soveltaa poikkeavaa (alempaa) verokantaa jäteautojen, viemäriautojen ja kadunlakaisukoneiden polttoaineena käytettävään nestekaasuun osana toimia, joiden tavoitteena on vähentää typpioksidi päästöjä kaupungeissa vähentämällä dieselpolttoöljyn käyttöä.(3) Muille jäsenvaltioille on ilmoitettu asiasta.(4) Komissio ja kaikki jäsenvaltiot ovat yhtä mieltä siitä, että poikkeavan (alemman) verokannan soveltaminen jäteautojen, viemäriautojen ja kadunlakaisukoneiden polttoaineena käytettävään nestekaasuun ei aiheuta kilpailun vääristymistä eikä häiritse sisämarkkinoiden toimintaa.(5) Komissio tarkastelee säännöllisesti veronalennuksia ja verovapautuksia varmistaakseen, että ne ovat sopusoinnussa sisämarkkinoiden toiminnan tai yhteisön ympäristönsuojelu politiikan kanssa.(6) Alankomaat on pyytänyt lupaa soveltaa 1 päivästä toukokuuta 2000 poikkeavaa (alempaa) valmisteverokantaa jäteautojen, viemäriautojen ja kadunlakaisukoneiden polttoaineena käytettävään nestekaasuun; vero olisi 125,56 Alankomaiden guldenia 1 000 kiloa kohden. Neuvosto tarkastelee sen soveltamista uudelleen komission kertomuksen perusteella viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002, jolloin tällä päätöksellä annetun luvan voimassaolo päättyy,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaDirektiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan säännösten mukaisesti ja huolimatta kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/82/ETY [3] säädetyistä velvoitteista ja erityisesti sen 7 artiklassa säädetyistä valmisteveron vähimmäismääristä Alankomaille annetaan lupa soveltaa poikkeavaa (alempaa) valmisteverokantaa jäteautojen, viemäriautojen ja kadunlakaisukoneiden polttoaineena käytettävään nestekaasuun 1 päivästä toukokuuta 2000 31 päivään joulukuuta 2002.[3]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).2 artiklaTämä päätös on osoitettu Alankomaille.Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0161

Ehdotus neuvoston päätös muuntogeenisen maissin (Zea mays L. linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti  /* KOM/2005/0161 lopull. */

	Bryssel 26.4.2005KOM(2005) 161 lopullinen.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti.(komission esittämä)PERUSTELUT1. Muuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja T25) markkinoille saattamiseen on annettu lupa neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/293/EY.2. Ranskan viranomaiset antoivat 3 päivänä elokuuta 1998 luvan tuotteen markkinoille saattamiseen.3. Direktiivin 90/220/ETY korvanneen direktiivin 2001/18/EY 35 artiklan 1 kohdan mukaan niihin geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiivin 2001/18/EY säännöksiä.4. Direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti Itävallan viranomaiset ilmoittivat 8 päivänä toukokuuta 2000 komissiolle päätöksestään kieltää väliaikaisesti kyseessä olevan muuntogeenisen maissin käyttö ja myynti sekä syyt tähän.5. Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.6. Itävalta toimitti 9 päivänä tammikuuta sekä 9 ja 17 päivänä helmikuuta 2004 komissiolle lisätietoja linjan T25 maissia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.7. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka mitätöisi linjan T25 maissin ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Itävallassa.8. Tällaisissa olosuhteissa direktiivin 2001/18/EY 23 artiklassa edellytetään, että komissio tekee päätöksen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä soveltaen päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ja ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.9. Koska sekä kasveja käsittelevä tiedekomitea että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoivat, että tuote ei ole vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle, komissio on valmistellut päätösluonnoksen, jossa kehotetaan Itävaltaa kumoamaan linjan T25 maissia koskevat toimenpiteensä.10. Päätösluonnos toimitettiin päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti direktiivin 2001/18/EY 30 artiklalla perustetulle komitealle lausuntoa varten.11. Komitea ei antanut lausuntoa 29 päivänä marraskuuta 2004 toteutetun kuulemisen jälkeen, jolloin komission on päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävä viipymättä neuvostolle ehdotus tarvittavista toimenpiteistä ja annettava siitä tieto Euroopan parlamentille.12. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetään, että neuvosto voi tällaisen kannan asianmukaisesti huomioon ottaen tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jos neuvosto on näiden kolmen kuukauden aikana ilmaissut määräenemmistöllä vastustavansa ehdotusta, komissio tarkastelee sitä uudelleen. Jos neuvosto ei ole tämän määräajan päättyessä antanut ehdotettua täytäntöönpanosäädöstä eikä ilmoittanut vastustavasta kannastaan, komissio antaa ehdotetun täytäntöönpanosäädöksen.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[1] ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Geneettisesti muunnetun maissin ( Zea mays L. T25) markkinoille saattamisesta neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/293/EY[2] on päätetty, että tuotteen markkinoille saattamiseen annetaan lupa.(2) Ranskan viranomaiset antoivat 3 päivänä elokuuta 1998 luvan tuotteen markkinoille saattamiseen.(3) Direktiivin 90/220/ETY[3] korvanneen direktiivin 2001/18/EY 35 artiklan 1 kohdan mukaan geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiivin 2001/18/EY säännöksiä.(4) Itävalta ilmoitti 8 päivänä toukokuuta 2000 komissiolle päätöksestään väliaikaisesti kieltää kyseessä olevan muuntogeenisen maissin käyttö ja myynti sekä syyt tähän direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(5) Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.(6) Itävalta toimitti 9 päivänä tammikuuta sekä 9 ja 17 päivänä helmikuuta 2004 komissiolle lisätietoja linjan T25 maissia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.(7) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka mitätöisi linjan T25 maissin ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Itävallassa.(8) Nykyisen tietämyksen perusteella ei ole syytä epäillä tuotteen olevan vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle.(9) Itävallan olisi tästä johtuen kumottava kyseiset toimenpiteet.(10) Direktiivin 2001/18/EY 30 artiklalla perustettu komitea, jota kuultiin komission päätösluonnoksessa esitetyistä toimenpiteistä 29 päivänä marraskuuta 2004, ei ole antanut niistä lausuntoa mainitun direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaItävallan toteuttamat toimenpiteet muuntogeenisen maissin, jonka markkinoille saattamiseen on annettu lupa päätöksellä 98/293/EY, käytön ja myynnin kieltämiseksi eivät ole oikeutettuja direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan säännösten perusteella.2 artiklaItävallan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän päätöksen noudattamiseksi 20 päivän kuluessa päätöksen tiedoksi antamisesta.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.Tehty Brysselissä päivänä kuuta.Neuvoston puolestaPuheenjohtaja

[1] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

[2] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 30.

[3] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.