				|

		52013PC0598

			Ehdotus NEUVOSTON ASETUS eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2014 /* COM/2013/0598 final - 2013/0286 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
·      Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä
ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä
joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesti olisi
toteutettava toimenpiteitä, jotta varmistettaisiin elollisten
vesiluonnonvarojen hyödyntäminen talouden, ympäristön ja sosiaalisten
tekijöiden kannalta kestävin edellytyksin. Tärkeä väline näiden tavoitteiden
saavuttamiseksi on kalastusmahdollisuuksien vuosittainen vahvistaminen
suurimpien sallittujen saaliiden (TACit), kiintiöiden ja
pyyntiponnistusrajoitusten muodossa.
Tämän ehdotuksen tavoitteena on vahvistaa
Itämeren kaupallisesti tärkeimpien kalakantojen kalastusmahdollisuudet
jäsenvaltioille vuodeksi 2014. Vuosittain tehtävien TACeja ja kiintiöitä
koskevien päätösten yksinkertaistamiseksi ja selventämiseksi on Itämeren
kalastusmahdollisuudet vahvistettu vuodesta 2006 alkaen erillisellä
asetuksella.
·      Yleinen tausta
Komission tiedonannossa vuoden 2014
kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta (COM(2013) 319 final) esitetään
ehdotuksen taustat.
Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES)
antoi vuoden 2014 kalakantoja Itämerellä koskevan tieteellisen lausuntonsa
toukokuussa 2013 ja tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF)
kesäkuussa 2013.
Ehdotuksessa on kaksi osaa, jotka ovat
tärkeitä Itämeren kalastuksenhoidossa vuonna 2014 kalastusmahdollisuuksien
kautta: TACien ja kiintiöiden vahvistamista koskeva osa sekä pyyntiponnistusrajoituksia
koskeva osa, jossa rajoitetaan kalastusalusten toimintaa (merelläolopäiviä).
·      Voimassa olevat aiemmat säännökset
Kalastusmahdollisuuksista ja niiden
jakamisesta jäsenvaltioille annetaan vuosittain asetus. Uusin väline on eräiden
kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien
kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013 20 päivänä marraskuuta
2012 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1088/2012.
Kalavarojen säilyttämisestä teknisten
toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla,
asetuksen (EY) N:o 1434/98 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 88/98
kumoamisesta 21 päivänä joulukuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY)
N:o 2187/2005 on niin ikään merkityksellinen Itämeren kalastuksenhoidon
kannalta.
Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja
hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, asetuksen
(ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 779/97 kumoamisesta 18
päivänä syyskuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1098/2007
esitetään kyseisten turskakantojen elvyttämiseksi tarvittavia valvonta- ja
seurantatoimenpiteitä. Lisäksi siinä vahvistetaan säännöt läntistä ja itäistä
turskakantaa koskevien TACien ja pyyntiponnistusrajoitusten vahvistamiseksi.
·      Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin
tavoitteisiin
Ehdotetut toimenpiteet ovat yhteisen
kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukaisia ja yhdenmukaisia kestävää
kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa.
2.           KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTIEN
TULOKSET
·      Asiantuntijatiedon käyttö
Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat,
joita on kuultu
Tieteellisistä järjestöistä on kuultu
kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES) ja tieteellis-teknis-taloudellista
kalatalouskomiteaa (STECF).
Unioni pyytää vuosittain ICES:ltä ja STECF:ltä
tieteelliset lausunnot tärkeiden kalakantojen tilasta. Saadut lausunnot
kattavat kaikki Itämeren kannat, joille TACia ehdotetaan.
·      Intressitahojen kuuleminen
Itämeren alueellista neuvoa-antavaa
toimikuntaa (BSRAC) kuultiin kesäkuussa 2013 pohjakaloja ja pelagisia kaloja
käsittelevän yhteisen työryhmän kokouksessa kalastusmahdollisuuksia koskevan
komission tiedonannon pohjalta. ICES ja STECF esittelivät ehdotuksen
tieteellisen perustan. Kyseisessä kokouksessa esitettiin tiedonantoon perustuen
vuoden 2014 TACien ja kiintiöiden vahvistamista koskevat säännöt. Esitetyt
alustavat näkökannat otettiin tarpeen mukaan huomioon ehdotuksessa
vaikuttamatta kuitenkaan voimassa oleviin politiikkoihin tai heikentämättä
herkän luonnonvaran tilaa.
Tietyissä tapauksissa BSRAC tukee komission
pyrkimystä vahvistaa TACit, jotka vastaavat paremmin tieteellistä lausuntoa,
sekä turskaa koskevan monivuotisen suunnitelman soveltamista TACien
vahvistamisen osalta. Se vastustaa kuitenkin turskan kalastamiseen käytettävien
merelläolopäivien määrän vähentämistä.
·      Vaikutusten arviointi
Läntisen turskakannan TACia on vähennetty
15 prosenttia ja itäisen turskakannan TACia lisätty seitsemän prosenttia.
Ehdotuksen mukaan pelagisia lajeja koskevasta viidestä TACista kolme kasvaisi
ja loput kaksi pienenisivät. Yleisesti ottaen ehdotetut toimenpiteet
johtaisivat siihen, että unionin alusten kalastusmahdollisuuksien kokonaiskasvu
Itämerellä olisi kaikkien lajien osalta 10 prosenttia eli enintään 644 000
tonnia lukuun ottamatta lohikantoja. Lohikantojen kalastusmahdollisuudet pienenevät
noin seitsemän prosenttia ja ovat 116 000 kalaa.
Kahdeksassa Itämeren maassa vuonna 2011
todettujen purettujen kalansaaliiden keskimääräisten hintojen perusteella
vuotta 2014 koskevien kalastusmahdollisuuksien arvo kasvaa 12 miljoonalla eurolla,
jolloin kokonaisarvo kasvaa 412 miljoonaan euroon.
Ehdotus ei perustu ainoastaan lyhyen aikavälin
tavoitteisiin vaan on myös osa pidemmän aikavälin lähestymistapaa, jonka avulla
kalastus saadaan asteittain vähennettyä pitkällä aikavälillä kestävälle
tasolle. Ehdotuksessa omaksutun lähestymistavan tuloksena on sen vuoksi
keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä vakaa pyyntiponnistus ja suuremmat
kiintiöt. Lähestymistavan pitkän aikavälin seurauksina ennakoidaan olevan
kestävämpi kalastustoiminta ja purettujen saaliiden kasvaminen.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
·      Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus
Ehdotuksessa vahvistetaan saalis- ja
pyyntiponnistusrajoitukset, joita sovelletaan EU:n kalastuksiin. Rajoitusten
avulla pyritään saavuttamaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoite, jonka mukaan
olisi varmistettava, että kalastus on biologisesti, taloudellisesti ja
sosiaalisesti kestävällä pohjalla.
·      Oikeusperusta
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
(SEUT) 43 artiklan 3 kohta.
·      Toissijaisuusperiaate
Ehdotus kuuluu SEUT-sopimuksen 3 artiklan 1
kohdan d alakohdassa tarkoitettuun Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.
Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.
·      Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen
seuraavista syistä:
Yhteinen kalastuspolitiikka on yhteinen koko
unionille. SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on
hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat
toimenpiteet.
Kyseisellä neuvoston asetuksella jaetaan
kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioille. Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20
artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat vapaasti jakaa mainitut
mahdollisuudet parhaaksi katsomallaan tavalla eri alueiden tai toimijoiden
kesken. Jäsenvaltioilla on täten laaja liikkumavara päättää, millaisen
sosiaalisen/taloudellisen mallin ne valitsevat niille myönnettyjen
kalastusmahdollisuuksien hyödyntämiseksi.
Ehdotuksella ei ole uusia rahoitusvaikutuksia
jäsenvaltioille. Neuvosto antaa tämän asetuksen vuosittain, ja sen
täytäntöönpanemiseksi tarvittavat julkiset ja yksityiset resurssit ovat jo
olemassa.
·      Sääntelytavan valinta
Ehdotettu sääntelytapa: Asetus
Kyseessä on SEUT-sopimuksen 43 artiklan 3
kohtaan perustuva ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan
mukainen kalastuksenhoitoa koskeva ehdotus.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n
talousarvioon.
5.           LISÄTIEDOT
·      Yksinkertaistaminen
Ehdotuksella jatketaan viranomaisten (EU:n tai
kansallisten) hallinnollisten menettelyiden yksinkertaistamista, koska siihen
sisältyy vastaavanlaisia säännöksiä kuin Itämeren kalastusmahdollisuuksista
vuonna 2013 annettuun asetukseen.
·      Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke
Ehdotus koskee vuodeksi 2014 annettavaa
vuotuista asetusta eikä sen vuoksi sisällä tarkistuslauseketta.
·      Yksityiskohtainen selvitys
Ehdotuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen
ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä kalastaville
jäsenvaltioille vuodeksi 2014.
Ehdotetut luvut kuvastavat ajantasaisia
tieteellisiä lausuntoja, BSRAC:n kuulemista sekä sitä kehystä, jossa
vahvistetaan TACit ja kiintiöt ja jota kuvaillaan kalastusmahdollisuuksia
koskevasta kuulemisesta annetussa komission tiedonannossa. Venäjän federaation
kanssa jaettavien kantojen EU-kiintiöiden vahvistamiseksi ICESin lausunnon
mukaisista määristä vähennettiin tarvittaessa kyseisten kantojen määrät.
Koska komissio aikoo varmistaa kalavarojen
kestävän käytön unionin politiikan ja kansainvälisten sitoumusten mukaisesti ja
säilyttää kalastusmahdollisuudet vakaina, TACien vuotuisia vaihteluita
rajoitetaan siinä määrin kuin se on käytännöllistä, kun otetaan huomioon jonkin
tietyn kannan tila.
Jäsenvaltioille myönnetyt TACit ja kiintiöt
ilmoitetaan liitteessä I, ja pyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan asetuksen
liitteessä II.
Turskakannoille ehdotetut TACit ja
pyyntiponnistusrajoitukset ovat Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja
hyödyntäviä kalastuksia koskevan monivuotisen suunnitelman vaatimusten
mukaisia. Suunnitelman keskeisenä osana on kalastuskuolevuuden asteittainen
vähentäminen kestävälle tasolle pitkällä aikavälillä, jotta varmistetaan
kantojen elpyminen ja saadaan korkea ja vakaa tuotto. Kun turskakantojen
arvioimiseksi käytettäviä tietoja ja menetelmiä on tarkasteltu uudelleen,
nykyistä ja kestävää enimmäistuottoa vastaavaa kalastuskuolevuutta on
tarkistettu ja muutettu sen mukaisesti. Näiden uusien tietojen vuoksi on
tarpeen vähentää kummankin turskakannan pyyntiponnistusta: 10 prosenttia
läntisen kannan ja 8,5 prosenttia itäisen kannan osalta.
Kaikkia Itämeren pelagisia kantoja lukuun
ottamatta läntisiä silakkakantoja voidaan kalastaa vuonna 2014 kestävän
enimmäistuoton tasolla, joten ehdotettu TAC vastaa kestävää enimmäistuottoa
vastaavaa kalastuskuolevuutta.
2013/0286 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON ASETUS
eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien
Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi
2014
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Neuvoston asetuksessa (EY)
N:o 2371/2002[1] edellytetään ottamaan
käyttöön toimenpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen
käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon
käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot ja
erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatima
kertomus sekä alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot.
(2)       Neuvoston tehtävänä on
hyväksyä kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevien
kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä
sekä tarvittaessa tiettyjä niihin toiminnallisesti liittyviä edellytyksiä.
Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että
varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin
kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa
(EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan
tavoitteet.
(3)       Suurimmat sallitut saaliit,
jäljempänä ’TAC’, olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten
lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset
näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen
kohtelu, ja ottaen huomioon myös ne kannanotot, jotka on tuotu esiin
sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti asianomaisten alueellisten
neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(4)       Erityisten monivuotisten
suunnitelmien kattamien kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava
mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi
Itämeren turskakantojen saaliita ja pyyntiponnistuksia koskevat rajoitukset
olisi vahvistettava Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä
kalastuksia koskevassa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1098/2007[2]
vahvistettujen sääntöjen mukaisesti, jäljempänä ’Itämeren turskan
hoitosuunnitelma’.
(5)       Tieteellisten lausuntojen
perusteella voidaan noudattaa joustavuutta Itämeren turskakantojen
pyyntiponnistuksen hallinnoinnissa vaarantamatta Itämeren turskan
hoitosuunnitelman tavoitteita ja aiheuttamatta kalastuskuolevuuden kasvua. Tämä
joustavuus mahdollistaisi pyyntiponnistuksen tehokkaamman hallinnoinnin
silloin, kun kiintiöitä ei ole jaettu tasaisesti jäsenvaltion laivastolle, ja
auttaisi reagoimaan nopeasti kiintiöiden vaihtoihin. Sen vuoksi jäsenvaltiolla
olisi oltava mahdollisuus myöntää sen lipun alla purjehtivalle alukselle lisää
satamastapoissaolopäiviä, jos vastaava määrä satamastapoissaolopäiviä
vähennetään muilta sen lipun alla purjehtivilta aluksilta.
(6)       Tässä asetuksessa
vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön olisi sovellettava neuvoston
asetusta (EY) N:o 1224/2009[3] ja erityisesti kyseisen
asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista,
ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien
käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita
jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän
asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(7)       Neuvoston asetuksen (EY) N:o
847/96[4] 2 artiklan mukaisesti on
määriteltävä kannat, joihin sovelletaan siinä tarkoitettuja eri toimenpiteitä.
(8)       Jotta kalastustoiminta ei
keskeytyisi ja turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, on tärkeää avata
kyseiset tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat kalastukset 1 päivästä
tammikuuta 2014. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava
voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I luku
Yleiset säännökset
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden
kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi
2014.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin
unionin aluksiin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a) kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES)
vyöhykkeet ovat neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005[5]
liitteessä I määriteltyjä maantieteellisiä alueita;
b) ’Itämerellä’ ICES-osa-alueita 22–32;
c) ’unionin aluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun
alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
d) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC)
määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna;
e) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai
kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;
f) ’satamastapoissaolopäivällä’ mitä tahansa
yhtäjaksoista 24 tunnin jaksoa, jonka aikana alus on poissa satamasta, tai
tällaisen ajanjakson osaa.
II luku
Kalastusmahdollisuudet
4 artikla
TACit ja niiden jakaminen
TACit, kiintiöt sekä tarvittaessa niihin
toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
5 artikla
Jakamista koskevat erityiset
säännökset
1.           Tässä asetuksessa vahvistettu
kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien
soveltamista:
a) asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan
5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan
mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;
c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla
sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan
mukaisesti pidätettävät määrät;
e) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106
ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
2.           Asetuksen (EY) N:o 847/96 3
artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun
asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin,
joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I
toisin säädetä.
6 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden
aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa
purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajat,
paitsi jos saaliit ja sivusaaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla,
joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.
7 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
1.           Pyyntiponnistusrajoitukset
vahvistetaan liitteessä II.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettuja rajoituksia on sovellettava myös ICES-osa-alueisiin 27 ja 28.2,
jollei komissio ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 2
kohdan mukaisesti päätöstä kyseisten osa-alueiden jättämisestä mainitun
asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, 3, 4 ja 5 kohdassa ja 13
artiklassa säädettyjen rajoitusten ulkopuolelle.
3.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettuja rajoituksia ei sovelleta ICES-osa-alueeseen 28.1, jollei komissio
ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 4 kohdan mukaisesti
päätöstä siitä, että asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan b
alakohdassa ja 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjä rajoituksia on sovellettava
kyseiseen osa-alueeseen.
III luku
Loppusäännökset
8 artikla
Tietojen toimittaminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle
pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen
(EY) N:o No 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän
asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää
seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa
lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä
asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
LIITE I
UNIONIN ALUKSIIN SOVELLETTAVAT TACIT ALUEILLA, JOILLA ON LAJI- JA ALUEKOHTAISIA
TACEJA
Seuraavissa taulukoissa vahvistetaan TACit ja
kiintiöt (tonneina elopainoa, jollei toisin mainita) kalakannoittain ja
tarvittaessa niiden käyttöön toiminnallisesti liittyvät edellytykset.
Viittaukset kalastusalueisiin ovat viittauksia
ICES-alueisiin, jollei toisin mainita.
Kalakannat mainitaan lajin latinankielisen
nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä.
Seuraavassa esitetään tämän asetuksen
soveltamiseksi tieteellisten nimien ja yleiskielisten nimien
vastaavuustaulukko:
 Tieteellinen nimi || Kolmikirjaiminen koodi || Yleisnimi
 Clupea harengus || HER || Silakka
 Gadus morhua || COD || Turska
 Pleuronectes platessa || PLE || Punakampela
 Salmo salar || SAL || Lohi
 Sprattus sprattus || SPR || Kilohaili
 Laji: || Silakka ||   || Alue: || Osa-alueet 30–31 ||   ||
   || Clupea harengus ||   || HER/3D30.; HER/3D31.
 Suomi || 116 963 ||   ||
 Ruotsi || 25 699 ||   ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 142 662 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 142 662 ||   || Analyyttinen TAC
 Laji: || Silakka ||   || Alue: || Osa-alueet 22–24
   || Clupea harengus ||   || HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. ||
 Tanska || 2 769 ||   ||
 Saksa || 10 900 ||
 Suomi || 1 ||   ||
 Puola || 2 570 ||
 Ruotsi || 3 514 ||   ||
   ||   ||
 Unioni || 19 754 ||   ||
   ||   ||
 TAC || 19 754 ||   || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.
   ||   ||
   ||   ||   ||
 Laji: || Silakka ||   || Alue: || Unionin vedet osa-alueilla 25–27, 28.2, 29 ja 32
   || Clupea harengus ||   || HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32.
 Tanska || 3 157 ||   ||
 Saksa || 837 ||   ||
 Viro || 16 122 ||   ||
 Suomi || 31 469 ||   ||
 Latvia || 3 979 ||   ||
 Liettua || 4 189 ||   ||
 Puola || 35 752 ||   ||
 Ruotsi || 47 995 ||   ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 143 500 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || Ei sovelleta || Analyyttinen TAC
 Laji: || Silakka ||   || Alue: || Osa-alue 28.1
   || Clupea harengus ||   || HER/03D.RG ||   ||   ||
 Viro || 14 186 ||   ||
 Latvia || 16 534 ||   ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 30 720 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 30 720 ||   || Analyyttinen TAC
   ||   ||   ||
 Laji: || Turska || Alue: || Unionin vedet osa-alueilla 25–32
   || Gadus morhua ||   || COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32.
 Tanska || 15 147 ||   ||
 Saksa || 6 025 ||   ||
 Viro || 1 476 ||   ||
 Suomi || 1 159 ||   ||
 Latvia || 5 632 ||   ||
 Liettua || 3 710 ||   ||
 Puola || 17 440 ||   ||
 Ruotsi || 15 345 ||   ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 65 934 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || Ei sovelleta || Analyyttinen TAC
   ||   ||   ||
 Laji: || Turska ||   || Alue: || Osa-alueet 22–24 ||
   || Gadus morhua ||   || COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24.
 Tanska || 7 436 ||   ||
 Saksa || 3 636 ||   ||
 Viro || 165 ||   ||
 Suomi || 146 ||   ||
 Latvia || 615 ||   ||
 Liettua || 399 ||   ||
 Puola || 1 990 ||   ||
 Ruotsi || 2 650 ||   ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 17 037 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 17 037 ||   || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.
   ||   ||   ||
 Laji: || Punakampela ||   || Alue: || Unionin vedet osa-alueilla 22–32 ||
   || Pleuronectes platessa ||   || PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32.
 Tanska || 2 151 ||   ||
 Saksa || 239 ||   ||
 Puola || 450 ||   ||
 Ruotsi || 162 ||   ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 3 002 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 3 002 ||   || Varo-TAC
 Laji: || Lohi || Alue: || Unionin vedet osa-alueilla 22–31
   || Salmo salar ||   || SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31.
 Tanska || 22 467 || (1) ||
 Saksa || 2 500 || (1) ||
 Viro || 2 283 || (1) ||
 Suomi || 28 015 || (1) ||
 Latvia || 14 290 || (1) ||
 Liettua || 1 680 || (1) ||
 Puola || 6 816 || (1) ||
 Ruotsi || 30 370 || (1) ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 108 421 || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC || Ei sovelleta || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.
 __________ ||   ||   ||
 (1)           Yksittäisinä kaloina ilmaistuna.
 Laji: || Lohi || Alue: || Unionin vedet osa-alueella 32
   || Salmo salar ||   || SAL/3D32. ||   ||   ||
 Viro || 744 || (1) ||
 Suomi || 6 512 || (1) ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 7 256 || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC || Ei sovelleta || Varo-TAC
 __________ ||   ||   ||
 (1)           Yksittäisinä kaloina ilmaistuna.
 Laji: || Kilohaili ||   || Alue: || Unionin vedet osa-alueilla 22–32 ||
   || Sprattus sprattus ||   || SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32.
 Tanska || 21 909 || (1) ||
 Saksa || 13 880 || (1) ||
 Viro || 25 441 || (1) ||
 Suomi || 11 469 || (1) ||
 Latvia || 30 727 || (1) ||
 Liettua || 11 115 || (1) ||
 Puola || 65 207 || (1) ||
 Ruotsi || 42 354 || (1) ||
   ||   ||   ||
 Unioni || 222 102 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || Ei sovelleta ||   || Analyyttinen TAC
 __________ (1)           Vähintään 92 prosenttia kiintiöön luetusta puretusta saaliista on oltava kilohailia. Sivusaaliina saatu silakka luetaan kiintiön (HER/*3BCDC) jäljelle jäävään 8 prosenttiin.
LIITE II
PYYNTIPONNISTUSRAJOITUKSET
1.           Jäsenvaltiot jakavat lippunsa
alla purjehtiville aluksille, jotka kalastavat trooleilla, ankkuroiduilla
kierrenuotilla tai muilla vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on
vähintään 90 millimetriä, tai tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla taikka
riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai
pohjasiimoilla, pitkäsiimoilla ajosiimoja lukuun ottamatta, käsisiimoilla ja
pilkkisiimoilla, oikeuden, joka voi olla enintään:
a) 147 satamastapoissaolopäivää ICES-osa-alueilla
22–24, lukuun ottamatta 1 päivän ja 30 päivän huhtikuuta välistä ajanjaksoa,
jolloin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan a
alakohtaa; sekä
b) 146 satamastapoissaolopäivää ICES-osa-alueilla
25–28, lukuun ottamatta 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän elokuuta välistä
ajanjaksoa, jolloin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1
kohdan b alakohtaa.
2.           Sellaisten
satamastapoissaolopäivien enimmäismäärä vuotta kohti, joina alus voi olla 1
kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuilla kahdella alueella kalastaen 1 kohdan
mukaisella pyydyksellä, ei saa olla suurempi kuin jommallekummalle näistä
alueista myönnettyjen satamastapoissaolopäivien enimmäismäärä.
3.           Poiketen siitä, mitä 1 ja 2
kohdassa määrätään, ja kalastusmahdollisuuksien tehokkaan hallinnoinnin sitä
vaatiessa jäsenvaltio voi myöntää sen lipun alla purjehtiville aluksille
oikeuden useampiin satamastapoissaolopäiviin, jos vastaava määrä
satamastapoissaolopäiviä vähennetään muilta sen lipun alla purjehtivilta
aluksilta, jotka kuuluvat pyyntiponnistusrajoituksen piiriin samalla alueella,
ja jos kunkin luovuttavan aluksen kapasiteetti kilowatteina on yhtä suuri tai
suurempi kuin vastaanottavien alusten kapasiteetti. Vastaanottavien alusten
määrä voi olla enintään 10 prosenttia kyseisen jäsenvaltion kaikkien 1
kohdassa tarkoitettujen alusten määrästä.
[1]               Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, annettu 20 päivänä
joulukuuta 2002, elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä
hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa (EYVL L 358, 31.12.2002, s.
59).
[2]               Neuvoston asetus (EY) N:o 1098/2007, annettu 18 päivänä
syyskuuta 2007, monivuotisesta suunnitelmasta (EUVL L 248, 22.9.2007, s. 1).
[3]               Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä
marraskuuta 2009, yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on
varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen (EUVL L 343,
22.12.2009, s. 1).
[4]               Neuvoston asetus (EY) N:o 847/96, annettu 6 päivänä
toukokuuta 1996, TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien
lisäedellytysten käyttöönottamisesta (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3).
[5]               Neuvoston asetus (EY) N:o 2187/2005, annettu
21 päivänä joulukuuta 2005, kalavarojen säilyttämisestä teknisten
toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla (EUVL L 349,
31.12.2005, s. 1).