               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 9.12.2021
            COM(2021) 781 final
            2021/0409(NLE)

            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehdyllä Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa EU–Israel-assosiaationeuvostossa vahvistettavasta Euroopan unionin kannasta EU–Israel-toimintasuunnitelman jatkamista koskevan suosituksen hyväksymiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehdyllä Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella, jäljempänä ’Euro–Välimeri-sopimus’, perustetussa EU–Israel-assosiaationeuvostossa vahvistettavasta Euroopan unionin kannasta EU–Israel-toimintasuunnitelman jatkamista koskevan suosituksen hyväksymiseen.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Euro–Välimeri-sopimus

               Euro–Välimeri-sopimus allekirjoitettiin Brysselissä 20. marraskuuta 1995, ja se tuli voimaan 1. kesäkuuta 2000. Se muodostaa oikeusperustan EU:n ja Israelin kahdenvälisille suhteille. Sopimuksen tavoitteena on

               –luoda asianmukaiset kehykset poliittiselle vuoropuhelulle, jolla mahdollistetaan sopimuspuolten välisten tiiviiden poliittisten suhteiden kehittäminen,

               –lisätä kaupankäyntiä muun muassa tavara- ja palvelukauppaa laajentamalla, vapauttamalla vastavuoroisesti sijoittautumisoikeutta, vapauttamalla edelleen asteittain julkisia hankintoja ja pääoman vapaata liikkuvuutta sekä tehostamalla tieteen ja tekniikan alan yhteistyötä ja edesauttaa siten EU:ssa ja Israelissa taloudellisen toiminnan ripeää kehitystä, elin- ja työehtojen paranemista, tuottavuuden kasvua ja vakaata rahataloutta,

               –kannustaa alueellista yhteistyötä, jotta voidaan vakiinnuttaa rauhanomainen rinnakkaiselo sekä taloudellinen ja poliittinen vakaus,

               –edistää yhteistyötä muilla vastavuoroisen edun alueilla.

               2.2.Assosiaationeuvosto

               Euro–Välimeri-sopimuksella perustettu assosiaationeuvosto koostuu Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission jäsenistä sekä Israelin valtion hallituksen jäsenistä. Sen on määrä kokoontua ministeritasolla kerran vuodessa ja olosuhteiden sitä edellyttäessä puheenjohtajansa aloitteesta ja sen työjärjestyksessä vahvistetuin edellytyksin. Assosiaationeuvosto tekee päätöksensä ja antaa suosituksensa sopimuspuolten yhteisellä sopimuksella. Istuntojen välillä se voi tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia kirjallista menettelyä noudattaen molempien sopimuspuolten suostumuksella työjärjestyksen 10 artiklan mukaisesti.

               2.3.Suunniteltu assosiaationeuvoston säädös

               Assosiaationeuvoston on määrä hyväksyä suositus EU:n ja Israelin välisen toimintaohjelman jatkamisesta (”suunniteltu säädös”). Assosiaationeuvoston työjärjestyksen 10 artiklan mukaisesti suositukset hyväksytään kirjallisella menettelyllä.

               Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on jatkaa EU:n ja Israelin välisen toimintaohjelman kolmivuotista voimassaoloa, jotta voidaan varmistaa, että yhteistyö osapuolten välillä jatkuu.

               3.Unionin puolesta esitettävä kanta

               Euro–Välimeri-sopimuksen nojalla perustetussa assosiaationeuvostossa hyväksyttävä Euroopan unionin kanta sellaisen suosituksen hyväksymiseen, joka koskee EU:n ja Israelin välisen toimintaohjelman voimassaolon jatkamista kolmella vuodella, perustuu tämän päätöksen liitteenä olevaan suositukseen.

               Kumpikin osapuoli on toistuvasti vahvistanut Euroopan unionin ja Israelin välisten suhteiden monipuolisuuden ja elinvoimaisuuden ja sen, että ne ovat kaikilta osin sitoutuneita kehittämään suhteita kaikilla yhteisen edun mukaisilla aloilla.

               Toimintasuunnitelman voimassaolon jatkaminen on näin ollen molempien sopimuspuolten edun mukaista.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se käsittää myös sellaiset välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  1
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Assosiaationeuvosto on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu Euro–Välimeri-sopimuksella.

               Säädös, joka assosiaationeuvoston on määrä hyväksyä, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia.

               Suunnitellulla säädöksellä on oikeusvaikutuksia, koska siinä säädetään EU:n ja Israelin välisen nykyisen toimintaohjelman jatkamisesta kolmella vuodella.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen keskeinen tavoite ja sisältö liittyvät assosiaatiosopimuksen ja Euroopan naapuruuspolitiikan yhteydessä tehtävään yhteistyöhön kolmannen maan kanssa.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 217 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 217 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Assosiaationeuvoston säädöksellä muutetaan EU:n ja Israelin välisen toimintaohjelman voimassaolon kestoa, minkä vuoksi säädös on aiheellista julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen, kun se on hyväksytty (EU–Israel-assosiaationeuvoston työjärjestyksen määräysten mukaisesti) ja Israelin Reshumotissa (Israelin virallisessa lehdessä), mikäli assosiaationeuvosto niin päättää.

               2021/0409 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehdyllä Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa EU–Israel-assosiaationeuvostossa vahvistettavasta Euroopan unionin kannasta EU–Israel-toimintasuunnitelman jatkamista koskevan suosituksen hyväksymiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 217 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehty Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus tuli voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2000.

               (2)Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksen 69 artiklan mukaisesti assosiaationeuvosto voi tehdä päätöksiä ja antaa asianmukaisia suosituksia.

               (3)Assosiaationeuvoston on määrä hyväksyä suositus EU:n ja Israelin välisen toimintaohjelman jatkamisesta kirjallista menettelyä noudattaen.

               (4)On aiheellista vahvistaa unionin puolesta otettava kanta assosiaationeuvostossa, koska suosituksella tulee olemaan oikeusvaikutuksia.

               (5)EU:n ja Israelin välisen toimintaohjelman voimassaolon jatkaminen kolmella vuodella antaa sopimuspuolille täyden tilaisuuden edistää yhteistyötään tulevina vuosina, myös mahdollisilla neuvotteluilla kumppanuuden painopisteistä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehdyllä Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa EU–Israel-assosiaationeuvostossa vahvistettava Euroopan unionin kanta EU–Israel-toimintasuunnitelman jatkamista koskevan suosituksen hyväksymiseen perustuu tämän päätöksen liitteenä olevaan luonnokseen assosiaationeuvoston suositukseksi.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle ja korkealle edustajalle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, asia C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 9.12.2021
            COM(2021) 781 final

            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehdyllä Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa EU–Israel-assosiaationeuvostossa vahvistettavasta Euroopan unionin kannasta EU–Israel-toimintasuunnitelman jatkamista koskevan suosituksen hyväksymiseen

               LIITE

                  EU–ISRAEL-ASSOSIAATIONEUVOSTON SUOSITUS N:o xxx EU:n ja Israelin välisen toimintasuunnitelman jatkamisen hyväksymiseksi

               EU–ISRAEL-ASSOSIAATIONEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen, jäljempänä ’Euro–Välimeri-sopimus’,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euro–Välimeri-sopimus allekirjoitettiin Brysselissä 20 päivänä marraskuuta 1995 ja tuli voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2000,

               (2)Euro–Välimeri-sopimuksen 69 artiklan nojalla assosiaationeuvostolla on valta tehdä päätöksiä ja antaa asianmukaisia suosituksia,

               (3)Assosiaationeuvoston työjärjestyksen 10 artiklassa määrätään mahdollisuudesta tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia kirjallista menettelyä noudattaen istuntojen välissä sopimuspuolten suostumuksella,

               (4)EU:n ja Israelin välisen toimintaohjelman voimassaolon jatkaminen kolmella vuodella antaa sopimuspuolille tilaisuuden edistää yhteistyötään tulevina vuosina, myös mahdollisilla neuvotteluilla kumppanuuden painopisteistä,

               ON ANTANUT SEURAAVAN SUOSITUKSEN:

               1 artikla

               Assosiaationeuvosto suosittaa, kirjallista menettelyä noudattaen, että EU:n ja Israelin välisen toimintaohjelman voimassaoloa jatketaan kolmella vuodella ohjelman jatkamisen hyväksymispäivästä.

               2 artikla

               Tämä suositus tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty ...ssa/ssä [...päivänä ...kuuta ...].

               EU:n ja Israelin assosiaationeuvoston puolesta

               Puheenjohtaja

               ***


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.3.2020
            COM(2020) 140 final
            2020/0050(BUD)
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            päätöksen (EU) 2020/265 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse joustovälineestä muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin vastaamiseksi toteutettavia toimia varten vuonna 2020 käyttöön otettujen määrien mukauttamisesta covid-19-epidemian johdosta toteutettavien välittömien toimenpiteiden ja Euroopan syyttäjänviraston vahvistamisen vuoksi

               PERUSTELUT

                  Euroopan parlamentti ja neuvosto päättivät 27. marraskuuta 2019 ottaa joustovälineestä käyttöön komission ehdotuksen mukaisesti 778,1 miljoonaa euroa otsakkeeseen 3 Turvallisuus ja siviilitoiminta.

               Komissio antoi tänään lisätalousarvioesityksen (LTE) nro 1/2020
                  1
               , jossa muun muassa lisätään otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahoja yhteensä 423,3 miljoonalla eurolla, jotta voidaan vastata Kreikan kasvaneesta muuttoliikepaineesta johtuviin tarpeisiin, rahoittaa covid-19-epidemian vuoksi tarvittavat välittömät toimenpiteet ja kattaa Euroopan syyttäjänviraston (EPPO) talousarvion lisäys.

               Kuten vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2. joulukuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  2
                14 artiklassa sallitaan, tässä lisätalousarvioesityksessä ehdotetaan, että vuodelta 2018 jäljellä oleva maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavara käytetään muuttoliikkeeseen liittyvään lisäykseen (350 miljoonaa euroa). Lisäyksen jäljelle jäävä osa, joka ei kuulu kokonaisliikkumavaran soveltamisalaan (73,3 miljoonaa euroa), edellyttää lisävarojen käyttöönottoa joustovälineestä.

               Tämä ehdotus liittyy lisätalousarvioesitykseen nro 1/2020, ja sen tarkoituksena on korottaa joustovälineestä käyttöön otettavia määriä ja laajentaa varojen käyttöönoton tarkoitusta.

               Mukautuksen jälkeen joustovälineestä otetaan käyttöön 851,4 miljoonaa euroa (aiemmin 778,1 miljoonaa euroa), joka osoitetaan otsakkeeseen 3.

               Tällä ehdotuksella varojen käyttöönottoa koskevaksi päätökseksi muutetaan 27. marraskuuta 2019 annettua päätöstä (EU) 2020/265
                  3
               .

               Joustovälineestä uuden ehdotuksen mukaan käyttöön otettavia määriä vastaavat alustavat maksumäärärahat esitetään seuraavassa taulukossa:

               (milj. euroa, käypinä hintoina)

                        Vuosi

                        Joustovälineen käyttöönottoon vuonna 2020 liittyvät maksumäärärahat

                        2020

                        450,7

                        2021

                        342,2

                        2022

                        42,4

                        2023

                        16,1

                        Yhteensä

                        851,4

               2020/0050 (BUD)

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               päätöksen (EU) 2020/265 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse joustovälineestä muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin vastaamiseksi toteutettavia toimia varten vuonna 2020 käyttöön otettujen määrien mukauttamisesta covid-19-epidemian johdosta toteutettavien välittömien toimenpiteiden ja Euroopan syyttäjänviraston vahvistamisen vuoksi

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  4
                ja erityisesti sen 12 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Joustovälineen avulla on tarkoitus rahoittaa selkeästi määriteltyjä menoja, joita ei ole pystytty rahoittamaan unionin yleisen talousarvion muuhun otsakkeeseen tai muihin otsakkeisiin nähden käytettävissä olevien liikkumavarojen puitteissa.

               (2)Joustovälinettä varten käytettävissä oleva vuotuinen enimmäismäärä on 600 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina) neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  5
                11 artiklassa säädetyn mukaisesti, ja tähän määrään voidaan tarvittaessa lisätä peruuntuneet määrät kyseisen artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

               (3)Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 27 päivänä marraskuuta 2019 päätöksen (EU) 2020/265
                  6
               , jolla joustovälineestä otetaan käyttöön 778 074 489 euroa otsakkeeseen 3 (Turvallisuus ja kansalaisuus) sisältyvinä varainhoitovuoden 2020 maksusitoumusmäärärahoina muuttoliikettä, pakolaisia ja turvallisuutta koskevien toimenpiteiden rahoittamiseksi.

               (4)Lisätalousarvioesitykseen nro 1/2020
                  7
                sisältyy otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahojen lisäys 423,3 miljoonalla eurolla. Näistä määrärahoista 350,0 miljoonaa euroa osoitetaan lisämenoihin, joilla pyritään selviytymään muuttopaineista Kreikassa, ja ne katetaan neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 14 artiklassa säädetystä maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta. Jäljelle jäävä 73,3 miljoonaa euroa ei kuulu maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavaran soveltamisalaan, minkä vuoksi se edellyttää joustovälineen lisävarojen käyttöönottoa vuonna 2020. Lisäksi on tarkistettava alustavaa maksuprofiilia.

               (5)Sen vuoksi päätöstä (EU) 2020/265 olisi muutettava.

               (6)Tämä joustovälineen varojen käyttöönotto olisi hyväksyttävä samaan aikaan kuin vuoden 2020 talousarvioon tehtävä muutos, koska joustovälineen varojen käyttöönotolla voidaan rahoittaa eräitä toimia ylittämällä monivuotisessa rahoituskehyksessä vahvistettu enimmäismäärä. Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaisuus kyseisen vuoden 2020 talousarvioon tehtävän muutoksen kanssa, tämän päätöksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se hyväksytään,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Muutetaan päätöksen (EU) 2020/265 1 artikla seuraavasti:

               Korvataan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ilmaisu ”778 074 489 euroa” ilmaisulla ”851 374 489 euroa” ja korvataan toinen alakohta seuraavasti: ”Ensimmäisessä alakohdassa mainittu määrä käytetään rahoittamaan toimenpiteitä, joilla vastataan muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyviin tämänhetkisiin haasteisiin sekä covid-19-epidemiasta ja Euroopan syyttäjänviraston kasvaneista tarpeista johtuvaan Euroopan unionin tämänhetkiseen terveyskriisiin.”.

               Korvataan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohta seuraavasti:

               ”a)
                     450 702 108 euroa vuonna 2020;

                 b)
                     342 205 134 euroa vuonna 2021;”.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (2)

                        EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (3)

                        EUVL 58, 27.11.2020, s. 51.

                     (4)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (5)

                        Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2020/265, annettu 27 päivänä marraskuuta 2019, joustovälineen varojen käyttöönotosta muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyvien tämänhetkisten haasteiden edellyttämiä välittömiä talousarviotoimenpiteitä varten (EUVL L 58 27.11.2020, s. 51)

                     (7)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            2020/0046(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on määrä antaa päätöksiä, jotka ovat tarpeen, jotta direktiivissä 2009/16/EY
                  1
                vahvistettu satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskeva EU:n järjestelmä, jäljempänä ’satamavaltiovalvontajärjestelmä’, toimisi moitteettomasti.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1. Satamavaltioiden harjoittamaa valvontaa koskeva Pariisin yhteisymmärryspöytäkirja (Pariisin pöytäkirja)

               Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjassa, jäljempänä ’Pariisin pöytäkirja’, määrätään kansainvälisestä tarkastusjärjestelmästä, jonka mukaan satamavaltiovalvonnassa toimivat tarkastajat tarkastavat kansallisten satamien ulkomaiset alukset sen varmistamiseksi, että aluksen päällikön, päällystön ja miehistön pätevyys sekä aluksen ja sen laitteistojen kunto täyttävät kansainvälisten yleissopimusten vaatimukset ja että aluksen miehistö ja käyttö ovat sovellettavan kansainvälisen oikeuden mukaisia. Pariisin pöytäkirja allekirjoitettiin 26. tammikuuta 1982.

               Direktiivi 2009/16/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, sisältää Pariisin pöytäkirjan menettelyt ja välineet. Pariisin pöytäkirjan jäseniä ovat EU:n jäsenvaltiot, joilla on merisatamia
                  2
               , sekä Kanada, Venäjä, Islanti ja Norja. Euroopan unioni ei ole Pariisin pöytäkirjan jäsen.

               2.2 Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa suunniteltu säädös

               Jotta satamavaltiovalvontajärjestelmä voisi toimia, on Pariisin pöytäkirjan puitteissa tehtävä joka vuosi tietyt päätökset. Päätökset tehdään yksimielisesti vuotuisessa satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa, jäljempänä ’satamavaltiovalvontakomitea’, joka kokoontuu vuosittain toukokuussa. Pariisin pöytäkirjan asianmukaisen toimivaltaisen elimen tekemistä päätöksistä tulee direktiivin 2009/16/EY nojalla EU:n jäsenvaltioita sitovia.

               3. UNIONIN PUOLESTA OTETTAVA KANTA

               Unionin puolesta Pariisin pöytäkirjan kaltaisissa kansainvälisissä organisaatioissa otettava kanta, silloin kun niiden on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla vahvistettava neuvoston päätöksellä komission ehdotuksesta.

               Satamavaltiovalvontakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettava kanta vuosiksi 2016–2019 vahvistettiin vuonna 2016 neuvoston päätöksellä (EU) 2016/381
                  3
               . Neuvoston päätös vahvistettiin kaksiportaisella menettelyllä. Itse päätöksessä vahvistettiin unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat. Kantaa mukautettiin sen jälkeen satamavaltiovalvontakomitean kutakin vuosikokousta varten komission epävirallisilla asiakirjoilla, joista keskustellaan neuvoston merenkulkutyöryhmässä. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on vahvistaa satamavaltiovalvontakomiteassa otettava unionin kanta vuosiksi 2020–2024.

               Tässä ehdotuksessa esitetty lähestymistapa johtuu Pariisin pöytäkirjan päätöksentekoprosessin ominaispiirteistä. Pariisin pöytäkirjan sisäisissä säännöissä vahvistetaan, että viimeinen päivä, jona sen jäsenet sekä suuntaviivojen ja ohjeiden laatimisesta vastaavat työryhmät voivat toimittaa asiakirjoja, on kuusi viikkoa ennen satamavaltiovalvontakomitean kokousta. Vasta tällöin kaikki toimitetut asiakirjat ovat käytettävissä ja komissio voi aloittaa analysointinsa laatiakseen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun koordinoitua unionin kantaa koskevan ehdotuksen, joka neuvoston on sitten hyväksyttävä. Koska kyseiseen analyysiin, komission ehdotuksen laadintaan sekä sen hyväksymiseen neuvostossa käytettävissä oleva aika on lyhyt, liitteessä 2 esitetään menettely unionin kannan vuosittaista tarkentamista varten.

               4.Oikeusperusta

               4.1 Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1. Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli
                  4
               .

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  5
               .

               4.1.2 Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Pariisin pöytäkirja on sopimuksella perustettu elin.

               Säädös, joka Pariisin pöytäkirjan on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös voi vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön, erityisesti satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetun direktiivin 2009/16/EY, sisältöön, koska Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontakomitea tekee useita päätöksiä, jotka on tehtävä vuosittain, jotta direktiivi toimisi moitteettomasti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita. Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2 Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1 Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2 Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät liikenteeseen. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on 100 artiklan 2 kohta.

               4.3 Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana olisi oltava SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2020/0046 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskeva yhteisymmärryspöytäkirja, jäljempänä ’Pariisin pöytäkirja’, allekirjoitettiin Pariisissa 26 päivänä tammikuuta 1982 ja tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1982. Pariisin pöytäkirjan 8.1 jakson nojalla merenkulkuviranomainen voi ehdottaa siihen muutoksia. Lisäksi Pariisin pöytäkirjan 7.1 jakson nojalla satamavaltiovalvontaa käsittelevä komitea, jäljempänä ’satamavaltiovalvontakomitea’, koostuu kunkin merenkulkuviranomaisen ja komission edustajasta ja sen toimivalta vahvistetaan 7.3 jaksossa. On aiheellista vahvistaa satamavaltiovalvontakomiteassa unionin puolesta otettava kanta, koska Pariisin pöytäkirjan toimivaltaisen elimen päätöksillä on merkitystä unionin oikeudellisen kehyksen eli Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY
                  6
                kannalta.

               (2)Direktiivissä 2009/16/EY esitetään unionin satamavaltiovalvontaa koskeva oikeudellinen järjestelmä sekä muotoillaan uudelleen ja vahvistetaan unionin aikaisempaa, vuodesta 1995 voimassa ollutta alan lainsäädäntöä. Unionin oikeudellinen järjestelmä perustuu aikaisempaan, vuonna 1982 perustetun kansainvälisen organisaation eli satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan rakenteeseen. Mitä tulee jäsenvaltioihin, direktiivillä 2009/16/EY Pariisin pöytäkirjan menettelyt, välineet ja työ tuodaan tosiasiallisesti unionin oikeuden soveltamisalaan.

               (3)Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontakomitea kokoontuu vuosittain ja päättää kokoustensa aikana tietyistä direktiivin 2009/16/EY toiminnan kannalta välttämättömistä esityslistan kohdista.

               (4)Pariisin pöytäkirjan sisäisissä säännöissä vahvistetaan, että viimeinen päivä, jona sen jäsenet sekä suuntaviivojen ja ohjeiden laatimisesta vastaavat työryhmät voivat toimittaa asiakirjoja, on kuusi viikkoa ennen satamavaltiovalvontakomitean kokousta. Vasta tällöin kaikki toimitetut asiakirjat ovat käytettävissä ja komissio voi aloittaa analysointinsa laatiakseen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun koordinoitua unionin kantaa koskevan ehdotuksen. Koska kyseiseen analyysiin ja ehdotuksen hyväksymiseen käytettävissä oleva aika on lyhyt, on tarpeen vahvistaa unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat yhdessä unionin kannan vuosittaista tarkennusta koskevan kehyksen kanssa.

               (5)Tämän päätöksen olisi katettava kausi 2020–2024.

               (6)Unionin kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, joiden merenkulkuviranomaiset ovat Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontakomitean jäseniä, toimien yhdessä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan, jäljempänä ’Pariisin pöytäkirja’, satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean, jäljempänä ’satamavaltiovalvontakomitea’, vuosittaisessa kokouksessa unionin puolesta otettava kanta vahvistetaan tämän päätöksen liitteessä I.

               2 artikla

               Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontakomitean vuosittaisessa kokouksessa unionin puolesta otettavan kannan vuotuinen tarkennus vahvistetaan tämän päätöksen liitteessä II.

               3 artikla

               Komission ehdotuksesta neuvosto arvioi ja tarvittaessa tarkistaa 1 artiklassa tarkoitettua unionin kantaa viimeistään ennen vuonna 2024 pidettävää Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontakomitean vuosittaista kokousta.

               4 artikla

               Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontakomiteassa, toimien yhdessä.

               5 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/16/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 57).

                     (2)

                        Belgia, Tanska, Suomi, Ranska, Saksa, Kreikka, Irlanti, Italia, Alankomaat, Portugali, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta liittyivät pöytäkirjaan 26. tammikuuta 1982. Bulgaria liittyi pöytäkirjaan 10. toukokuuta 2007. Kroatia liittyi pöytäkirjaan 8. marraskuuta 1996. Kypros liittyi pöytäkirjaan 12. toukokuuta 2006. Viro liittyi pöytäkirjaan 12. toukokuuta 2005, Latvia liittyi pöytäkirjaan 12. toukokuuta 2005. Liettua liittyi pöytäkirjaan 12. toukokuuta 2006. Malta liittyi pöytäkirjaan 12. toukokuuta 2006. Puola liittyi pöytäkirjaan 27. marraskuuta 1991. Romania liittyi pöytäkirjaan 10. toukokuuta 2007. Slovenia liittyi pöytäkirjaan 15. toukokuuta 2003.

                     (3)

                        Neuvoston päätös (EU) 2016/381, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2016, satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta (EUVL L 72, 17.3.2016, s. 53).

                     (4)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (5)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/16/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 57).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksisatamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta
            EMPTY

               LIITE I

               Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevassa Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjassa Euroopan unionin puolesta otettava kanta

               Pääperiaatteet

               Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan (Pariisin pöytäkirja) puitteissa unioni

               a)
                     pyrkii saavuttamaan unionin tavoitteet, erityisesti parantamaan meriturvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla vähentämällä merkittävästi alikuntoisia aluksia soveltaen tiukasti yleissopimuksia ja kansainvälisiä sääntöjä;

               b)
                     edistää sitä, että Pariisin pöytäkirjan osapuolet käyttävät yhdenmukaistettua tapaa panna tehokkaasti täytäntöön nämä kansainväliset vaatimukset lainkäyttövaltaansa kuuluvilla vesillä purjehtivien ja satamiaan käyttävien alusten suhteen;

               c)
                     työskentelee yhdessä Pariisin pöytäkirjan puitteissa kattavan tarkastusjärjestelmän aikaansaamiseksi ja tarkastustaakan jakamiseksi tasapuolisesti erityisesti hyväksymällä vuosittain tarkastusvelvoitteen, joka on laadittu Pariisin pöytäkirjan liitteessä 11 esitetyn, sovitun menetelmän mukaisesti;

               d)
                     työskentelee yhdessä Pariisin pöytäkirjan puitteissa sen edistämiseksi, että Pariisin pöytäkirjan jäsenet ottavat palvelukseen, pitävät palveluksessa ja kouluttavat tarvittavan määrän henkilöstöä, myös päteviä tarkastajia, ottaen huomioon alusliikenteen määrän ja erityispiirteet kunkin sataman osalta;

               c)
                     varmistaa, että Pariisin pöytäkirjan puitteissa toteutettavat toimenpiteet ovat kansainvälisen oikeuden ja erityisesti meriturvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla koskevien kansainvälisten yleissopimusten ja sääntöjen mukaisia;

               f)
                     edistää yhteisten toimintatapojen kehittämistä muiden satamavaltiovalvontaa suorittavien elinten kanssa;

               g)
                     varmistaa yhdenmukaisuuden unionin muiden politiikkojen, erityisesti ulkosuhde-, turvallisuus- ja ympäristöpolitiikan kanssa.

               Suuntaviivat

               Sen varmistamiseksi, että unionin satamavaltiovalvontajärjestelmä toimii direktiivin 2009/16/EY mukaisesti ongelmitta vuodesta toiseen, unioni pyrkii tukemaan seuraavien Pariisin pöytäkirjan mukaisten toimien hyväksymistä:

               1.
                     Alusten valitsemiseen tarkastettavaksi käytetään seuraavia alusten riskiprofiilin osatekijöitä:

               a)
                     valkoinen, harmaa ja musta lippuvaltiolista Pariisin pöytäkirjassa kehitetyn ja komission asetuksen (EU) N:o 801/2010 liitteessä
                  1
                esitetyn kaavan mukaisesti;

               b)
                     hyväksyttyjen laitosten toimintaa koskeva lista satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean, jäljempänä ’satamavaltiovalvontakomitea’, 37. kokouksessaan (esityslistan 4.5.2 kohta) toukokuussa 2004 hyväksymän menetelmän mukaisesti;

               c)
                     puutteiden ja pysäytysten keskimääräinen suhteellinen osuus yhtiön toiminnan laatua kuvaavaa kaavaa varten komission asetuksen (EU) N:o 802/2010
                  2
                liitteen perusteella.

               2.
                     Varmistetaan, että kaikki Pariisin pöytäkirjan menettelyjen ja suuntaviivojen muutokset tai päivitykset ovat yhdenmukaisia unionin tavoitteiden kanssa, erityisesti niiden, joilla pyritään parantamaan meriturvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla.

                     (1)

                        Komission asetus (EU) N:o 801/2010, annettu 13 päivänä syyskuuta 2010, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY 10 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta lippuvaltioon liittyvien perusteiden osalta (EUVL L 241, 14.9.2010, s. 1).

                     (2)

                        Komission asetus (EU) N:o 802/2010, annettu 13 päivänä syyskuuta 2010, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY 10 artiklan 3 kohdan ja 27 artiklan täytäntöönpanosta yhtiön toiminnan osalta (EUVL L 241, 14.9.2010, s. 4).

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               LIITE II

               Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontakomiteassa unionin puolesta otettavan kannan vuosittainen tarkennus

               Ennen satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean, jäljempänä ’satamavaltiovalvontakomitea’ kutakin kokousta on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta unionin puolesta otettavassa kannassa otettaisiin huomioon kaikki komissiolle toimitetut asiaankuuluvat tiedot ja kaikki sellaiset käsiteltävät asiakirjat, jotka kuuluvat unionin toimivaltaan liitteessä I esitettyjen pääperiaatteiden ja suuntaviivojen mukaisesti.

               Tätä tarkoitusta varten ja kyseisten tietojen pohjalta komission yksiköt toimittavat neuvostolle tai sen valmisteluelimille riittävän ajoissa ennen satamavaltiovalvontakomitean kokousta suunniteltua kantaa koskevat yksityiskohdat sisältävän valmisteluasiakirjan tarkastelua ja hyväksyntää varten.

               Valmisteluasiakirjassa suunniteltu unionin puolesta otettava kanta katsotaan hyväksytyksi, jollei jäsenvaltioiden määrävähemmistö vastusta sitä neuvoston valmisteluelimen kokouksessa tai 20 päivän kuluessa valmisteluasiakirjan vastaanottamisesta sen mukaan, kumpi näistä tapahtuu aikaisemmin. Jos tällainen vastustaminen esitetään, asia saatetaan neuvoston käsiteltäväksi.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.4.2020
            COM(2020) 172 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotosta vuonna 2020 hätätilanteen tuen antamiseksi jäsenvaltioille ja unionin pelastuspalvelumekanismin/rescEU:n vahvistamiseksi covid-19-epidemian vastatoimena

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  1
               , jäljempänä ’rahoituskehysasetus’, nojalla voidaan ottaa käyttöön ennakoimattomiin menoihin varattu liikkumavara, joka on enintään 0,03 prosenttia EU28:n bruttokansantulosta, viimeisenä keinona ennalta arvaamattomiin olosuhteisiin reagoimista varten. Vuotta 2020 koskevassa monivuotisen rahoituskehyksen teknisessä mukautuksessa
                  2
                (rahoituskehysasetuksen 6 artikla) ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran absoluuttinen määrä vuodeksi 2020 on 5 096,8 miljoonaa euroa.

               Komissio esittää tänään lisätalousarvioesityksen (LTE) nro 2/2020
                  3
               . Siihen sisältyy otsakkeen 3 Turvallisuus ja kansalaisuus maksusitoumusmäärärahoihin tehtävä 3 000,0 miljoonan euron kokonaislisäys, jolla katetaan hätätilanteen tukivälineen uudelleenaktivointi unionissa. Tukivälineellä on tarkoitus auttaa jäsenvaltioita selviytymään covid-19-epidemian seurauksista ja vahvistaa unionin pelastuspalvelumekanismia/rescEU-järjestelmää, jotta se voisi tukea välttämättömien resurssien varastojen muodostamista ja näiden resurssien koordinoitua jakamista Euroopan tasolla. Esitetty lisäys täydentää muita otsaketta 3 koskevia, yhteensä 423,3 miljoonan euron lisäyksiä, joita komissio on jo ehdottanut lisätalousarvioesityksessä nro 1/2020
                  4
               .

               Ottaen huomioon, että otsakkeessa 3 ei ole mahdollista kohdentaa määrärahoja uudelleen, ja noudattaen niin ikään tänään esitettyä ehdotusta
                  5
                rahoituskehysasetuksen muuttamisesta poistamalla hätätilanteen tukivälineen soveltamisalaa koskevat rajoitukset, komissio ehdottaa lisätalousarvioesityksessä nro 2/2020, että maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta otetaan käyttöön sen koko käytettävissä oleva määrä eli 2 042,4 miljoonaa euroa
                  6
               .

               Lisätalousarvioesityksen nro 2/2020 yhteydessä on annettu ehdotus
                  7
                joustovälineen varojen käyttöönotosta annetun päätöksen (EU) 2020/265 muuttamisesta vuonna 2020
                  8
               . Tässä ehdotuksessa lisätään joustovälineestä käyttöön otettavaksi ehdotettua määrää 316,3 miljoonalla eurolla, jolloin käyttöön otettava kokonaismäärä kasvaa 1 094,4 miljoonaan euroon vuonna 2020. Tämä tarkoittaa, että tästä erityisrahoitusvälineestä käytettävissä oleva määrä otetaan käyttöön kokonaisuudessaan.

               Lopuksi komissio ehdottaa, että ennakoimattomiin menoihin varatusta vuoden 2020 liikkumavarasta otetaan viimeisenä keinona käyttöön 714,6 miljoonaa euroa, jotka otetaan Euroopan unionin varainhoitovuoden 2020 yleiseen talousarvioon otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärän lisäksi, jotta voidaan varmistaa, että kyseisen otsakkeen menoihin liittyvät maksusitoumusmäärärahat voidaan rahoittaa kokonaisuudessaan.

               2.KÄYTTÖÖNOTON PERUSTELUT

               2.1.JOHDANTO

               Asetuksen (EU) 2016/369 mukaan hätätilanteen tukea voidaan antaa käynnissä olevan tai mahdollisen luonnonkatastrofin tai ihmisen aiheuttaman katastrofin yhteydessä, jos katastrofin poikkeuksellinen laajuus ja vaikutus johtavat vakaviin ja laajoihin humanitaarisiin seurauksiin yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, ja vain poikkeuksellisissa oloissa, joissa mitkään muut jäsenvaltioiden tai unionin käytettävissä olevat välineet eivät ole riittäviä.

               Maailman terveysjärjestö (WHO) julisti uuden koronaviruksen SARS-CoV-2:n ja sen aiheuttaman covid-19-taudin ensin kansainväliseksi kansanterveysuhaksi
                  9
                ja sen jälkeen maailmanlaajuiseksi pandemiaksi
                  10
               . Pandemialla on jo ollut vakavia ja laaja-alaisia seurauksia kansanterveydelle niissä jäsenvaltioissa, joissa tautia esiintyy eniten, ja tilanne pahenee edelleen, koska tauti leviää voimakkaasti myös muissa jäsenvaltioissa.

               Unionin pelastuspalvelumekanismia/rescEU:ta
                  11
                on vahvistettu sekä lisätalousarvioesityksessä nro 1/2020 että lisätalousarvioesityksessä nro 2/2020. Lisäksi on käynnistetty koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite Euroopan rakenne- ja investointirahastojen
                  12
                varojen hyödyntämiseksi, ja myös muista unionin välineistä on osoitettu rahoitusta covid-19-epidemian aiheuttamaan kansanterveysuhkaan vastaamiseksi. Haasteen laaja-alaisuus ja mittakaava edellyttävät kuitenkin tehokasta puuttumista epidemiasta kansaterveyden alalla aiheutuneisiin humanitaarisiin seurauksiin unionissa.

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että asetuksen (EU) 2016/369 mukainen hätätilanteen tukiväline aktivoidaan uudelleen covid-19-epidemian
                  13
                vuoksi ja että siihen tehdään tämän epidemian edellyttämät muutokset.

               2.2.ENNAKOIMATTOMIIN MENOIHIN VARATTU LIIKKUMAVARA VIIMEISENÄ KEINONA

               Ennakoimattomiin menoihin varattu liikkumavara määritellään rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa viimeiseksi keinoksi ennalta arvaamattomiin olosuhteisiin reagoimista varten. Komissio on analysoinut talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  14
                14 kohdan mukaisesti mahdollisuutta kohdentaa uudelleen merkittäviä määrärahamääriä nykyisen talousarvion sisällä. Komissio ehdotti jo vuoden 2020 talousarviossa, että otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärään nähden jäävä kohdentamaton liikkumavara käytetään kokonaisuudessaan. Lisäksi hyväksytyssä talousarviossa on otettu käyttöön 778,1 miljoonaa euroa joustovälineestä. Tässä otsakkeessa ei sen vuoksi ole enää mahdollista kohdentaa määrärahoja uudelleen.

               Lisätalousarvioesityksissä nro 1/2020 ja nro 2/2020 ehdotetaan joustovälineestä jäljellä olevan määrän käyttöönottamista, jolloin käyttöön otettu kokonaismäärä on 1 094,4 miljoonaa euroa. Maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta voidaan kattaa ainoastaan kasvuun ja työllisyyteen sekä muuttoliikkeeseen ja turvallisuuteen liittyviä tarpeita, eikä sitä voida käyttää covid-19-epidemiaan liittyviin toimenpiteisiin. Sen vuoksi komissio on tänään ehdottanut, että rahoituskehysasetusta muutetaan siten, että maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavaran
                  15
                soveltamisalaa koskeva rajoitus poistetaan ja koko käytettävissä oleva määrä otetaan välittömästi käyttöön hätätilanteen tukivälinettä varten ja rescEU:n määrärahojen lisäämiseksi lisätalousarvioesityksellä nro 2/2020. Koska maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavaran ja joustovälineen yhteenlaskettu määrä ei riitä maksusitoumusmäärärahoihin ehdotetun lisäyksen rahoittamiseen, ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotto vuonna 2020 on ainoa ja näin myös viimeinen keino kattamatta jäävien otsakkeen 3 enimmäismäärän ylittävien lisämenojen rahoittamiseksi.

               2.3.ENNALTA ARVAAMATTOMIEN OLOSUHTEIDEN VAIKUTUS TALOUSARVIOON VUONNA 2020

               Komissio ehdottaa, että ennakoimattomiin menoihin varatusta liikkumavarasta otetaan käyttöön 714,6 miljoonaa euroa hätätilanteen tukivälineen uudelleenaktivoinnista aiheutuvien lisätarpeiden kattamiseksi.

               Vastaavat maksumäärärahat voidaan kattaa vuoden 2020 (ja sitä seuraavien vuosien) maksumäärärahojen enimmäismäärän sisällä. Tämän vuoksi maksumäärärahojen osalta ei ole tarpeen ottaa käyttöön ennakoimattomiin menoihin varattua liikkumavaraa.

               3.ENNAKOIMATTOMIIN MENOIHIN VARATUSTA LIIKKUMAVARASTA KÄYTTÖÖN OTETUN MÄÄRÄN KATTAMINEN MONIVUOTISEN RAHOITUSKEHYKSEN ENIMMÄISMÄÄRISTÄ

               Ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotolla saadut määrät on rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaan katettava kokonaan kuluvan tai tulevien varainhoitovuosien liikkumavaroista.

               Katettuja määriä ei rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 4 kohdan mukaan saa ottaa uudelleen käyttöön monivuotisessa rahoituskehyksessä, jotta maksusitoumus- ja maksumäärärahojen kokonaisenimmäismääriä, jotka on vahvistettu monivuotisessa rahoituskehyksessä kuluvaa varainhoitovuotta ja tulevia varainhoitovuosia varten, ei ylitetä. Näin ollen ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotossa otsakkeen 3 vuoden 2020 maksusitoumusmäärärahoja varten sekä liikkumavarasta käyttöön otetun määrän kattamisessa on noudatettava maksusitoumusmäärärahojen kokonaisenimmäismäärää vuonna 2020, joka on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen viimeinen soveltamisvuosi.

               Komissio ehdottaa, että otsakkeen 3 menojen ehdotettu lisäys katetaan otsakkeen 5 Hallinto menojen enimmäismäärään nähden käytettävissä olevasta kohdentamattomasta liikkumavarasta.

               Käyttöön otetun määrän kattamisen jälkeen menojen enimmäismääriin nähden jää vielä yhteensä 633,7 miljoonan euron liikkumavara, joka jakautuu otsakkeisiin seuraavasti:

               ·514,0 miljoonaa euroa otsakkeessa 2 (Kestävä kasvu: luonnonvarat);

               ·103,4 miljoonaa euroa otsakkeessa 4 (Globaali Eurooppa);

               ·16,2 miljoonaa euroa otsakkeessa 5 (Hallinto).

               Muissa otsakkeissa ei jää liikkumavaraa menojen enimmäismäärin nähden.

               Koko monivuotisen rahoituskehyksen maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärä ei muutu.

               4.LISÄTIEDOT

               Euroopan parlamenttia ja neuvostoa muistutetaan siitä, että tämä päätös on julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään lisätalousarvion nro 2/2020 julkaisemisen yhteydessä rahoituskehysasetuksen 13 artiklan 1 kohdan viimeisen virkkeen mukaisesti.

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotosta vuonna 2020 hätätilanteen tuen antamiseksi jäsenvaltioille ja unionin pelastuspalvelumekanismin/rescEU:n vahvistamiseksi covid-19-epidemian vastatoimena

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  16
                ja erityisesti sen 14 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1) Neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  17
                13 artiklassa asetetaan ennakoimattomiin menoihin varattu liikkumavara, joka on enintään 0,03 prosenttia unionin bruttokansantulosta.

               (2) Komissio on asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 6 artiklan mukaisesti laskenut tämän ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran absoluuttisen määrän vuoden 2020 osalta BKTL:n muutosten perusteella rahoituskehykseen vuodeksi 2020 tehtävästä teknisestä mukautuksesta 15 päivänä toukokuuta 2019 antamassaan tiedonannossa
                  18
                .

               (3) Komissio on tarkastellut kaikkia muita ennakoimattomiin olosuhteisiin reagoimiseksi käytettävissä olevia rahoitusmahdollisuuksia otsakkeelle 3 (Turvallisuus ja kansalaisuus) monivuotisessa rahoituskehyksessä vuodeksi 2020 vahvistetun menojen enimmäismäärän puitteissa. Komissio on ehdottanut, että monivuotisen rahoituskehyksen otsaketta 3 varten otetaan vuonna 2020 käyttöön yhteensä 2 392 402 163 euroa maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta ja yhteensä 1 094 414 188 euroa joustovälineestä. Ennakoimattomiin menoihin varatun liikkumavaran käyttöönotto on kuitenkin tarpeen, jotta voidaan vastata covid-19-epidemiasta johtuviin määrärahatarpeisiin lisäämällä unionin varainhoitovuoden 2020 yleisessä talousarviossa monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahoja ylittämällä kyseisen otsakkeen enimmäismäärä, kuten lisätalousarvioesityksessä nro 2/2020
                  19
                ehdotetaan.

               (4) Kun otetaan huomioon tämä hyvin erityinen tilanne, asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu viimeistä keinoa koskeva edellytys täyttyy.

               (5) Tämän päätöksen olisi tultava voimaan samana päivänä kuin varainhoitovuoden 2020 talousarvioon tehtävän muutoksen, koska ennakoimattomiin menoihin varatusta liikkumavarasta voidaan rahoittaa joitakin toimia ylittämällä monivuotisessa rahoituskehyksessä varainhoitovuoden 2020 talousarviota varten vahvistettu enimmäismäärä,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Otetaan varainhoitovuotta 2020 koskevaa unionin yleistä talousarviota varten käyttöön ennakoimattomiin menoihin varatusta liikkumavarasta 714 558 138 euroa maksusitoumusmäärärahoina ylittämällä monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeen 3 (Turvallisuus ja kansalaisuus) maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärä.

               2 artikla

               Edellä 1 artiklassa tarkoitettu 714 558 138 euron määrä katetaan otsakkeen 5 (Hallinto) varainhoitovuoden 2020 liikkumavarasta.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)

                        COM(2019) 310, 15.5.2019.

                     (3)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        Tässä määrässä on otettu huomioon vuodelta 2019 jäljellä oleva liikkumavara (1 316,9 miljoonaa euroa), joka asetetaan käyttöön vuodeksi 2020 komission tänään hyväksymässä erityisrahoitusvälinettä koskevassa teknisessä mukautuksessa (COM(2020) 173, 2.4.2020).

                     (7)

                        Ensimmäinen ehdotus tämän päätöksen muuttamiseksi annettiin lisätalousarvioesityksen nro 1/2020 yhteydessä, mutta se korvataan tällä toisella ehdotuksella.

                     (8)

                        COM(2020) 171, 2.4.2020.

                     (9)

                        30. tammikuuta 2020.

                     (10)

                        11. maaliskuuta 2020.

                     (11)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1313/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin pelastuspalvelumekanismista (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 924).

                     (12)

                        Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi asetusten (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1301/2013 ja (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse erityistoimenpiteistä, jotta saataisiin liikkeelle investointeja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmiin ja muille talouden aloille covid-19-epidemian vastatoimena [Koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite], COM(2020) 113 final, 13.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 175, 2.4.2020.

                     (14)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (15)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (16)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (17)

                        Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (18)

                        Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, annettu 15 päivänä toukokuuta 2019, BKTL:n muutosten perusteella rahoituskehykseen tehtävästä teknisestä mukautuksesta vuodeksi 2020 (COM(2019) 310).

                     (19)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.4.2020
            COM(2020) 171 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            päätöksen (EU) 2020/265 muuttamisesta niiden joustovälineestä vuodeksi 2020 käyttöön otettavien määrien mukauttamiseksi, jotka käytetään muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyviin toimenpiteisiin, covid-19-epidemian vuoksi tarvittaviin välittömiin toimenpiteisiin ja Euroopan syyttäjänviraston vahvistamiseen

               PERUSTELUT

                  Euroopan parlamentti ja neuvosto päättivät 27. marraskuuta 2019 (päätös (EU) 2020/265
                     1
                  ) komission ehdotuksen mukaisesti ottaa käyttöön joustovälineestä 778,1 miljoonaa euroa otsaketta 3 (Turvallisuus ja kansalaisuus) varten.

               Komissio esitti 27. maaliskuuta 2020 lisätalousarvioesityksen (LTE) nro 1/2020
                  2
               . Tähän lisätalousarvioesitykseen sisältyy muun muassa otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahoihin tehtävä 423,3 miljoonan euron kokonaislisäys, josta on tarkoitus kattaa Kreikkaan kohdistuvasta kasvaneesta muuttoliikepaineesta johtuvat tarpeet, rahoittaa covid-19-epidemian vuoksi tarvittavat välittömät toimenpiteet (rescEU:n ensimmäinen lääkinnällisten laitteiden ja tarvikkeiden varasto) ja osoittaa lisämäärärahoja Euroopan syyttäjänvirastolle. Komissio ehdotti lisätalousarvioesityksessä nro 1/2020, että vuodelta 2018 käytettäväksi jääneestä maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta otetaan käyttöön 350,0 miljoonaa euroa muuttoliikkeeseen liittyvän lisäyksen kattamiseksi. Komissio ehdotti myös, että loppuosa lisäyksestä (73,3 miljoonaa euroa) rahoitetaan mukauttamalla joustovälineestä käyttöön otettavaa määrää vastaavalla määrällä ja laajentamalla päätöksen (EU) 2020/265
                  3
                soveltamisalaa.

               Komissio on tänään esittänyt lisätalousarvioesityksen nro 2/2020
                  4
               . Tähän esitykseen sisältyy otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahoihin tehtävä uusi 3 000,0 miljoonan euron lisäys, jolla katetaan hätätilanteen tukivälineen uudelleenaktivointi unionissa. Tukivälineellä on tarkoitus auttaa jäsenvaltioita selviytymään covid-19-epidemian seurauksista ja vahvistaa unionin pelastuspalvelumekanismia/rescEU-järjestelmää, jotta se voisi tukea välttämättömien resurssien varastojen kasvattamista ja näiden resurssien jakamisen koordinointia Euroopan tasolla. Ottaen huomioon, että otsakkeessa 3 ei ole mahdollista kohdentaa määrärahoja uudelleen, ja noudattaen niin ikään tänään esitettyä ehdotusta
                  5
                rahoituskehysasetuksen muuttamisesta poistamalla hätätilanteen tukivälineen soveltamisalaa koskevat rajoitukset, komissio ehdottaa lisätalousarvioesityksessä nro 2/2020, että maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta otetaan käyttöön sen koko käytettävissä oleva määrä eli 2 042,4 miljoonaa euroa
                  6
                edellä mainitun lisäyksen kattamiseksi.

               Lisäksi tällä joustovälineen varojen käyttöönottoa koskevalla päätösehdotuksella muutetaan 27. marraskuuta 2019 annettua päätöstä (EU) 2020/265 ja korvataan yhdessä lisätalousarvioesityksen nro 1/2020 kanssa esitetty muutosehdotus. Tämä uusi ehdotus kattaa näin ollen sekä lisätalousarvioesityksessä nro 1/2020 että lisätalousarvioesityksessä nro 2/2020 otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahoihin tehdyt lisäykset, ja sillä kasvatetaan joustovälineestä käyttöön otettava kokonaismäärä 1 094,4 miljoonaan euroon
                  7
               , mikä tarkoittaa, että tästä erityisrahoitusvälineestä vuonna 2020 käytettävissä oleva määrä otetaan käyttöön kokonaisuudessaan.

               Koska lisätalousarvioesityksellä nro 2/2020 maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta käyttöön otettu määrä ja tässä joustovälineen käyttöönottoa koskevassa päätösehdotuksessa esitetty määrä eivät riitä kattamaan hätätilanteen tukivälineen rahoitustarpeita, komissio esittää yhdessä lisätalousarvioesityksen nro 2/2020 kanssa erillisen ehdotuksen
                  8
                714,6 miljoonan euron käyttöönottamiseksi ennakoimattomiin menoihin varatusta liikkumavarasta vuonna 2020.

               Tarkistetun ehdotuksen mukaisesti joustovälineestä käyttöön otettavia varoja vastaavat alustavat maksumäärärahat on esitetty seuraavassa taulukossa:

               (milj. euroa, käypinä hintoina)

                        Vuosi

                        Joustovälineen käyttöönottoon vuonna 2020 liittyvät maksumäärärahat

                        2020

                        574,6

                        2021

                        413,7

                        2022

                        66,2

                        2023

                        39,9

                        Yhteensä

                        1 094,4

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               päätöksen (EU) 2020/265 muuttamisesta niiden joustovälineestä vuodeksi 2020 käyttöön otettavien määrien mukauttamiseksi, jotka käytetään muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyviin toimenpiteisiin, covid-19-epidemian vuoksi tarvittaviin välittömiin toimenpiteisiin ja Euroopan syyttäjänviraston vahvistamiseen

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  9
                ja erityisesti sen 12 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Joustovälineen avulla on tarkoitus rahoittaa selkeästi määriteltyjä menoja, joita ei ole pystytty rahoittamaan yhteen tai useampaan muuhun unionin yleisen talousarvion otsakkeeseen nähden käytettävissä olevien liikkumavarojen puitteissa.

               (2)Joustovälinettä varten käytettävissä oleva vuotuinen enimmäismäärä on 600 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina) neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  10
                11 artiklassa säädetyn mukaisesti, ja tähän määrään voidaan lisätä peruuntuneet määrät kyseisen artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

               (3)Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 27 päivänä marraskuuta 2019 päätöksen (EU) 2020/265
                  11
               , jolla joustovälineestä otetaan käyttöön 778 074 489 euroa maksusitoumusmäärärahoina otsakkeeseen 3 (Turvallisuus ja kansalaisuus) varainhoitovuodeksi 2020 muuttoliikettä, pakolaisia ja turvallisuutta koskevien toimenpiteiden rahoittamiseksi.

               (4)Lisätalousarvioesitykseen nro 1/2020
                  12
                sisältyy otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahoihin tehtävä 423 300 000 euron lisäys, josta on tarkoitus kattaa Kreikkaan kohdistuvasta kasvaneesta muuttoliikepaineesta johtuvat tarpeet, rahoittaa covid-19-epidemian vuoksi tarvittavat välittömät toimenpiteet ja osoittaa lisämäärärahoja Euroopan syyttäjänvirastolle. Tästä kokonaislisäyksestä 350 000 000 euroa katetaan neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 14 artiklassa säädetystä maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta ja 73 300 000 euroa ottamalla käyttöön lisävaroja joustovälineestä vuodeksi 2020. Lisäksi on tarkistettava odotettavissa olevaa maksuaikataulua.

               (5)Lisätalousarvioesitykseen nro 2/2020
                  13
                sisältyy otsakkeen 3 maksusitoumusmäärärahoihin tehtävä toinen, 3 000 000 000 euron lisäys, jolla on tarkoitus kattaa hätätilanteen tukivälineen uudelleenaktivointi unionissa. Tukivälineellä on tarkoitus osaltaan auttaa jäsenvaltioita selviytymään covid-19-epidemian seurauksista ja vahvistaa unionin pelastuspalvelumekanismia/rescEU-järjestelmää, jotta se voisi tukea välttämättömien resurssien varastojen muodostamista ja näiden resurssien koordinoitua jakamista Euroopan tasolla. Tästä kokonaislisäyksestä 2 042 402 163 euroa katetaan neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 14 artiklassa säädetystä maksusitoumusmäärärahojen kokonaisliikkumavarasta ja 243 039 699 euroa ottamalla käyttöön lisävaroja joustovälineestä vuodeksi 2020. Lisäksi on tarkistettava odotettavissa olevaa maksuaikataulua.

               (6)Sen vuoksi päätöstä (EU) 2020/265 olisi muutettava.

               (7)Tämän päätöksen olisi tultava voimaan samana päivänä kuin varainhoitovuoden 2020 talousarvioon tehtävän muutoksen, koska joustovälineestä voidaan rahoittaa joitakin toimia ylittämällä monivuotisessa rahoituskehyksessä varainhoitovuoden 2020 talousarviota varten vahvistettu enimmäismäärä,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Muutetaan päätöksen (EU) 2020/265 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: Korvataan ilmaisu ”778 074 489 euroa” ilmaisulla ”1 094 414 188 euroa”.

               Korvataan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti: ”Ensimmäisessä alakohdassa mainittu määrä käytetään rahoittamaan toimenpiteitä, joilla vastataan muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyviin tämänhetkisiin haasteisiin sekä covid-19-epidemian Euroopan unionissa aiheuttamaan tämänhetkiseen terveyskriisiin ja Euroopan syyttäjänviraston kasvaneisiin määrärahatarpeisiin.”

               Korvataan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a–d alakohta seuraavasti:

               ”a)
                     574 652 355 euroa vuonna 2020;

               b)
                     413 658 806 euroa vuonna 2021;

               c)
                     66 154 477 euroa vuonna 2022;

               d)
                     39 948 550 euroa vuonna 2023.”

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 58, 27.2.2020, s. 51.

                     (2)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (3)

                        COM(2020) 140, 27.3.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        Tässä määrässä on otettu huomioon vuodelta 2019 jäljellä oleva liikkumavara (1 316,9 miljoonaa euroa), joka asetetaan käyttöön vuodeksi 2020 komission tänään hyväksymässä erityisrahoitusvälineitä koskevassa teknisessä mukautuksessa (COM(2020) 173, 2.4.2020).

                     (7)

                        Tässä määrässä on otettu huomioon Euroopan globalisaatiorahaston varoista vuonna 2019 peruuntunut 175 miljoonan euron määrä, joka on lisätty joustovälineen varoihin komission tänään hyväksymässä erityisrahoitusvälineitä koskevassa teknisessä mukautuksessa (COM(2020) 173, 2.4.2020).

                     (8)

                        COM(2020) 172, 2.4.2020.

                     (9)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (10)

                        Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (11)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2020/265, annettu 27 päivänä marraskuuta 2019, joustovälineen varojen käyttöönotosta muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyvien tämänhetkisten haasteiden edellyttämiä välittömiä talousarviotoimenpiteitä varten (EUVL L 58, 27.2.2020, s. 51).

                     (12)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 6.4.2020
            COM(2020) 136 final
            2020/0052(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Lissabonin liiton yleiskokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) Lissabonin liiton vuosikokouksessa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, erityisesti siltä osin, kuin kyseessä on alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisia sopimuspuolten erityisrahoitusosuuksia koskevan päätöksen suunniteltu hyväksyminen.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirja

               Alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen vuoden 2015 Geneven asiakirjalla, jäljempänä ’sopimus’, pyritään tarjoamaan kattava ja tehokas kansainvälinen suoja tiettyä alkuperää olevien laatutuotteiden nimille. Sopimuksella ajantasaistetaan ja parannetaan nykyistä kansainvälistä rekisteröintijärjestelmää, jolla suojataan tuotteiden maantieteellisen alkuperän osoittavat nimet, eli vuonna 1958 tehtyä Lissabonin sopimusta alkuperänimitysten suojasta ja niiden kansainvälisestä rekisteröinnistä. Sopimus tuli voimaan 26. helmikuuta 2020.

               Euroopan unioni on sopimuksen sopimuspuoli
                  1
               .

               2.2.Lissabonin liiton yleiskokous

               Lissabonin unioni on WIPOn hallinnoima erityisliitto. Se koostuu alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjan, jäljempänä ’Geneven asiakirja’, osapuolista sekä alkuperänimitysten suojasta ja niiden kansainvälisestä rekisteröinnistä vuonna 1958 tehdyn Lissabonin sopimuksen tai vuoden 1967 asiakirjan (Lissabonin sopimus, sellaisena kuin se on tarkistettuna Tukholmassa 14. heinäkuuta 1967) osapuolina olevista valtioista. Lissabonin liiton yleiskokous kokoontuu vuosittain WIPOn yleiskokouksen yhteydessä. Yleiskokouksen tehtävistä määrätään Geneven asiakirjan 22 artiklan 2 artiklassa. Yleiskokouksen tehtäviä ovat erityisesti seuraavat: Se käsittelee kaikkia asioita, jotka koskevat erityisliiton ylläpitämistä ja kehittämistä sekä Geneven asiakirjan täytäntöönpanoa; se tarkistaa Geneven asiakirjan täytäntöönpanon yksityiskohtia koskevaa asetusta; se hyväksyy erityisliiton varainhoitosäännöt ja muutokset Geneven asiakirjan artikloihin, jotka koskevat erityisliiton yleiskokousta (22 artikla), WIPOn kansainvälistä toimistoa (23 artikla) ja rahoitusta (24 artikla) sekä kyseisten artiklojen muutosmenettelyä (27 artikla). Se voi erityisesti varainhoidon osalta hyväksyä asiaa koskevan päätöksen sikäli ja siinä määrin kuin erityisliiton tulolähteistä saadut tulot eivät riitä kattamaan menoja ja siten velvoittaa sopimuspuolet suorittamaan Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisia erityisrahoitusosuuksia. Tämä komission ehdotus koskee ainoastaan Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisia päätöksiä. Yleiskokous pyrkii tekemään päätöksensä yksimielisesti. Jos päätöstä ei saada aikaan yksimielisesti, käsiteltävänä olevasta asiasta päätetään äänestämällä. Tällöin jokaisella sopimuspuolena olevalla valtiolla on yksi ääni, ja jokainen sopimuspuolena oleva valtio äänestää vain omasta puolestaan. Jokainen sopimuspuolena oleva hallitustenvälinen järjestö saa äänestää jäsenvaltioidensa sijasta sillä äänimäärällä, joka vastaa sen jäsenvaltioista tähän asiakirjaan liittyneiden valtioiden lukumäärää. Euroopan unionin liittymisestä alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjaan 7 päivänä lokakuuta 2019 annetun neuvoston päätöksen (EU) 2019/1754 4 artiklan 2 kohdassa määrätään, että unioni äänestää erityisliiton yleiskokouksessa, ja jäsenvaltiot, jotka ovat ratifioineet Geneven asiakirjan tai liittyneet siihen, eivät käytä oikeuttaan äänestää.

               2.3.Lissabonin liiton yleiskokouksen suunniteltu säädös

               Lissabonin liiton yleiskokous voi WIPOn yleiskokouksen yhteydessä pidettävissä vuosikokouksissaan hyväksyä päätöksen, jäljempänä ’suunniteltu säädös’, siitä, missä määrin erityisliiton tulolähteistä saadut tulot eivät riitä kattamaan menoja, mikä velvoittaisi sopimuspuolet suorittamaan Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisia erityisrahoitusosuuksia.

               Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on muodostaa perusta sille, että Geneven asiakirjan sopimuspuolet suorittavat erityismaksuja erityisliiton menojen kattamiseksi.

               Suunnitellusta säädöksestä tulee sopimuspuolia sitova sopimuksen 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisesti. Mainitussa artiklassa määrätään seuraavaa: ”(2) [Talousarvion rahoituslähteet] Erityisliiton tulot saadaan seuraavista lähteistä: [...] (v) sopimuspuolten erityisrahoitusosuudet taikka muut sopimuspuolilta tai edunsaajilta tai näiltä molemmilta peräisin olevat vaihtoehtoiset lähteet, sikäli ja siinä määrin kuin i–iv alakohdassa mainituista lähteistä saatavat tulot eivät riitä kattamaan menoja, yleiskokouksen näin päättäessä.”

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Ehdotettu kanta on liittyä mahdolliseen konsensukseen Lissabonin liiton yleiskokouksen päätöksestä, jonka yleiskokous tekee sikäli ja siinä määrin kuin Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan i–iv alakohdassa mainituista lähteistä saatavat tulot eivät riitä kattamaan menoja. Tällöin Lissabonin liiton tulot saadaan tältä osin sopimuspuolten erityisrahoitusosuuksista taikka muista sopimuspuolilta tai edunsaajilta tai näiltä molemmilta peräisin olevista vaihtoehtoisista lähteistä, tai molemmista.

               Ehdotettu neuvoston päätös antaisi EU:lle mahdollisuuden unionin talousarviosta tähän tarkoitukseen käytettävissä olevien varojen puitteissa liittyä Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaista yleiskokouksen päätöstä koskevaan konsensukseen.

               EU:n vuoden 2020 talousarvion budjettikohtaan 05.06.01 sisältyy 1 miljoonan euron rahoitusosuus WIPOn (Maailman henkisen omaisuuden järjestö) Lissabonin liiton toimintaan alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjan perusteella. EU:n olisi voitava liittyä Lissabonin liiton yleiskokouksen Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisesti tekemää päätöstä koskevaan konsensukseen.  Tällainen päätös on tarpeen, jotta unioni voi suorittaa maksun noudattaen oikeusperustasta menojen toteuttamiseksi talousarviosta annettua perussäädöstä
                  2
               . Kyseisessä perussäädöksessä säädetään seuraavaa: ”Jos erityisliiton tuloja saadaan Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisesti, unioni voi suorittaa erityisrahoitusosuuden unionin vuotuisessa talousarviossa tätä tarkoitusta varten käytettävissä olevista varoista.”

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  3
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Lissabonin liiton yleiskokous on sopimuksella perustettu elin.

               Säädös, joka Lissabonin liiton yleiskokouksen olisi annettava, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös sitoo osapuolia kansainvälisen oikeuden nojalla Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteisteen kauppapolitiikkaan.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2020/0052 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Lissabonin liiton yleiskokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unioni liittyi alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjaan, jäljempänä ’sopimus’, 7 päivänä lokakuuta 2019 annetulla neuvoston päätöksellä (EU) 2019/1754
                  4
               . Sopimus tuli voimaan 26 päivänä helmikuuta 2020.

               (2)Sopimuksen 22 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti Lissabonin liiton yleiskokous voi tehdä päätöksiä, jotka koskevat erityisliiton ylläpitämistä ja kehittämistä sekä sopimuksen täytäntöönpanoa.

               (3)Lissabonin liiton yleiskokous voi WIPOn 21–29 päivän syyskuuta 2020 välisenä aikana pidettävän yleiskokouksen yhteydessä hyväksyä asiaa koskevan päätöksen sikäli ja siinä määrin kuin erityisliiton lähteistä saatavat tulot eivät riitä kattamaan menoja. Päätös velvoittaisi sopimuspuolet suorittamaan Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisia erityisrahoitusosuuksia.

               (4)On aiheellista vahvistaa Lissabonin liiton yleiskokouksessa unionin puolesta otettava kanta, koska päätös on unionia sitova.

               (5)Unionin olisi voitava liittyä Lissabonin liiton yleiskokouksen sopimuksen 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisesti tekemää päätöstä koskevaan konsensukseen käytettävissä olevien talousarviovarojen rajoissa. Tällainen päätös on tarpeen, jotta unioni voi suorittaa maksun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1753 14 artiklan mukaisesti
                  5
               ,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               WIPOn 21–29 päivän syyskuuta 2020 välisenä aikana pidettävän yleiskokouksen yhteydessä kokoontuvassa Lissabonin liiton yleiskokouksessa unionin puolesta otettava kanta alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaiseen erityisrahoitusosuuteen on seuraava:

               Unioni voi liittyä konsensukseen päätöksestä, joka tehdään sikäli ja siinä määrin kuin erityisliiton lähteistä saatavat tulot eivät riitä kattamaan menoja ja joka velvoittaisi sopimuspuolet suorittamaan Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisia erityisrahoitusosuuksia. Unionin erityisrahoitusosuuden enimmäismäärä vuodeksi 2020 ei saa ylittää yleiseen talousarvioon otettuja määrärahoja.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

               RAHOITUSSELVITYS

                        RAHOITUSSELVITYS

                        Fin Stat/2020/LK/GH/pl/1406340

                        agri.ddg3.a.2(2020)1398840

                        6.22.2020

                        PÄIVÄMÄÄRÄ: 24.2.2020

                        1.

                        BUDJETTIKOHTA:

                        Luku 05 06 MAATALOUTTA JA MAASEUDUN KEHITTÄMISPOLITIIKKAA KOSKEVAT KANSAINVÄLISET KYSYMYKSET

                        05 06 01 Kansainväliset maataloussopimukset

                        MÄÄRÄRAHAT:

                        B2020: 6 300 000 euroa

                        2.

                        TOIMENPITEEN NIMI:
                           Ehdotus neuvoston päätökseksi Maailman henkisen omaisuuden järjestön Lissabonin liiton yleiskokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

                        3.

                        OIKEUSPERUSTA: Tämän ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 207 artikla yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

                        4.

                        TARKOITUS:

                        Muodostaa perusta erityisliiton menojen kattamiseksi tarvittavien erityisrahoitusosuuksien suorittamiselle.

                        5.

                        VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON

                        12 KUUKAUDEN JAKSO

                           (euroa)

                        KULUVA VARAINHOITOVUOSI 2020

                        (euroa)

                        SEURAAVA VARAINHOITOVUOSI 2021

                        (euroa)

                        5.0

                        MENOT

                        -
                              EU:N TALOUSARVIOSTA
                           (TUET/INTERVENTIOT)

                        -
                              KANSALLISILTA VIRANOMAISILTA

                        -
                              MUUALTA

                        1 miljoona

                        1 miljoona

                        1 miljoona

                        5.1

                        TULOT

                        -
                              EU:N OMAT VARAT
                           (MAKSUT/TULLIT)

                        -
                              KANSALLISISTA TALOUSARVIOISTA

                        5.0.1

                        ARVIOIDUT MENOT

                        5.1.1

                        ARVIOIDUT TULOT

                        5.2

                        LASKUTAPA:

                        6.0

                        MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION KYSEISEEN LUKUUN OTETUISTA MÄÄRÄRAHOISTA

                        KYLLÄ

                        6.1

                        MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION LUKUJEN VÄLISILLÄ SIIRROILLA

                        KYLLÄ EI

                        6.2

                        LISÄTALOUSARVION TARVE

                                EI

                        6.3

                        MYÖHEMPIIN TALOUSARVIOIHIN OTETTAVAT MÄÄRÄRAHAT

                        KYLLÄ

                        Unioni voi suorittaa Geneven asiakirjan 24 artiklan 2 kohdan v alakohdan mukaisen erityisrahoitusosuuden unionin vuotuisessa talousarviossa käytettävissä olevista varoista. Budjettikohtaan 05 06 01 on vuonna 2020 osoitettu yksi miljoona euroa tähän tarkoitukseen.

                     (1)

                        Neuvoston päätös (EU) 2019/1754, annettu 7 päivänä lokakuuta 2019, Euroopan unionin liittymisestä alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjaan (EUVL L 271/2019, s. 12–14).

                     (2)

                        Unionin toimesta sen liityttyä alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjaan 23 päivänä lokakuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1753 14 artikla (Erityisrahoitusosuus).

                     (3)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (4)

                        EUVL L 271, 24.10.2019, s. 12.

                     (5)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1753, annettu 23 päivänä lokakuuta 2019, unionin toimesta sen liityttyä alkuperänimityksistä ja maantieteellisistä merkinnöistä tehdyn Lissabonin sopimuksen Geneven asiakirjaan (EUVL L 271, 24.10. 2019, s. 1).