               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 26.8.2016
            COM(2016) 541 final
            2016/0258(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiossa tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä asiantuntijaryhmässä
            (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               EU:n ja AETR:n sääntöjen kehitys

               Kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (AETR) on allekirjoittanut 51 eurooppalaista ja aasialaista maata. Sopimuksen tavoitteena on vähentää esteitä kansainväliselle maanteiden tavara- ja henkilöliikenteelle yhdenmukaistamalla ajo- ja lepoaikoja koskevia sääntöjä. Tämä koskee myös ajopiirturin teknisiä eritelmiä.

               Tämä monenvälinen sopimus on laadittu Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) puitteissa. Sen perusteella Euroopan unionissa on otettu käyttöön samanlaiset säännöt erityisesti ajo- ja lepoaikoja koskevalla asetuksella (EY) N:o 561/2006
                  1
                ja ajopiirturia koskevalla asetuksella (ETY) N:o 3821/85
                  2
               .

               Vuonna 2006 EU:ssa otettiin käyttöön digitaalinen ajopiirturi ajo- ja lepoaikojen pakollisena valvontalaitteena. Sillä korvattiin analoginen ajopiirturi, joka oli ollut käytössä vuodesta 1985. AETR-sopimuksen sopimuspuolet päättivät tämän jälkeen ottaa vuodesta 2011 alkaen käyttöön samanlaisen digitaalisen ajopiirturin kansainvälisessä liikenteessä käytettävissä ajoneuvoissa. Ne sopivat samassa yhteydessä, että AETR-sopimukseen lisätään uusi 22 a artikla, jonka mukaan ajopiirturia koskevat eritelmät laajennetaan automaattisesti koskemaan kaikkia AETR-sopimuksen sopimuspuolia, vaikka EU päättää niistä yksipuolisesti muuttaessaan asetuksen (ETY) N:o 3821/85 liitettä IB kuulematta asiasta etukäteen EU:n ulkopuolisia sopimuspuolia.

               EU:n ulkopuolisten AETR-sopimuspuolten esittämä kritiikki

               Komissio antoi vuonna 2009 asetuksen (EU) N:o 1266/2009
                  3
               , jossa käsitellään muun muassa ns. yhden minuutin kysymystä
                  4
                (1. lokakuuta 2011 alkaen) ja otetaan käyttöön toinen liiketunnistin (1. lokakuuta 2012 alkaen). Näiden päivämäärien jälkeen kaikkien ajoneuvoihin asennettujen ajopiirtureiden on oltava uusien teknisten vaatimusten mukaisia. AETR-sopimuksen 22 a artiklan nojalla EU:n ulkopuoliset sopimuspuolet kuuluvat automaattisesti näiden uusien velvoitteiden piiriin.

               Tämän EU:ssa tapahtuneen kehityksen johdosta jotkin  EU:n ulkopuoliset AETR-sopimuspuolet olivat entistä tyytymättömämpiä 22 a artiklassa määrätyn mekanismin automaattiseen luonteeseen, sillä ne katsovat sen olevan epätasapainoinen ja riittämätön varmistamaan digitaalisen ajopiirturin yhdenmukainen käyttöönotto. Ne pyysivät vuonna 2011 UNECE:n toimivaltaista elintä – tieliikenteen työryhmää (SC.1) – käsittelemään virallisesti tätä kysymystä. Vastauksena tähän pyyntöön työryhmä päätti syyskuussa 2011 perustaa AETR-asiantuntijaryhmän, joka keskustelee AETR-sopimuksen nykytilanteesta ja antaa ehdotuksia sopimuksen muuttamisesta.

               Helmikuussa 2016 pidetyssä asiantuntijaryhmän kokouksessa EU:n ulkopuoliset AETR-sopimuspuolet ja AETR-sihteeristö toivat esiin oikeudellisia esteitä, jotka liittyvät komission maaliskuussa 2016 hyväksymien älykästä ajopiirturia koskevien teknisten eritelmien täytäntöönpanoon AETR-alueella (maaliskuun 2019 jälkeen rekisteröidyt kuorma-autot on varustettava ajopiirturilla). Genevessä 27. kesäkuuta pidetyssä AETR-asiantuntijaryhmän 12. kokouksessa Venäjä esitti virallisen ehdotuksen, jolla muutettaisiin tämänhetkistä älykästä ajopiirturia koskevien teknisten eritelmien täytäntöönpanomenettelyä AETR-alueella. Tämän ehdotuksen mukaan älykästä ajopiirturia koskevien teknisten eritelmien tulevista muutoksista äänestettäisiin AETR-sopimuksen tieliikenteen työryhmässä ja sen jälkeen muutokset toimitettaisiin sopimuspuolille, jotka voisivat vastustaa ehdotettua toimenpidettä kuuden kuukauden kuluessa.

               Tarve muodostaa EU:n yhteinen kanta AETR-sopimukseen

               Neuvosto hyväksyi jo vuonna 2013 päätöksen
                  5
                AETR-asiantuntijaryhmässä puolustettavasta unionin kannasta. Tällöin käsiteltiin erityisesti edellä mainittua kysymystä siitä, miten AETR-sopimuspuolet soveltavat älykästä ajopiirturia koskevia teknisiä eritelmiä, sekä sopimuksen muutosta, joka mahdollistaisi EU:n liittymisen AETR-sopimukseen. Kun otetaan huomioon viimeaikaiset keskustelut AETR-asiantuntijaryhmässä sekä Venäjän esittämä virallinen ehdotus AETR-sopimuksen muuttamisesta, on tarpeen, että neuvosto muodostaa uuden EU:n kannan asiantuntijaryhmän sekä tieliikenteen työryhmän seuraavia kokouksia varten, jotka pidetään 24. ja 25. lokakuuta 2016.

               2.AETR-SOPIMUKSEEN EHDOTETUT MUUTOKSET

               a. 22 a artiklan kumoaminen ja 22 artiklassa määrätyn menettelyn soveltaminen

               Määräys ajopiirturia koskevien teknisten eritelmien automaattisesta soveltamista AETR-sopimuspuoliin olisi kumottava ja kyseisten eritelmien tuleviin muutoksiin olisi sovellettava AETR-sopimuksen 22 artiklassa esitettyä menettelyä. Menettelyä olisi kuitenkin hieman muutettava sen välttämiseksi, että ajopiirturia koskevia teknisten eritelmiä voi vastustaa ainoastaan yksi kolmasosa sopimuspuolista.

               b. 14 artiklan muuttaminen, jotta EU voi liittyä AETR-sopimukseen

               AETR-sopimuksen puitteissa hyväksyttyjä sääntöjä sovelletaan EU:n sisäisessä oikeusjärjestyksessä.  EU:n liittyminen AETR-sopimukseen on tarpeen, jotta voidaan taata EU:n lainsäädännön ja AETR-sopimuksen yhdenmukainen kehitys.

               Tällainen muutos edellyttäisi AETR-sopimuksen 14 artiklan muuttamista siten, että siinä sallitaan alueellisen yhdentymisen järjestöjen liittyminen sopimukseen. Itse liittyminen olisi tehtävä toisessa vaiheessa neuvoston päätöksellä komission ehdotuksesta.

               c. Sopimuksen 10 artiklan muuttaminen siten, että siinä viitataan uuteen EU:n asetukseen, jonka perusteella älykästä ajopiirturia koskevat tekniset eritelmät on hyväksytty, ja eritelmiä koskevan uuden teknisen liitteen lisääminen

               Muuttamalla AETR-sopimuksen 10 artiklaa siten, että siihen lisätään viittaus asetukseen (EU) N:o 165/2014 ja asetuksen (EU) 2016/799 liitteeseen IC, jossa esitetään uutta älykästä ajopiirturia koskevat tekniset eritelmät, varmistetaan, että myös AETR-sopimuksen sopimuspuolet ottavat käyttöön EU:n lainsäädännössä käyttöön otetut digitaalisen ajopiirturin viimeisimmät tekniset kehitykset. Sopimuksen 10 artiklan muutoksen yhteydessä AETR-sopimukseen olisi lisättävä uusi liite, joka koskee älykkään ajopiirturin eritelmiä.

               3.Uusi 10 a artikla – Kuljettajakorttien kansallisten rekisterien yhteenliittäminen

               Jotta kuljettajakortteja koskeva tietojenvaihto olisi mahdollista, komissio on kehittänyt ja ottanut onnistuneesti käyttöön TACHOnet-järjestelmän. Se on tietotekniikkasovellus, joka mahdollistaa kuljettajakorttien kansallisten rekisterien yhteenliittämisen ja jonka avulla voidaan tarkastaa Euroopan laajuisesti, että jokaisella kuljettajalla on vain yksi kortti, ja ehkäistä näin petoksia. TACHOnet-järjestelmän oikeusperusta on asetus (EU) N:o 165/2014. Asiantuntijaryhmä sopi jo 28. helmikuuta 2014 siitä, että sopimukseen listätään 10 a artikla, joka velvoittaa sopimuspuolet vaihtamaan sähköisesti tietoja kuljettajakorteista, kuten EU:ssa jo tehdään. Kyseistä 10 a artiklaa ei ole kuitenkaan vielä lisätty sopimukseen, koska mikään sopimuspuoli ei ole tehnyt aloitetta sitä koskevan muutoksen ilmoittamisesta Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohtaan kirjatun vilpitöntä yhteistyötä koskevan velvoitteen mukaisesti tämä ilmoitus olisi tehtävä noudattaen AETR-sopimuksen 21 artiklan 1 kohdassa kuvattua menettelyä.

               4.EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaan ”neuvosto tekee komission – – ehdotuksesta päätöksen – – sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan sovellettavuuden suhteen sen mukaista menettelyä on noudatettava, kun siinä vahvistetut edellytykset täyttyvät. Nämä edellytykset ovat seuraavat: a) asianomainen ala kuuluu unionin toimivaltaan, b) unionin kanta esitetään kansainvälisellä sopimuksella perustetussa elimessä, silloin kun tämän elimen on annettava c) säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Oikeuskäytännöstä on käynyt selväksi, ettei SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan soveltaminen edellytä unionin jäsenyyttä kyseisessä elimessä.

               Tällä hetkellä kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat AETR-sopimuksen sopimuspuolia. Asetuksessa (EY) N:o 561/2006 todetaan, että AETR-sopimusta olisi sovellettava edelleen sellaisilla ajoneuvoilla harjoitettavaan maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen, jotka on rekisteröity jäsenvaltiossa tai AETR-sopimuksen sopimuspuolena olevassa maassa, koko matkan osalta, kun matka tehdään unionin ja sellaisen kolmannen maan välillä, joka ei ole Sveitsi tai Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolena oleva maa, tai tällaisen maan kautta.

                  Ehdotetun neuvoston päätöksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 91 artikla yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2016/0258 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiossa tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä asiantuntijaryhmässä

               (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Kuten unionin tuomioistuin totesi 31 päivänä maaliskuuta 1971 asiassa 22/70 antamassaan tuomiossa, maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työ on ala, joka kuuluu unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan. Tätä toimivaltaa on käytetty sen jälkeen useissa unionin lainsäätäjän antamissa säädöksissä, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 561/2006
                  6
                ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 165/2014
                  7
               , joka koskee tieliikenteessä käytettäviä ajopiirtureita. Koska AETR-sopimuksen kohde kuuluu asetuksen (EY) N:o 561/2006 soveltamisalaan, unionilla on toimivalta neuvotella sopimuksesta ja tehdä kyseinen sopimus.

               (2)Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio on perustanut AETR-sopimuksen puitteissa asiantuntijaryhmän. Kyseisellä elimellä on valtuudet laatia ja toimittaa ehdotuksia AETR-sopimuksen, myös sen 22 a artiklan, muuttamiseksi.

               (3)AETR-sopimuksen asiantuntijaryhmän seuraava kokous  järjestetään 24 päivänä lokakuuta 2016 ja tieliikenteen työryhmän kokous 25 päivänä lokakuuta 2016. Niiden yhteydessä asiantuntijaryhmä ja työryhmä käsittelevät sopimuspuolten ehdotuksia, jotka, jos asiantuntijaryhmä ne hyväksyy, saattavat johtaa AETR-sopimuksen muuttamiseen sen jälkeen, kun AETR-sopimuksen tarkistusmenettely on toteutettu ja saatettu loppuun. Tällä on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuja oikeusvaikutuksia.

               (4)Kun asiantuntijaryhmä on hyväksynyt ehdotukset, EU:n jäsenvaltioilla on AETR-sopimuksen sopimuspuolina velvollisuus toimia yhteistyössä osallistuessaan AETR-sopimuksen tarkistusmenettelyyn noudattaen neuvoston asetusta (ETY) N:o 2829/77
                  8
                ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa määrättyä vilpittömän yhteistyön periaatetta. Neuvosto tekee tarvittaessa asiasta erillisen päätöksen 218 artiklan 6 kohdan mukaisesti. AETR-sopimukseen ehdotetut muutokset tulevat voimaan vasta, kun AETR-sopimuksen tarkistusmenettely on saatettu loppuun.

               (5)Jotta saavutettaisiin Euroopan laajuinen yhdenmukaistaminen tieliikenteen valvontalaitteiden (ajopiirturien) osalta, on tarpeen ottaa käyttöön yksi ainoa päätöksentekoprosessi, jossa otetaan huomioon Euroopan unionin ja AETR-sopimuksen sopimuspuolina olevien kolmansien maiden edut.

               (6)AETR-sopimuksen 22 a artiklassa määrätään, että neuvoston asetukseen (ETY) N:o 3821/85 tehtävät digitaalista ajopiirturia koskevat muutokset koskevat automaattisesti kaikkia AETR-sopimuspuolia ilman, että järjestetään mitään muodollista kuulemista tai äänestystä. Se, etteivät AETR-sopimuksen sopimuspuolet osallistu digitaalista ajopiirturia koskevien teknisten eritelmien kehittämis- ja hyväksymisprosessiin, on aiheuttanut laajaa tyytymättömyyttä joidenkin sopimuspuolten parissa. Kuten komission tiedonannossa ”Digitaalinen ajopiirturi: Etenemissuunnitelma tulevaisuudessa toteutettaville toimille”
                  9
                todetaan, nykyinen mekanismi vaarantaa digitaalisen ajopiirturin moitteettoman ja yhdenmukaisen täytäntöönpanon EU:n ulkopuolisissa sopimusvaltioissa. Sen vuoksi on unionin etujen mukaista muuttaa digitaalisia ajopiirtureita koskevaa päätöksentekoprosessia ja ehdottaa asiantuntijaryhmässä, että 22 a artikla poistetaan ja että digitaalisen ajopiirturin teknisten eritelmien muuttamiseen sovelletaan 22 artiklan 1–3 kohdan mukaista menettelyä.

               (7)Kun otetaan huomioon, että digitaalisen ajopiirturin teknisten eritelmien muutosten ei tulisi vaikuttaa AETR-sopimuksen periaatteisiin ja toimintaan, koska niihin tulisi tehdä ainoastaan säännöllisiä päivityksiä tekniikan kehittymisen huomioon ottamiseksi, niiden sopimuspuolten tarvittavaa määrää, jotka voivat ilmoittaa vastustavansa kyseisiä muutoksia, olisi lisättävä yhdestä kolmasosasta vähintään puoleen.

               (8)Unionin liittymiselle AETR-sopimukseen on useita perusteita. Unionilla on yksinomainen toimivalta maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työn alalla, kuten tuomioistuimen asiassa 22/70 antamassa tuomiossa todetaan. Toiseksi liittyminen takaisi unionin etujen tehokkaan ajamisen AETR-sopimuksen puitteissa. Lisäksi AETR-sopimukseen ja ehdotettuun päätöksentekoprosessiin liittyvät erityispiirteet ovat perusteita sille, että unionin olisi oltava sopimuspuoli jäsenvaltioiden sijaan.

               (9)AETR-sopimukseen eivät voi  sen 14 artiklan mukaisesti liittyä muut elimet kuin UNECE:n jäsenvaltiot ja UNECE:en neuvonantajiksi hyväksytyt valtiot. Näin ollen jotta  Euroopan unioni voisi liittyä AETR-sopimukseen, olisi ehdotettava 14 artiklan muuttamista  siten, että alueellisen yhdentymisen järjestöt voivat liittyä AETR-sopimukseen.

               (10)AETR-sopimuksen 10 artiklassa määrätään, että neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 mukaisen ajopiirturin rakenteen, asennuksen, käytön ja testauksen katsotaan täyttävän AETR-sopimuksen vaatimukset.  Tätä periaatetta sovelletaan kaikkiin ajopiirturin teknisten eritelmien muutoksiin riippumatta siitä, onko ne hyväksytty asetuksen (ETY) N:o 3821/85 vai jonkin muun säädöksen perusteella. Se koskee siten asetusta (EU) N:o 165/2014, jolla kumottiin ja korvattiin neuvoston asetus (ETY) N:o 3821/85, sekä komission täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 2016/799, jossa esitetään tekniset eritelmät uutta älykästä ajopiirturia varten
                  10
               . Näistä syistä AETR-sopimuksen 10 artiklaa olisi muutettava siten, että siihen sisällytetään viittaukset asetukseen (EU) N:o 165/2014 ja komission täytäntöönpanoasetukseen (EU) N:o 2016/799, joita sovelletaan 15 päivästä kesäkuuta 2019 neuvoston asestuksen (EU) N:o 3821/85 sijaan. Lisäksi AETR-sopimukseen olisi lisättävä uusi liite, joka sisältää komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 2016 säännökset sekä mahdolliset muut myöhemmät mukautukset tekniikan kehitykseen.

               (11)AETR-sopimuksen liitteenä olevaa digitaalisten ajopiirtureiden tyyppihyväksyntätodistusta olisi muutettava siten, että sitä voidaan käyttää myös älykkäiden ajopiirtureiden ja sen osien hyväksyntään.

               (12)Edellä mainituista syistä on tarpeen hyväksyä tämä päätös, jolla määritetään Euroopan unionin puolesta esitettävä kanta kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä asiantuntijaryhmässä sekä tieliikenteen työryhmässä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1)Unionin kannan kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä asiantuntijaryhmässä sekä tieliikenteen työryhmässä on oltava tämän päätöksen liitteiden mukainen, ja AETR-sopimuksen sopimuspuolina olevien jäsenvaltioiden on esitettävä se yhdessä unionin etujen mukaisesti.

               2)Jäsenvaltioiden on annettava ehdotettavat muutokset  tiedoksi asiantuntijaryhmälle.

               3)Tähän kantaan tehtävistä muodollisista ja vähäisistä muutoksista voidaan sopia ilman, että kantaa muutetaan.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta (EUVL L 105, 11.4.2006, s. 1).

                     (2)
                  Neuvoston asetus (ETY) N:o 3821/85, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, tieliikenteen valvontalaitteista (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8).

                     (3)
                  Komission asetus (EU) N:o 1266/2009, annettu 16 päivänä joulukuuta 2009, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 mukauttamisesta tekniikan kehitykseen kymmenennen kerran (EUVL L 339, 22.12.2009, s. 3).

                     (4)
                  Ajoajan pyöristäminen 60 sekuntiin, kun ajoneuvo pysähtyy usein ja lyhyeksi aikaa.

                     (5)
                  Neuvoston päätös 5826/13, 15. helmikuuta 2013

                     (6)
                  EUVL L 102, 11.4.2006, s. 1.

                     (7)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014, annettu 4 päivänä helmikuuta 2014, tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta (EUVL L 60, 28.2.2014, s. 1).

                     (8)
                  Neuvoston asetus (ETY) N:o 2829/77, annettu 12 päivänä joulukuuta 1977, kansainvälisessä tieliikenteessä käytettävien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehdyn Euroopan sopimuksen (AETR) voimaansaattamisesta, EYVL L 334, 24.12.1977, s. 11.

                     (9)
                  KOM(2011) 454 lopullinen.

                     (10)
                  EUVL L 139, 26.5.2016, s. 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 26.8.2016
            COM(2016) 541 final
            LIITTEET
            ehdotukseen neuvoston päätökseksi  Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kansainvälisessä maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiossa tehtyä eurooppalaista sopimusta (AETR) käsittelevässä asiantuntijaryhmässä

               LIITE I

               22 artiklan muuttaminen ja 22 a artiklan poistaminen

               1)
                     Muutetaan 22 artikla seuraavasti:

               a)
                     Korvataan 22 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavasti:

               ”1.
                     Tämän sopimuksen liitteen liitteitä 1, 1B, 1C ja 2 voidaan muuttaa tässä artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.

               2.
                     Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE)  pääasiallisen tieliikenteen työryhmän on minkä tahansa sopimuspuolen pyynnöstä käsiteltävä ehdotettuja muutoksia tämän sopimuksen liitteen liitteeseen 1, 1B, 1C tai 2. ”

               b)
                     Korvataan 4 kohta seuraavasti:

                  ”4.
                     Muutos hyväksytään, jos kuuden kuukauden kuluessa muutoksen tiedoksi antamisesta korkeintaan puolet sopimusosapuolten toimivaltaisista viranomaisista ilmoittaa pääsihteerille vastustavansa muutosta. ”

               c)
                     Lisätään 6 kohta seuraavasti:

               ”6.
                     Jos tämän sopimuksen liitteen 1B tai IC muuttamista koskeva ehdotus edellyttää sopimuksen muiden määräysten muuttamista, liitteen 1B tai IC muutokset eivät voi tulla voimaan ennen päivämäärää, jona muita määräyksiä koskevat muutokset tulevat voimaan 21 artiklan mukaisesti. Jos tällaisessa tapauksessa liitettä IB tai IC koskevat muutokset esitetään samaan aikaan sopimuksen muita määräyksiä koskevien muutosten kanssa, ne tulevat voimaan päivänä, joka on seurausta 21 artiklassa esitetyn menettelyn soveltamisesta.”

               2)
                     Poistetaan 22 a artikla.

               LIITE II

               14 artiklan muuttaminen

               Muutetaan 14 artikla seuraavasti:

               a)
                     Lisätään seuraava 1 a kohta 1 kohdan jälkeen:

               ”1 a.
                     Tämä sopimus on avoinna allekirjoittamista varten myös alueellisen yhdentymisen järjestöille. Tässä sopimuksessa ’alueellisen yhdentymisen järjestöllä’ tarkoitetaan tietyn alueen täysivaltaisten valtioiden perustamaa järjestöä, jolla on toimivaltaa tietyissä tämän sopimuksen alaan kuuluvissa asioissa ja joka on asianmukaisesti valtuutettu allekirjoittamaan sekä ratifioimaan tai hyväksymään tämä sopimus tai liittymään siihen.

               Sopimuksen sopimuspuolena olevan alueellisen yhdentymisen järjestön edustaja käyttää järjestön jäsenvaltioiden ääniä ilman, että niiden on oltava läsnä äänestyksessä.”

               b)
                     Korvataan 5 kohta seuraavasti:

               ”5.
                     Kunkin sellaisen valtion tai alueellisen yhdentymisen järjestön osalta, joka ratifioi tämän sopimuksen tai liittyy tähän sopimukseen tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kahdeksannen ratifioimis- tai liittymiskirjan tallettamisen jälkeen, tämä sopimus tulee voimaan 180 päivän kuluttua siitä, kun asianomainen valtio tai alueellisen yhdentymisen järjestön on tallettanut ratifioimis- tai liittymiskirjansa.”

               LIITE III

               10 artiklan muuttaminen

               Korvataan 10 artiklan 3 kohta seuraavasti:

               ”3.
                     Vuoden 2019 kesäkuun 14 päivään mennessä ensirekisteröityjen ajoneuvojen osalta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 ja tämän sopimuksen liitteen IB  mukaisen valvontalaitteen rakenteen, asennuksen, käytön ja testauksen katsotaan täyttävän tämän sopimuksen vaatimukset.

               Vuoden 2019 kesäkuun 15 päivänä tai sen jälkeen ensirekisteröityjen ajoneuvojen osalta 4 päivänä helmikuuta 2014 annetun asetuksen (EU) No 165/2014 ja tämän sopimuksen liitteen IC mukaisen valvontalaitteen rakenteen, asennuksen, käytön ja testauksen katsotaan täyttävän tämän sopimuksen vaatimukset.”

               LIITE IV

               Liite 1C

               Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/799 liite IC lisätään AETR-sopimuksen liitteen liitteeksi IC.

               LIITE V

               Tyyppihyväksyntätodistus liitteen 1B/1C  mukaisille valmisteille

               Liitteen 2 luku ”III. Tyyppihyväksyntätodistus liitteen IB mukaisille valmisteille” korvataan seuraavasti:

               ”III. Hyväksyntää liitteen 1B/1C mukaisille valmisteille (1)

               Kun sopimuspuoli on suorittanut hyväksynnän, se myöntää hakijalle tyyppihyväksyntätodistuksen, joka on laadittu jäljempänä esitetyn mallin mukaisesti. Sopimuspuolet ilmoittavat myönnetyistä tyyppihyväksynnistä tai niiden peruutuksista muille sopimuspuolille  tämän asiakirjan jäljennöksiä käyttäen.

               Tyyppihyväksyntätodistus liitteen 1B/1C mukaisille valmisteille  (1)

               Toimivaltaisen viranomaisen nimi

               Ilmoitus koskee (2):

               Tyyppihyväksyntää

               Tyyppihyväksynnän peruuttamista

               valvontalaitteen mallille

               valvontalaitteen osalle (3)

               kuljettajakortille

               korjaamokortille

               yrityskortille

               tarkastajakortille

               Tyyppihyväksyntänumero

               (1)Tavaramerkki tai kaupallinen merkki

               (2)Mallin nimi

               (3)Valmistajan nimi

               (4)Valmistajan osoite

               (5)Päivä, jona hakemus tyyppihyväksyntää varten on esitetty………………………………………

               (6)Testauslaboratorio(t)

               (7)Testausselosteen päiväys ja numero………………………………………..

               (8)Hyväksymispäivä

               (9)Tyyppihyväksynnän peruuttamispäivä

               (10)Valvontalaitteen osan malli(t), jossa/joissa

                  osa on tarkoitettu käytettäväksi…………………………………….

               (11)Paikka

               (12)Päiväys…………………………………………………………….

               (13)Liitteenä seuraavat kuvailevat asiakirjat…………………………

               (14)Huomautuksia (myös sinettien liittäminen vaadittaessa)…………

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………………………………………………………..

                     ………………………..

                     (Allekirjoitus)

               1) Määritä, onko kyseessä liite IB vai IC.

               2) Merkitse rasti asianomaisiin kohtiin.

               3) Määritä tiedoksiannossa tarkoitettu osa.


				|

		52012PC0044

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan unionin pyynnöstä tehdä muutos luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) liitteeseen III /* COM/2012/044 final - 2012/0020 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Sillihai (Lamna
nasus) on levinnyt koko Pohjois-Atlantille ja eteläisellä pallonpuoliskolla
laajalle kehämäiselle alueella. Lamna nasus on aktiivinen,
lämminverinen, varsin hitaasti kasvava ja myöhään aikuistuva pitkäikäinen laji,
joka synnyttää vain vähän poikasia. Se kuuluu FAO:n luokituksessa
uhanalaisimpien merieläinlajien alhaisimpaan lisääntymisluokkaan. Atlantilla
suoritettujen kanta-arviointien mukaan kannat ovat pienentyneet viime aikoina
ennätyksellisen paljon. Kantojen hyödyntäminen muissa eteläisen pallonpuoliskon
merissä on suurelta osin hallitsematonta ja todennäköisesti kestämätöntä. Laji
on erittäin herkkä liikakalastukselle. Alhaisen lisääntyvyytensä takia
se on erittäin herkkä kalastuspaineelle. Pohjois-Atlantilla ja erityisesti
Koillis-Atlantilla sen kannat ovat pienentyneet merkittävästi viime
vuosikymmenten aikana ja EU on kieltänyt kyseisen lajin kalastuksen. Kieltoa
sovelletaan EU:n aluksiin sekä EU:n vesillä toimintojaan harjoittaviin vieraan
lipun alla purjehtiviin aluksiin. Myös Koillis-Atlantin kalastuskomission
NEAFC:n päätöksellä on kielletty sillihain kalastus Koillis-Atlantilla.
Kalastusta jatketaan Luoteis-Atlantilla samoin kuin eteläisellä
pallonpuoliskolla. NEAFC:n toimenpiteiden lisäksi alueelliset
kalastuksenhoitojärjestöt ovat hyväksyneet vain vähän sillihain hoitoon ja
suojeluun liittyviä toimenpiteitä, tai eivät ole hyväksyneet niitä lainkaan.
Lisäksi käytettävissä on vain rajoitetusti tietoa muissa levinneisyysalueen
valtioissa voimassa olevasta lainsäädännöstä. Lisäksi uskotaan, että suuri
määrä sillihaisaaliita jää ilmoittamatta.
Tästä syystä EU
ehdotti vuosina 2007 ja 2010, että sillihai sisällytetään CITES-yleissopimuksen
II liitteeseen. Suurin osa CITES-yleissopimuksen osapuolista kannatti
ehdotuksia, mutta niiden hyväksymiseen tarvittavaa kahden kolmasosan enemmistöä
ei saavutettu. EU teki vuosina 2009 ja 2010 kansainväliselle Atlantin
tonnikalojen suojelukomissiolle (ICCAT) ehdotuksen kalastuksen kieltämisestä,
mutta ehdotusta ei hyväksytty.
Käytettävissä on
vain vähän tietoja sillihailla käytävän kansainvälisen kaupan laajuudesta ja
tämän kaupan vaikutuksista lajiin. Tällä hetkellä ei ole olemassa
kansainvälisesti sovittuja erityistietoja sillihaiyksilöistä, joiden avulla
voitaisiin määrittää lajilla käytävän kansainvälisen kaupan määrä. On kuitenkin
selkeitä viitteitä siitä, että sillihain osilla tai niiden johdannaisilla
käydään kansainvälistä kauppaa ja että esimerkiksi sillihain lihalla tai evillä
on merkittävät kansainväliset markkinat. EU:n katsotaan oleva yksi
sillihaiyksilöiden päämarkkinoista. Sillä on tästä syystä keskeinen vastuu
varmistaa, että tällainen kauppa on kestävää.
Sillihain kansainvälistä kauppaa koskevat
tiedot ovat tarpeen, jotta voidaan arvioida kansainvälisen kaupan vaikutukset
lajin suojeluun. Kansainvälistä kauppaa koskevien tietojen kerääminen
edellyttää kansainvälistä yhteistyötä. Paras tapa varmistaa tällainen yhteistyö
on se, että EU:n jäsenvaltiot lisäävät lajin CITES-yleissopimuksen liitteeseen
III. Tämä on myös täysin yhdenmukaista komission vuonna 2009 hyväksymän haita
koskevan Euroopan yhteisön toimintaohjelman kanssa.
Yleissopimuksen XVI artiklan mukaisesti mikä
tahansa osapuoli voi milloin tahansa toimittaa sihteeristölle luettelon
lajeista, jotka se haluaa lisättäväksi liitteeseen III. Liitteeseen III tehtävä
muutos tulee voimaan automaattisesti 90 päivän kuluttua siitä, kun sihteeristö
on toimittanut tiedot osapuolille.
Lajin lisäämisellä liitteeseen III olisi se
vaikutus, että sillihain vienti EU:sta edellyttäisi vientilupaa, jolla
osoitetaan saaliin laillisuus. Muut kaupan muodot (vienti EU:hun tai kolmansien
maiden välillä käytävä kauppa) edellyttäisivät viejämaan laatimaa
alkuperätodistusta.
Lajin lisääminen
liitteeseen III antaisi kaikille CITES-osapuolille (vähintään) tiedot
kaupankäynnin kohteena olevien yksilöiden alkuperästä ja määrästä; tämä
parantaa tietopohjaa tekijöistä, jotka vaikuttavat sillihain suojeluun, jos
valtiot tai kansainväliset järjestöt suunnittelevat suojelutoimia ja/tai
kauppaa tulevaisuudessa.
Lajin lisääminen
liitteeseen III varmistaisi, että CITES-osapuolet kiinnittävät erityistä
huomiota niihin olosuhteisiin, joissa sillihaiyksilöitä pyydetään ja joissa
niillä käydään kauppaa, ja saattaisi edistää suojelutoimien hyväksymistä, jos
niitä vielä ei ole, lajin kestävän hyödyntämisen varmistamiseksi.
2.           KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
Ehdotuksesta lisätä sillihai
CITES-yleissopimuksen liitteeseen III on keskusteltu useasti EU:n
jäsenvaltioiden kanssa luonnonvaraisilla eläimillä ja kasveilla käytävää
kauppaa koskevassa EU:n komiteassa, jonka kokouksia järjestettiin 11 päivänä
kesäkuuta 2010, 15 päivänä syyskuuta 2010, 6 päivänä joulukuuta 2010, 22
päivänä maaliskuuta 2011 ja 26 päivänä heinäkuuta 2011. Komiteassa ilmaistiin
laaja tuki sillihain lisäämiselle CITES-yleissopimuksen liitteeseen III.
CITES-yleissopimuksen osapuolille tiedotettiin
27 päivänä toukokuuta 2001 lähetetyllä kirjeellä EU:n mahdollisesta
aikomuksesta lisätä sillihai CITES-yleissopimuksen liitteeseen III. Lukuun
ottamatta Japania ja Kiinaa (jotka vastustavat merieläinlajien käsittelyä
CITES-kehyksessä) Euroopan komissiolle toimitetut huomiot olivat varsin
myönteisiä (erityisesti USA, Uusi-Seelanti, Turkki, Kroatia ja Montenegro
suhtautuivat myönteisesti, kun taas Australia ilmoitti, että tämä toimi voisi
vaarantaa CITES-yleissopimuksen liitteeseen III sisällyttämisiä koskevien
tulevien ehdotusten läpimenon).
Tämän lisäyksen vaikutukset
sosiaalis-taloudellisten ja hallinnollisten kustannusten osalta olisivat
rajalliset: se edellyttäisi, että sillihaita vievillä EU:n jäsenvaltioilla on
vientilupa, jolla osoitetaan, että yksilöt on pyydetty laillisesti. Kun otetaan
huomioon, että sillihain kalastus on kielletty suurimmassa osassa EU:n vesiä,
ovat pyydettävät määrät todennäköisesti rajalliset. Muiden sillihailla kauppaa
käyvien maiden olisi annettava alkuperätodistus.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
CITES-yleissopimus pannaan EU:ssa täytäntöön 9
päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 338/97[1]
luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä.
Sillihain sisällyttäminen CITES-yleissopimuksen lisäykseen III johtaa lajin
sisällyttämiseen neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 liitteeseen C, jota
lisäystä sovellettaisiin heti kun lajin sisällyttäminen yleissopimuksen
lisäykseen III tulee voimaan. Koska tällä on vaikutusta sekä EU:n ympäristö-
että kauppapolitiikkaan, olisi neuvoston päätöksen aineellisena oikeusperustana
oltava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 192 artiklan 1 kohta sekä
207 artikla. Menettelyllisenä oikeusperustana olisi oltava 218 artiklan 9
kohta, koska nyt käsillä oleva päätös liittyy EU:n kannan muodostamiseen
CITES-yleissopimuksen liitteeseen tehtävään muutokseen, jolla on oikeudellisia
vaikutuksia.
2012/0020 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
Euroopan unionin pyynnöstä tehdä muutos
luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä
kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) liitteeseen III
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan ja 207 artiklan
yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston
uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskeva yleissopimus (CITES) pannaan
toimeen Euroopan unionissa, jäljempänä ’EU’, 9 päivänä joulukuuta 1996
annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 338/97[2].
(2)
Lamna nasus -laji on
sen alhaisen lisääntyvyytensä takia erittäin herkkä kalastuspaineelle.
Pohjois-Atlantilla ja erityisesti Koillis-Atlantilla sen kannat ovat
pienentyneet merkittävästi viime vuosikymmenten aikana ja EU on kieltänyt tämän
lajin kalastuksen. Kieltoa sovelletaan unionin aluksiin sekä unionin vesillä
toimintojaan harjoittaviin vieraan lipun alla purjehtiviin aluksiin. Kantojen
hyödyntäminen muissa eteläisen pallonpuoliskon merissä on suurelta osin
hallitsematonta ja todennäköisesti kestämätöntä.
(3)
Koska unioni katsoo, että lajia voi uhata
maailmanlaajuinen sukupuutto, ellei kansainvälistä kauppaa säännellä ankarasti
lajin selviytymisen kannalta kestämättömän hyödyntämisen estämiseksi, se
ehdotti lajin lisäämistä CITES-yleissopimuksen liitteeseen II yleissopimuksen
osapuolten 14. kokouksessa (CoP14) vuonna 2007 ja 15. kokouksessa (CoP15)
vuonna 2010. Ehdotukset eivät saaneet taakseen niiden hyväksymisen edellyttämää
CITES-yleissopimuksen mukaista kahden kolmasosan enemmistön tukea osapuolten
joukosta. Koska lajin elpymisestä ei ole todisteita eikä kansainvälisiä
säännöksiä ole annettu lajin hoidon ja suojelun varmistamiseksi koko sen
levinneisyysalueella, tarvitaan unionin lisätoimia lajin suojelemiseksi.
(4)
On katsottu, että kansainvälinen kauppa on vaikuttanut
merkittävästi sillihain liikakalastukseen. Tällä hetkellä ei ole käytettävissä
kansainvälisesti hyväksyttyjä tarkkoja tietoja sillihaiyksilöillä käytävästä
kaupasta. Näiden tietojen kokoaminen on tarpeen, jotta voidaan arvioida
kansainvälisen kaupan vaikutus lajin suojeluun. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi
sisällytettävä Lamna nasus-laji CITES-yleissopimuksen lisäykseen III,
jotta voitaisiin edistää kansainvälistä yhteistyötä lajin yksilöillä käytävän
kaupan valvomiseksi ja lajin suojelun parantamiseksi.
(5)
CITES-yleissopimuksen XVI artiklan mukaisesti
liitteeseen III tehty muutos tulee voimaan automaattisesti 90 päivän kuluttua
siitä, kun sihteeristö on ilmoittanut siitä osapuolille. Tämä yleissopimuksen
liitteeseen tehtävä muutos vaikuttaisi kyseessä olevaan unionin lainsäädäntöön
siten, että sillihain vienti unionista edellyttäisi vientilupaa, jolla
osoitetaan saaliin laillisuus. Muut kaupan muodot (vienti unioniin tai
kolmansien maiden välillä käytävä kauppa) edellyttäisivät vientimaan laatimaa
alkuperätodistusta.
(6)
Koska yleissopimukseen tehty ns. Gaboronen muutos
ei ole vielä tullut voimaan, unioni ei ole vielä yleissopimuksen osapuoli.
(7)
Näissä olosuhteissa kaikkien jäsenvaltioiden olisi
unionin edun mukaisesti tuettava yhdessä unionin päätöstä lisätä Lamna nasus
CITES-yleissopimuksen liitteeseen III tavalla, joka on johdonmukainen
unionin ulkoisen edustuksen yhtenäisyyttä koskevan vaatimuksen kanssa.
(8)
Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana ja
jäsenvaltioiden edustajana toimivan jäsenvaltion olisi näin ollen toimitettava
CITES-yleissopimuksen sihteeristölle yhteinen pyyntö Lamna nasus -lajin
lisäämisestä CITES-yleissopimuksen liitteeseen III yleissopimuksen
sihteeristölle.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Jäsenvaltioiden, jotka toimivat Euroopan
unionin edun mukaisesti, on yhdessä toimitettava CITES-sihteeristölle pyyntö Lamna
nasus -lajin lisäämisestä CITES-yleissopimuksen liitteeseen III. Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana toimivan
jäsenvaltion on toimitettava tämän päätöksen liitteen mukainen yhteinen pyyntö
CITES-sihteeristölle.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille
jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
LIITE
[Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion] EU:n
jäsenvaltioiden puolesta CITES-sihteeristölle toimittama pyyntö Lamna nasus
-lajin lisäämisestä CITES-yleissopimuksen liitteeseen III
Yleissopimuksen XVI artiklan 1 kappaleen mukaisesti ja kuultuaan muita
asianosaisia CITES-osapuolia [Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana
toimiva jäsenvaltio] toimittaa pyynnön Lamna nasus -lajin lisäämisestä
yleissopimuksen liitteeseen III.
Sihteeristöä pyydetään näin ollen lisäämään
CITES-yleissopimuksen liitteeseen III EU:n 27 jäsenvaltion (Belgia, Bulgaria,
Tšekki, Tanska, Saksa, Viro, Irlanti, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Kypros,
Latvia, Liettua, Luxemburg, Unkari, Malta, Alankomaat, Itävalta, Puola,
Portugali, Romania, Slovenia, Slovakia, Suomi, Ruotsi, Yhdistynyt
kuningaskunta) puolesta jäljempänä ilmoitetut lajit:
ELÄIMISTÖ
     Chondrichthyes
(Alaluokka: Elasmobranchii)
     Lamniformes
     Lamnidae
     Lamna nasus (Bonnaterre, 1788)
Kuva 1. Sillihai Lamna nasus
(Lähde: FAO Species Identification Sheet)
Oheisessa
liitteessä 1 on yleiskatsaus toimiin, jotka Euroopan unioni on toteuttanut
pannakseen täytäntöön osapuolten konferenssin päätöslauselmassa 9.25 (Rev.
CoP15) annetut suositukset.
Kunnioittavasti
Liite 1
Euroopan unionin toteuttamat toimet osapuolten
konferenssin päästölauselmassa 9.25 (Rev. CoP15) annettujen suositusten
täytäntöönpanemiseksi
–
EU:n omat säännökset, joita sovelletaan
sillihain hoitoon, suojeluun ja kauppaan
EU:n omat säännökset, joilla ehkäistään ja rajoitetaan sillihain
hyödyntämistä ja valvotaan kaupankäyntiä tämän lajin suojelemiseksi ovat:
·
Neuvoston asetus (EU) N:o 57/2011[3], joka on annettu 18 päivänä tammikuuta 2011 ja jolla kielletään
sillihain kalastus. Kieltoa sovelletaan EU:n aluksiin sekä EU:n vesillä
toimintojaan harjoittaviin vieraan lipun alla purjehtiviin aluksiin.
·
Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009[4], joka
on annettu 20 päivänä marraskuuta 2009 ja jossa
säädetään EU:n yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen valvontaan ja
täytäntöönpanoon sekä sääntöjen rikkomisesta määrättäviin seuraamuksiin
liittyvistä toimista. Sitä sovelletaan sillihaihin sekä kaikkiin muihin EU:n
yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisalaan kuuluviin lajeihin;
·
Neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008[5], joka
on annettu 29 päivänä syyskuuta 2008 ja jolla
vahvistetaan kalastustuotteiden EU:hun suuntautuvaan tuontiin sovellettavat
säännöt.
Lisäksi Koillis-Atlantin kalastuskomitea (NEAFC) päätti marraskuussa
2010 pidetyssä vuosikokouksessaan kieltää kaikki sillihain kohdennetut
kalastukset sääntelyalueellaan vuonna 2011.
Euroopan unionin asetuksia sovelletaan suoraan
kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
[1]               EYVL L
61, 3.3.1997, s. 1.
[2]               EYVL L
61, 3.3.1997, s. 1.
[3]               Ks. oheinen linkki asetukseen: http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:024:0001:0125:EN:PDF
Sillihai kuuluu 5 artiklan 1 kohdan sekä liitteen I A (s. 29) ja 8 artiklan 1
kohdan e alakohdan soveltamisalaan.
[4]               Ks. oheinen linkki asetukseen: http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:343:0001:0050:EN:PDF
[5]               Ks. oheinen linkki asetukseen: http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:286:0001:0050:EN:PDF


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 17.3.2017
            COM(2017) 132 final
            2017/0058(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kahdeksannessa kokouksessa Euroopan unionin puolesta omaksuttavasta kannasta yleissopimuksen liitteisiin A ja C tehtäviä muutoksia koskevaan ehdotukseen

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Pysyviä orgaanisia yhdisteitä (POP-yhdisteitä) koskeva Tukholman yleissopimus
                     1
                   hyväksyttiin toukokuussa 2001 YK:n ympäristöohjelman (UNEP) puitteissa.  Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot
                     2
                   ovat yleissopimuksen sopimuspuolia.
                     3
                   Yleissopimuksen määräykset on EU:n lainsäädännössä pantu täytäntöön pysyvistä orgaanisista yhdisteistä sekä direktiivin 79/117/ETY muuttamisesta 29. huhtikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 850/2004,
                     4
                   jäljempänä ’POP-asetus’.

                  Tukholman yleissopimuksen yleisenä tavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä POP-yhdisteiltä. Yleissopimuksessa tuodaan esiin erityisesti ennalta varautuminen, joka sisältyy vuonna 1992 annetun ympäristöä ja kehitystä koskevan Rion julistuksen 15. periaatteeseen. Periaate pannaan käytännössä täytäntöön yleissopimuksen 8 artiklalla, jossa määrätään siitä, miten kemikaaleja lisätään yleissopimuksen liitteisiin.

                  Huhti-toukokuussa 2017 järjestettävässä sopimuspuolten konferenssin kahdeksannessa kokouksessa (COP8) olisi tehtävä kolme päätöstä, joilla lisätään dekabromidifenyylieetteri (kaupallinen seos, c-dekaBDE) ja lyhytketjuiset klooratut parafiinit liitteeseen A (tuotannon ja käytön lopetus) ja heksaklooributadieeni liitteeseen C (tahaton tuotanto). Heksaklooributadieeni on jo lueteltu liitteessä A, ja sen lisäämistä liitteeseen C olisi harkittava pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitean (POPRC) suosituksen perusteella, sillä tahattomia päästöjä tapahtuu jonkin verran.

                  Näiden kolmen aineen tuotanto, markkinoille saattaminen, käyttö ja tahattomat päästöt ovat jo loppuneet tai niitä on selvästi vähennetty unionissa. Ei voida kuitenkaan sulkea pois sitä, että niitä edelleen tuotetaan, saatetaan markkinoille ja käytetään tai että niistä aiheutuu merkittävissä määrin tahattomia päästöjä muissa maissa. Koska nämä kemikaalit voivat kulkeutua ympäristössä kauas, kansallisella tai unionin tasolla toteutetut toimenpiteet eivät riitä turvaamaan ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun korkeaa tasoa, vaan tämä edellyttää laajempia kansainvälisiä toimia.

               Pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitean suositukset

               Dekabromidifenyylieetteri (kaupallinen seos, c-dekaBDE)

               POPRC-komitea hyväksyi 11. kokouksessaan dekabromidifenyylieetteristä (kaupallinen seos, c-dekaBDE) tehdyn riskinhallinta-arvioinnin. Riskinhallinnan arvioinnissa tehtiin muun muassa seuraavat päätelmät:

               –C-dekaBDE on tarkoituksellisesti tuotettu kemikaali, joka koostuu täysin bromatusta dekaBDE-kongeneeristä eli BDE-209:stä (≥ 90–97 %) ja pienistä määristä nona- ja oktabromidifenyylieetteriä. C-dekaBDE:n mahdollisia terveys- ja ympäristövaikutuksia on selvitetty yli kymmenen vuoden ajan. Siihen on sovellettu rajoituksia ja vapaaehtoisia riskinhallintatoimia joissakin maissa ja joillakin alueilla sekä joissakin yrityksissä. C-dekaBDE:n tuotanto on kuitenkin edelleen käynnissä muutamassa maailman maassa.

               –C-dekaBDE:tä pääsee ympäristöön sen elinkaaren kaikissa vaiheissa. Suurimmillaan päästöjen oletetaan olevan käyttö- ja jätevaiheessa. Seurantatiedot osoittavat, että c-dekaBDE-tasot ovat yleensä suurimmat jätevesipäästöjen läheisyydessä ja elektroniikkajätteiden kierrätyslaitosten ympärillä. Sähkö- ja elektroniikkalaitteiden käyttöikä on keskimäärin noin kymmenen vuotta, joten c-dekaBDE:tä pääsee ympäristöön käytössä olevista laitteista vielä monia vuosia. Tehokkain valvontakeino, jolla voitaisiin vähentää c-dekaBDE:n ja sen pääasiallisen ainesosan BDE-209:n päästöjä, olisi BDE-209:n (c-dekaBDE:n) lisääminen yleissopimuksen liitteeseen A ilman vapautuksia.

               POPRC päätti 12. kokouksessaan yleissopimuksen 8 artiklan 9 kohdan mukaisesti suositella sopimuspuolten konferenssille, että se harkitsisi dekabromidifenyylieetterin (BDE-209, dekaBDE) eli c-dekaBDE:n lisäämistä yleissopimuksen liitteeseen A varustettuna erityisillä vapautuksilla, jotka koskevat tarkemmin määriteltäviä auto- ja ilmailuteollisuuden kriittisiä varaosia.

               Autoteollisuuden osalta POPRC suositteli, että c-dekaBDE:n tuotanto ja käyttö rajoitettaisiin ainoastaan tiettyihin vanhojen ajoneuvojen varaosiin. Vanhoilla ajoneuvoilla tarkoitetaan tässä ajoneuvoja, joiden massatuotanto on jo päättynyt, ja varaosien määritelmä perustuu yhteen tai useampaan seuraavista luokista:

               a) voimalaitteeseen liittyvät ja moottoritilan kannen alla olevat osat, kuten akun massa- ja liitäntäjohdotus, ajoneuvojen ilmastointijärjestelmien (MAC) putket, voimalaitteet, pakosarjan holkit, moottoritilan kannen sisäeristys, moottoritilan kannen alla olevat johdot ja kaapelointi (moottorin johdotus jne.), nopeusanturit, letkut, tuuletinmoduulit ja nakutusanturit

               b) polttoainejärjestelmän osat, kuten polttoaineletkut ja polttoainesäiliöt, myös korin alla olevat polttoainesäiliöt

               c) pyrotekniset laitteet ja sovellukset, joihin pyrotekniset laitteet vaikuttavat, kuten turvatyynyjen sytytyskaapelit, istuinpäällysteet ja -kankaat (vain jos merkitystä turvatyynyjen kannalta) ja turvatyynyt (etu- ja sivutyynyt).

               Ilmailuteollisuuden osalta tuetaan laajasti c-dekaBDE:n käytön asteittaista poistamista uusista ilma-aluksista vuoteen 2018 mennessä. Euroopan ja Pohjois-Amerikan ilmailu- ja puolustusteollisuuden keskuudesta esitettiin kuitenkin ristiriitaisia näkemyksiä dekaBDE:n asteittaisen käytöstäpoistamisen aikataulusta, kun kyse on olemassa olevista ilma-alustyypeistä ja niiden varaosista. Joidenkin tietojen mukaan c-dekaBDE:n käytöstä voitaisiin luopua vuoteen 2018 mennessä, mutta toiveita oli myös vapautuksesta, jonka mukaan c-dekaBDE:n käyttöä voitaisiin jatkaa kaikissa olemassa olevien ilma-alustyyppien varaosissa tuotteiden käyttöiän loppuun asti. POPRC päätyi toteamaan, ettei olemassa olevissa ilma-alustyypeissä käytettävistä c-dekaBDE:tä sisältävistä varaosista saatujen tietojen perusteella pystytä määrittelemään kriittisiä varaosia tarkemmin.

               Lyhytketjuiset klooratut parafiinit (SCCP:t)

               POPRC-komitea hyväksyi 12. kokouksessaan lyhytketjuisista klooratuista parafiineistä (SCCP:t) tehdyn riskinhallinta-arvioinnin. Riskinhallinnan arvioinnissa tehtiin muun muassa seuraavat päätelmät:

               –SCCP:itä voi päästä ympäristöön kaikissa elinkaaren vaiheissa: SCCP:iden ja niitä sisältävien tuotteiden tuotannossa, varastoinnissa, kuljetuksessa, käytössä ja hävittämisessä. Tietojen rajallisuudesta huolimatta voidaan todeta, että SCCP-päästöjä syntyy todennäköisesti etenkin näitä aineita sisältävien tuotteiden, kuten PVC-muovien, sekoittamisessa ja valmistuksessa sekä käytettäessä niitä metallintyöstönesteissä.

               –Lisäämällä SCCP:t yleissopimuksen liitteeseen A tai B niiden tuotannon ja käytön lopettamiseksi tai rajoittamiseksi odotetaan saatavan hyötyä ihmisten terveydelle, ympäristölle, maataloudelle ja eliöstölle. SCCP:iden tuotannon ja käytön lopettamisesta tai rajoittamisesta odotetaan saatavan merkittävää hyötyä, kun otetaan huomioon kustannukset, jotka liittyvät niihin ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuviin huomattaviin haittoihin, joita näiden aineiden tuotannon ja käytön jatkuminen todennäköisesti aiheuttaisi.

               POPRC päätti 12. kokouksessaan yleissopimuksen 8 artiklan 9 kohdan mukaisesti suositella sopimuspuolten konferenssille, että se harkitsisi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien lisäämistä yleissopimuksen liitteeseen A, mukaan luettuina valvontatoimet, joilla rajoitetaan näiden aineiden esiintymistä muissa klooratuissa parafiiniseoksissa, varustettuna erityisillä vapautuksilla tai ilman niitä. POPRC katsoi, että EU on toteuttanut toimenpiteitä muiden kloorattujen parafiinien SCCP-sisällön rajoittamiseksi, mikä osoittaa, että tahattoman tuotannon torjuminen on teknisesti mahdollista. Ainoastaan sellaisten aineiden tai valmisteiden, joiden SCCP-sisältö on pienempi kuin 1 painoprosentti, taikka sellaisten tavaroiden, joiden SCCP-sisältö on pienempi kuin 0,15 painoprosenttia, käyttö on EU:ssa sallittua. POPRC ei kuitenkaan 12. kokouksessaan hyväksytyssä päätöksessä asettanut erityisiä raja-arvoja.

               Heksaklooributadieeni (HCBD)

               POPRC hyväksyi yhdeksännessä kokouksessaan heksaklooributadieenista (HCBD) tehdyn riskinhallinta-arvioinnin. Riskinhallinnan arvioinnissa tehtiin muun muassa seuraavat päätelmät:

               –HCBD:tä muodostuu teollisten valmistusprosessien (erityisesti muiden kloorattujen hiilivetyjen sekä magnesiumin tuotannon) tahattomana sivutuotteena. Tuotannon yhteydessä tapahtuvien päästöjen minimointitoimenpiteet ovat tiedossa, ja niitä sovelletaan maissa, jotka ovat Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolia.

               –HCBD:tä muodostuu tahattomasti polton ja muiden lämpöprosessien sekä teollisuusprosessien yhteydessä. Tällaisista prosesseista aiheutuvien POP-yhdisteiden tahattomien päästöjen vähentämistoimenpiteillä vähennetään myös HCBD-päästöjä entisestään. HCBD:n seurannasta voi aiheutua lisäkustannuksia.

               HCBD-päästöjä vapautuu tuntemattomia määriä vanhoilta kaatopaikoilta. Näiden päästöjen valvontaan on olemassa toimenpiteitä. POPRC suositteli lokakuussa 2013 pidetyssä yhdeksännessä kokouksessaan HCBD:n lisäämistä yleissopimuksen liitteeseen A ja C ilman vapautuksia.

               Yleissopimuksen 8 artiklan 9 kohdan mukaisesti POPRC toimitti nämä suositukset sopimuspuolten konferenssin harkittavaksi sen seitsemännessä kokouksessa, joka pidettiin toukokuussa 2015. Sopimuspuolten konferenssi päätti seitsemännessä kokouksessaan lisätä HCBD:n yleissopimuksen liitteeseen A ja pyysi, että HCBD:n tahattomien päästöjen lähteistä kerätään lisää tietoa, joka auttaisi konferenssia kahdeksannessa kokouksessaan päättämään aineen mahdollisesta lisäämisestä liitteeseen C. POPRC:tä pyydettiin arvioimaan kyseiset tiedot, ja se katsoi 12. kokouksessaan, että vaikka tahaton tuotanto ja tahattomat päästöt ovat viime vuosikymmeninä vähentyneet, olemassa olevilla päästölähteillä on silti merkitystä HCBD:n tahattoman muodostumisen ja tahattomien päästöjen kannalta. Parhaan käytettävissä olevan tekniikan sekä ympäristön kannalta parhaiden käytäntöjen soveltamisesta on selvää hyötyä päästöjen tiukemmassa valvonnassa ja vähentämisessä. HCBD-päästöjen vähentämiseen, vaatimusten täytäntöönpanoon ja valvontaan liittyvien toimenpiteiden toteuttamiskustannuksia pidetään pieninä, koska muiden POP-yhdisteiden tahattomien päästöjen rajoittamiseksi on jo käytössä toimenpiteitä.

               Sopimuspuolten konferenssin muut mahdolliset toimet

               Perfluorioktaanisulfonihappo (PFOS)

               Perfluorioktaanisulfonihappo (PFOS), sen suolat ja perfluorioktaanisulfonifluoridi (PFOS-F) luetellaan jo yleissopimuksen liitteessä B, jossa mainitaan ne sallitut käyttötarkoitukset, joiden osalta tuotanto ja käyttö on edelleen sallittua. POPRC hyväksyi kahdennessatoista kokouksessaan konsolidoidut ohjeet, jotka koskevat perfluorioktaanisulfonihapon (PFOS) ja sen johdannaisten vaihtoehtoja. Ohjeisiin sisältyy suosituksia vaihtoehtojen käytöstä niihin PFOS:n käyttötarkoituksiin, jotka ovat edelleen sallittuja yleissopimuksen mukaisina sallittuina käyttötarkoituksina.

               Ohjeissa todetaan, että lähes kaikkia nykyisiä PFOS:n käyttötarkoituksia varten on olemassa fluorattuja tai fluoraamattomia vaihtoehtoja. Nämä vaihtoehdot voivat olla aluksi hiukan kalliimpia ja vähemmän tehokkaita mutta ehkä vähemmän vaarallisia. Tämä on kuitenkin arvioitava asianmukaisesti. Koska arviointi on melko monimutkaista, POPRC:n mukaan voisi olla syytä soveltaa useammin yleissopimuksen 9 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, jonka mukaan kukin sopimuspuoli helpottaa tietojenvaihtoa tai vaihtaa tietoja, jotka liittyvät pysyvien orgaanisten yhdisteiden vaihtoehtoihin, mukaan lukien tiedot niihin liittyvistä riskeistä ja taloudellisista ja yhteiskunnallisista kustannuksista.

               Vaihtoehtoja arvioitaessa olisi otettava huomioon, että kemikaalit, joiden rakenne on samankaltainen kuin luettelossa mainituilla PFOS-aineilla, saattavat antaa aihetta samanlaisiin huoliin kuin nämä PFOS-aineet. POPRC korostikin, että vaihtoehtojen toksikologisia ja ympäristövaikutuksia on tarpeen selvittää pontevammin ja että tulosten on oltava julkisia ja luotettavia. Lisäämällä kansainvälistä yhteistyötä ja yksityisen sektorin avoimuutta voidaan säästää resursseja ja nopeuttaa prosesseja.

               POPRC totesi, että saatavilla on vaihtoehtoja sallituissa käyttötarkoituksissa tapahtuvaan PFOS:n käyttöön valokuvien käsittelyssä, sammutusvaahdoissa, tietyissä lääkinnällisissä laitteissa (kuten ETFE-kerrosten (etyleenitetrafluorietyleenikopolymeeri) ja säteilyä läpäisemättömän ETFE:n valmistuksessa, in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuissa lääkinnällisissä laitteissa ja CCD-värisuodattimissa) ja ainoastaan suljetuissa järjestelmissä tapahtuvassa kovametallipäällystyksessä.

               Eräiden PFOS:n sallittujen käyttötarkoitusten osalta POPRC katsoi, että vaihtoehdoista ei ollut saatavana yksityiskohtaisia kemikaalitietoja, joten se ei esittänyt näkemystään siitä, olisiko vaihtoehtojen käyttö teknisesti mahdollista. Nämä käyttötarkoitukset olivat seuraavat: ilmailun hydraulinesteet, puolijohteissa käytettävät valonkestävät ja heijastuksenestopinnoitteet sekä yhdistelmäpuolijohteissa ja keraamisissa suodattimissa käytettävät syövytteet.

               PFOS:n käytöstä Atta- ja Acromyrmex-lajeihin kuuluvien lehdenleikkaajamuurahaisten torjunnassa käytettävissä hyönteissyöteissä POPRC katsoi, että vaihtoehtojen käyttö näyttää mahdolliselta joissakin maissa muttei vielä kaikissa.

               Yleissopimuksen sihteeristöä pyydetään päätöksellä SC-7/5 laatimaan asiakirja, jossa esitetään mahdollisia sopimuspuolten konferenssin toimenpiteitä, jos konferenssi katsoo, että liitteessä B luetelluille perfluorioktaanisulfonihapon, sen suolojen ja perfluorioktaanisulfonifluoridin eri sallituille käyttötarkoituksille ei enää ole tarvetta. Asiakirja toimitettaisiin konferenssin käsiteltäväksi sen kahdeksannessa kokouksessa.

               •Johdonmukaisuus suhteessa unionin politiikkaan

               DekaBDE ja unionin lainsäädäntö

               Direktiivillä 2011/65/EU
                  5
                (ROHS-direktiivi) rajoitetaan dekabromidifenyylieetterin käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa. Dekabromidifenyylieetterin (dekaBDE) valmistusta, saattamista markkinoille ja käyttöä joko aineena tai muiden aineiden ainesosina, seoksissa ja esineissä rajoitetaan komission asetuksella (EU) 2017/227,
                  6
                jolla lisätään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) liitteeseen XVII uusi 67 kohta. Dekabromidifenyylieetterin valmistus, saattaminen markkinoille ja käyttö on 67 kohdan mukaan sallittua ainoastaan ilma-alusten
                  7
                valmistukseen 2. maaliskuuta 2027 saakka, ennen kyseistä päivämäärää valmistettujen ilma-alusten varaosien valmistukseen sekä ennen 2. maaliskuuta 2019 valmistettujen moottoriajoneuvojen, maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen tai koneiden
                  8
                varaosien valmistukseen. Poikkeuksena ovat myös ROHS-direktiivin soveltamisalaan kuuluvat sähkö- ja elektroniikkalaitteet ja esineet, jotka on saatettu markkinoille ennen 2. maaliskuuta 2019. Rajoitus julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 10. helmikuuta 2017.
                  9

               DekaBDE:n lisääminen yleissopimuksen liitteeseen A POPRC:n ehdottamassa laajuudessa edellyttäisi POP-asetuksen liitteen A muuttamista ja vaikuttaisi unionin lainsäädäntöön, koska tietyt REACH-asetuksen mukaiset poikkeukset olisi poistettava. Vaikka kaikilla teollisuudenaloilla oli mahdollisuus osallistua yleissopimuksen mukaiseen tarkistusprosessiin, ei voida olettaa sillä perusteella, että maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen valmistajilta ja koneteollisuudelta ei saatukaan kommentteja, että hiljattain REACH-asetuksen nojalla näille aloille myönnetyt poikkeukset olisivat käyneet tarpeettomiksi. Sen vuoksi komissio kuulee REACH-asetuksen mukaiseen prosessiin osallistuvia sidosryhmiä ennen sopimuspuolten konferenssin kahdeksatta kokousta, jotta ne voivat antaa lisäselvityksiä. Jos voidaan osoittaa, että REACH-asetuksen nojalla myönnettyjä poikkeuksia tarvitaan, unionin olisi esitettävä konferenssin kahdeksannelle kokoukselle näitä poikkeuksia koskeva pyyntö.

               SCCP:t ja unionin lainsäädäntö

               SCCP:t luetellaan valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen tehdyssä POP-pöytäkirjassa, ja tästä syystä sopimuspuolia kehotetaan lopettamaan niiden tuotanto ja käyttö. SCCP:iden tuotanto, saattaminen markkinoille ja käyttö on kielletty unionissa komission asetuksella (EU) 2015/2030,
                  10
                jolla muutetaan asetusta (EY) N:o 850/2004.

               Edellä sanotusta poiketen sallitaan kuitenkin edelleen sellaisten aineiden tai valmisteiden, jotka sisältävät SCCP:itä yhtä painoprosenttia alhaisempina pitoisuuksina, taikka sellaisten tavaroiden, jotka sisältävät SCCP:itä 0,15:tä painoprosenttia alhaisempina pitoisuuksina, tuotanto, saattaminen markkinoille ja käyttö. Käyttö on lisäksi sallittu seuraavissa: a) 4. joulukuuta 2015 tai ennen sitä käytössä olleet SCCP:itä sisältävät kaivosteollisuuden hihnakuljettimet ja patojen tiivisteet ja b) muut kuin kohdassa a tarkoitetut SCCP:itä sisältävät tavarat, jotka olivat käytössä 10. heinäkuuta 2012 tai ennen sitä.

               SCCP:iden lisäämisen liitteeseen A POPRC:n ehdottamassa laajuudessa ei odoteta vaativan muutoksia unionin lainsäädäntöön, sillä SCCP:iden tuotanto, saattaminen markkinoille ja käyttö on jo kielletty ja SCCP:iden esiintymiselle valmistusprosessin tuloksena saatavissa muissa klooratuissa parafiiniseoksissa on jo asetettu raja-arvot.

               HCBD ja unionin lainsäädäntö

               HCBD on vesipolitiikan puitedirektiivissä 2000/60/EY
                  11
                tarkoitettu vaarallinen prioriteettiaine. Lisäksi HCBD on lueteltu valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan UNECE:n yleissopimukseen (CLRTAP) tehdyssä POP-pöytäkirjassa, ja tästä syystä sopimuspuolia kehotetaan lopettamaan sen tuotanto ja käyttö. Kielto pannaan täytäntöön unionin lainsäädännössä komission asetuksella (EU) N:o 519/2012.
                  12
                Vielä on kuitenkin ratkaistava jätteitä ja saastunutta maaperää koskevia kysymyksiä ja tarkasteltava aineiden uudelleenkäyttöönottoa estäviä toimenpiteitä.

               Vaikka HCBD:n tuotanto unionissa on kielletty, sitä voi silti muodostua tahattomasti tietyissä teollisuustoiminnoissa. Jotta tällaiset toiminnot täyttäisivät teollisuuden päästöistä annetun direktiivin 2010/75/EU
                  13
                kynnysarvot, on sovellettava parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa (BAT) päästöjen ja koko ympäristölle aiheutuvien vaikutusten estämiseksi ja vähentämiseksi.  Teollisuuslaitoksen on saatava toimintaansa varten toimilupa jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta. Näissä luvissa on mainittava direktiivin 2010/75/EU liitteessä II lueteltuja pilaavia aineita koskevat päästöraja-arvot, sekä muut aineet, joita todennäköisesti pääsee ympäristöön merkittäviä määriä, ottaen huomioon niiden luonne ja se, voivatko niiden päästöt levitä ympäristön osasta toiseen.

               HCBD:n lisäämisen liitteeseen C POPRC:n ehdottamassa laajuudessa ei odoteta vaativan muutoksia unionin lainsäädäntöön, sillä HCBD:n tahattomien päästöjen ehkäisyä ja vähentämistä käsitellään jo direktiivissä 2010/75/EU.

               PFOS ja unionin lainsäädäntö

               PFOS:n tuotanto, saattaminen markkinoille ja käyttö on kielletty asetuksella (EY) N:o 850/2004, mutta kiellosta myönnetään yleissopimuksen liitteessä B määriteltyjen sallittujen käyttötarkoitusten mukaisesti tiettyjä poikkeuksia, jotka rekisteröidään yleissopimuksen mukaisesti. Riippuen siitä, millaisia tuloksia saadaan sopimuspuolten konferenssin kahdeksannen kokouksen tekemästä selvityksestä, jossa tarkastellaan sitä, ovatko nykyiset sallitut käyttötarkoitukset edelleen tarpeellisia, ja myös sitä, tarvitaanko sallittuja käyttötarkoituksia ylipäänsä edelleen unionissa, voi olla tarpeen tarkistaa unionin lainsäädäntöä poistamalla siitä ne poikkeukset, jotka eivät enää ole välttämättä hyödynnettävissä, koska sopimuspuolet unioni mukaan luettuna eivät niitä enää tarvitse.

               Komissio on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa viime vuosina analysoinut, ovatko poikkeukset edelleen tarpeen unionissa, ja pyrkinyt kartoittamaan ne, jotka ovat käyneet tarpeettomiksi, kuten yleissopimuksessa edellytetään. Tuoreimmassa (vielä julkaisemattomassa) tutkimuksessa todetaan, että unionissa on edelleen tarvetta kolmelle sallitulle käyttötarkoitukselle, koska teollisuus ei ole vielä lopettanut niiden käyttöä. Nämä poikkeukset ovat puolijohteissa käytettävät valonkestävät ja heijastuksenestopinnoitteet, yhdistelmäpuolijohteissa ja keraamisissa suodattimissa käytettävät syövytteet sekä ainoastaan suljetuissa järjestelmissä tapahtuva kovametallipäällystys. Näitä käyttötarkoituksia koskevia poikkeuksia olisi voitava hyödyntää myös tulevina vuosina.

               EU:n yleissopimuksen mukaisesti nykyisin rekisteröimiä PFOS:n sallittuja käyttötarkoituksia valokuvien käsittelyssä ja ilmailun hydraulinesteissä ei enää tarvita, koska teollisuus käyttää vaihtoehtoisia aineita.

               Sen sijaan ne PFOS:n sallitut käyttötarkoitukset, jotka koskevat käyttöä Atta- ja Acromyrmex-lajeihin kuuluvien lehdenleikkaajamuurahaisten torjunnassa käytettävissä hyönteissyöteissä, sammutusvaahdoissa, tietyissä lääkinnällisissä laitteissa (kuten ETFE-kerrosten (etyleenitetrafluorietyleenikopolymeeri) ja säteilyä läpäisemättömän ETFE:n valmistuksessa, in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuissa lääkinnällisissä laitteissa ja CCD-värisuodattimissa) ja joita EU ei ole rekisteröinyt yleissopimuksen mukaisesti, olisi poistettava, koska saatavilla on käyttökelpoisia vaihtoehtoja.

               Menettely uusien POP-aineiden lisäämiseksi yleissopimuksen liitteisiin ja liitteiden muuttamiseksi

               Yleissopimuksen 8 artiklan mukaisesti sopimuspuolet voivat tehdä sihteeristölle ehdotuksen jonkin kemikaalin lisäämisestä liitteeseen A, B ja/tai C. Pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitea (POPRC) tutkii ehdotukset.

               Jos komitean tekemässä arvioinnissa todetaan, että kemikaalilla on kaukokulkeutumisen seurauksena todennäköisesti sellaisia merkittäviä haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön, että tarvitaan maailmanlaajuisia toimenpiteitä, ehdotus saatetaan jatkokäsittelyyn ja tehdään riskinhallinnan arviointi, johon sisältyy mahdollisten kemikaalia koskevien valvontatoimenpiteiden ja vaihtoehtojen saatavuuden analyysi. Tämän perusteella POPRC antaa suosituksen siitä, tulisiko sopimuspuolten konferenssin harkita kemikaalin lisäämistä liitteeseen A, B ja/tai C. Lopullisen päätöksen tekee sopimuspuolten konferenssi.

               Liitteeseen A, B ja/tai C tehdyt muutokset tulevat EU:ssa voimaan vuoden päästä päivästä, jona tallettaja on antanut tiedoksi, että sopimuspuolten konferenssi on hyväksynyt muutokset.

               Pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitean suositukset ja EU:n lainsäädäntö

               Mikäli sopimuspuolten konferenssi noudattaa POPRC:n antamia suosituksia huhti-toukokuussa 2017, tuloksena on kansainvälinen kielto c-dekaBDE:n ja SCCP:iden tuotannolle, markkinoille saattamiselle, tuonnille, viennille ja käytölle, lukuun ottamatta c-dekaBDE:n tuotantoa ja käyttöä moottoriajoneuvojen ja mahdollisesti ilma-alusten varaosia varten. Sopimuspuolten konferenssi voi joutua harkitsemaan myös muiden poikkeusten tarvetta, koska sopimuspuolet voivat esittää niitä koskevia pyyntöjä konferenssille.

               C-dekaBDE:n lisääminen yleissopimuksen liitteeseen A POPRC:n ehdottamassa laajuudessa edellyttää muutosta POP-asetuksen liitteeseen I ja saattaa vaikuttaa voimassa oleviin unionin säädöksiin.

               SCCP:iden lisäämisen yleissopimuksen liitteeseen A ja HCBD:n lisäämisen yleissopimuksen liitteeseen C POPRC:n ehdottamassa laajuudessa ei odoteta vaativan muutoksia POP-asetuksen liitteissä oleviin kohtiin, mutta nämä kemikaalit on siirrettävä POP-asetuksen asianmukaiseen liitteeseen.

               Asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kun yleissopimukseen lisätään aine, asetuksen liitteitä voidaan muuttaa päätöksen 1999/468/EY
                  14
                5 a artiklassa tarkoitetun komiteamenettelyn mukaisesti ottaen huomioon asetuksen (EU) N:o 182/2011
                  15
                10 ja 11 artikla.

               Euroopan unionin kanta

               Edellä esitetyn perusteella unionin olisi Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kahdeksannessa kokouksessa tuettava seuraavia lisäyksiä:

               Lisätään dekaBDE liitteeseen A varustettuna erityisillä vapautuksilla, jotka koskevat auto- ja ilmailuteollisuuden varaosia, ilma-aluksia sekä maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen ja tiettyjen unionin lainsäädännön mukaisten koneiden varaosia. POPRC:n suositusten mukaisesti voidaan tukea ilma-aluksia sekä maa- ja metsätaloudessa käytettäviä ajoneuvoja ja tiettyjä koneita koskevaa lisäystä ilman erityisiä vapautuksia, jos asianomaiset REACH-asetuksen mukaiseen prosessiin osallistuvat sidosryhmät eivät pysty osoittamaan ennen sopimuspuolten konferenssin kahdeksatta kokousta, että nämä poikkeukset ovat edelleen tarpeellisia.

               Lisätään SCCP:t liitteeseen A varustettuna unionin lainsäädännön mukaisilla ehdoilla ja vapautuksilla.

               Lisätään HCBD liitteeseen C konferenssin seitsemännessä kokouksessa tukemalla tavalla ja unionin lainsäädännön mukaisesti.

               Unionin olisi lisäksi tuettava sellaisten PFOS:n ja sen johdannaisten sallittujen käyttötarkoitusten poistamista, joita sopimuspuolet eivät enää tarvitse, lukuun ottamatta sallittuja käyttötarkoituksia, jotka koskevat puolijohteissa käytettäviä valonkestäviä ja heijastuksenestopinnoitteita, yhdistelmäpuolijohteissa ja keraamisissa suodattimissa käytettäviä syövytteitä sekä ainoastaan suljetuissa järjestelmissä tapahtuvaa kovametallipäällystystä.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               Ehdotetun neuvoston päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta. Se on asianmukainen perusta säädökselle, jossa määritellään Euroopan unionin kanta ”kansainvälisellä sopimuksella perustetussa elimessä” (kuten Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssi), silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia.

               Aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta, kun otetaan huomioon, että Tukholman yleissopimuksen perusteella hyväksyttävillä toimenpiteillä pyritään ensisijaisesti ympäristöön liittyvään tavoitteeseen (eli lopettamaan pysyvien orgaanisten yhdisteiden käyttö).

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Koska SCCP:t on jo sisällytetty POP-asetukseen (EY) N:o 850/2004, ei niitä koskevia kuulemisia ole enää tarpeen järjestää unionissa. Koska HCBD on jo sisällytetty Tukholman yleissopimuksen liitteeseen A ja POP-asetukseen (EY) N:o 850/2004, ei sitä koskevia kuulemisia ole enää tarpeen järjestää unionissa.

               Kun otetaan huomioon, että c-dekaBDE:n saattamista markkinoille ja käyttöä on rajoitettu unionissa asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) liitteessä XVII olevan 67 kohdan mukaisesti ja että POPRC:n suosituksissa on ristiriitaisuuksia, olisi järjestettävä lisää kuulemisia sellaisten tietojen hankkimiseksi, joiden perusteella voidaan selvittää, onko enää tarpeen pitää voimassa poikkeuksia, jotka on myönnetty REACH-asetuksen mukaisesti ilma-alusten sekä maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen ja tiettyjen koneiden varaosien osalta.

               Komissio on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ja sidosryhmiä kuullen viime vuosina analysoinut, ovatko PFOS:n sallitut käyttötarkoitukset edelleen tarpeellisia. Analyysissa on tehty selvityksiä sallittujen käyttötarkoitusten tarpeellisuudesta unionissa ja käyty toimivaltaisten viranomaisten kanssa keskusteluja, joihin myös sidosryhmät osallistuvat. Jäsenvaltiot ja sidosryhmät ovat olleet samaa mieltä analyysista ja sen pohjalta tehdyistä päätelmistä, mikä on näkynyt myös edellisissä sopimuspuolten konferenssin kokouksissa esitetyissä unionin kannoissa.

               Kaikista aineista on järjestetty maailmanlaajuiset avoimet kuulemiset sidosryhmien kanssa POPRC:n arviointien yhteydessä, ja sidosryhmät ovat saaneet osallistua myös POPRC:n keskusteluihin.

               •Vaikutustenarviointi

                  Ennen kuin POPRC tekee kemikaalia koskevia suosituksia Tukholman yleissopimuksen 8 artiklan 9 kohdan mukaisesti, komitea laatii kustakin kemikaalista sekä riskiprofiilin että riskinhallinnan arvioinnin.

                  Pysyvät orgaaniset yhdisteet (POP-yhdisteet) aiheuttavat riskin ihmisten terveydelle ja ympäristölle, ja koska ne voivat kaukokulkeutua, tarvitaan maailmanlaajuisia toimia näiden yhdisteiden päästöjen vähentämiseksi tai poistamiseksi. Kun otetaan huomioon tämä tavoite ja Tukholman yleissopimuksen 8 artiklan 7 kohdan a alakohdan vaatimukset, POPRC tekee riskinhallinnan arvioinnin, jossa tarkastellaan yleissopimukseen lisättäväksi kaavailtuja kemikaaleja koskevia mahdollisia valvontatoimenpiteitä ja johon sisältyvät kaikki kyseistä kemikaalia koskevat toimintavaihtoehdot, mukaan luettuna aineiden käsittely ja niiden tuotannon ja käytön lopettaminen. Arvioinnin laatimista varten yleissopimuksen sopimuspuolia ja tarkkailijoita pyydetään toimittamaan POPRC-komitealle merkityksellisiä tietoja kyseistä kemikaalia koskeviin mahdollisiin valvontatoimenpiteisiin liittyvistä sosioekonomisista näkökohdista.

                  Toimitetuissa tiedoissa olisi Tukholman yleissopimuksen liitteen F mukaisesti otettava huomioon sopimuspuolten erilaiset mahdollisuudet ja olosuhteet ja seuraava suuntaa-antava luettelo tiedoista:

                  a) mahdollisten valvontatoimenpiteiden tehokkuus ja vaikuttavuus riskinvähennystavoitteiden saavuttamisessa

                  b) vaihtoehdot (tuotteet ja prosessit)

                  c) mahdollisten valvontatoimenpiteiden soveltamisen positiiviset/negatiiviset vaikutukset yhteiskuntaan

                  d) jätteisiin ja niiden käsittelyyn liittyvät näkökohdat (erityisesti vanhentuneet torjunta-ainevarastot ja saastuneiden alueiden puhdistaminen)

                  e) tiedon saatavuus ja kansalaisten valistaminen

                  f) valvontatilanne ja seurantavalmiudet ja

                  g) mahdollisesti toteutetut kansalliset tai alueelliset valvontatoimenpiteet, mukaan lukien tiedot eri vaihtoehdoista, ja muut asiaankuuluvaan riskinhallintaan liittyvät tiedot.

                  Niistä kolmesta kemikaalista, joita ehdotetaan lisättäväksi Tukholman yleissopimuksen liitteisiin sopimuspuolten konferenssin kahdeksannessa kokouksessa, tehtyjen riskiprofiilien ja riskinhallinnan arviointien perusteella POPRC suositteli 12. kokouksessaan, että (edellä selostetut) toimenpiteet olisi toteutettava kunkin kemikaalin osalta, jotta voidaan saavuttaa yleissopimuksen tavoitteet ja ottaa samalla huomioon toimenpiteiden sosioekonomiset vaikutukset.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  EU:n on yleissopimuksen sopimuspuolena maksettava vuosimaksu Tukholman yleissopimuksen rahastoon. Maksu määräytyy sopimuspuolten konferenssin kahdeksannessa kokouksessa vuosien 2018–2019 talousarviosta käytävien keskustelujen päätelmien mukaan. Unionin vuoden 2016 vuosimaksu oli noin 113 000 euroa, joka rahoitettiin olemassa olevista määrärahoista.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Tukholman yleissopimuksessa edellytetään, että sopimuspuolet laativat täytäntöönpanosuunnitelman ja saattavat sen säännöllisesti ajan tasalle tarkastelemalla yleissopimukseen lisättyjä uusia kemikaaleja. Yleissopimuksessa on lisäksi seurantaan, tehokkuuden arviointiin ja raportointiin liittyviä vaatimuksia. Kaikki nämä seikat on otettu huomioon asetuksessa (EY) N:o 850/2004, jolla yleissopimus pannaan täytäntöön.

               2017/0058 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kahdeksannessa kokouksessa Euroopan unionin puolesta omaksuttavasta kannasta yleissopimuksen liitteisiin A ja C tehtäviä muutoksia koskevaan ehdotukseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva Tukholman yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’, hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 14 päivänä lokakuuta 2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/507/EY.
                  16

               (2)Unioni on pannut yleissopimuksen velvoitteet täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 850/2004.
                  17

               (3)Euroopan unioni pitää erittäin tärkeänä, että liitettä A, B ja/tai C laajennetaan vähitellen uusilla aineilla, jotka vastaavat pysyviä orgaanisia yhdisteitä (POP) koskevia kriteereitä, siten, että otetaan huomioon ennalta varautumisen periaate sekä pyritään saavuttamaan yleissopimuksen tavoite ja täyttämään kaikkien hallitusten Johannesburgin kestävän kehityksen huippukokouksessa vuonna 2002 tekemä sitoumus siitä, että kemikaalien haitalliset vaikutukset minimoidaan vuoteen 2020 mennessä.

               (4)Yleissopimuksen 22 artiklan mukaan sopimuspuolten konferenssi voi tehdä päätöksiä yleissopimuksen liitteen A, B ja/tai C muuttamisesta. Kyseiset päätökset tulevat voimaan vuoden kuluttua siitä päivästä, jona tallettaja on antanut muutoksen hyväksymisen tiedoksi, eivät kuitenkaan niiden yleissopimuksen sopimuspuolten, jäljempänä ’sopimuspuolet’, osalta, jotka ovat päättäneet jättäytyä liitteen ulkopuolelle.

               (5)Sen jälkeen kun Norja teki kaupallista dekabromidifenyylieetteriä (c-dekaBDE) koskevan esityksen vuonna 2013, yleissopimuksen nojalla perustettu pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitea on saanut päätökseen c-dekaBDE:tä koskevan työnsä. Arviointikomitea katsoi, että c-dekaBDE täyttää yleissopimuksessa esitetyt edellytykset aineen lisäämiseksi liitteeseen A. Yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin odotetaan kahdeksannessa kokouksessaan päättävän c-dekaBDE:n lisäämisestä yleissopimuksen liitteeseen A.

               (6)Dekabromidifenyylieetterin valmistusta, saattamista markkinoille ja käyttöä aineena, muiden aineiden ainesosina, seoksissa ja esineissä rajoitetaan komission asetuksella (EU) 2017/227,
                  18
                jolla lisättiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006
                  19
                (REACH) liitteeseen XVII 67 kohta. Dekabromidifenyylieetterin valmistus, saattaminen markkinoille ja käyttö on 67 kohdan mukaan sallittua rajoitetun ajan ainoastaan uusien ilma-alusten valmistukseen sekä ilma-alusten, moottoriajoneuvojen, maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen ja tiettyjen koneiden varaosien valmistukseen.

               (7)Unioni teki lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja, jäljempänä ’SCCP:t’. koskevan esityksen vuonna 2006, ja arviointikomitea on katsonut, että SCCP:t täyttävät yleissopimuksessa esitetyt edellytykset niiden lisäämiseksi liitteeseen A. Yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin odotetaan kahdeksannessa kokouksessaan päättävän SCCP:iden lisäämisestä yleissopimuksen liitteeseen A.

               (8)SCCP:iden tuotanto, markkinoille saattaminen ja käyttö on tietyin jo käytössä olevia tuotteita koskevin vapautuksin kielletty unionissa asetuksella (EY) N:o 850/2004, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EU) 2015/2030.
                  20
                Asetuksessa myös vahvistetaan raja-arvot SCCP:iden esiintymiselle valmistusprosessin tuloksena saatavissa muissa klooratuissa parafiiniseoksisssa. Koska SCCP:t voivat kaukokulkeutua ympäristössä, niiden käytön asteittainen lopettaminen maailmanlaajuisesti hyödyttäisi unionin kansalaisia enemmän kuin niiden käytön kieltäminen unionissa asetuksen (EY) N:o 850/2004 mukaisesti.

               (9)Unioni teki heksaklooributadieenia (HCBD) koskevan esityksen vuonna 2011,ja POPRC on katsonut, että HCBD täyttää yleissopimuksessa esitetyt edellytykset aineen lisäämiseksi liitteeseen A ja C. Seitsemännessä kokouksessaan sopimuspuolten konferenssi päätti lisätä HCBD:n liitteeseen A. Sopimuspuolten konferenssi kuitenkin hyväksyi päätöksen SC-7/11, jolla arviointikomiteaa pyydettiin arvioimaan HCBD:tä tarkemmin käyttäen perustana uusia käytettävissä olevia tietoja, jotka liittyvät aineen lisäämiseen liitteeseen C, ja esittämään konferenssille HCBD:n lisäämistä liitteeseen C koskevan suosituksen käsiteltäväksi konferenssin kahdeksannessa kokouksessa.

               (10)HCBD:n tuotanto, markkinoille saattaminen ja käyttö on kielletty unionissa asetuksella (EY) N:o 850/2004, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EU) N:o 519/2012,
                  21
                mutta sitä voi muodostua tahattomasti joissakin teollisuustoiminnoissa. Tällaiset toiminnot kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU
                  22
                soveltamisalaan ja edellyttävät tiettyjen päästönhallintatoimenpiteiden soveltamista. Koska HCBD voi kaukokulkeutua ympäristössä, tämän aineen tahattomia päästöjä koskevat maailmanlaajuiset toimet hyödyttäisivät unionin kansalaisia enemmän kuin unionissa asetuksen (EY) N:o 850/2004 mukaisesti toteutettavat toimet.

               (11)Perfluorioktaanisulfonihappo (PFOS) ja sen johdannaiset on jo lisätty yleissopimuksen liitteeseen B, ja niihin on liitetty eräitä sallittuja käyttötarkoituksia. Sopimuspuolten konferenssia pyydetään tarkastelemaan, ovatko nämä sallitut käyttötarkoitukset edelleen tarpeellisia. Asetuksella (EY) N:o 850/2004 kielletään PFOS:n tuotanto, saattaminen markkinoille ja käyttö mutta vapautetaan kiellosta tietyt käyttötarkoitukset, joita unionissa tarvitaan edelleen. Unionin olisi sen vuoksi tuettava sellaisten PFOS:n ja sen johdannaisten sallittujen käyttötarkoitusten poistamista, joita sopimuspuolet eivät enää tarvitse, lukuun ottamatta sallittuja käyttötarkoituksia, jotka koskevat puolijohteissa käytettäviä valonkestäviä ja heijastuksenestopinnoitteita, yhdistelmäpuolijohteissa ja keraamisissa suodattimissa käytettäviä syövytteitä sekä ainoastaan suljetuissa järjestelmissä tapahtuvaa kovametallipäällystystä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1. Euroopan unionin kantana Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kahdeksannessa kokouksessa on pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitean suositusten
                  23
                mukaisesti tukea

               –kaupallisessa dekabromidifenyylieetterissä esiintyvän dekabromidifenyylieetterin (BDE-209) lisäämistä yleissopimuksen liitteeseen A. Unioni tukee lisäämistä varustettuna erityisillä vapautuksilla, jotka koskevat dekaBDE:n tuotantoa ja käyttöä auto- ja ilmailuteollisuuden varaosissa, ilma-aluksissa sekä maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen ja tiettyjen koneiden varaosissa. Arviointikomitean suositusten mukaisesti unioni voi tukea ilma-aluksia sekä maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen ja tiettyjen koneiden varaosia koskevaa lisäystä ilman erityisiä vapautuksia, elleivät muut sopimuspuolet tai suoraan osallisina olevat sidosryhmät pysty osoittamaan niiden tarpeellisuutta;

               –lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien (SCCP:t) lisäämistä yleissopimuksen liitteeseen A;

               –heksaklooributadieenin (HCBD) lisäämistä yleissopimuksen liitteeseen C;

               –seuraavien sallittujen käyttötarkoitusten poistamista perfluorioktaanisulfonihappoa (PFOS) ja sen johdannaisia koskevasta merkinnästä yleissopimuksen liitteestä B: valokuvien valmistus, ilmailualan hydraulinesteet, tietyt lääkinnälliset laitteet (kuten ETFE-kerrokset (etyleenitetrafluorietyleenikopolymeeri) ja säteilyä läpäisemättömän ETFE:n valmistus, in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetut lääkinnälliset laitteet sekä CCD-värisuodattimet), sammutusvaahdot sekä Atta- ja Acromyrmex-lajeihin kuuluvien lehdenleikkaajamuurahaisten torjunnassa käytettävät hyönteissyötit.

               2. Unionin edustajat voivat sopia tähän kantaan tehtävistä vähäisistä muutoksista Tukholman yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin kahdeksannessa kokouksessa tapahtuvan tilanteen kehittymisen valossa ilman neuvoston uutta päätöstä.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                     http://www.pops.int/documents/convtext/convtext_en.pdf

                  .

                     (2)
                  Yksi EU:n jäsenvaltio (Italia) ei ole vielä ratifioinut yleissopimusta.

                     (3)
                  Neuvoston päätös 2006/507/EY, tehty 14 päivänä lokakuuta 2004, pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 209, 31.7.2006, s. 1).

                     (4)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 850/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, pysyvistä orgaanisista yhdisteistä ja direktiivin 79/117/ETY muuttamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 7).

                     (5)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/65/EU, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2011, tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa (EUVL L 174, 1.7.2011, s. 88).

                     (6)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).

                     (7)
                  Kohdan soveltamiseksi annetaan ’ilma-aluksen’ määritelmä.

                     (8)
                  Direktiivin 2007/46/EY soveltamisalaan kuuluvat moottoriajoneuvot, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 167/2013 soveltamisalaan kuuluvat maa- ja metsätaloudessa käytettävät ajoneuvot tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/42/EY soveltamisalaan kuuluvat koneet.

                     (9)
                  Komission asetus (EU) 2017/227, annettu 9 päivänä helmikuuta 2017, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) liitteen XVII muuttamisesta bis(pentabromifenyyli)eetterin osalta (EUVL L 35, 10.2.2017, s. 6).

                     (10)
                  Komission asetus (EU) 2015/2030, annettu 13 päivänä marraskuuta 2015, pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/2004 liitteen I muuttamisesta (EUVL L 298, 14.11.2015, s. 1).

                     (11)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1).

                     (12)
                  Komission asetus (EU) N:o 519/2012, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2012, pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/2004 liitteen I muuttamisesta (EUVL L 159, 20.6.2012, s. 1).

                     (13)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 17).

                     (14)
                  Neuvoston päätös 1999/468/EY, tehty 28 päivänä kesäkuuta 1999, menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä (EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23).

                     (15)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

                     (16)
                  Neuvoston päätös 2006/507/EY, tehty 14 päivänä lokakuuta 2004, pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 209, 31.7.2006, s. 1).

                     (17)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 850/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, pysyvistä orgaanisista yhdisteistä ja direktiivin 79/117/ETY muuttamisesta (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 7).

                     (18)
                  Komission asetus (EU) 2017/227, annettu 9 päivänä helmikuuta 2017, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (REACH) liitteen XVII muuttamisesta bis(pentabromifenyyli)eetterin osalta (EUVL L 35, 10.2.2017, s. 6).

                     (19)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).

                     (20)
                  Komission asetus (EU) 2015/2030, annettu 13 päivänä marraskuuta 2015, pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/2004 liitteen I muuttamisesta (EUVL L 298, 14.11.2015, s. 1).

                     (21)
                  Komission asetus (EU) N:o 519/2012, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2012, pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/2004 liitteen I muuttamisesta (EUVL L 159, 20.6.2012, s. 1).

                     (22)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 17).

                     (23)
                  Päätökset POPRC-12/3, POPRC-12/4 ja POPRC-12/5.