Avis juridique important

|

52003PC0051

Ehdotus: Euroopan Parlamentin ja neuvoston päätös yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmästä ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanosta  /* KOM/2003/0051 lopull. - COD 2003/0029 */

Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmästä ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanosta(komission esittämä)PERUSTELUT1. EHDOTUKSEN PERUSTELUT1.1 YleistäTällä päätösehdotuksella, joka koskee yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmää ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa, korvataan yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä tehty neuvoston päätös 93/389/ETY [1]. Kyseisellä neuvoston päätöksellä perustettiin järjestelmä, jolla seurataan ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen päästöjä ja arvioidaan edistymistä kyseisiä päästöjä koskevien velvoitteiden täyttämisessä.[1]  EYVL L 167, 9.7.1993, s. 31. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 99/296/EY (EYVL L 117, 5.5.1999, s. 35) [ja asetuksella (EY) xxxx/2002 (EUVL L xxx, x.x.2002, s. x)].Päätöksen 93/389/ETY tarkistamisen tarkoituksena on:- siirtää seurantajärjestelmään ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevat raportointivelvollisuudet ja suuntaviivat, joita koskevat poliittiset sopimukset ja oikeudelliset päätökset tehtiin Marrakechissa pidetyssä seitsemännessä sopimuspuolten konferenssissa (COP7),- huolehtia siitä, että jäsenvaltioiden ja yhteisön päästöennusteista saadaan lisätietoja ja säätää kyseisten päästöennusteiden yhdenmukaistamisesta nykyisestä seurantajärjestelmästä saatujen kokemusten valossa ja- käsitellä yhteisön ja sen jäsenvaltioiden väliseen "taakanjakoon" liittyviä raportointivaatimuksia ja toteuttamista.Euroopan yhteisö ratifioi Kioton pöytäkirjan 31. toukokuuta 2002 päätöksen 2002/358/EY [2] mukaisesti. Tämä ehdotus auttaa yhteisöä ja jäsenvaltioita täyttämään sekä UNFCCC:hen että Kioton pöytäkirjaan perustuvat raportointivaatimukset ja yleisesti parantamaan raportoitavien tietojen oikea-aikaisuutta, johdonmukaisuutta, tarkkuutta, täydellisyyttä, avoimuutta ja vertailtavuutta.[2]  Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti tehty päätös 2002/358/EY (EYVL L 130, 15.5.2002, s. 1).Valvontajärjestelmää koskevassa päätöksessä 93/389/ETY säädetään yksityiskohtaisesti velvoitteista, jotka pannaan täytäntöön komiteamenettelyssä hyväksytyillä suuntaviivoilla ottaen huomioon sovittujen UNFCCC:n suuntaviivojen suhteellisen teknisen luonteen. Tähän ehdotukseen sisältyy samanlainen säännös, vaikkakin pidetään asianmukaisena sitä, että päätöksessä itsessään säädetään useista tärkeämmistä asioista. Jäsenvaltioiden raportointitehtävien rajoittamiseksi uusien raportointivaatimusten perusteella on toimitettava ainoastaan tietoja, jotka ovat kiinnostavia yhteisön tasolla.Myös tietojen toimittamistiheyttä muutetaan. Kioton pöytäkirjan ja siihen liittyvien UNFCCC:n suuntaviivojen mukaan ehdotuksessa säädetään erilaisista raportointivaatimuksista erottamalla vuosittaista ja määräajoin suoritettavaa raportointia koskevat velvollisuudet toisistaan. Jäsenvaltioiden ilmastonmuutosohjelmat ja -ennusteet eivät muutu vuosittain, ja tästä syystä ehdotetaan vuosittaisen raportoinnin muuttamista määräajoin suoritettavaksi raportoinniksi. Ehdotukseen sisältyy kuitenkin yksityiskohtaisempia ennusteiden tyyppiä koskevia säännöksiä, koska nykyisistä säännöksistä saadun kokemuksen perusteella kattavammat ja yksityiskohtaisemmat tiedot ovat tarpeen tällä alalla.Päätöstä 93/389/ETY on jo huomattavasti muutettu päätöksellä 99/296/EY. Muut päätökseen 93/389/ETY ehdotetut laajat muutokset laajentavat päätöksen soveltamisalan koskemaan rekistereitä, joustavia järjestelmiä ja yhteistyötä Kioton pöytäkirjaan perustuvissa menettelyissä. Edellä mainituista syistä ja selkeyden ja avoimuuden lisäämiseksi päätöksen korvaaminen uudella katsotaan asianmukaisemmaksi kuin sen muuttaminen. Näin asianomaisille osapuolille voidaan tarjota yksi selkeä ja johdonmukainen säädös sen sijaan, että olemassa olevaan päätökseen tehtäisiin yksittäisiä muutoksia.Ehdotuksen liitteenä on vastaavuustaulukko.1.2 Ehdotuksella saavutettavat ympäristötavoitteetEY:n perustamissopimuksen 2 artiklan mukaan yhteisön yhtenä päämääränä on edistää ympäristönsuojelun korkeaa tasoa ja ympäristön laadun parantamista. Tätä tarkoitusta varten yhteisön toimintaan on sisällyttävä ympäristöpolitiikka (EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan l alakohta). Ympäristöpolitiikalla olisi myötävaikutettava seuraavien tavoitteiden saavuttamiseen:- ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen- ihmisten terveyden suojelu- luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö- sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin.2. OIKEUSPERUSTAN VALINTA JA PERUSTELUTEhdotuksen tavoitteena on edistää EY:n perustamissopimuksen 174 artiklassa määriteltyjen yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteiden saavuttamista. Tästä syystä ehdotus perustuu perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohtaan (yhteispäätösmenettely), joka muodostaa yhteisön ympäristöpolitiikan erityisen oikeusperustan ja johon neuvoston päätös 93/389/ETY perustuu.3. TOISSIJAISUUS JA SUHTEELLISUUS3.1 Mitkä ovat suunnitellun toimen tavoitteet yhteisön velvoitteiden kannalta?EY:n perustamissopimuksen 2 artiklan mukaan yhteisön yhtenä päämääränä on edistää ympäristönsuojelun korkeaa tasoa ja ympäristön laadun parantamista.3.2 Mikä on ongelman yhteisön ulottuvuus?Yhteisö on jäsenvaltioiden tapaan Kioton pöytäkirjan sopimuspuoli. Päätöksessä 2002/358/EY jäsenvaltiot sopivat Kioton pöytäkirjaan perustuvien velvoitteidensa täyttämisestä yhteisesti ja erilaisista päästöjen rajoittamis- ja/tai vähentämistavoitteista kullekin jäsenvaltiolle. Näin ne vaikuttavat siihen, että yhteisö kokonaisuutena täyttää kansainväliset oikeudelliset velvoitteet.3.3 Miten asia voidaan ratkaista tehokkaimmin: yhteisön vai jäsenvaltioiden toiminnan avulla?UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan sopimuspuolena yhteisön on ryhdyttävä toimiin pystyäkseen täyttämään UNFCCC:hen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvat raportointivelvollisuutensa. Vuosittaisten päästöjen raportointivastuu säilyy jäsenvaltioilla. Jäsenvaltioiden raportointitehtävien rajoittamiseksi uusien raportointivaatimusten perusteella on toimitettava ainoastaan tietoja, jotka ovat tärkeitä yhteisön tasolla.3.4 Mitä kustannuksia aiheutuisi siitä, että yhteisö ei ryhtyisi toimiin?Jos yhteisö ei ryhtyisi toimiin, se ei pystyisi täyttämään kansainvälisiä raportointivelvoitteitaan, minkä tuloksena EU menettäisi uskottavuutensa ilmastonmuutosta käsittelevissä kansainvälisissä neuvotteluissa.3.5 Mitä toimintakeinoja yhteisöllä on käytettävissään tavoitteiden saavuttamiseksi?Pystyäkseen täyttämään raportointivelvoitteensa yhteisön on saatava oikea-aikaiset, täydelliset, johdonmukaiset ja tarkat vuosiraportit jäsenvaltioilta.3.6 SuhteellisuusperiaatePäätöksen 93/389/ETY tekemisen aikaan pidettiin päätöksen tavoitteen mukaisena sitä, että alan yhteisön toimet vahvistetaan direktiivin muodossa. Ehdotuksen tarkoituksena on päätöksen 93/389/ETY korvaaminen.4. KUSTANNUKSET, JOITA EHDOTUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANO AIHEUTTAA JÄSENVALTIOILLEJäsenvaltiot ovat saattaneet päätöksen 93/389/ETY noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan. Kansallisten raporttien perusteella päätöksen 93/389/ETY täytäntöönpano ei ole aiheuttanut merkittäviä rahoitusongelmia. Jäsenvaltiot hyväksyivät raportointitaakan jo ratifioidessaan Kioton pöytäkirjan, jossa määritetään raportointivaatimukset, joiden vuoksi tämä ehdotus annetaan. Näin ollen on oletettavissa, että tämän ehdotuksen hyväksyminen ei aiheuta kustannusten lisääntymistä.5. ERI OSAPUOLTEN KUULEMISEN TULOKSET5.1 JäsenvaltiotEuroopan ilmastonmuutosohjelman ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanoa koskeva tiedonanto toimitettiin neuvostolle lokakuussa 2001, ja siinä ilmoitettiin komission aikomuksesta valmistella muutos seurantajärjestelmää koskevaan päätökseen vuoden 2002 jälkipuoliskolla. Euroopan ilmastonmuutosohjelmaa koskevasta tiedonannosta 12. joulukuuta 2001 antamissaan päätelmissä neuvosto suhtautui myönteisesti komission aikomukseen tehdä ehdotus päätöksen 1993/386/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, tarkistamisesta politiikkojen ja toimenpiteiden täytäntöönpanon seurannan tehostamiseksi ja totesi, että kyseisellä ehdotuksella olisi myös otettava käyttöön kehys, jolla varmistetaan, että yhteisö ja jäsenvaltiot täyttävät Kioton pöytäkirjan 5 ja 7 artiklan mukaisesti vahvistetut raportointi- ja tilitysvaatimukset. Neuvosto kehotti komissiota valmistelemaan ehdotuksensa mahdollisimman nopeasti ja pohtimaan, miten politiikkoja ja toimenpiteitä sekä kaikkien kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia koskevan raportoinnin laatua ja tarkkuutta (menetelmiin liittyvät näkökohdat mukaan luettuna) voidaan parantaa. Ehdotuksen yleinen sisältö esiteltiin jäsenvaltioille 12. maaliskuuta 2002 seurantajärjestelmää käsittelevän komitean kokouksen yhteydessä.5.2 Kansalaisjärjestöt ja teollisuusKoska päätösehdotus koskee raportointivelvollisuuksia ja tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden ja komission välillä sekä raportointia UNFCCC:lle, se ei vaikuta kansalaisjärjestöjen ja teollisuuden erityisintresseihin.6. EHDOTUKSEN YKSITYISKOHTAINEN SELITYSKohde (1 artikla)Marrakechissa (29.10.-10.11.2001) pidetyssä COP7-konferenssissa hyväksyttiin vuosittaisten kasvihuonekaasuraporttien yksityiskohtaiset ohjeet sekä suuntaviivat, joiden puitteissa Kioton pöytäkirjan sopimuspuolet voivat laatia inventaariojärjestelmät (Kioton pöytäkirjan 5 artiklan 1 kohta) ja kansalliset rekisterijärjestelmät. Koska yhteisö on Kioton pöytäkirjan sopimuspuoli (neuvoston päätös 2002/358/EY), seurantajärjestelmän kohdetta (sellaisena kuin se mainitaan päätöksessä 93/389/ETY, muutettuna päätöksellä 99/296/EY) on laajennettava vastaavasti. Lisäksi päätöksen kohde määritellään tarkoin sen selventämiseksi, että päätös koskee myös nielujen aikaansaamia poistumia.Päätöksen tarkoituksena on lisäksi varmistaa, että Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden UNFCCC:lle suorittamassa raportoinnissa noudatetaan UNFCCC:n raportointia koskevien suuntaviivojen perusperiaatteita.Kansalliset ohjelmat (2 artikla)Ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen päästöjä rajoittavien ja/tai vähentävien kansallisten ohjelmien toteuttaminen ja määräajoin suoritettava ajantasaistaminen sekä todellisten ja ennakoitujen päästöjen läpinäkyvä seuranta on UNFCCC:hen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvien velvoitteiden täyttämiseksi pakollista. Tästä syystä kyseiset nykyistä seurantajärjestelmää koskevat keskeiset säännökset säilytetään ehdotuksessa. Artikla ajantasaistetaan poistamalla aiempi luetelmakohta, jossa säädettiin CO2-päästöjen vakauttamista (joka on saavutettu) vuoteen 2000 mennessä koskevasta yhteisön velvoitteesta, ja sitä muutetaan hieman viittaamalla 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin pakollisiin tietoihin ja sisällyttämällä artiklaan menettely, joka koskee tietoja, joita jäsenvaltioiden ja komission on toimitettava toisilleen.Jäsenvaltioiden raportit (3 artikla)Voimassa olevien COP7-konferenssissa hyväksyttyjen vuosittaisia inventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointisuuntaviivojen [3] lisäksi hyväksyttiin myös Kioton pöytäkirjan sopimuspuolten vuosittaisten kasvihuonekaasuraporttien yksityiskohtaiset suuntaviivat. Vuosittaiset raportointivaatimukset koskevat Kioton pöytäkirjan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa suuntaviivoissa määritettyjä kasvihuonekaasujen päästöinventaarioita ja lisätietoja. Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut päästöjä ja poistumia koskevat määrälliset tiedot olisi toimitettava komissiolle yhdessä inventaariotietojen kanssa, jotka perustuvat hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) hyvien käytänteiden menetelmään, jota kehitetään parhaillaan ja jonka soveltamisesta säädetään tämän päätöksen perusteella hyväksyttävissä täytäntöönpanosäännöksissä. Kioton pöytäkirjaan perustuviin vuosittaisiin lisätietoihin sisältyvät Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot.[3]  Ks. FCCC/CP/1999/7.Erityisistä lisätiedoista on raportoitava myös siksi, että helpotetaan UNFCCC:lle annettavien vuosittaisten ja määräaikaisten EY:n tiedonantojen laatimista. UNFCCC:lle tehtävissä vuosittaisissa EY:n inventaarioraporteissa EY:n on varmistettava, että jäsenvaltiot täyttävät menetelmävalintoihin (esimerkiksi nielujen osalta) liittyviä tietoja koskevat vaatimukset. Artiklassa vahvistetaan asiaa koskevat yleiset raportointivaatimukset, ja yksityiskohtaiset tiedot annetaan EY:n täytäntöönpanosäännöksissä (3 artiklan 3 kohta). Nieluihin liittyviä tietoja koskevat vaatimukset yhdenmukaistetaan IPCC:n raportointisuuntaviivojen kanssa, joita kehitetään parhaillaan. Kaikista Kioton pöytäkirjan perusteella luotuihin erilaisiin tilitysyksiköihin liittyvistä toimista on myös raportoitava.Jäsenvaltioiden komissiolle vuosittain toimittamien tietojen määräpäivää ehdotetaan muutettavaksi joulukuun 31. päivästä seuraavan tammikuun 15. päivään vastauksena muutamien jäsenvaltioiden seurantajärjestelmää käsittelevässä komiteassa esittämiin lisäaikapyyntöihin. Samalla varataan riittävä aika toimitettujen tietojen käsittelemiseen ennen yhteisön vuosittaista raportointia UNFCCC:lle huhtikuun 15. päivään mennessä.Vuosiraportin lisäksi UNFCCC:lle on toimitettava määräajoin pakollisia tietoja, esimerkiksi järjestelmien käyttöön sekä politiikkoihin ja toimenpiteisiin liittyvää täydentävyyttä koskeva raportti. Tätä koskevat jäsenvaltioiden raportit on koottava yhteen, jotta kyseiset tiedot voidaan antaa EY:n tasolla. Lisäohjeet, joilla varmistetaan kyseisten täydentävyyttä koskevien tietojen yhteenkokoaminen, ehdotetaan laadittavan seurantajärjestelmän täytäntöönpanosäännösten perusteella.Kun otetaan huomioon kansallisten päästöennusteiden ajantasaistamisen taajuus, tämän alueen raportointi muutetaan puolivuosittaiseksi. Johdonmukaisuuden vuoksi raportoinnin määräaika on myös 15. tammikuuta (joka toinen vuosi), alkaen vuodesta 2005.Tietojen parantamiseksi niiden osa-alueiden luetteloa, joista raportointi on pakollista jäsenvaltioiden määräaikaisraporteissa, laajennetaan ja tarkistetaan hieman seurantajärjestelmää käsittelevässä komiteassa käytyjen keskustelujen perusteella. Politiikoista ja toimenpiteistä olisi ilmoitettava, ja raportteihin olisi sisällyttävä niiden tavoite, tyyppi ja täytäntöönpanon tila sekä määrälliset arviot toimenpiteiden vaikutuksesta. Nykyisestä seurantajärjestelmästä saadut kokemukset osoittavat, että jäsenvaltioiden politiikkoja, toimenpiteitä ja ennusteita koskevan raportoinnin yhdenmukaistaminen on edelleen tarpeen. Tämä otetaan paremmin huomioon tämän päätöksen perusteella annettavissa tarkistetuissa täytäntöönpanosäännöksissä. Tähän saakka jäsenvaltioiden politiikkojen ja ennusteiden asianmukainen arviointi on ollut vaikeaa nykyisen järjestelmän menetelmiin liittyvistä huomattavista eroista johtuen. Luotettavien päästöennusteiden merkitys on ratkaiseva varhaisen vaiheen varoitusjärjestelmän kannalta ja vaatimusten noudattamatta jättämisen ehkäisemiseksi.Tähän päätökseen perustuviin erityisiin täytäntöönpanosäännöksiin (3 artiklan 3 kohta) sisältyvät yksityiskohtaisemmat vaatimukset, joissa määritellään, mitkä nieluja koskevassa tilityksessä käsiteltävät tekijät ovat merkittäviä myös seurantajärjestelmän edellyttämän raportoinnin kannalta. Kioton pöytäkirjaan perustuvien EY:n velvoitteiden täyttäminen riippuu asianmukaisten kansallisten inventaariojärjestelmien ja hyvin toimivien kansallisten rekisterijärjestelmien olemassaolosta. Raportointi näihin järjestelmiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on tästä syystä yhteisön kannalta ratkaisevan tärkeää ja sitä edellytetään myös Kioton pöytäkirjan perusteella. Lisäksi seurantaa koskevissa EY:n täytäntöönpanosäännöksissä määritellään hiilidioksidin ja muiden Kioton pöytäkirjan kattamien kasvihuonekaasujen indikaattorit, joista seurantajärjestelmää käsittelevä komitea on jo periaatteessa päässyt sopimukseen.Lopuksi Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden päättymisen jälkeen vuonna 2012 sopimuspuolet voivat jatkaa päästökauppaa lisäkauden ajan pöytäkirjaan perustuvien velvoitteidensa täyttämiseksi. Sopimuspuolten edellytetään raportoivan sallittujen määrien tilitykseen liittyvistä täydentävistä tiedoista lisäkauden päättyessä tehtävän raportin yhteydessä, jotta täytetään ne velvoitteet, joihin viitataan Marrakechin sopimusten [4] päätöksessä 19/CP.7.[4]  Ks. FCCC/CP/2001/13/Add. 2, s. 68, kohta 49.Euroopan yhteisön inventaariojärjestelmä (4 artikla)Tässä artiklassa säädetään Kioton pöytäkirjaan perustuvasta kasvihuonekaasujen yhteisön inventaariojärjestelmästä, ja siinä käsitellään toimintoja, jotka UNFCCC:n suuntaviivoissa (Kioton pöytäkirjan 5 artiklan 1 kohdan mukaan [5]) vaaditaan kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien ihmisen toiminnasta aiheutuvien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien kansallisilta arviointijärjestelmiltä. Kioton pöytäkirjan suuntaviivojen täyttäminen yhteisön tasolla ja yhteisön kasvihuonekaasuinventaarion laatu riippuu kansallisten inventaariojärjestelmien toteuttamisesta jäsenvaltioissa ja jäsenvaltioiden inventaarioiden laadusta. Näin ollen yleisesti ottaen 4 artiklan 4 kohta edellyttää, että jäsenvaltiot panevat täytäntöön Kioton pöytäkirjan 5 artiklan 1 kohdan suuntaviivat täydellisesti kansallisella tasolla 31. joulukuuta 2004 mennessä. Päätöksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään menettelystä, jolla täytetään yhteisön inventaarion puuttuvat kohdat, jos jäsenvaltioista ei ole toimitettu tietoja. Yksityiskohtaisemmat menettelyt olisi kuvattava tämän päätöksen mukaisesti hyväksyttävissä täytäntöönpanosäännöksissä.[5]  Ks. UNFCCC:n päätös 20/CP.7 asiakirjassa FCCC/CP/2001/13/Add. 3.Tekniset yksityiskohdat (eli seurantaa koskevat EY:n täytäntöönpanosäännökset) käsitellään komiteamenettelyssä ottaen huomioon kasvihuonekaasujen EY:n inventaariojärjestelmän ne osat, joiden suhteen järjestelyt ja menettelyt on jo vahvistettu (neuvoston päätöstä 93/389/ETY muuttavan) neuvoston päätöksen 99/296/EY perusteella. Lisäksi 4 artiklan 3 kohta heijastaa Euroopan ympäristöviraston keskeistä asemaa EY:n inventaariojärjestelmän tukemisessa.Edistymisen arviointi (5 artikla)Jotta voidaan arvioida, lähestyvätkö yhteisö ja sen jäsenvaltiot Kioton pöytäkirjaan perustuvia tavoitteitaan (todellinen edistyminen eli raportoidut päästöt ja ennakoitu edistyminen eli politiikkojen ja toimenpiteiden ennakoidut vaikutukset päästöjen vähentämiseen ja ennakoituihin päästöihin), vakiintunutta vuosittaista raportointia neuvostolle ja parlamentille on jatkettava. Tätä tärkeää varhaisen vaiheen varoitusjärjestelmää olisi tarkasteltava 11 artiklan yhteydessä. Artiklassa säädetään velvoitteiden täyttämisen uudelleentarkastelusta, mikä saattaa johtaa lisätoimiin yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla.Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 2 kohdassa edellytetään myös, että sopimuspuolten on vuoteen 2005 mennessä osoitettava edistyneensä velvoitteidensa täyttämisessä, ja UNFCCC:lle on toimitettava 1. päivään tammikuuta 2006 mennessä edistymistä osoittava erityisraportti. On perusteltua vahvistaa erityissäännökset, joissa annetaan yksityiskohtaisempia tietoja osoitettavissa olevan edistymisen raportoinnin lisänäkökohdista, 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Komissio tarvitsee näissä säännöksissä tarkoitettuja tietoja 15. päivään tammikuuta 2005 mennessä 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua UNFCCC:lle toimitettavaa raporttia varten.Ehdotuksen 5 artiklan 4 kohta heijastaa Euroopan ympäristöviraston keskeistä asemaa edistymisen arvioinnissa ja siitä raportoinnissa.Kansalliset rekisterit (6 artikla)Kioton pöytäkirjan 7 artiklan 4 kohtaan perustuvissa suuntaviivoissa edellytetään, että kunkin liitteessä I mainitun sopimuspuolen on laadittava kansallinen rekisteri ja ylläpidettävä sitä, jotta varmistetaan, että sallittujen päästömääräyksiköiden, päästövähennysyksiköiden, sertifioitujen päästövähennysten ja poistoyksiköiden myöntäminen, hallussapito, siirtäminen, hankkiminen, peruuttaminen ja mitätöiminen tilitetään oikein. Kioton pöytäkirjan sopimuspuolina yhteisön ja jäsenvaltioiden edellytetään näin ollen perustavan kansallisia rekistereitä. Päätöksen 2002/358/EY mukaisesti alustavat sallitut päästömäärät myönnetään jäsenvaltioiden kansallisille rekistereille. Yhteisön kansallista rekisteriä voitaisiin käyttää yhteisön kolmansissa maissa rahoittamissa hankkeissa syntyneiden päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten hallussapitoon, ja näin luotaisiin kannustin EY:n toiminnalle ilmastonmuutosongelman laajempaa käsittelemistä varten. Rekisterissä pidettävien päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten käyttöä koskevia lisäsäännöksiä voidaan antaa yhteispäätösmenettelyllä 10 artiklassa säädetyn uudelleentarkastelun puitteissa.Artiklan mukaan kansallisia rekistereitä voidaan ylläpitää konsolidoidussa järjestelmässä. Kansallisiin rekistereihin olisi sisällytettävä päästöoikeuksien kauppaa koskevan EY:n järjestelmän perusteella perustetut rekisterit. Tästä säädetään tässä artiklassa.Artiklassa vahvistetaan myös vaatimukset, joiden mukaan jäsenvaltioiden kansallisten rekistereiden tiedot on saatettava reaaliaikaisesti kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppaa koskevassa EY:n järjestelmässä nimetyn keskushallintaelimen saataville. Tämä on tarpeen, koska kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppaa koskevan EY:n järjestelmän soveltamisalan ulkopuolella kansallisissa rekistereissä tapahtuvilla kauppatapahtumilla on merkitystä Kioton pöytäkirjan järjestelmien käyttämistä koskevien vaatimusten täyttämisen kannalta, ja näin ollen keskushallintaelimen on oltava perillä kyseisistä kauppatapahtumista.Sallitut päästömäärät (7 artikla)Päätöksen 2002/358/EY mukaan valvontajärjestelmää koskevalla päätöksellä 1993/389/ETY perustettu komitea avustaa komissiota, kun määritetään Euroopan yhteisön ja kunkin jäsenvaltion sallittuja päästötasoja hiilidioksidiekvivalenttitonneina. Päästötasot on määritettävä kyseisen päätöksen liitteessä II vahvistettujen päästöjen määrällisten rajoitus- tai vähennysvelvoitteiden perusteella. Tämän ehdotuksen 7 artiklassa säädetään, että tiedot päätöksen 2002/358/EY mukaisesti määritetyistä vastaavista päästötasoista on toimitettava UNFCCC:n sihteeristölle 1. päivään tammikuuta 2007 mennessä.Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 8 kohdassa annetaan mahdollisuus valita joko vuosi 1990 tai 1995 fluorattujen kaasujen kolmen ryhmän perusvuodeksi sopimuspuolen alustavan sallitun päästömäärän laskemista varten. Jotta varmistetaan raportoinnin tarkkuus ja johdonmukaisuus, ja koska jäsenvaltioiden enemmistö pitää vuotta 1995 parempana valintana fluorattujen kaasujen päästöjen perusvuodeksi, yhteisön ja jäsenvaltioiden on asianmukaista valita kyseinen vuosi perusvuodeksi.Artiklassa säädetään myös siitä, että jäsenvaltioiden on mitätöitävä sallitut päästömäärät, jotka vastaavat niiden vuosittaisia päästöjä sen jälkeen, kun kyseisten päästöjen tasojen vahvistamismenettelyt on saatettu loppuun. Tämä vastaa päästöoikeuksien kauppaa koskevan EY:n järjestelmän vaatimuksia, joiden mukaan yritysten on palautettava niille myönnetyt määrät suhteessa niiden laitosten vuosittaisiin päästöihin sen jälkeen, kun päästöt on lopullisesti laskettu. Kyseessä on pohjimmiltaan "hyvä taloudenpito", jolla myötävaikutetaan vaatimusten täyttämiseen.Kioton pöytäkirjaan perustuvat menettelyt (8 artikla)Kioton pöytäkirjan mukaan raportoidut tiedot hyväksytään virallisiksi vasta sen jälkeen, kun ne ovat käyneet läpi kansainvälisen tarkistusmenettelyn. Tämä Kioton pöytäkirjaan perustuva kansainvälinen tarkistusmenettely edellyttää täydellistä ja tehokasta yhteistyötä ja koordinointia yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä, erityisesti Kioton pöytäkirjaan perustuvien vaatimustenmukaisuusmenettelyjen osalta, EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan mukaisesti.Kioton pöytäkirjaan perustuvan vuosittaisen kansainvälisen tarkistusmenettelyn yhteydessä tarkistusryhmä saattaa löytää johonkin jäsenvaltioon liittyvän täytäntöönpanoa koskevan ongelman. Tällaisessa tapauksessa olisi varmistettava, että tiedot asetetaan komission saataville oikea-aikaisesti ja että asianmukainen koordinointi komission kanssa tapahtuu ennen kuin kyseinen jäsenvaltio ryhtyy toimiin, koska kaikki kansainvälisen tarkistusryhmän jonkin jäsenvaltion inventaarioon tekemät muutokset vaikuttavat EY:n inventaarioon ja näin ollen yhteisön yleiseen vaatimustenmukaisuuteen. Tämä koskee myös koordinointimenettelyjen käsittelyä perustettavassa komiteassa, jossa käsitellään vaatimustenmukaisuutta Kioton pöytäkirjaan nähden. Tässä ehdotuksessa näistä kysymyksistä säädetään yleisluontoisella säännöksellä. Teknisistä yksityiskohdista säädetään, että ne voidaan laatia kyseisen säännöksen nojalla annettavissa täytäntöönpanosäännöksissä.Komitea (9 artikla)Komiteaa kutsutaan ilmastonmuutosta käsitteleväksi komiteaksi niiden tehtävien laaja-alaisuuden vuoksi, joissa se avustaa komissiota. Näitä tehtäviä ovat kasvihuonekaasujen päästöjen seurantaan ja raportointiin liittyvät tehtävät, ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti tehtyyn päätökseen 2002/358/EY perustuvat tehtävät ja kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmään (KOM(2001) 581 lopullinen) perustuvat tehtävät.Uudelleentarkastelu (10 artikla)Kioton pöytäkirjan mukaan EY:n on täytettävä 8 prosentin vähennystavoitteensa. Kun otetaan huomioon Kioton tavoitteiden saavuttamisessa muutaman vuoden kuluessa odotettavissa oleva edistyminen, on asianmukaista suorittaa uudelleentarkastelu, jonka valossa voidaan ehdottaa vaatimustenmukaisuuteen liittyviä lisätoimenpiteitä yhteisön tasolla. Koska EY:n ja jäsenvaltioiden edellytetään Kioton pöytäkirjan mukaan osoittavan edistymistä vuoteen 2005 mennessä, uudelleentarkastelu pitäisi kytkeä kyseiseen edistymisen arviointiin vuonna 2006/7, mikä on lähellä ensimmäisen Kioton velvoitekauden alkua. Uudelleentarkastelulausekkeessa säädetään tarvittaessa ehdotettavista säännöksistä. Tällaisiin toimenpiteisiin voisivat esimerkiksi kuulua suositukset lisätoimiin ryhtymisestä, vaatimusten noudattamiseen tähtäävät kansalliset toimintasuunnitelmat sekä EY:n rekisterissä pidettyjen päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten mahdollinen käyttö, jotta vältetään vaatimusten täyttämättä jättäminen tai kaupan suosituimmuusjärjestelyt.Uudelleentarkastelussa pitäisi selvittää, missä määrin yhteisö ja sen jäsenvaltiot täyttävät kaikki Kioton pöytäkirjaan perustuvat velvoitteensa. Tähän sisältyy sen varmistaminen, että yhteisen toteuttamisen ja puhtaan kehityksen mekanismien käyttö sekä kansainvälinen päästökauppa Kioton pöytäkirjan 6, 12 ja 17 artiklan mukaisesti täydentävät kansallista toimintaa. Arvioinnin valossa komissio voi tarvittaessa tehdä ehdotuksia, joilla varmistetaan, että kyseiset velvoitteet täytetään.Täydentävät säännökset (11 ja 12 artikla)Ehdotukseen sisältyy säännös, jolla kumotaan päätös 93/389/ETY ja jossa säädetään, että kaikkia viittauksia päätökseen 93/389/ETY pidetään viittauksina uuteen päätökseen. Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.2003/0029 (COD)Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmästä ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanostaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen [6],[6]  EUVL C , , s. .ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [7],[7]  EUVL C , , s. .ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [8],[8]  EUVL C , , s. .noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [9],[9]  EUVL C , , s. .sekä katsovat seuraavaa:(1) Yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä 24 päivänä kesäkuuta 1993 tehdyssä neuvoston päätöksessä 93/389/ETY [10] perustettiin järjestelmä, jolla seurataan ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen päästöjä ja arvioidaan edistymistä näitä päästöjä koskevien velvoitteiden täyttämisessä. Kansainvälisen kehityksen huomioon ottamiseksi ja selkeyden takia on asianmukaista korvata kyseinen päätös uudella.[10]  EYVL L 167, 9.7.1993, s. 31. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 1999/296/EY (EYVL L 117, 5.5.1999, s. 35) [ja asetuksella (EY) xxxx/2002 (EUVL L xxx, x.x.2002, s. x)].(2) Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC), joka hyväksyttiin ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen tekemisestä 15 päivänä joulukuuta 1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/69/EY [11], perimmäisenä tavoitteena on ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksien vakauttaminen sellaiselle tasolle, että estetään ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään.[11]  EYVL L 33, 7.2.1994, s. 11.(3) UNFCCC velvoittaa yhteisön ja sen jäsenvaltiot laatimaan, saattamaan määräajoin ajan tasalle, julkaisemaan ja toimittamaan sopimuspuolten konferenssille tiedoksi muiden kuin otsonikerrosta heikentäviä aineita (jäljempänä 'kasvihuonekaasut') koskevan Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä ihmisen toiminnasta aiheutuvia päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevat kansalliset inventaariot, joissa käytetään sopimuspuolten konferenssin sopimia vertailukelpoisia menetelmiä.(4) UNFCCC velvoittaa kaikki osapuolet laatimaan, panemaan täytäntöön, julkaisemaan ja saattamaan säännöllisesti ajan tasalle kansallisia ja tarvittaessa alueellisia ohjelmia, jotka sisältävät toimenpiteitä ilmastonmuutoksen lieventämiseksi siten, että niissä keskitytään kaikkien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviin ihmisen toiminnasta aiheutuviin päästöihin ja nielujen aikaansaamiin poistumiin.(5) UNFCCC:n Kioton pöytäkirja hyväksyttiin ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti 25 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/358/EY [12].[12]  EYVL L 130, 15.5.2002, s. 1.(6) Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että UNFCCC:n liitteessä I mainitut sopimuspuolet ovat vuoteen 2005 mennessä osoittaneet edistyneensä pöytäkirjaan perustuvien velvoitteidensa täyttämisessä.(7) UNFCCC:n liitteessä I mainittujen sopimuspuolten edellytetään perustavan ja ylläpitävän kansallista rekisteriä, jotta varmistetaan, että päästövähennysyksiköiden, sertifioitujen päästövähennysten, sallittujen päästömääräyksiköiden ja poistoyksiköiden myöntäminen, hallussapito, siirtäminen, peruuttaminen ja mitätöiminen tilitetään oikealla tavalla [13].[13]  Päätös 19/CP.7, Liite, II - Rekistereitä koskevat vaatimukset, A - Kansalliset rekisterit.(8) Yhteisö ja jäsenvaltiot ovat soveltaneet Kioton pöytäkirjan 4 artiklaa, jonka mukaan pöytäkirjan sopimuspuolet voivat täyttää päästöjen rajoittamista ja vähentämistä koskevat velvoitteensa yhteisesti. Tästä syystä on asianmukaista säätää yhteisön kasvihuonekaasuinventaarion laatimisen, edistymisen arvioinnin sekä tarkistus- ja vaatimustenmukaisuusmenettelyjen tehokkaasta yhteistyöstä ja koordinoinnista. Niillä mahdollistetaan se, että yhteisö täyttää Kioton pöytäkirjan mukaiset raportointivelvollisuutensa sellaisina kuin niistä määrätään Marrakechissa pidetyssä seitsemännessä UNFCCC:n sopimuspuolten konferenssissa tehdyissä poliittisissa sopimuksissa ja oikeuspäätöksissä.(9) Koska ehdotetun toimenpiteen tavoitteita (Kioton pöytäkirjaan perustuvien yhteisön velvoitteiden ja erityisesti pöytäkirjassa säädettyjen seuranta- ja raportointivaatimusten täyttäminen) ei voida niiden erityisluonteen takia riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa säädetyn suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.(10) Koska tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [14] 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, toimenpiteistä olisi päätettävä mainitun päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen,[14]  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaTarkoitusTällä päätöksellä perustetaan järjestelmä, jolla:a) seurataan jäsenvaltioissa kaikkien niiden kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä ihmisen toiminnasta aiheutuvia päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia, joita ei valvota otsonikerrosta heikentäviä aineita (jäljempänä 'kasvihuonekaasut') koskevalla Montrealin pöytäkirjalla,b) arvioidaan edistymistä niiden velvoitteiden täyttämisessä, jotka koskevat kyseisiä lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia,c) pannaan täytäntöön ilmastonmuutosta koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimus (jäljempänä 'UNFCCC') ja Kioton pöytäkirja, erityisesti kasvihuonekaasuinventaarioiden, kansallisten järjestelmien sekä yhteisön ja sen jäsenvaltioiden rekistereiden osalta, jad) varmistetaan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden UNFCCC:lle suorittaman raportoinnin oikea-aikaisuus, täydellisyys, tarkkuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja avoimuus.2 artiklaKansalliset ohjelmat1. Jäsenvaltioiden on laadittava ja pantava täytäntöön kansallisia ohjelmia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien ihmisen toiminnasta aiheutuvien päästöjensä rajoittamiseksi ja/tai vähentämiseksi ja nielujen aikaansaamien poistumien tehostamiseksi, jotta edistetään:a) kaikkien kasvihuonekaasujen päästöjen rajoittamiseen ja/tai vähentämiseen liittyvien UNFCCC:hen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvien yhteisön ja sen jäsenvaltioiden velvoitteiden täyttämistä jab) avointa ja täsmällistä seurantaa, joka koskee jäsenvaltioiden todellista ja ennakoitua edistymistä, yhteisön toimenpiteiden osuus mukaan luettuna, UNFCCC:hen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvien yhteisön velvoitteiden täyttämisessä.Näihin ohjelmiin on sisällyttävä 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot, ja ohjelmat on päivitettävä niiden perusteella.2. Jäsenvaltioiden on asetettava kansalliset ohjelmat ja niiden päivitykset yleisön saataville ja tehtävä komissiolle ilmoitus kolmen kuukauden kuluessa ohjelmien hyväksymisestä.3. Jäljempänä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean seuraavissa kokouksissa komissio ilmoittaa jäsenvaltioille tällaisista kansallisista ohjelmista ja niiden päivityksistä, joista sille on ilmoitettu.3 artiklaJäsenvaltioiden raportit1. Todellisen edistymisen arvioimiseksi jäsenvaltioiden on määritettävä ja ilmoitettava komissiolle 15 päivään tammikuuta mennessä kunakin vuonna (vuosi X) seuraavat tiedot:a) Kioton pöytäkirjan liitteessä A lueteltujen kasvihuonekaasujen (hiilidioksidi (CO2), metaani (CH4), typpioksiduuli (N2O), fluorihiilivedyt (HFCs), perfluorihiilivedyt (PFCs) ja rikkiheksafluoridi (SF6)) ihmisen toiminnasta aiheutuvat päästöt viimeistä edelliseltä vuodelta (vuosi X-2),b) alustavat tiedot hiilimonoksidi- (CO), rikkidioksidi- (SO2), typen oksidien (NOx) ja haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) päästöistä viimeistä edelliseltä vuodelta (vuosi X-2) sekä lopulliset tiedot viimeistä edellistä vuotta edeltävältä vuodelta (vuosi X-3),c) ihmisen toiminnasta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt tai nielujen aikaansaamat hiilidioksidipoistumat viimeistä edelliseltä vuodelta (vuosi X-2),d) maankäytöstä, maankäytön muutoksista ja metsätaloudesta peräisin olevien päästöjen ja poistumien tilitystä koskevat tiedot vuodesta 1990 viimeistä edelliseen vuoteen (vuosi X-2),e) a-d kohdassa tarkoitettuihin tietoihin mahdollisesti tehdyt muutokset vuodesta 1990 viimeistä edellistä vuotta edeltävään vuoteen (vuosi X-3),f) kansalliset inventaarioraportit, joihin sisältyy kuvaus kansallisesta inventaariojärjestelmästä, tehdyistä menetelmiin liittyvistä valinnoista sekä viimeistä edellisen vuoden (vuosi X-2) ja aikaisempien vuosien tietojen välisistä muutoksista,g) kansallisesta rekisteristä sen perustamisen jälkeen saatavat tiedot, jotka koskevat sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden, päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten myöntämistä, hallussapitoa, siirtämistä, peruuttamista ja mitätöimistä edellisenä vuonna (vuosi X-1),h) tiedot oikeushenkilöistä, jotka on valtuutettu osallistumaan Kioton pöytäkirjan 6 ja 12 artiklaan perustuviin järjestelmiin asiaa koskevien kansallisten tai yhteisön säännösten mukaisesti,i) toteutetut toimenpiteet niitä inventaarion alueita koskevien arvioiden parantamiseksi, joilla on tapahtunut muutoksia,j) indikaattoreita koskevat tiedot viimeistä edelliseltä vuodelta (vuosi X-2) jak) kansalliseen inventaariojärjestelmään mahdollisesti tehdyt muutokset.2. Ennakoidun edistymisen arvioimiseksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 15 päivään tammikuuta 2005 mennessä ja joka toinen vuosi sen jälkeen seuraavat tiedot:a) niitä kansallisia politiikkoja ja toimenpiteitä koskevat tiedot, joilla rajoitetaan ja/tai vähennetään kasvihuonekaasujen päästöjä tai lisätään nielujen aikaansaamia poistumia, kunkin kasvihuonekaasun osalta sektoreittain esitettynä, mukaan luettuna seuraavat tiedot:i) politiikkojen ja toimenpiteen tarkoitus,ii) politiikan välineen tyyppi,iii) politiikan tai toimenpiteen täytäntöönpanon tila,iv) edistymistä osoittavat indikaattorit, myös 3 kohdan mukaisesti hyväksytyissä täytäntöönpanoa koskevissa säännöksissä tarkoitetut indikaattorit,v) määrälliset arviot niiden politiikkojen ja toimenpiteiden vaikutuksesta, jotka koskevat kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia perusvuoden ja sitä seuraavien vuosien välillä mukaan luettuna vuodet 2005, 2010 ja 2015, myös niiden talousvaikutuksista siinä määrin kuin se on mahdollista, javi) tiedot siitä, missä määrin kansallinen toiminta muodostaa merkittävän osan kansallisen tason ponnisteluista sekä missä määrin Kioton pöytäkirjan 6, 12 ja 17 artiklan mukainen yhteisen toteuttamisen ja puhtaan kehityksen mekanismien käyttö sekä kansainvälinen päästökauppa täydentää kansallista toimintaa,b) kasvihuonekaasujen päästöjä ja niiden nielujen aikaansaamia poistumia (vähimmäismäärät) koskevat kansalliset ennusteet vuosille 2005, 2010, 2015 ja 2020 kaasuittain ja sektoreittain ilmoitettuna, mukaan luettuna:i) sellaiset "toimenpiteiden avulla" ja "lisätoimenpiteiden avulla" saavutettavia tavoitteita koskevat ennusteet, jotka mainitaan UNFCCC:n suuntaviivoissa ja tarkemmin 3 kohdan mukaisesti hyväksytyissä täytäntöönpanosäännöksissä,ii) ennustuksiin sisältyvien politiikkojen ja toimenpiteiden selkeä määrittely,iii) ennusteille tehdyn herkkyysanalyysin tulokset, jaiv) menetelmien, mallien, taustaolettamusten ja tärkeimpien panos- ja tuotosparametrien kuvaukset,c) tiedot toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja politiikkojen täytäntöönpanemiseksi, ja tiedot lainsäädännöllisistä ja institutionaalisista toimista, joilla valmistaudutaan panemaan täytäntöön Kioton pöytäkirjaan perustuvat velvoitteet, sekä tiedot vaatimustenmukaisuusmenettelyjä ja soveltamisen seurantamenettelyjä koskevista järjestelyistä ja niiden kansallisesta täytäntöönpanosta,d) tiedot institutionaalisista ja rahoitusjärjestelyistä sekä päätöksentekomenettelyistä niiden toimintojen koordinoimiseksi ja tukemiseksi, jotka liittyvät Kioton pöytäkirjan 6 ja 12 artiklassa tarkoitettuihin mekanismeihin osallistumiseen, myös oikeushenkilöiden osallistumiseen.3. Täytäntöönpanosäännökset, jotka koskevat 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen raportointia ja kansallisista inventaarioista mahdollisesti puuttuvien tietojen arviointia, on hyväksyttävä 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.Kyseisiin täytäntöönpanosäännöksiin voi sisältyä vaatimuksia, jotka koskevat edistymisen osoittamisen raportointia Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja raportointia, joka liittyy velvoitteiden täyttämisen lisäaikaan.Täytäntöönpanosäännökset on tarkistettava tarvittaessa ottaen asian niin vaatiessa huomioon UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan perusteella tehdyt päätökset.4 artiklaYhteisön inventaariojärjestelmä1. Komissio laatii vuosittain yhdessä jäsenvaltioiden kanssa yhteisön kasvihuonekaasuinventaarion ja yhteisön kasvihuonekaasuinventaariota koskevan raportin, toimittaa luonnoksen jäsenvaltioille 28 päivään helmikuuta mennessä sekä julkaisee ja toimittaa inventaarion ja raportin UNFCCC:n sihteeristölle kunkin vuoden huhtikuun 15 päivään mennessä. Päätöksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen täytäntöönpanosäännösten mukaisesti tiedoissa on ilmoitettava myös kansallisesta inventaariosta puuttuvia tietoja koskevat arviot.2. Komissio vahvistaa 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti yhteisön inventaariojärjestelmän, jolla varmistetaan kansallisten inventaarioiden tarkkuus, vertailtavuus, johdonmukaisuus, täydellisyys ja oikea-aikaisuus yhteisön kasvihuonekaasuinventaarion kanssa.Tässä järjestelmässä on säädettävä laadunarviointi- ja/tai laadunvalvontaohjelmasta, laatutavoitteiden laatimisesta sekä inventaarion laadunarviointi- ja laadunvalvontasuunnitelmasta.3. Euroopan ympäristökeskus avustaa komissiota 1 ja 2 kohdan täytäntöönpanossa asiaankuuluvalla tavalla vuosittaisen työohjelmansa mukaisesti.4. Jäsenvaltioiden on perustettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 Kioton pöytäkirjaan perustuvat kansalliset inventaariojärjestelmät, joilla arvioidaan ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen päästöjä ja nielujen aikaansaamia hiilidioksidin poistumia.5 artiklaEdistymisen arviointi ja raportointi1. Komissio arvioi vuosittain jäsenvaltioita kuullen, ovatko yhteisö ja sen jäsenvaltiot edistyneet riittävästi niille päätöksessä 2002/358/EY asetettujen UNFCCC:hen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvien velvoitteiden täyttämisessä.Arvioinnissa otetaan huomioon edistyminen, joka on tapahtunut yhteisön politiikoissa ja toimenpiteissä sekä jäsenvaltioiden tämän päätöksen 3 artiklan ja 6 artiklan 2 kohdan sekä [kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta annetun] direktiivin xx/xxxx/EY 21 artiklan mukaisesti toimittamat tiedot.Joka toinen vuosi suoritettaviin arviointeihin on myös sisällyttävä yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ennakoitu edistyminen niiden UNFCCC:hen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvien velvoitteiden täyttämisessä.2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella komissio toimittaa vuosittain raportin Euroopan parlamentille ja neuvostolle.Tässä raportissa on käsiteltävä myös todellisia ja ennakoituja päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia, politiikkoja ja toimenpiteitä sekä Kioton pöytäkirjan 6, 12 ja 17 artiklan mukaisten mekanismien käyttöä.3. Komissio valmistelee raportin yhteisön vuoteen 2005 mennessä saavuttaman edistymisen osoittamisesta ottaen huomioon 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen täytäntöönpanosäännösten mukaisesti toimitetut tiedot ja toimittaa raportin UNFCCC:n sihteeristölle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006.4. Euroopan ympäristökeskus avustaa komissiota 1, 2 ja 3 kohdan täytäntöönpanossa asiaankuuluvalla tavalla vuosittaisen työohjelmansa mukaisesti.6 artiklaKansalliset rekisterit1. Yhteisö ja sen jäsenvaltiot perustavat ja ylläpitävät rekistereitä, jotta varmistetaan, että sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden, päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten myöntäminen, hallussapito, siirtäminen, peruuttaminen ja mitätöiminen tilitetään oikealla tavalla. Näihin rekistereihin on sisällytettävä [kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta annetun] direktiivin xx/xxxx/EY [...] artiklan mukaisesti perustetut rekisterit tämän päätöksen 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä hyväksyttyjen säännösten mukaisesti.Yhteisö ja jäsenvaltiot voivat ylläpitää rekistereitänsä konsolidoidussa järjestelmässä yhdessä yhden tai useamman muun jäsenvaltion kanssa.2. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetut tiedot on asetettava [kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta annetun] direktiivin xx/xxxx/EY [...] artiklan nojalla nimetyn keskushallintaelimen saataville.7 artiklaSallitut päästömäärät1. Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 8 kohdan mukaisesti yhteisön ja sen jäsenvaltioiden on käytettävä vuotta 1995 fluorihiilivetyjen, perfluorihiilivetyjen ja rikkiheksafluoridin perusvuotena.2. Komissio toimittaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006 UNFCCC:n sihteeristölle raportin, jossa määritetään yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sallitut päästömäärät samanarvoisiksi kuin niille päätöksen 2002/358/EY 3 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti määritetyt päästötasot.3. Kun Kioton pöytäkirjaan perustuva jäsenvaltioiden inventaarioiden tarkistus on saatettu loppuun Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden kultakin vuodelta ja mahdolliset täytäntöönpanoa koskevat kysymykset on selvitetty, jäsenvaltioiden on viipymättä mitätöitävä sallitut päästömäärät, jotka vastaavat niiden nettopäästöjä kyseisenä vuonna.8 artiklaKioton pöytäkirjaan perustuvat menettelyt1. Jäsenvaltioiden on varmistettava täydellinen ja tehokas yhteistyö ja koordinointi komission kanssa seuraavissa asioissa:a) yhteisön kasvihuonekaasuinventaarion ja yhteisön kasvihuonekaasuinventaariota koskevan raportin laatiminen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti,b) Kioton pöytäkirjaan perustuvat tarkistus- ja vaatimustenmukaisuusmenettelyt,c) UNFCCC:n sihteeristölle toimitettuihin tai toimitettaviin kansallisiin inventaarioihin tai kansallisia inventaarioita koskeviin raportteihin mahdollisesti tehtävät muutokset jad) yhteisön vuoteen 2005 mennessä saavuttaman edistymisen osoittamista koskevan raportin valmisteleminen 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava kunkin vuoden huhtikuun 15 päivään mennessä UNFCCC:n sihteeristölle kansalliset inventaariot, joiden sisältämät tiedot vastaavat 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimitettavia tietoja, jollei komissiolle ole toimitettu kyseisen vuoden maaliskuun 15 päivään mennessä tietoja, joilla poistetaan epäjohdonmukaisuudet tai aukot.3. Komissio voi 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti säätää kyseisen yhteistyön ja koordinoinnin menettelyistä ja ajanjaksoista.9 artiklaKomitea1. Komissiota avustaa komitea ('ilmastonmuutoskomitea'), joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä kyseisen päätöksen 7 ja 8 artiklan mukaisesti.3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.10 artiklaUudelleentarkasteluKun vuoteen 2005 mennessä saavutetun edistymisen osoittamista koskeva raportti on toimitettu 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti, komissio viipymättä tarkastelee uudelleen sitä, missä määrin yhteisö ja sen jäsenvaltiot edistyvät niille päätöksen 2002/358/EY mukaisesti määritettyjen päästötasojen saavuttamisessa ja missä määrin ne täyttävät Kioton pöytäkirjaan perustuvat velvoitteensa. Tämän arvioinnin perusteella komissio voi tehdä tarvittaessa ehdotuksia sen varmistamiseksi, että yhteisö ja sen jäsenvaltiot täyttävät niille asetetut päästötasovaatimukset ja Kioton pöytäkirjaan perustuvat velvoitteensa.11 artiklaKumoaminenKumotaan päätös 1993/389/ETY.Mahdollisia viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän päätökseen, ja ne luetaan liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.12 artiklaOsoittaminenTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäEuroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies PuheenjohtajaLIITEVASTAAVUUSTAULUKKOPäätös 93/389/ETY /  //  Tämä päätös1 artikla  //  1 artikla2 artiklan 1 kohta2 artiklan 2 kohta  //  2 artiklan 1 kohta2 artiklan 1 kohta + 3 artiklan 2 kohta3 artiklan 1 kohta3 artiklan 2 kohta3 artiklan 3 kohta  //  3 artiklan 1 kohta + 3 artiklan 3 kohta3 artiklan 1 kohta + 4 artiklan 2 kohta4 artiklan 1 kohta4 artikla  //  3 artiklan 2 kohta, 3 artiklan 3 kohta, 5 artiklan 1 kohta------------  //  4 artiklan 3 kohta5 artiklan 1 + 2 kohta5 artiklan 3 kohta5 artiklan 4 kohta  //  2 artiklan 2 kohta5 artiklan 1 kohta5 artiklan 2 kohta------------  //  5 artiklan 3 kohta6 artikla  //  5 artiklan 1 kohta7 artikla  //  ------------------------  //  6 artikla------------  //  7 artikla------------  //  8 artikla8 artikla  //  9 artikla------------  //  10 artikla------------  //  11 artikla9 artikla  //  12 artiklaVAIKUTUSTEN ARVIOINTIEhdotuksen rahoitusvaikutukset Euroopan yhteisön budjettiresursseihinEhdotuksen nimiEhdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmästä ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanostaAsiakirjan viitenumeroKOM(2003) 51EhdotusTällä päätösehdotuksella, joka koskee yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmää ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa, on tarkoitus korvata yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä tehty neuvoston päätös 93/389/ETY [15]. Kyseisellä neuvoston päätöksellä perustettiin järjestelmä, jolla seurataan ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen päästöjä ja arvioidaan edistymistä kyseisiä päästöjä koskevien velvoitteiden täyttämisessä. Tavoitteena on siirtää seurantajärjestelmään Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevat raportointivelvollisuudet ja suuntaviivat, joita koskevat poliittiset sopimukset ja oikeuspäätökset tehtiin Marrakechissa pidetyssä UNFCCC:n seitsemännessä sopimuspuolten konferenssissa (COP7), ja yhdenmukaistaa päästöennusteet. Muutettu seurantajärjestelmä vaikuttaa myönteisesti ilmastonmuutosta koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimukseen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvien Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden tehokkaaseen täyttämiseen.[15]  EYVL L 167, 9.7.1993, s. 31. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 99/296/EY (EYVL L 117, 5.5.1999, s. 35) [ja asetuksella (EY) xxxx/2002 (EUVL L xxx, x.x.2002, s. x)].Vaikutukset budjettiinEhdotuksella ei pitäisi olla suoraa vaikutusta yhteisön budjettiin.Ehdotuksessa säädetään kasvihuonekaasujen seurantajärjestelmän jatkamisesta (yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä tehty neuvoston päätös 93/389/ETY [16]) muutetussa muodossa. Seurannan kustannuksista vastaavat edelleen jäsenvaltiot.[16]  EYVL L 167, 9.7.1993, s. 31. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 99/296/EY (EYVL L 117, 5.5.1999, s. 35) [ja asetuksella (EY) xxxx/2002 (EUVL L xxx, x.x.2002, s. x)].Rekistereihin liittyvien kustannusten ei odoteta ylittävän kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta annetussa direktiiviehdotuksessa [17] jo esitettyjä arvioita. Rekisterin perustamisesta ja käyttämisestä aiheutuvat kustannukset vahvistetaan yksityiskohtaisesti asiakirjassa KOM(2001) 581 lopullinen.[17]  KOM(2001) 581 lopullinen.Komiteasta aiheutuvat kustannukset katetaan budjettikohdasta A 7030, koska kyseessä ei ole uusi komitea.Vaikutukset henkilöstöresursseihinKuten edellä on esitetty, ehdotuksessa esitetään, että komissio antaa tulevaisuudessa vuosi- ja määräaikaisraportteja Euroopan parlamentille, neuvostolle ja UNFCCC:lle. Tämä toiminta, joka toteutetaan yhteistyönä Euroopan ympäristöviraston, siihen kuuluvan ilmanlaatua ja ilmastonmuutosta käsittelevän eurooppalaisen teemakeskuksen ja komission yksiköiden välillä, rahoitettaisiin yhteisön budjetista. Komissiolle ei olla myöntämässä erityisiä lisähenkilöstöresursseja tähän seurannan jatkamiseen. Lisähenkilöstöresurssit, joita toiminta voi edellyttää ehdotuksen hyväksymisen jälkeen, olisi otettava ympäristöasioiden pääosaston olemassa olevista resursseista.Rekistereihin liittyvän henkilöstön määrän ei odoteta ylittävän kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta annetussa direktiiviehdotuksessa [18] jo esitettyjä arvioita. Rekisterin perustamiseen ja käyttämiseen tarvittavan henkilöstön määrä (5 uutta pysyvää virkaa) vahvistetaan asiakirjassa KOM(2001) 581 lopullinen.[18]  KOM(2001) 581 lopullinen.VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  Ehdotuksen vaikutus yritystoimintaan ja erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (PK-yritykset)Ehdotuksen nimiEhdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmästä ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanostaAsiakirjan viitenumeroKOM(2003) 51EhdotusTällä päätösehdotuksella, joka koskee yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmää ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa, on tarkoitus korvata yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä tehty neuvoston päätös 93/389/ETY [19]. Kyseisellä neuvoston päätöksellä perustettiin järjestelmä, jolla seurataan ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen päästöjä ja arvioidaan edistymistä kyseisiä päästöjä koskevien velvoitteiden täyttämisessä. Tavoitteena on siirtää seurantajärjestelmään Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevat raportointivelvollisuudet ja suuntaviivat, joita koskevat poliittiset sopimukset ja oikeuspäätökset tehtiin Marrakechissa pidetyssä UNFCCC:n seitsemännessä sopimuspuolten konferenssissa (COP7), ja yhdenmukaistaa päästöennusteet. Muutettu seurantajärjestelmä vaikuttaa myönteisesti ilmastonmuutosta koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimukseen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvien Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden tehokkaaseen täyttämiseen.[19]  EYVL L 167, 9.7.1993, s. 31. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 99/296/EY (EYVL L 117, 5.5.1999, s. 35) [ja asetuksella (EY) xxxx/2002 (EUVL L xxx, x.x.2002, s. x)].Vaikutus yritystoimintaanKeitä ehdotus koskee?Ehdotus koskee jäsenvaltioiden raportointivelvoitteita eikä sillä ole vaikutuksia yritystoimintaan.- Mitä yritystoiminnan aloja?Ei sovellettavissa.- Minkä kokoisia yrityksiä (mikä on pienten ja keskisuurten yritysten osuus)?Ei sovellettavissa.- Ovatko yritykset keskittyneet yhteisön tietyille maantieteellisille alueille?Ei sovellettavissa.Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotuksen säännöksiä?Ei sovellettavissa.Mitkä ovat ehdotuksen todennäköiset taloudelliset vaikutuksetEi sovellettavissa.- työllisyyteen?Ei sovellettavissa.- investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen?Ei sovellettavissa.- yritysten kilpailukykyyn?Ei sovellettavissa.Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin verrattuna lievempiä tai erilaisia vaatimuksia tms.)?Ei sovellettavissa.KuuleminenLuettelo ehdotuksen valmistelussa kuulluista tahoistaEi sovellettavissa.


title: Ehdotus neuvoston päätös turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaan liittyviä jäsenvaltioiden toimenpiteitä koskevan keskinäisen tiedottamismenettelyn käyttöönotosta {SEC(2005)1233}

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0480

Ehdotus Neuvoston päätös turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaan liittyviä jäsenvaltioiden toimenpiteitä koskevan keskinäisen tiedottamismenettelyn käyttöönotosta {SEC(2005)1233}  /* KOM/2005/0480 lopull. - CNS 2005/0204 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 10.10.2005KOM(2005) 480 lopullinen2005/0204 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSturvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaan liittyviä jäsenvaltioiden toimenpiteitä koskevan keskinäisen tiedottamismenettelyn käyttöönotosta {SEC(2005)1233}(komission esittämä)PERUSTELUT1. Ehdotuksen tausta ja tavoitteetYksi Euroopan unionin merkittävimmistä tavoitteista on vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tärkeää kehittää yhteinen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka, kuten Eurooppa-neuvoston vuonna 1999 hyväksymässä Tampereen ohjelmassa todetaan. Tavoite vahvistettiin vuonna 2004 Haagin ohjelmalla (”Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden lujittaminen Euroopan unionissa”). Yhteisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan on perustuttava yhteisiin säädöksiin ja keskinäisen luottamuksen lisäämiseen. Tämä tapahtuu parantamalla kansallisten toimintalinjojen koordinointia, tiivistämällä käytännön yhteistyötä sekä jäsenvaltioiden ja komission välisen säännöllisen tietojenvaihdon avulla.Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla on toteutettu monia yhteisiä toimenpiteitä, sillä yhteisöllä ja jäsenvaltioilla on jaettu lainsäädäntövalta näissä kysymyksissä. Jäsenvaltiolla on kuitenkin edelleen merkittävä asema tällä alalla ja ne toteuttavatkin jatkuvasti uusia kansallisia toimenpiteitä, jotka voivat toisinaan vaikuttaa myös toisiin jäsenvaltioihin tai koko yhteisöön.Rajatarkastusten lopettaminen Schengen-alueella, yhteinen viisumipolitiikka, EU:n jäsenvaltioiden väliset läheiset taloudelliset ja sosiaaliset suhteet sekä yhteisen maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan kehittäminen viime vuosina ovat johtaneet välillisesti siihen, että yhden jäsenvaltion toteuttamat turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan toimenpiteet vaikuttavat todennäköisemmin muihin jäsenvaltioihin. Esimerkiksi maahanmuuttoa voimakkaasti rajoittavan politiikan harjoittaminen jossakin jäsenvaltiossa saattaa ohjata muuttovirran sen naapurivaltioihin. Laillistamisprosessi saattaa houkutella laittomia maahanmuuttajia hakeutumaan johonkin jäsenvaltioon, josta he voivat myöhemmin laillisen aseman saatuaan siirtyä helpommin toiseen jäsenvaltioon. Myös muilla kansallisilla turvapaikka- ja maahanmuuttotoimenpiteillä kuten mm. muutoksilla kansainvälisen suojelun myöntämismenettelyssä, turvallisten lähtömaiden määrittelyssä, yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisia koskevissa maahanpääsyohjelmissa (kiintiöt mukaan lukien) ja kotouttamistoimissa voi olla vaikutusta toisiin jäsenvaltioihin tai koko yhteisöön.Tällaisten muutosten vuoksi on täysin perusteltua ottaa käyttöön jäsenvaltioiden ja komission keskinäinen virallinen tiedottamismenettely. Se helpottaa kansallisiin turvapaikka- ja maahanmuuttotoimenpiteisiin liittyvää tietojenvaihtoa ja keskustelua.Komissio ja neuvoston puheenjohtajavaltio Luxemburg lähettivät 11. helmikuuta 2005 oikeus- ja sisäasioiden ministereille kirjeen, joka käsitteli tarvetta perustaa jäsenvaltioiden maahanmuutto- ja turvapaikkaviranomaisten välinen ennakkovaroitusjärjestelmä. Tällaisen tietojärjestelmän avulla jäsenvaltioiden maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan toimenpiteitä voitaisiin koordinoida paremmin. Järjestelmän perustamisesta keskusteltiin ensimmäisen kerran oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa 24. helmikuuta 2005. Kaikki jäsenvaltiot suhtautuivat periaatteessa myönteisesti tällaisen järjestelmän luomiseen. Neuvosto esittikin 14. huhtikuuta 2005 päätelmät, jotka koskivat maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta jäsenvaltioissa vastaavien viranomaisten välistä tietojärjestelmää. Päätelmissä kehotettiin komissiota esittämään muodollinen säädösehdotus.Komissio on aina korostanut tarvetta maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan ilmiöitä koskevaan tehostettuun tietojenvaihtoon. Ehdotetusta tiedottamismenettelystä on varmasti hyötyä jäsenvaltioille, sillä sen ansiosta niiden on helpompi saada tietoja toisten jäsenvaltioiden politiikasta ja ne voivat kehittää keskinäistä koordinointiaan. Jäsenvaltiot voisivat esimerkiksi kuulla muiden jäsenvaltioiden kannan tiettyyn kansalliseen lakialoitteeseen ennen kuin asiaa koskeva säädös annetaan. Myös uutta EU:n lainsäädäntöä koskevat neuvottelut tehostuvat kansallisten toimintalinjojen paremman koordinoinnin ja keskinäisen tuntemuksen ja luottamuksen kasvun myötä.Ehdotettua keskinäistä tiedottamismenettelyä on tarkasteltava osana jäsenvaltioiden ja komission välistä laaja-alaisempaa yhteistyötä ja tietojenvaihtoa. Komissio pyrkii yksinkertaistamaan nykyisiä yhteistyö- ja tiedonantojärjestelmiä, -rakenteita ja -verkkoja yhteisön tasolla ja yhdistämään niitä, jotta jäsenvaltioiden ja komission hallinnollisia rasitteita ei lisättäisi.2. Voimassa olevat säännökset-  Komissio teki 8. kesäkuuta 1988 päätöksen kolmansiin maihin sovellettavaa siirtolaisuuspolitiikkaa koskevasta ennakkoilmoitus- ja neuvottelumenettelystä (EYVL 1988 L 183). Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole koskaan käyttäneet päätöksellä perustettua tiedottamis- ja neuvottelujärjestelyä. Maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkaa koskevat uudet yhteisön säännökset tekevät kyseisen komission päätöksen säännöksistä vanhentuneita.-  Eräissä yhteisön lainsäädäntöön sisältyvissä säännöksissä[1] jäsenvaltiot velvoitetaan toimittamaan komissiolle kyseisten direktiivien soveltamisalaan kuuluvista kysymyksistä annetut kansalliset säännökset. Koska kyseisten direktiivien ja tämän päätösluonnoksen nojalla edellytetään samankaltaisten tietojen toimittamista, jäsenvaltiot voivat välttää kaksinkertaista työtä käyttämällä päätösluonnoksessa ehdotettua tiedottamismenettelyä myös edellä mainituista direktiiveistä johtuvien tiedonantovelvoitteiden täyttämiseen.3. Sidosryhmien kuuleminenEnnakkoilmoitus- ja neuvottelumenettelyn käyttöönotosta keskusteltiin epävirallisesti oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksessa 24. helmikuuta 2005. Useimmat jäsenvaltiot suhtautuivat myönteisesti puheenjohtajavaltion ja komission yhteiseen ehdotukseen tällaisen järjestelmän perustamisesta. Jäsenvaltioiden asiantuntijat kokoontuivat tätä varten Brysselissä 17. maaliskuuta 2005 keskustelemaan komission yksiköiden laatimasta epävirallisesta asiakirjasta, joka sisälsi ehdotetun järjestelmän pääkohdat.4. Tiivistelmä ehdotetuista toimistaKeskinäinen tiedottamismenettely edellyttäisi, että jäsenvaltiot ilmoittavat toisille jäsenvaltioille ja komissiolle toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla, viimeistään silloin kun toimenpiteet julkistetaan. Ainoastaan sellaisista toimenpiteistä on ilmoitettava, jotka voivat vaikuttaa toisiin jäsenvaltioihin ja koko yhteisöön. Tämä kattaa sekä oikeudelliset että hallinnolliset päätökset.Edellä mainitut tiedot toimittavien jäsenvaltioiden edellytetään laativan asiaa koskeva tiivistelmä jollakin toisella yhteisön virallisella kielellä.Tiedot välitetään komission hoitaman www-pohjaisen verkon kautta. Samaa www-pohjaista verkkoa käytetään myös silloin, kun komissiolle toimitetaan tietoja edellä 2 kohdassa mainittujen direktiivien nojalla.Jokin jäsenvaltio tai komissio voi pyytää lisätietoja yksittäisestä toimenpiteestä. Yksittäisestä kansallisesta toimenpiteestä voidaan myös keskustella sitä ehdottaneen jäsenvaltion, komission ja muiden asiasta kiinnostuneiden jäsenvaltioiden kesken. Tarkoituksena on tunnistaa yhteiset ongelmat. Tämän vuoksi keskustelujen perusteella ei äänestetä eikä anneta minkäänlaisia suosituksia kyseessä olevalle jäsenvaltiolle.5. OikeusperustaNeuvoston päätöksen oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen 66 artikla. Nizzan sopimuksen pöytäkirjassa olevan 67 artiklan mukaisesti tällaiset päätökset on 1. toukokuuta 2004 jälkeen tehty neuvostossa määräenemmistöäänestyksellä ja Euroopan parlamenttia kuullen.EY:n perustamissopimuksen IV osastoa ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin, paitsi jos nämä valtiot ilmoittavat päinvastaisesta päätöksestään perustamissopimuksiin liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan pöytäkirjan mukaisesti. Perustamissopimuksen IV osastoa ei sovelleta myöskään Tanskaan perustamissopimuksiin liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan perusteella.6. ToissijaisuusperiaateEhdotetun toimen tavoitteena on tarjota foorumi keskinäiselle tietojenvaihdolle ja keskustelulle kansallisista turvapaikka- ja maahanmuuttotoimenpiteistä. Tätä tavoitetta ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toimen vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.Yhteisten säädösinstrumenttien menestyminen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla edellyttää kansallisten toimintalinjojen läheisempää koordinointia. Koordinointi edellyttää uusia työvälineitä, kuten tässä päätöksessä ehdotetaan. Uusi menettely mahdollistaa sellaisen tietojen- ja näkemystenvaihdon jäsenvaltioiden ja komission kesken, jota ei voida toteuttaa pelkästään kansallisella tasolla. Jos jäsenvaltiot eivät ilmoita toisilleen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla tapahtuvista muutoksista, vaarana on, että toisistaan poikkeavat ja jopa ristiriitaiset toimintalinjat johtavat muuttovirtojen (turvapaikanhakijat mukaan lukien) vääristymiseen ja heikentävät jäsenvaltioiden mahdollisuuksia saavuttaa näiden alojen yhteisiä tavoitteita.7. SuhteellisuusperiaateEhdotuksessa rajoitutaan kehittämään jäsenvaltioiden ja komission keskinäistä tietojenvaihtoa kansallisista turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan toimenpiteistä.Ehdotettu järjestelmä ei aiheuta suhteetonta rasitusta jäsenvaltioille, sillä niiden pääasiallisena velvollisuutena on toimittaa joitakin asiakirjoja päätöksen nojalla perustettuun www-pohjaiseen järjestelmään. Jos jostakin kansallisesta toimenpiteestä katsotaan tarpeelliseksi keskustella, jäsenvaltion tarvitsee vain lähettää asiaa käsittelevään kokoukseen edustaja, joka selvittää yksityiskohtaisesti keskustelun kohteena olevan toimenpiteen ominaisuuksia ja kuulee muiden jäsenvaltioiden näkemykset toimenpiteestä.Taloudellinen rasitus on pidetty mahdollisimman vähäisenä, sillä ehdotuksen mukainen näkemystenvaihto liitetään komission muiden neuvoa-antavien ryhmien kokousten yhteyteen. Näin supistetaan jäsenvaltioille aiheutuvia matka- ja oleskelukuluja. Komission päätavoitteena on yksinkertaistaa tällä ehdotuksella neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden nykyisiä yhteistyörakenteita turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla.Komissio hoitaa tietojärjestelmää käyttämällä nykyistä telemaattista IDA-verkkoa. Sen avulla voidaan luoda erilliset viestintäkanavat vähimmäiskustannuksin ilman merkittäviä investointeja.2005/0204 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSturvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaan liittyviä jäsenvaltioiden toimenpiteitä koskevan keskinäisen tiedottamismenettelyn käyttöönotostaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 66 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[3],sekä katsoo seuraavaa:(1) Marraskuun 4 päivänä 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen lujittamiseen tähtäävän monivuotisen ohjelman eli niin sanotun Haagin ohjelman. Ohjelman tavoitteena on kehittää yhteisen turvapaikka-, maahanmuutto-, viisumi- ja rajapolitiikan toista vaihetta 1 päivästä toukokuuta 2004, ja se perustuu muun muassa läheisempään käytännön yhteistyöhön jäsenvaltioiden välillä sekä tehostettuun tietojenvaihtoon.(2) Yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan kehittäminen Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen on johtanut jäsenvaltioiden toimintalinjojen keskinäisen riippuvuuden lisääntymiseen tällä alalla. Se on johtanut myös tarpeeseen koordinoida aikaisempaa enemmän kansallisia toimintalinjoja, mikä on ratkaisevaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen lujittamiseksi.(3) Oikeus- ja sisäasioiden neuvosto kehoitti 14 päivänä huhtikuuta 2005 pidetyn kokouksen päätelmissä perustamaan jäsenvaltioiden maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta vastaavien viranomaisten keskinäisen tietojärjestelmän. Lähtökohtana on tarve ilmoittaa toimenpiteistä, joiden katsotaan voivan vaikuttaa merkittävästi moniin jäsenvaltioihin tai koko Euroopan unioniin, ja mahdollistaa jäsenvaltioiden ja komission välinen näkemystenvaihto sitä pyydettäessä.(4) Tiedottamismenettelyn olisi perustuttava yhteisvastuullisuuteen, avoimuuteen ja keskinäiseen luottamukseen.(5) Tehokkuuteen ja helppokäyttöisyyteen liittyvistä syistä www-pohjaisen verkon pitäisi olla keskeinen osa tiedottamismenettelyä, joka koskee turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla annettuja kansallisia toimenpiteitä.(6) Eräissä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla annetuissa yhteisön direktiiveissä edellytetään, että jäsenvaltiot toimittavat komissiolle täytäntöönpanotoimenpiteiden lisäksi kyseisten direktiivien soveltamisalaan kuuluvista kysymyksistä annetut kansalliset säännökset. Hallinnon yksinkertaistamiseksi jäsenvaltioiden pitäisi voida toimittaa nämä tiedot käyttämällä tällä päätöksellä perustettavaa verkkoa.(7) Koska tämän päätöksen tavoitteita – turvallista tietojen- ja näkemystenvaihtoa jäsenvaltioiden välillä – ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan toimen vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimia perustamissopimuksen 5 artiklassa määritetyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.(8) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen antamiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKohde ja soveltamisalaTällä päätöksellä otetaan käyttöön kansallisia turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan toimenpiteitä koskeva keskinäinen tietojenvaihtomenettely, jossa käytetään www-pohjaista verkkoa ja joka mahdollistaa näitä toimenpiteitä koskevan näkemystenvaihdon.2 artiklaIlmoitettavat tiedot1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille seuraavat toimenpiteet, jotka ne aikovat toteuttaa turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla, jos toimenpiteet voivat vaikuttaa toisiin jäsenvaltioihin tai koko yhteisöön:a) säädösluonnokset viimeistään niiden tullessa hyväksyttäviksi; jab) kansainväliset sopimusluonnokset viimeistään niiden parafoinnin yhteydessä.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja toisille jäsenvaltioillea) edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen säädösten lopullinen teksti niiden hyväksymisen yhteydessä tai heti sen jälkeen;b) edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen sopimusten lopullinen teksti jäsenvaltion ilmaistessa suostuvansa sitoutumaan kyseiseen sopimukseen tai heti sen jälkeen.3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja toisille jäsenvaltioille seuraavat päätökset, jos ne voivat vaikuttaa toisiin jäsenvaltioihin tai koko yhteisöön:a) sellaisten tuomioistuinten lainvoimaiset päätökset, joilla sovelletaan tai tulkitaan turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevan kansallisen lainsäädännön säännöksiä, silloin kun päätökset tehdään tai heti sen jälkeen; jab) turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa koskevat hallinnolliset päätökset silloin kun ne tehdään tai heti sen jälkeen.4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet ja 3 kohdassa tarkoitetut päätökset on ilmoitettava komissiolle ja toisille jäsenvaltioille 4 artiklassa tarkoitetun verkon (jäljempänä ’verkko’) välityksellä.5. Komissio tai jokin jäsenvaltio voi pyytää verkon kautta lisätietoja toisen jäsenvaltion ilmoittamasta yksittäisestä toimenpiteestä tai päätöksestä. Asianomaisen jäsenvaltion on annettava lisätietoja kyseisestä toimenpiteestä tai päätöksestä kahden viikon kuluessa verkon kautta esitetystä tietopyynnöstä. Lisätiedot annetaan komission ja toisten jäsenvaltioiden käyttöön verkon kautta.6. Jokainen jäsenvaltio huolehtii siitä, että kaikista toimenpiteistä tai päätöksistä, joita koskevat tiedot se toimittaa verkon kautta, on saatavilla tiivistelmä myös toisella yhteisön virallisella kielellä kuin kyseisen jäsenvaltion kielellä. Tiivistelmän on sisällettävä ainakin kyseisen toimenpiteen tai päätöksen tavoitteet ja soveltamisala, sen keskeiset säännökset ja arvio vaikutuksista, joita sillä saattaisi olla toisiin jäsenvaltioihin tai koko yhteisöön.3 artiklaVoimassa olevien direktiivien mukainen tiedonantovelvoiteTapauksissa, joissa jäsenvaltioilla on velvoite ilmoittaa komissiolle perustamissopimuksen 63 artiklaan perustuvien direktiivien soveltamisalaan kuuluvissa kysymyksissä antamansa kansallisen lainsäädännön säännökset, velvoite katsotaan täytetyksi, jos tiedot toimitetaan verkon kautta.4 artiklaVerkko1. Tässä direktiivissä tarkoitettu tietojenvaihtoverkko on www-pohjainen.2. Komissio vastaa verkon kehittämisestä ja hallinnosta, myös verkon rakenteesta, sisällöstä ja käyttöoikeuksista. Verkko sisältää asianmukaiset toimenpiteet sen luottamuksellisuuden varmistamiseksi.3. Verkko toteutetaan käytännössä siten, että komissio käyttää Euroopan laajuiseen hallintojen telemaattiseen tietojenvaihtoverkkoon kuuluvaa teknistä alustaa.4. Jäsenvaltiot myöntävät verkon käyttöoikeudet 2 kohdassa mainittujen komission toimenpiteiden mukaisesti.5. Jäsenvaltiot nimeävät kansalliset yhteystahot, joilla on verkon käyttöoikeudet, ja ilmoittavat ne komissiolle.5 artiklaNäkemystenvaihto1. Komissio voi järjestää omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden välisen keskustelutilaisuuden yksittäisestä kansallisesta toimenpiteestä, josta on ilmoitettu tämän päätöksen 2 ja 3 artiklan nojalla. Jäsenvaltion, jonka ilmoittamasta toimenpiteestä keskustellaan, on oltava tilaisuudessa edustettuna.2. Näkemystenvaihdon tarkoituksena on yleisesti kiinnostavien kysymysten tunnistaminen.6 artiklaArviointi ja tarkistaminenKomissio arvioi järjestelmän toimintaa kolmen vuoden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta ja sen jälkeen säännöllisin väliajoin.Komissio raportoi säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän päätöksen soveltamisesta ja ehdottaa tarvittaessa sen muuttamista.7 artiklaVoimaantuloTämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .8 artiklaOsoitusTämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT1. NAME OF THE PROPOSAL :Proposal for a Council Decision on the establishment of a mutual information procedure on Member States’ measures in the areas of asylum and immigration2. ABM / ABB FRAMEWORKPolicy Area(s) concerned and associated Activity/Activities:18 03 Immigration and asylum policy3. BUDGET LINES3.1. Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B..A lines)) including headings :N/A3.2. Duration of the action and of the financial impact:The proposed legal instrument does indicate neither duration nor revision period. Application of the instrument should start in 2007.3.3. Budgetary characteristics ( add rows if necessary ) :N/ABudget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective ||Year n |Year n+1 |Year n+2 |Year n+3 |Year n+4 |Year n+5and later |TOTAL | |XX 01 02 11 01 – Missions | | | | | | | | |XX 01 02 11 02 – Meetings & Conferences |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.324 | |XX 01 02 11 03 – Committees[15] | | | | | | | | |XX 01 02 11 04 – Studies & consultations | | | | | | | | |XX 01 02 11 05 - Information systems | | | | | | | | | 2. Total Other Management Expenditure (XX 01 02 11) | | | | | | | | | 3. Other expenditure of an administrative nature (specify including reference to budget line)| | | | | | | | | Total Administrative expenditure, other than human resources and associated costs (NOT included in reference amount) | 0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.324 | |Calculation - Other administrative expenditure not included in reference amount4 meetings for exchange of views on national measures * 27 MS * 500 €[1] - neuvoston direktiivin 2001/40/EY [maastapoistamispäätösten vastavuoroinen tunnustaminen] 8 artiklan 2 kohta- neuvoston direktiivin 2001/51/EY [Schengenin sopimuksen 26 artiklan määräysten täydentäminen] 7 artiklan 3 kohta- neuvoston direktiivin 2〰⼱001/55/EY [tilapäinen suojelu] 27 artiklan 2 kohta- neuvoston direktiivin 2002/90/EY [laittoman maahantulon avustaminen] 4 artiklan 2 kohta- neuvoston direktiivin 2003/110/EY [avunanto lentoteitse tapahtuvien palauttamistoimenpiteiden yhteydessä] 10 artiklan 2 kohta- neuvoston direktiivin 2003/9/EY [turvapaikanhakijoiden vastaanottoa koskevat vähimmäisvaatimukset] 26 artiklan 2 kohta- neuvoston direktiivin 2004/83/EY [pakolaisaseman määrittelyä koskeva direktiivi] 38 artiklan 2 kohta- neuvoston direktiivin 200x/xx/EY [tutkijoiden maahanpääsyedellytyksiä koskeva direktiivi, jota ei ole vielä virallisesti annettu] 19 artiklan 2 kohta- neuvoston direktiivin 200x/xx/EY [turvapaikkamenettelyjä koskeva direktiivi, jota ei ole vielä virallisesti annettu] 43 artikla.[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EUVL C […], […], s. […].[4] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned.[5] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx.[6] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05.[7] See points 19 and 24 of the Interinstitutional agreement.[8] Additional columns should be added if necessary i.e. if the duration of the action exceeds 6 years[9] If more than one method is indicated please provide additional details in the "Relevant comments" section of this point[10] As described under Section 5.3[11] Cost of which is NOT covered by the reference amount[12] Cost of which is NOT covered by the reference amount[13] Cost of which is included within the reference amount[14] Reference should be made to the specific legislative financial statement for the Executive Agency(ies) concerned.[15] Specify the type of committee and the group to which it belongs.