title: Ehdotus neuvoston päätös vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan Euroopan yhteisön ja Maltan välisen sopimuksen allekirjoittamisesta yhteisön puolesta # Ehdotus neuvoston päätös vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan Euroopan yhteisön ja Maltan välisen sopimuksen tekemisestä

text:
Avis juridique important

|

52003PC0182(01)

Ehdotus neuvoston päätös vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan Euroopan yhteisön ja Maltan välisen sopimuksen allekirjoittamisesta yhteisön puolesta  /* KOM/2003/0182 lopull. - ACC 2003/0065 */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan Euroopan yhteisön ja Maltan välisen sopimuksen allekirjoittamisesta yhteisön puolesta(komission esittämä)PERUSTELUTI. PerustelutNeuvoston 21. syyskuuta 1992 hyväksymien neuvotteluohjeiden, sellaisina kuin ne ovat muutettuina 19. heinäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä, ja eurooppalaisten vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevien sopimusten tekemistä Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa koskevista komission neuvotteluohjeista kesäkuussa 1997 tehdyn neuvoston erityispäätöksen perusteella komissio on neuvotellut ja parafoinut Maltan kanssa tehdyn sopimuksen vaatimustenmukaisuuden arvioinnista ja teollisuustuotteiden hyväksymisestä, jäljempänä 'sopimus'.Kyseinen sopimus on tämän tiedonannon liitteenä. Seuraavassa sopimusta arvioidaan neuvoston hyväksymien neuvotteluohjeiden perusteella ja ehdotetaan, että neuvosto antaa luvan allekirjoittaa sopimus ja hyväksyy sen tekemisen yhteisön puolesta. Arviointi ja ehdotukset ovat samankaltaiset kuin vastaavat asiakirjat, jotka liittyvät neuvoston Unkarin, Tsekin, Latvian ja Liettuan kanssa tekemiin vaatimustenmukaisuuden arviointia ja tuotteiden hyväksymistä koskeviin Eurooppa-sopimuksen pöytäkirjoihin.I.1 Sopimuksen arviointiTämä sopimus on voimassa ainoastaan liittymisvalmistelujen ajan. Koska kuten muiden hakijamaiden osalta, ei ole olemassa Eurooppa-sopimusta, joka tarjoaisi sopivan lainsäädäntökehyksen, päätettiin 133 artiklassa tarkoitetun komitean kuulemisen jälkeen hyväksyä kyseinen sopimus itsenäisenä sopimuksena.Sopimus on yhteisön ulkoisesta kauppapolitiikasta standardien ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin alalla annetun komission tiedonannon [1] 49 kohdassa esitettyjen yleisten periaatteiden mukainen. Sopimus on siirtymäkauden järjestely, ja näin ollen sen voimassaolo päättyy hakijamaan liityttyä unioniin.[1]  KOM(96) 564 lopullinen, 13.11.1996Sopimuksessa laajennetaan tiettyjä sisämarkkinoista johtuvia etuja aloilla, jotka jo on yhdenmukaistettu. Siinä helpotetaan markkinoille pääsyä poistamalla teknisiä kaupanesteitä teollisuustuotteiden osalta. Tätä tarkoitusta varten sopimuksessa esitetään kaksi mekanismia: a) teollisuustuotteiden, jotka täyttävät laillista markkinoille saattamista jommankumman sopimuspuolen alueella koskevat vaatimukset, vastavuoroinen hyväksyminen ja b) yhteisön lainsäädännön ja vastaavan kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvia teollisuustuotteita koskevan vaatimustenmukaisuuden arvioinnin tulosten vastavuoroinen tunnustaminen.Ensimmäisen mekanismin eli teollisuustuotteiden vastavuoroisen hyväksymisen mukaisesti sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat, laillisesti toisen sopimuspuolen markkinoille saatetut tuotteet pääsevät samoin edellytyksin toisen sopimuspuolen markkinoille. Kyseisellä määräyksellä varmistetaan ennakolta niiden teollisuustuotteiden, joihin kyseistä mekanismia sovelletaan, vapaa liikkuvuus sopimuspuolten välillä, mikä lisää valmistajille ja viejille välttämätöntä ennakoitavuutta. Kyseisen mekanismin toimintakykyiseksi tekevistä liitteistä on vielä neuvoteltava.Toinen mekanismi on erityisen tyyppinen vastavuoroista tunnustamista koskeva sopimus, jossa vastavuoroinen tunnustaminen perustuu yhteisön säännöstöön. Sen mukaan Euroopan unionin ilmoitettujen laitosten varmentamien teollisuustuotteiden tuominen Maltan markkinoille ja päinvastoin ei edellytä muita hyväksymismenettelyjä. Se kattaa seuraavat alat: sähköturvallisuus, sähkömagneettinen yhteensopivuus, koneet, hissit, henkilösuojaimet, laitteet ja suojajärjestelmät, jotka on tarkoitettu käytettäviksi räjähdysvaarallisissa tiloissa, lelujen turvallisuus ja radio- ja telepäätelaitteet.Maltaa koskevan sopimuksen luonnos on yhdenmukainen neuvoston Latvian, Liettuan [2], Unkarin ja Tsekin [3] kanssa tekemien pöytäkirjojen kanssa. Malta on ottanut yhteisön teknisen lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöään sopimuksen kattamilla aloilla, ja se kuuluu standardien, metrologian, testauslaboratorioiden ja akkreditoinnin aloilla toimiviin eurooppalaisiin järjestöihin.[2]  Neuvoston päätös 2002/608/EY, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002, vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan lisäpöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Latvian tasavallan väliseen Eurooppa-sopimukseen (EYVL L 202, 31.7.2002, s. 1) ja neuvoston päätös 2002/609/EY, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002, vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan lisäpöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Liettuan väliseen Eurooppa-sopimukseen (EYVL L 202, 31.7.2002, s. 19).[3]  Neuvoston päätös 2001/365/EY, tehty 4 päivänä huhtikuuta 2001, vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan lisäpöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Tsekin tasavallan väliseen Eurooppa-sopimukseen (EYVL L 135, 17.5.2001, s. 1) ja neuvoston päätös 2001/366/EY, tehty 4 päivänä huhtikuuta 2001, vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan lisäpöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Unkarin väliseen Eurooppa-sopimukseen (EYVL L 135, 17.5.2001, s. 35).Sopimus koostuu puitesopimuksesta ja edellä tarkoitetuista liitteistä. Päätösasiakirjaan on liitetty yhteisön yksipuolinen julistus, jossa Maltan edustajat kutsutaan asiantuntijakokouksiin ja liitteissä mainitun yhteisön lainsäädännön mukaisesti perustettuihin komiteoihin ja jossa tuodaan selvästi esille, ettei tämä merkitse osallistumista yhteisön päätöksentekoprosessiin. Sopimusta arvioidaan seuraavissa kohdissa.I.1.1 PuitesopimusArtiklakohtainen arviointi on seuraava:Johdanto-osa. Tässä osassa määritetään sopimuksen perustavoite. Koska Euroopan unionin jäsenyyden hakeminen edellyttää hakijamaalta yhteisön säännöstön täytäntöönpanoa, sopimus tarjoaa mahdollisuuden laajentaa tiettyjä yhtenäismarkkinoista johtuvia etuja aloilla, jotka on yhdenmukaistettu jo ennen liittymistä.1 artikla: Tarkoitus. Artiklassa vahvistetaan sopimuksen tarkoitus eli teknisten kaupanesteiden poistaminen teollisuustuotteiden osalta. Sopimuksessa esitetään kaksi mekanismia: a) lainmukaista markkinoille saattamista kumman tahansa sopimuspuolen alueella koskevat vaatimukset täyttävien teollisuustuotteiden vastavuoroinen hyväksyminen ja b) yhteisön lainsäädännön ja vastaavan kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvia teollisuustuotteita koskevan vaatimustenmukaisuuden arvioinnin tulosten vastavuoroinen tunnustaminen.2 artikla: Määritelmät. Otsikon mukaisesti. Tähän artiklaan sisältyvät teollisuustuotteiden, yhteisön lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön määritelmät. Yhteisön lainsäädännön ja kansallisen lainsäädännön määritelmät kattavat kaikki säädökset ja täytäntöönpanotoimenpiteet (hallinnolliset määräykset, suuntaviivat ja muut lainsäädännön täytäntöönpanotoimet).3 artikla: Lainsäädännön lähentäminen. Artiklaan sisältyy Maltan sitoumus toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet, jotta yhteisön lainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä voidaan jatkaa tai saattaa se päätökseen nimenomaan teknisen lainsäädännön alalla ja sopimuksen tarkoituksen mukaisesti. Yhdessä johdanto-osan neljännen kappaleen kanssa tämä tarkoittaa sitä, että lainsäädännön yhdenmukaistaminen on jatkuva prosessi ja sopimuspuolet sopivat ratkaisevansa ongelmat, joita myöhemmin mahdollisesti ilmenee saatettaessa yhteisön lainsäädäntöä osaksi kansallista lainsäädäntöä.4 artikla: Teollisuustuotteiden vastavuoroinen hyväksyminen. Artiklassa kuvataan yksityiskohtaisemmin 1 artiklan 1 kohdassa esitetty periaate. Siinä määrätään, että teollisuustuotteiden mainitseminen asianomaisissa liitteissä olevissa luetteloissa vahvistaa kyseisten tuotteiden vapaan liikkuvuuden sopimuspuolten välillä. Kuten jo mainittiin, liitteistä ei ole vielä neuvoteltu.5 artikla: Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen tulosten vastavuoroinen tunnustaminen. Artiklassa kuvataan yksityiskohtaisemmin 1 artiklan 2 kohdassa esitetty periaate. Kyseessä on samanlainen tunnustaminen kuin vastavuoroista tunnustamista koskevissa sopimuksissa, mutta tässä yhteydessä erityispiirteenä on kaiken lainsäädännön ja kaikkien standardien yhdenmukaistaminen. Alakohtaisissa liitteissä on viittaukset asianomaiseen yhteisön lainsäädäntöön ja kansalliseen lainsäädäntöön.6 artikla: Suojalauseke. Artiklassa säädetään sopimuspuolen oikeudesta evätä markkinoille pääsy, jos se pystyy osoittamaan, että tuote saattaa vaarantaa liitteissä yksilöidyllä lainsäädännöllä suojatun oikeutetun edun (käyttäjien tai muiden henkilöiden turvallisuus ja/tai terveys). Liitteissä määrätään yksityiskohtaisesti näissä tapauksissa sovellettavista menettelyistä.7 artikla: Soveltamisalan laajentaminen. Sopimuspuolet voivat muuttaa sopimuksen soveltamisalaa ja kattavuutta liitteitä muuttamalla tai lisäämällä uusia liitteitä heti, kun kaikki lainsäädännön yhdenmukaistamista koskevat edellytykset on täytetty.8 artikla: Alkuperä. Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan teollisuustuotteisiin niiden alkuperästä riippumatta.9 artikla: Viranomaisiin ja laitoksiin liittyvä sopimuspuolten velvoite. Artiklan mukaan sopimuspuolet ovat velvollisia varmistamaan, että niiden viranomaiset valvovat jatkuvasti ilmoitettujen laitosten teknistä pätevyyttä ja vaatimustenmukaisuutta ja että viranomaisilla on tarvittavat valtuudet ja asiantuntemus nimetä laitokset ja peruuttaa niitä koskevat ilmoitukset väliaikaisesti tai pysyvästi. Lisäksi sopimuspuolet velvoitetaan varmistamaan, että niiden ilmoitetut laitokset täyttävät jatkuvasti yhteisön lainsäädännön tai kansallisen lainsäädännön vaatimukset ja että niillä on tekninen pätevyys niihin tehtäviin, joita ne asianomaisen ilmoituksen mukaan hoitavat.10 artikla: Ilmoitetut laitokset. Tässä artiklassa kuvataan menettely, jota sovelletaan tehtäessä ilmoituksia niistä laitoksista, jotka on valittu arvioimaan vaatimustenmukaisuutta liitteissä yksilöityjen lainsäädännön vaatimusten osalta. Menettely on yksinkertaistettu ja samanlainen kuin yhteisössä sovellettu. Toisessa kohdassa esitetään menettely ilmoitetun laitoksen valtuutuksen peruuttamista varten.11 artikla: Ilmoitettujen laitosten tarkastaminen. Artiklan mukaan sopimuspuolella on oikeus pyytää toisen sopimuspuolen ilmoittaman laitoksen tarkastamista. Tarkastuksen voivat suorittaa joko laitoksen ilmoittaneet viranomaiset tai kummankin sopimuspuolen viranomaiset yhdessä. Jos sopimuspuolet eivät pääse yksimielisyyteen toteutettavista toimenpiteistä, ne voivat ilmoittaa erimielisyydestään sekakomitean puheenjohtajalle ja jättää sekakomitean päätettäväksi, miten asiassa olisi syytä toimia. Kyseistä laitosta koskeva ilmoitus peruutetaan väliaikaisesti siitä päivästä, jona asiasta on ilmoitettu sekakomitealle, lopullisen päätöksen tekemiseen saakka.12 artikla: Tietojenvaihto. Tämä on avoimuusmääräys, jolla varmistetaan sopimuksen asianmukainen ja yhtenäinen soveltaminen ja tulkinta. Sopimuspuolia kehotetaan kannustamaan laitoksiaan yhteistyöhön vapaaehtoisuuteen perustuvien vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten aikaansaamiseksi.13 artikla: Luottamuksellisuus. Tämä on perinteinen määräys, jolla estetään tämän sopimuksen mukaisesti saatujen tietojen luovuttaminen.14 artikla: Sopimuksen hallinnointi. Perustetaan sekakomitea, joka muodostuu sopimuspuolten edustajista. Sekakomitea on vastuussa sopimuksen tehokkuudesta ja toimivuudesta. Se vahvistaa oman työjärjestyksensä.15 artikla: Tekninen yhteistyö ja apu. Artiklassa vahvistetaan teknistä yhteistyötä ja apua koskevat yhteisön toimintaperiaatteet tavoitteena sopimuksen asianmukainen täytäntöönpano.16 artikla: Sopimukset muiden maiden kanssa. Artiklassa vahvistetaan, että ellei muuta ole sovittu, sopimus ei velvoita sopimuspuolta hyväksymään kolmannessa maassa suoritettuja vaatimustenmukaisuuden arviointeja, vaikka toinen sopimuspuoli ja kyseinen kolmas maa olisivat tehneet keskenään sopimuksen vaatimustenmukaisuuden arvioinnin tunnustamisesta.17 artikla: Voimaantulo. Tämä on vakiomääräys, jossa määrätään voimaantuloa koskevista järjestelyistä.I.1.2 Sopimuksen liitteetI.1.2.1 Vaatimustenmukaisuuden arvioinnin tulosten vastavuoroista tunnustamista koskevat liitteetSeuraavassa arvioidaan liitteiden sisältöä niiden soveltamisalan ja muiden asianmukaisten seikkojen osalta. Arviointia suorittaessaan komissio on kiinnittänyt huomiota seuraaviin seikkoihin:a. johdonmukaisuus yhteisön politiikan tavoitteiden kanssa standardoinnin, varmentamisen ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin aloilla sopimuksen kattamien alojen ja teollisuustuotteiden osalta;b. johdonmukaisuus yhteisön politiikan tavoitteiden kanssa teknisten kaupanesteiden poistamisen alalla.Alakohtaista arviointia seuraa I.2 kohdassa esitetty sopimuksesta johtuvien etujen yleisarviointi.Sähköturvallisuutta, sähkömagneettista yhteensopivuutta, koneita, hissejä, henkilösuojaimia, laitteita ja suojajärjestelmiä, jotka on tarkoitettu käytettäviksi räjähdysvaarallisissa tiloissa, lelujen turvallisuutta ja radio- ja telepäätelaitteita koskevat liitteet.Kyseiset vaatimustenmukaisuuden arvioinnin tulosten vastavuoroista tunnustamista koskevat liitteet kattavat joukon teollisuustuotteita, joiden vaatimustenmukaisuuden asianomaisilla aloilla arvioi uuden lähestymistavan mukaisten direktiivien mukaisesti kolmas osapuoli. Kaikissa liitteissä on sama rakenne.Kattavuuden määrää asianomainen yhteisön lainsäädäntö tai kansallinen lainsäädäntö, jotka esitetään luettelona kunkin liitteen I jaksossa. Ilmoittamisesta vastaavia viranomaisia käsittelevässä II jaksossa luetellaan laitosten nimeämisestä vastaavat jäsenvaltioiden ja Maltan viranomaiset. Ilmoitettuja laitoksia käsittelevässä III jaksossa esitetään kaikki jäsenvaltioiden ja Maltan ilmoittamat vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset. IV jaksossa vahvistetaan kaksi menettelyä, toinen teollisuustuotteita koskevaa suojalauseketta ja toinen yhdenmukaistettuja standardeja koskevaa suojalauseketta varten.I.1.2.2 Teollisuustuotteiden vastavuoroista tunnustamista koskevat liitteetKyseisistä liitteistä ei toistaiseksi ole neuvoteltu. Sopimukseen sisältyy kuitenkin perusta yhteisössä jo käytössä olevan tunnustamisen kaltaiselle kyseisten tuotteiden tunnustamiselle.I.1.2.3 Yksipuolinen julistusJulistus sisältyy päätösasiakirjaan, ja se on liitetty tähän tiedonantoon.Yhteisön yksipuolinen julistus Maltan edustajien osallistumisesta komiteoihin. Kyseisellä julistuksella Malta kutsutaan lähettämään tarkkailijoita liitteissä mainitun yhteisön lainsäädännön mukaisesti perustettujen tai siinä tarkoitettujen komiteoiden kokouksiin. Kyseinen julistus on hakijamaiden osallistumisesta yhteisön ohjelmiin, komiteoihin ja virastojen toimintaan annetun komission tiedonannon [4] periaatteiden mukainen.[4]  KOM(99) 710 lopullinen, 4.2 kohdan b alakohta, 20.12.1999.I.1.3 Suhteet ETA:n EFTA-valtioihinETA-sopimuksen tiedonantoja ja neuvotteluja koskevien yleisten menettelysääntöjen ja sopimuksessa olevan pöytäkirjan 12 mukaisesti komissio on tiedottanut ETA:n EFTA-valtioille säännöllisesti neuvottelujen edistymisestä ja antanut niille tiedoksi neuvottelujen lopulliset tulokset. ETA:n EFTA-valtiot ovat aloittaneet neuvottelut Maltan kanssa rinnakkaisen vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen tekemisestä.I.2 YleisarviointiKomissio katsoo, että ehdotettu sopimus takaa kummankin sopimuspuolen kesken hyväksyttävässä tasapainossa olevat ehdot liittymistä valmistelevassa kehyksessä. Yhteisö on varmistanut tehokkaan markkinoille pääsyn kaikilla aloilla siten, että sopimuspuolet pääsevät osalliseksi toisen sopimuspuolen kaikista pakollisista menettelyistä. Sopimuksella vahvistetaan, että Malta on ennen liittymistään ottanut yhteisön lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöään tietyillä aloilla. Sopimuksen myötä saavutetaan sekä poliittisia että kaupallisia etuja.Sopimus mahdollistaa yhteisön viejille, jotka sitä haluavat, teollisuustuotteiden testauksen ja varmentamisen samojen (yhtenäistettyjen) vaatimusten mukaisesti ennen vientiä ja markkinoille pääsyn ilman muita vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevia vaatimuksia. Varmentamismenettelyt tarvitsee suorittaa ainoastaan yhden kerran molempien markkinoiden osalta ja samojen yhtenäistettyjen vaatimusten tai standardien mukaisesti. Varmentamisen tunnustaminen merkitsee säästöä ja edistää vientiä. Eurooppalaisten teollisuusjärjestöjen mielipidettä kysyttiin asiasta ja ne kannattivat sopimusta yksimielisesti.Samalla kun teollisuuden ryhmittymät ovat kannattaneet sopimusta, ne eivät aina ole kyenneet ilmoittamaan, paljonko niiden teollisuustuotteiden vaatimustenmukaisuuden arviointiin on Maltalla käytetty aikaa tai paljonko siitä on aiheutunut kustannuksia. Sen vuoksi ei kussakin yksittäistapauksessa voida tarkkaan määritellä tästä sopimuksesta johtuvaa ajan ja kustannusten säästöä tai sen myötä avautuvia markkinamahdollisuuksia. Näitä asioita voitaneen arvioida vasta sopimuksen oltua käytössä jonkin aikaa. Summittaisen arvion mukaan [5] sopimuksesta johtuisi eurooppalaiselle vientiteollisuudelle kustannussäästöjä noin 5,25 miljoonaa euroa vuodessa ja Euroopan yhteisöön vientiä harjoittaville maltalaisille viejille kustannussäästöjä aiheutuisi noin 2,25 miljoonaa euroa vuodessa. Osa kyseisistä säästöistä siirretään eurooppalaisille tuojille ja kuluttajille.[5]  Oletuksen mukaan varmentamisesta ja muusta siihen liittyvästä aiheutuvat kustannukset ovat noin 1,5 prosenttia kaupan arvosta.Euroopan yhteisön ja Maltan välistä kauppaa koskevat luvut on liitetty oheen tiedoksi. Vuonna 2001 yleinen kauppatase tämän sopimuksen aloilla oli EU:lle noin 225 miljoonaa euroa ylijäämäinen. Kauppatase on kuitenkin Maltalle ylijäämäinen lelualalla. Kaupan odotetaan kasvavan lisää, kun sopimus tulee voimaan.Useimpia etuja ei voida ilmaista määrällisesti, kuten markkinoille pääsyyn kuluvan ajan lyhenemistä, ennustettavuuden paranemista, protektionismin vähenemistä ja järjestelmien yhdenmukaistumista. Voidaan kuitenkin varmistaa, että sopimuksessa määrätään vaatimustenmukaisuuden arvioinnin suhteen vastavuoroisesti samanveroisesta markkinoille pääsystä.Näiden etujen arvo on paljon suurempi kuin voimavarat, jotka komission on sidottava sopimuksen soveltamisesta johtuviin toimiin ja joiden suuruudeksi vuositasolla on arvioitu 0.8 henkilötyövuotta ja joihin lisäksi sisältyy matkakuluja ja muita kokouksiin ja muihin toimiin kuten oppaiden tekemiseen liittyviä kuluja.Sopimuksen myötä Maltan pääsy yhteisön markkinoille helpottuu ja maa saa poliittista tunnustusta lainsäädännön yhdenmukaistamisesta. Maltalle sopimus on väline, jonka avulla se voi kehittää läheisempiä teollisuussuhteita EU:n kanssa ja yhdentää tietyt alat kokonaan yhtenäismarkkinoihin ennen unioniin liittymistä.II. Luonnokset neuvoston päätöksiksiLiitteenä ovat ehdotukset kahdeksi neuvoston päätökseksi. Molemmat ovat samanlaisia kuin komission ehdotukset aiemmiksi neuvoston päätöksiksi pöytäkirjojen allekirjoittamisesta yhteisön puolesta ja niiden tekemiseksi Unkarin ja Tsekin [6] sekä Latvian ja Liettuan [7] kanssa paitsi, että tämä sopimus on itsenäinen sopimus eikä Eurooppa-sopimuksen pöytäkirja, jota ei Maltan osalta ole neuvoteltu.[6]  Tsekin osalta katso neuvoston päätös 2001/365/EY, tehty 4 päivänä huhtikuuta 2001 (EYVL L 135, 17.5.2002, s. 1). Unkarin osalta katso neuvoston päätös 2001/366/EY, tehty 4 päivänä huhtikuuta 2001 (EYVL L 135, 17.5.2002, s. 35).[7]  Neuvoston päätös 2002/608/EY, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002, vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan lisäpöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Latvian tasavallan väliseen Eurooppa-sopimukseen (EYVL L 202, 31.7.2002, s. 1) ja neuvoston päätös 2002/609/EY, tehty 25 päivänä kesäkuuta 2002, vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan lisäpöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Liettuan väliseen Eurooppa-sopimukseen (EYVL L 202, 31.7.2002, s. 19).Ensimmäinen koskee sopimuksen allekirjoittamista. Malta vaatii sopimuksen allekirjoittamista, jotta se voidaan hyväksyä. Tämän vuoksi ehdotetaan, että neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 ja 300 artiklan mukaisesti nimeämään henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus yhteisön puolesta sen myöhempää tekemistä varten.Ehdotus toiseksi päätökseksi koskee sopimuksen hyväksymistä. Tässä yhteydessä neuvoston olisi vahvistettava asianmukainen yhteisön menettely sopimuksen täytäntöönpanoa ja hallinnoimista varten Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjoista ja vastavuoroista tunnustamista koskevista sopimuksista aikaisemmin tehtyjen neuvoston päätösten mukaisesti.Neuvoston olisi erityisesti annettava komissiolle tarvittavat valtuudet sopimuksen hallinnoimiseen ja täytäntöönpanoon kuullen tässä neuvoston nimittämää erityiskomiteaa. Lisäksi neuvoston olisi, erityiskomiteaa kuullen, annettava komissiolle tarvittavat valtuudet määritellä tietyissä tapauksissa sopimuksella perustetussa sekakomiteassa vahvistettava yhteisön kanta sopimukseen liittyvissä asioissa. Komissiolle annettaviin valtuuksiin sisältyy valtuus lisätä uusia liitteitä, sillä kuten johdanto-osassa esitetään Euroopan unionin jäsenyys, jota Malta on hakenut, edellyttää koko yhteisön säännöstön tosiasiallista täytäntöönpanoa.Komissio ehdottaa sen vuoksi, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevat sopimuksen allekirjoittamista ja tekemistä koskevat päätökset.>TAULUKON PAIKKA>EU:n ja Maltan kauppa - liite neuvostolle esitettäviin perusteluihin (1000 euroa)2003/0065 (ACC)Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan Euroopan yhteisön ja Maltan välisen sopimuksen allekirjoittamisesta yhteisön puolestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen [8],[8]  EUVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Komissio on neuvotellut yhteisön puolesta vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskevan sopimuksen.(2) Brysselissä 30 päivänä huhtikuuta 2002 parafoitu vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskeva sopimus olisi allekirjoitettava sen mahdollista myöhempää tekemistä varten,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaValtuutetaan neuvoston puheenjohtaja nimeämään henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa yhteisön puolesta vaatimustenmukaisuuden arviointia ja teollisuustuotteiden hyväksymistä koskeva sopimus Maltan kanssa sen mahdollista myöhempää tekemistä silmällä pitäen.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].Neuvoston puolestaNeuvoston puolesta


				|

		52012PC0709

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista /* COM/2012/0709 final - 2012/0335 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26. maaliskuuta
2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja
kasvustrategia, Eurooppa 2020[1].
Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Koordinointi
keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun
vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. Koordinointi keskitetään
avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun
vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. Eurooppa-neuvosto sopi
asettavansa EU:lle yleistavoitteet, jotka ovat jäsenvaltioiden ja unionin
toimintaa ohjaavia yhteisiä tavoitteita.
Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä
sopimuksessa määrätään, että jäsenvaltiot pitävät talouspolitiikkaansa ja
työllisyyden edistämistä yhteistä etua koskevina asioina ja sovittavat ne
yhteen neuvostossa. Perussopimuksen kahdessa eri artiklassa määrätään, että
neuvosto hyväksyy talouspolitiikan laajat suuntaviivat (121 artikla) ja
työllisyyspolitiikan suuntaviivat (148 artikla). Työllisyyspolitiikan
suuntaviivojen on oltava laajojen suuntaviivojen mukaisia. Tämän oikeusperustan
vuoksi työllisyyspolitiikan ja talouspolitiikan suuntaviivat esitetään kahtena
erillisenä mutta tiiviisti toisiinsa kytkeytyvänä oikeudellisena asiakirjana,
jotka ovat:
–
Neuvoston suositus jäsenvaltioiden ja unionin
talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi – Eurooppa 2020 -strategian
yhdennettyjen suuntaviivojen I osa
–
Neuvoston päätös jäsenvaltioiden
työllisyyspolitiikan suuntaviivoista – Eurooppa 2020 -strategian yhdennettyjen
suuntaviivojen II osa.
Nämä suuntaviivat, jotka pannaan täytäntöön
edellä mainittujen oikeudellisten asiakirjojen avulla, muodostavat yhdessä
yhdennetyt suuntaviivat Eurooppa 2020 -strategian soveltamiseksi.
Työllisyyspolitiikan suuntaviivat annettiin 21. lokakuuta 2010, ja kuten
hyväksymispäätöksessä on säädetty, ne olisi pidettävä vakaina vuoteen 2014,
jotta varmistetaan keskittyminen niiden täytäntöönpanoon.
Suuntaviivoissa mainitut työllisyyspolitiikan
yleiset tavoitteet ja painopistealueet pysyvät voimassa. Perussopimuksen 148
artiklan 2 kohdan nojalla suuntaviivojen voimassaolo vuoden 2013 osalta on
vahvistettava neuvoston päätöksellä, kun on ensin kuultu Euroopan parlamenttia,
Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa, alueiden komiteaa sekä
työllisyyskomiteaa.
2.           ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA
VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
Ei sovelleta.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
EUVL L 308, 24.11.2010, s. 46.
2012/0335 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[2],
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
ottaa huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[3],

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon[4],
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen (SEUT) 145 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot ja unioni
pyrkivät kehittämään yhteensovitettua työllisyysstrategiaa ja erityisesti
edistämään ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautumiskykyisen työvoiman sekä
talouden muutoksiin reagoivien työmarkkinoiden kehittymistä Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden
saavuttamiseksi.
(2)       Komission esittämän “Eurooppa
2020” -strategian avulla unioni pystyy ohjaamaan taloutensa kohti älykästä,
kestävää ja osallistavaa kasvua yhdistettynä työllisyyden, tuottavuuden ja
sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korkeaan tasoon. Asianomaisten suuntaviivojen
alla luetellut viisi yleistavoitetta muodostavat yhteiset jäsenvaltioiden
toimia ohjaavat tavoitteet, ja niissä otetaan huomioon jäsenvaltioiden
suhteelliset lähtökohdat ja kansalliset olosuhteet sekä unionin lähtökohdat ja
tavoitteet. Euroopan työllisyysstrategia on keskeisessä asemassa pantaessa
täytäntöön uuteen strategiaan sisältyviä työllisyys- ja työmarkkinatavoitteita.

(3)       Nämä yhdennetyt suuntaviivat
ovat Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisia. Jäsenvaltioille annetaan niissä
täsmällisiä ohjeita niiden kansallisten uudistusohjelmien määrittelemisestä ja
uudistusten toteuttamisesta siten, että niissä otetaan huomioon keskinäinen
riippuvuus ja että ne ovat vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia.
Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi oltava perustana maakohtaisille
suosituksille, joita neuvosto voi antaa jäsenvaltioille SEUT-sopimuksen 148
artiklan 4 kohdan nojalla rinnakkain jäsenvaltioille SEUT-sopimuksen 121
artiklan 2 kohdan nojalla annettujen maakohtaisten suositusten kanssa.
Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi myös oltava perustana yhteiselle
työllisyysraportille, jonka neuvosto ja Euroopan komissio antavat vuosittain
Eurooppa-neuvostolle.
(4)       Yhteisen työllisyysraportin
luonnokseen sisältyvä jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien luonnosten
tarkastelu osoittaa, että jäsenvaltioiden olisi jatkettava toimia
painopistealueilla, joita ovat työvoimaosuuden nostaminen ja
rakennetyöttömyyden laskeminen, työvoimamarkkinoiden tarpeita vastaavan
ammattitaitoisen työvoiman kehittäminen, työn laadun ja elinikäisen oppimisen
edistäminen, koulutusjärjestelmien tulosten parantaminen kaikilla tasoilla ja
korkea-asteen koulutukseen osallistumisen lisääminen, yhteiskunnallisen
osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen.
(5)       Vuonna 2010 hyväksytyt
suuntaviivat olisi pidettävä vakaina vuoteen 2014, jotta niiden
täytäntöönpanoon voidaan keskittyä. Välivuosien aikaisia päivityksiä olisi
rajoitettava tiukasti vuoteen 2014 asti.
(6)       Jäsenvaltioiden olisi
tutkittava Euroopan sosiaalirahaston käyttöön liittyviä mahdollisuuksia, kun ne
panevat työllisyyden suuntaviivoja täytäntöön.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan
suuntaviivoista 21 päivänä lokakuuta 2010 hyväksytyt neuvoston päätöksen
liitteessä vahvistetut jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat[5] pidetään vuonna 2013
voimassa, ja jäsenvaltioiden on otettava ne huomioon työllisyyspolitiikassaan.
2 artikla
Tämä päätös on
osoitettu jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               KOM(2010) 2020, 3.3.2010.
[2]               EUVL C , , s. .
[3]               EUVL C , , s. .
[4]               EUVL C , , s. .
[5]               Neuvoston päätös 2010/707/EY, tehty 21 päivänä lokakuuta
2010, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista
(EUVL L 308, 24.11.2010, s. 46).


title: Ehdotus neuvoston päätös luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä

text:
Avis juridique important

|

52001PC0238

Ehdotus Neuvoston Päätös luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä  /* KOM/2001/0238 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä (komission esittämä)PERUSTELUTJOHDANTOKomission pääsihteeristö kirjasi vastaanotetuksi 7. maaliskuuta 2001 kirjeen, jolla Espanjan hallitus pyysi jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä; yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [1] 27 artiklan perusteella lupaa soveltaa kyseisen direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä.[1]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/41/EY (EYVL L 22, 24.1.2001, s. 17).Edellä mainitun 27 artiklan mukaisesti Espanjan kuningaskunnan pyynnöstä ilmoitettiin muille jäsenvaltioille 15. maaliskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä.PYYNNÖN LAILLISUUSPyyntö kuuluu 12. lokakuuta 1998 tehdyn, neuvoston pöytäkirjaan sisältyvän ensimmäisen julistuksen piiriin, joka laadittiin direktiivin 98/80/EY (sijoituskultaa koskeva erityisjärjestelmä) [2] hyväksymisen yhteydessä. Julistuksen mukaan "neuvosto ja komissio tarkastelevat avoimin mielin kaikkia poikkeuspyyntöjä, jotka on tehty direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1-4 kohdan mukaisesti". [2]  EYVL L 281, 17.10.1998, s. 31.Tässä tarkastelussa noudatetaan seuraavaa periaatetta:"Kun verovelvollinen tarjoaa sellaisia palveluja, jotka liittyvät jollekin toiselle henkilölle kuuluvaa arvonlisäverosta vapautettua sijoituskultaa koskeviin töihin ja kun kyseisten töiden myötä kulta ei ole enää sijoituskultaa, ei näiden palvelujen tarjoamisesta maksettavan veron peruste rajoitu verovelvollisen näistä palveluista pyytämään määrään vaan sisältää myös valmiissa tuotteessa olevan kullan arvon."SUUNNITELLUN TOIMENPITEEN TARKOITUSEspanjan kuningaskunnan suunnitteleman toimenpiteen tarkoituksena on estää ALV:stä vapautettuun ja kulutustavaroiden (esimerkiksi korut) raaka-aineena käytettävään sijoituskultaan liittyvän ALV:n maksamatta jättäminen. Suunnitellun poikkeuksen tarkoituksena on myös estää kilpailun vääristyminen, joka voisi kohdistua kultatuotteiden suoriin luovutuksiin ilman kyseistä toimenpidettä.TOIMENPITEEN KUVAUSToimenpiteen tarkoituksena on ennalta varmistaa, että kun verovelvollinen tarjoaa tavaran tai palvelun, johon liittyy jollekin toiselle henkilölle kuuluvaa arvonlisäverosta vapautettua sijoituskultaa koskeva työ, ja kun kyseisen työn päätyttyä kulta ei ole enää sijoituskultaa, veron perusteen määrää (tavaran myyjän tai palvelujen tarjoajan saama vastike) korotetaan valmiin tuotteen sisältämän kullan arvolla, joka vastaa sijoituskullan markkinahintaista arvoa.KOMISSION LAUSUNTOSijoituskultaa koskeva erityinen ALV-järjestelmä otettiin käyttöön 12 päivänä lokakuuta 1998 annetulla direktiivillä 98/80/EY, joka oli saatettava voimaan koko Euroopan unionin alueella 1. tammikuuta 2000 ja jonka mukaan sijoituskultaa koskevat liiketoimet vapautetaan ALV:stä. Kuten direktiivin johdanto-osan 2 ja 3 kappaleessa mainitaan, sijoituskultaan sovellettavan erityiskohtelun tarkoituksena on helpottaa sen käyttöä taloudellisiin sijoitustarkoituksiin ja lisätä yhteisön kultamarkkinoiden kansainvälistä kilpailukykyä.Direktiivissä ilmoitetaan kuitenkin, että jäsenvaltiot toteuttavat tehokkaita valvontatoimenpiteitä, jotta vältyttäisiin uusilta mahdollisuuksilta veropetoksiin ja veronkiertoon, joita kullan kaksikäyttö voi tarjota (johdanto-osan 7 kappale). Mahdollisuudesta poiketa kuudennesta direktiivistä tietyntyyppisten veropetosten tai veron kiertämisen estämiseksi säädetään kyseisen direktiivin 27 artiklassa.Espanjan kuningaskunnan suunnittelema toimenpide liittyy edellä mainittuun, koska sen tarkoituksena on estää sijoituskultaa koskevan verovapautuksen väärinkäyttö silloin, kun kultaa ei käytetä sijoitustarkoituksessa vaan kulutustavaroiden raaka-aineena.Soveltamalla valmiiseen tuotteeseen veron perustetta, joka sisältää muuntamisesta saadun vastikkeen lisäksi käytetyn sijoituskullan arvon, sijoituskullan luovutukseen sovellettu verovapautus peruutetaan a posteriori ja vastaava käsittely taataan myös esimerkiksi kultakorujen suorassa myynnissä, joiden osalta ALV koskee tavaran koko arvoa. Tämä toimenpide on komission mukaan sellainen, joka voi estää sijoituskullan oston muihin tarkoituksiin ALV:n maksamiselta välttymiseksi.Kyseessä oleva toimenpide muodostaa poikkeuksen kuudennen direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdasta, sillä veropohjaan lisätään sellaisen sijoituskullan arvo, jota on käytetty raaka-aineena kulutustavaroiden valmistuksessa.Komissio katsoo, että tämän poikkeuksen voimassaoloaikaa on suotavaa rajoittaa 31. joulukuuta 2004 saakka, jolloin poikkeavaa toimenpidettä voidaan arvioida ottaen huomioon direktiivissä 98/80/EY säädetyn sijoituskultaa koskevan erityisjärjestelmän soveltamisessa tapahtunut kehitys. Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin (77/388/ETY) 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [3], jäljempänä 'kuudes arvonlisäverodirektiivi', ja erityisesti sen 27 artiklan,[3]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/41/EY (EYVL L 22, 24.1.2001, s. 17).ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Komission pääsihteeristön 7 päivänä maaliskuuta 2001 vastaanotetuksi kirjaamassa kirjeessä Espanjan hallitus pyysi kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklan perusteella lupaa soveltaa kyseisen direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä.(2) Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön tästä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi.(3) Edellä mainitun 27 artiklan mukaisesti Espanjan kuningaskunnan pyynnöstä on ilmoitettu muille jäsenvaltioille 15 päivänä maaliskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä.(4) Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdassa säädetään, että periaatteessa tavaroiden luovutusten tai palvelujen suoritusten osalta veron perusteen on oltava kaikki se, mikä muodostaa luovuttajan tai suorittajan näistä liiketoimista ostajalta, vastaanottajalta tai kolmannelta saaman tai saatavan vastikkeen.(5) Näistä säännöksistä poiketen Espanjan kuningaskunta pyysi lupaa sisällyttää sijoituskullan muuntamiseen liittyvistä liiketoimista maksettavan veron perusteeseen palvelun ostajan antaman ja valmiin tuotteen valmistamiseen käytetyn raaka-aineen arvon.(6) Tämän poikkeuksen tarkoituksena on estää sijoituskullalle myönnetyn verovapautuksen väärinkäyttö ja samalla tietyntyyppiset veropetokset sekä veron kiertäminen. Poikkeus täyttää siten kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklassa määritellyt edellytykset.(7) Veropetokset ja veron kiertäminen liittyvät pääasiassa ensinnäkin arvonlisäverosta vapautetun, sittemmin koruiksi tai muiksi tavaroiksi muunnettavan sijoituskullan ostoon, koska kyseiseen liiketoimeen liittyvän sijoituskullan arvosta ei makseta arvonlisäveroa.(8) Poikkeus myönnetään 31 päivään joulukuuta 2004, jolloin poikkeavaa toimenpidettä voidaan arvioida ottaen huomioon direktiivissä 98/80/EY [4] säädetyn sijoituskultaa koskevan erityisjärjestelmän soveltamisessa tapahtunut kehitys.[4]  EYVL L 281, 17.10.1998, s. 31.(9) Poikkeava toimenpide ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaEspanjan kuningaskunta saa kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan a alakohdasta poiketen luvan sisällyttää niiden tavaroiden tai palvelujen tarjoamisesta, johon liittyy arvonlisäverosta vapautettua sijoituskultaa koskevaa työtä, maksettavaan veron määrään valmiin tuotteen sisältämän kullan arvon, joka vastaa sijoituskullan markkinahintaista arvoa.2 artiklaEdellä mainitun 1 artiklan nojalla myönnetyn luvan voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2004.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.Tehty Brysselissä . Neuvoston puolesta Puheenjohtaja