Avis juridique important

|

52001PC0579

Ehdotus neuvoston päätökseksi ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen sitoumusten täyttämisestä yhteisesti  /* KOM/2001/0579 lopull. - CNS 2001/0248 */

Virallinen lehti nro 075 E , 26/03/2002 s. 0017 - 0032

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen sitoumusten täyttämisestä yhteisesti(komission esittämä)PERUSTELUTYleiset huomiot(1) Ilmastonmuutosta pidetään yhtenä suurimmista ympäristöön ja talouteen liittyvistä ihmiskunnan haasteista. Kansainvälinen yhteisö reagoi tähän uhkaan alustavasti hyväksymällä vuonna 1992 ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC). Tämän yleissopimuksen on nyt ratifioinut 186 osapuolta, ja se hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta 15 päivänä joulukuuta 1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/69/EY. Yleissopimuksen perimmäisenä tavoitteena on ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksien vakauttaminen sellaiselle tasolle, että estetään ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään.(2) Yleissopimuksessa vaaditaan, että teollisuusmaat pyrkivät joko erikseen tai yhteisesti palauttamaan kasvihuonekaasujen päästöt vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä. Viimeisimpien tietojen mukaan EU pääsee tähän tavoitteeseen - sen päästöt vuonna 1999 olivat 4 prosenttia vuoden 1990 tasoa alempana.(3) Yleissopimuksen sopimuspuolet totesivat kuitenkin ensimmäisessä kokouksessaan, että tämä tavoite oli riittämätön yleissopimuksen perimmäisen tavoitteen saavuttamiseksi. Sopimuspuolet alkoivat sen vuoksi valmistella oikeudellista välinettä, jonka perusteella voitaisiin toteuttaa tarvittavia toimia vuoden 2000 jälkeen.(4) Valmistelut huipentuivat ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymiseen 11 päivänä joulukuuta 1997. Pöytäkirjassa asetetaan teollisuusmaille oikeudellisesti sitovat päästötavoitteet, jotka on saavutettava vuoteen 2012 mennessä.(5) Vuotta myöhemmin yleissopimuksen sopimuspuolet päättivät Buenos Airesissa toimintasuunnitelmasta, jossa esitetään pöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohdat (päätös 1/CP.4). Buenos Airesin toimintasuunnitelman täytäntöönpanon peruskohdista sovittiin yksimielisesti, kun sopimuspuolten konferenssin kuudetta istuntoa jatkettiin Bonnissa 19-27 päivänä heinäkuuta 2001 (päätös 5/CP.6.).(6) Göteborgin Eurooppa-neuvostossa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 2001 EU:n valtioiden ja hallitusten päämiehet kehottivat komissiota valmistelemaan vuoden 2001 loppuun mennessä ehdotuksen, jotta unioni ja sen jäsenvaltiot voivat ratifioida Kioton pöytäkirjan pikaisesti ja jotta varmistettaisiin pöytäkirjan voimaantulo vuoteen 2002 mennessä.(7) Kioton pöytäkirjan 4 artiklan perusteella pöytäkirjan sopimuspuolet voivat täyttää päästöjen rajoittamista ja vähentämistä koskevat velvoitteensa yhteisesti. Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden tarkoituksena on aina ollut hyödyntää tätä määräystä. Kun pöytäkirja allekirjoitettiin New Yorkissa 29 päivänä huhtikuuta 1998, ne ilmoittivat, että Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot täyttävät pöytäkirjan 3 artiklan 1 kappaleen mukaiset velvoitteet yhteisesti 4 artiklan määräysten mukaisesti.(8) Neuvostossa sovittiin ympäristöministerien kokouksessa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 1998 siitä, mikä on kunkin jäsenvaltion osuus 8 prosentin vähennysvelvoitteesta. Kesäkuun 16 päivänä 1998 hyväksytyissä neuvoston päätelmissä esitetään jäsenvaltioiden sitoumukset (tähän viitataan usein "taakanjakosopimuksena") ja todetaan, että tämän sopimuksen ehdot sisällytetään neuvoston päätökseen pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta.(9) Ilmastonmuutos kuuluu osittain yhteisön toimivaltaan, kuten ehdotetun neuvoston päätöksen liitteessä III todetaan. Eurooppalaisessa ilmastonmuutosohjelmassa (ECCP) on määritelty useita muita mahdollisia yhteisön toimintaohjelmia ja toimenpiteitä.(10) Pöytäkirja tulee voimaan, kun sen ratifioinut vähintään 55 yleissopimuksen sopimuspuolta, joiden joukossa on liitteen I maita siten, että niiden yhteenlasketut päästöt kattavat vähintään 55 prosenttia kaikkien liitteen I maiden päästöistä vuonna 1990 [1]. EU:n pitkäaikaisena tavoitteena on ollut, että pöytäkirja tulee voimaan ennen Johannesburgissa syyskuussa 2002 pidettävää kestävän kehityksen maailman huippukokousta.[1]   Pöytäkirja tulee voimaan 90 päivän kuluttua siitä, kun tämä vaatimus on täytetty.Oikeusperusta(11) Kioton pöytäkirjassa käsiteltävät asiat kuuluvat yhteisön ympäristöpolitiikan piiriin. Tämä ehdotus perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 174 artiklan 4 kohtaan sekä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäiseen virkkeeseen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäiseen alakohtaan. Perustamissopimuksen 174 artiklan 4 kohdassa vahvistetaan toimivalta, jonka perusteella yhteisö voi liittyä Kioton pöytäkirjaan. Tätä koskevista menettelyistä määrätään 300 artiklassa. Komission ehdotus on hyväksyttävä neuvostossa määräenemmistöllä sen jälkeen, kun on kuultu Euroopan parlamenttia.Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet(12) Sekä Euroopan yhteisö että jäsenvaltiot ovat ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen sopimuspuolia, ja ne ovat allekirjoittaneet Kioton pöytäkirjan. Pöytäkirjan nojalla sekä EY että jäsenvaltiot ovat sitoutuneet rajoittamaan tai vähentämään päästömääriään. Pöytäkirjan määräysten täytäntöönpano kuuluu osittain yhteisön toimivaltaan ja osittain jäsenvaltioiden toimivaltaan. Sen vuoksi on tarpeen, että sekä EY että jäsenvaltiot erikseen ratifioivat Kioton pöytäkirjan.(13) Täyttääkseen sitoumuksensa yhteisesti pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti ja kesäkuussa 1998 tehdyn taakanjakosopimuksen huomioon ottaen EY:n ja sen jäsenvaltioiden olisi talletettava ratifiointi- tai hyväksymisasiakirjansa samanaikaisesti.Johdonmukaisuus yhteisön muiden politiikkojen kanssa(14) Viime vuosina on yhteisön tasolla hyväksytty useita ilmastonmuutosta koskevia politiikkoja ja toimenpiteitä. Kioton pöytäkirjan ratifiointi on johdonmukaista yhteisön muiden politiikkojen kanssa. Tämä koskee erityisesti niitä politiikkoja, jotka on hyväksytty ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen täytäntöönpanemiseksi, sekä päätöstä uusien toimenpiteiden hyväksymisestä tietyillä aloilla, kuten energian ja liikenteen aloilla. Hiljattain hyväksytyssä energiahuoltostrategiaa koskevassa vihreässä kirjassa [2] ja yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa [3] esitetään useita toimenpiteitä, joiden avulla kasvihuonekaasujen päästöjä voitaisiin vähentää entisestään. Ratifiointi ei ole suoranaisesti ristiriidassa minkään muiden yhteisön politiikkojen kanssa.[2]   Vihreä kirja - Energiahuoltostrategia Euroopalle, KOM(2000) 769, lopullinen.[3]   KOM(2001) 370 lopullinen.(15) Kasvihuonekaasujen päästöt (lukuun ottamatta maankäytön muutoksista ja metsätaloudesta aiheutuneita päästöjä) ovat vuonna 1999 laskeneet EU:ssa 4 prosenttia vuodesta 1990. Näin ollen näyttäisi siltä, että EU kokonaisuutena saavuttaa kautta 2008-2012 varten asetetut tavoitteensa. Jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet yhdessä useiden yhteisön tasolla toteutettavien toimenpiteiden [4] kanssa vaikuttavat siihen, että päästöt vähenevät tulevaisuudessa entisestään. On kuitenkin mahdollista, että vuonna 2010 EU ylittää tavoitteiden mukaiset päästömääränsä huomattavasti pääasiassa liikenteestä johtuvien päästöjen merkittävän lisääntymisen vuoksi, mikäli kaikissa jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla ei toteuteta lisätoimenpiteitä. Tämä päätös edellyttää, että kaikki jäsenvaltiot ryhtyvät toimeen saavuttaakseen päästöjenvähennystavoitteensa. Jotkin jäsenvaltiot saavuttavat tavoitteita parempia tuloksia, mutta muiden jäsenvaltioiden ei pitäisi luottaa siihen, että tämän avulla saavutetaan Kioton pöytäkirjan mukaiset EU:n kokonaistavoitteet. Tällainen tavoitteiden saavuttaminen vaadittua paremmin voisi kuitenkin yhdessä tehokkaan päästökauppajärjestelmän kanssa myötävaikuttaa siihen, että muut jäsenvaltiot saavuttavat tavoitteensa tehokkaasti.[4]   Kaatopaikkoja koskeva direktiivi, sopimukset ACEAn, JAMAn ja KAMAn kanssa, päätös päästöjen valvonnasta, direktiivi uusiutuvien energialähteiden käytön edistämisestä jne.(16) Tämän vuoksi pöytäkirjan määräysten noudattaminen edellyttää, että yhteisön tasolla yhtenäistetään politiikkoja ja hyväksytään lisätoimenpiteitä erityisesti energian, liikenteen, teollisuuden ja tutkimuksen aloilla sekä kotitalouksissa ja maataloudessa. Useita mahdollisia toimenpiteitä on määritelty useiden sidosryhmien välisissä pohdinnoissa eurooppalaisessa ilmastonmuutosohjelmassa (ECCP), yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa ja energiahuoltostrategiaa koskevassa vihreässä kirjassa. Niihin sisältyy EECP:n suositus, jonka mukaan EU:ssa toteutettavan päästökaupan avulla voitaisiin huomattavasti vähentää kasvihuonekaasuja kustannustehokkaasti. Tämän vuoksi EU:ssa toteutettavasta päästökauppajärjestelmästä tehdään ehdotus samanaikaisesti ja yhdessä tämän ehdotuksen kanssa.(17) Kioton pöytäkirjan ja sen EU:hun kohdistuvien vaikutusten taloudellinen analyysi osoittaa, että pöytäkirjan noudattamisesta aiheutuvat kokonaiskustannukset voivat vaihdella. Mikäli kustannustehokkaat politiikat asetetaan etusijalle, pöytäkirjan noudattamisesta aiheutuvien kustannusten arvioidaan olevan noin 0,06 prosenttia BKT:sta vuoteen 2010. Useissa muissa tutkimuksissa kustannukset arvioidaan samankaltaisiksi, aina 0,3 prosenttiin BKT:sta. Vaihtelevat arviot osoittavat, että useat tekijät, esim. talouden kasvu, ovat epävarmoja. Kun otetaan huomioon Bonnissa tehdyn sopimuksen määräykset, jotka koskevat hiilinieluja ja Kioton mekanismien käyttöä, pöytäkirjan noudattamisesta aiheutuvat kustannukset voivat olla alhaisempia. Jäsenvaltiot voivat lisäksi hyödyntää Kioton pöytäkirjan mukaisia joustomekanismeja. Tämän ei odoteta vaikuttavan koko EU:n talouden (mukaan lukien kansainvälinen kauppa) kilpailukykyyn. Joillakin yksittäisillä energiaintensiivisillä aloilla tavoitteiden noudattamisesta aiheutuvat kustannukset voisivat kuitenkin olla korkeampia ja vaikuttaa negatiivisesti kyseisten alojen taloudelliseen kilpailukykyyn kansainvälisiin kilpailijoihin ja muihin teollisuusmaihin verrattuna. Yleisesti ottaen on varmistettava, että yhteisön toimenpiteet ja niiden taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristövaikutukset ovat kestävän kehityksen periaatteen mukaisia, kuten Göteborgin Eurooppa-neuvostossa sovittiin.(18) Lopuksi voidaan todeta, että kasvihuonekaasujen päästöjen vähentäminen on pitkällä aikavälillä täysin yhdenmukaista niiden tavoitteiden kanssa, jotka esitetään komission ehdotuksessa kuudenneksi ympäristöä koskevaksi toimintaohjelmaksi ja jotka on vahvistettu tätä koskevassa Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä sekä neuvoston yhteisessä kannassa. Sama koskee myös komission ehdotusta kestävää kehitystä koskevaksi EU:n strategiaksi.Rahoitusselvitys(19) Kun tämä säädös hyväksytään, EY:stä tulee Kioton pöytäkirjan täysimääräinen sopimuspuoli, ja se on myös velvollinen suorittamaan maksuosuuksia pöytäkirjan budjettiin. Tällä hetkellä EY:n osuus yleissopimuksen vuosibudjetista on 299 326,95 euroa. Yleissopimuksen sihteeristö toimii myös Kioton pöytäkirjan sihteeristönä. Voidaan olettaa, että tästä saavutetaan synergiaetuja, joiden myötä kustannukset alenevat. YK:n laajuisessa arvioinnissa on joka tapauksessa sovittu, että EY:n osuuden ei tulisi ylittää 2,5 prosenttia pöytäkirjan vuosibudjetista.(20) Yleissopimuksen toimintarahastoon maksettavien osuuksien lisäksi komissio on säännöllisesti maksanut vapaaehtoisia osuuksia rahastoon, josta rahoitetaan kehitysmaiden osallistumista, ja antanut tukea sopimuspuolille, jotka järjestävät merkittäviä yleissopimuksen täytäntöönpanon liittyviä kokouksia tai Kioton pöytäkirjasta käytäviä neuvotteluja (sopimuspuolten konferenssi, seminaarit). On odotettavissa, että näiden rahoitusosuuksien maksamista ympäristöasioiden pääosaston budjetista jatketaan sen jälkeen, kun Kioton pöytäkirja on tullut voimaan.(21) Kun sopimuspuolten konferenssin kuudetta kokousta jatkettiin heinäkuussa 2001 Bonnissa, EU antoi yhdessä Kanadan, Islannin, Uuden Seelannin, Norjan ja Sveitsin kanssa poliittisen julistuksen siitä, että kehitysmaille myönnettävä yleissopimukseen liittyvä rahoitustuki nostettaisiin 450 miljoonaan euroon vuodessa vuoteen 2005 mennessä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi myönnettävä tuki voi sisältää seuraavanlaista rahoitusta: (i) Maailman ympäristörahastosta (GEF) maksettava tuki ilmastonmuutokseen liittyville toimille, (ii) tämänhetkisen tuen lisäksi maksettava kahdenvälinen ja monenvälinen tuki, (iii) erityisilmastorahastolle, Kioton pöytäkirjan mukauttamisrahastolle sekä vähiten kehittyneiden maiden rahastolle maksettava tuki sekä (iv) puhtaan kehityksen mekanismista saatavat varat Kioton pöytäkirjan voimaantulon jälkeen. Tähän mennessä ei ole vielä sovittu siitä, mitkä ovat rahoittajamaiden osuudet sovitusta määrästä, mutta asiakirjan CCC/CP/2001/2/Add.1 perusteella EU:n maksuosuus arvioidaan noin 355 miljoonaksi euroksi. Komissio on tietoinen siitä, että tähän liittyvissä jäsenvaltioiden osuuksissa saattaa olla vajausta. Komissio on valmis harkitsemaan, missä määrin se voi edesauttaa ratkaisun löytymistä.Artiklojen selitykset1 artikla(22) Artiklassa säädetään, että Euroopan yhteisö hyväksyy Kioton pöytäkirjan.2 artikla(23) Artiklassa todetaan, että Euroopan yhteisö ja jäsenvaltiot täyttävät Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaiset sitoumuksensa yhteisesti pöytäkirjan 4 artiklan määräysten mukaisesti. Lisäksi artiklassa viitataan pöytäkirjan 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan yhteisölle ja kullekin jäsenvaltiolle sallittuihin päästömääriin, joita sovelletaan ensimmäisen velvoitekauden (2008-2012) aikana; päästömäärät esitetään tämän ehdotuksen liitteessä II. Artiklassa todetaan, että jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä liitteessä II asetettuja päästömääriä koskevien vaatimusten noudattamiseksi, jotta yhteisö voi täyttää pöytäkirjaan perustuvat velvoitteensa.3 artikla(24) Artiklassa todetaan, että kasvihuonekaasujen kokonaismäärät, jotka Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot voivat päästää ympäristöön ja jotka lasketaan ekvivalenttisina hiilidioksiditonneina, määritellään, kun perusvuoden päästöt on määritetty lopullisesti. Tämä on tehtävä viimeistään ennen velvoitekauden alkamista. Asiaa ei voida käsitellä nyt, koska perusvuoden päästöjä ei ole lopullisesti määritetty eikä niitä määritetä ennen kuin pöytäkirja on tullut voimaan. Ne määritetään päätöksen 93/389/ETY 8 artiklassa tarkoitetun menettelyn (valvontajärjestelmä-komitea) mukaisesti noudattaen ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen ja Kioton pöytäkirjan yhteydessä kehitettyjä asiaa koskevia menettelyjä, mukaan lukien ne, jotka on laadittu hiilinielujen laskemiseksi pöytäkirjan 3 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti.4 artikla(25) Artiklassa säädetään päätöksen ilmoittamisesta, kun se on hyväksytty, yleissopimuksen sihteeristölle pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja sen tallettamisesta Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin huostaan pöytäkirjan 24 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti.5 artikla(26) Artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet tallettaakseen ratifiointikirjansa samaan aikaan kuin Euroopan yhteisö. Artiklassa asetetaan tätä varten aikataulu, jonka avulla voitaisiin noudattaa EU:n poliittista tavoitetta siitä, että pöytäkirja ratifioitaisiin ja että se tulisi voimaan ennen Johannesburgissa 2-11 päivänä syyskuuta 2002 pidettävää kestävän kehityksen maailman huippukokousta. (Ratifiointikirjat olisi talletettava viimeistään 14. kesäkuuta, jotta voidaan varmistaa, että pöytäkirja tulee voimaan EU:n osalta 90 päivää myöhemmin 11 päivänä syyskuuta, huippukokouksen viimeisenä päivänä.)6 artikla(27) Artiklassa todetaan, että päätös on osoitettu jäsenvaltioille.Liite I(28) Liite sisältää 11 päivänä joulukuuta 1997 Kiotossa, Japanissa, tehdyn Kioton pöytäkirjan tekstin.Liite II(29) Neuvoston päätelmissä 16 päivältä kesäkuuta 1998 määritellään kunkin jäsenvaltion osuus yhteisestä 8 prosentin vähentämissitoumuksesta, niin sanotusta taakanjakosopimuksesta. Osuudet ovat seuraavat:>TAULUKON PAIKKA>Tässä liitteessä asetetaan Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden päästömäärät pöytäkirjan 4 mukaisesti siten, että taakanjakosopimuksessa esitetyt luvut muunnetaan Kioton pöytäkirjan liitteen B mukaisiksi päästömääriksi (prosentteina perusvuoden tai -kauden päästöistä).Liite III(30) Liite sisältää Euroopan yhteisön ilmoituksen sen toimivallan laajuudesta ilmastonmuutokseen ja pöytäkirjaan liittyvissä asioissa.2001/0248 (CNS)Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen sitoumusten täyttämisestä yhteisestiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 174 artiklan 4 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen [5],[5]  EYVL Cottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [6],[6]  EYVL Csekä katsoo seuraavaa:(1) Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä 'yleissopimus', joka hyväksyttiin yhteisön puolesta ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen tekemisestä 15 päivänä joulukuuta 1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/69/EY [7], perimmäisenä tavoitteena on ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuuksien vakauttaminen sellaiselle tasolle, että estetään ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään.[7]   EYVL L 33, 7.2.1994, s. 11.(2) Yleissopimuksen sopimuspuolet totesivat sopimuspuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessa, että teollisuusmaat eivät olleet riittävällä tavalla sitoutuneet palauttamaan, erikseen tai yhteisesti, hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen, joita ei säädellä otsonikerroksen suojelua koskevan puitesopimuksen Montrealin pöytäkirjalla, päästöjä vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä, jotta voitaisiin saavuttaa yleissopimuksen pitkän aikavälin tavoite, jonka mukaan on estettävä ihmisen toiminnan vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään. Tämän vuoksi sopimuspuolet sopivat aloittavansa menettelyn, jonka avulla voitaisiin toteuttaa tarvittavat toimet vuoden 2000 jälkeisenä kautena, hyväksymällä asiaa koskevan pöytäkirjan tai jonkin muun oikeudellisen välineen [8].[8]   Päätös 1/CP.1: Berliinin mandaatti: arvio yleissopimuksen 4 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan riittävyydestä mukaan lukien ehdotuksia pöytäkirjaksi ja päätöksiksi jatkotoimenpiteistä.(3) Tämän menettelyn tuloksena hyväksyttiin 11 päivänä joulukuuta 1997 [9] ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirja, jäljempänä 'pöytäkirja'.[9]   Päätös 1/CP.3: Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksyminen.(4) Sopimuspuolten konferenssi päätti neljännessä kokouksessaan hyväksyä Buenos Airesin toimintasuunnitelman, jotta olisi mahdollista sopia pöytäkirjan tärkeimpien vaatimusten täytäntöönpanosta sopimuspuolten konferenssin kuudennessa kokouksessa [10].[10]   Päätös I/CP.4 "Buenos Airesin toimintasuunnitelma(5) Buenos Airesin toimintasuunnitelman täytäntöönpanon perusasioista sovittiin yksimielisesti, kun sopimuspuolten konferenssin kuudetta istuntoa jatkettiin Bonnissa 19-27 päivänä heinäkuuta 2001 [11].[11]   Päätös 5/CP.6 "Buenos Airesin toimintasuunnitelman täytäntöönpano(6) Pöytäkirja on 24 artiklan mukaisesti avoinna ratifiointia ja hyväksymistä varten valtioille ja alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöille, jotka ovat allekirjoittaneet sen.(7) Pöytäkirjan 4 artiklan mukaan sopimuspuolet voivat täyttää 3 artiklaan perustuvat velvoitteensa yhteisesti alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön puitteissa ja yhdessä tällaisen järjestön kanssa.(8) Kun pöytäkirja allekirjoitettiin New Yorkissa 29 päivänä huhtikuuta 1998, yhteisö julisti, että se ja sen jäsenvaltiot täyttävät pöytäkirjan 3 artiklan 1 kappaleen mukaiset velvoitteet yhteisesti 4 artiklan määräysten mukaisesti.(9) Neuvoston päätelmissä 16 päivänä kesäkuuta 1998 [12] sovittiin, mitkä ovat eri jäsenvaltioiden osuudet yhteisön päästöjen vähennysvelvoitteesta. Osuudet vaihtelevat, koska niistä päätettäessä on otettu huomioon kunkin jäsenvaltion talouskasvun ennusteet, energialähteiden yhdistelmä sekä teollisuuden rakenne. Neuvosto sopi lisäksi, että sopimuksen ehdot sisällytettäisiin neuvoston päätökseen pöytäkirjan hyväksymisestä yhteisön puolesta. Pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden on ilmoitettava sihteeristölle sopimuksensa ehdoista ratifioimis- tai hyväksymiskirjojensa tallettamispäivänä. Jäsenvaltioilla on velvollisuus toteuttaa toimenpiteet, jotta yhteisö voi täyttää pöytäkirjaan perustuvat velvoitteensa.[12]   Ympäristöneuvoston 16.-17.6.1998 pitämän kokouksen tuloksia käsittelevä Euroopan unionin neuvoston asiakirja n:o 9702/98, liite I, 19.6.1998.(10) Yhteisön ja sen jäsenvaltioiden perusvuoden päästöjä ei määritetä lopullisesti ennen pöytäkirjan voimaantuloa. Kun perusvuoden päästöt on lopullisesti määritetty ja viimeistään ennen velvoitekauden alkua, yhteisö ja sen jäsenvaltiot määrittävät nämä päästötasot ekvivalenttisina hiilidioksiditonneina yhteisön CO2-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen valvontajärjestelmästä 24 päivänä kesäkuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/389/ETY [13], sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 99/296/EY [14], 8 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.[13]   EYVL L 167, 9.7.1993, s. 31.[14]   EYVL L 117, 5.5.1999, s. 35.(11) Göteborgissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat vakaasti päättäneet täyttää pöytäkirjan mukaiset sitoumuksensa ja totesi, että komissio valmistelee ehdotuksen ratifiointia varten vuoden 2001 loppuun mennessä, jotta yhteisö ja sen jäsenvaltiot voivat täyttää sitoumuksensa ratifioida pöytäkirja pikaisesti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaHyväksytään Euroopan yhteisön puolesta New Yorkissa 29 päivänä huhtikuuta 1998 allekirjoitettu ilmastonmuutosta koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirja, jäljempänä 'pöytäkirja'.Pöytäkirjan teksti on liitteenä I.2 artiklaEuroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot täyttävät pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaiset sitoumuksensa yhteisesti pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti.Liitteessä II esitetään Euroopan yhteisölle ja jokaiselle jäsenvaltiolle sallittu päästömäärä ensimmäisen päästöjen määrän rajoittamista ja vähentämistä koskevan velvoitekauden aikana, vuodesta 2008 vuoteen 2012.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet noudattaakseen liitteessä II asetettuja päästömääriä.3 artiklaLiitteessä II esitetyt päästömäärät määritetään ekvivalenttisina hiilidioksiditonneina sen jälkeen, kun perusvuoden päästöt on lopullisesti määritetty ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2007 päätöksen 93/389/ETY 8 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Tällöin käytetään luotettavia tieteellisiä menetelmiä, joita on kehitetty alustavien sallittujen määrien laskemiseksi yleissopimuksen ja pöytäkirjan, mukaan lukien pöytäkirjan 3 artiklan 3 ja 4 kohdan, mukaisesti.4 artikla1.  Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö/henkilöt, jolla/joilla on valtuus ilmoittaa Euroopan yhteisön puolesta tästä päätöksestä Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeristölle ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.2. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö/henkilöt, jolla/joilla on valtuus tallettaa 1 kohdassa tarkoitettuna ilmoituspäivänä yhteisön puolesta hyväksymiskirja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin huostaan pöytäkirjan 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti sen ilmaisemiseksi, että yhteisö sitoutuu noudattamaan sitä.3. Neuvoston puheenjohtaja oikeutetaan nimeämään henkilö/henkilöt, jolla/joilla on valtuus tallettaa 1 kohdassa tarkoitettuna ilmoituspäivänä yhteisön puolesta liitteessä III esitetty ilmoitus toimivaltuuksista pöytäkirjan 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti.5 artikla1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön ja jäsenvaltioiden ratifioimis- tai hyväksymiskirjat voidaan tallettaa, sikäli kuin mahdollista, samanaikaisesti ja viimeistään 14 päivänä kesäkuuta 2002.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 12 päivänä huhtikuuta 2002 päätöksestään ratifioida tai hyväksyä pöytäkirja taikka, olosuhteidensa mukaisesti, todennäköinen päivämäärä, jona vaaditut menettelyt saadaan päätökseen. Komissio valitsee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa päivän, jona ratifioimis- tai hyväksymiskirjat talletetaan samanaikaisesti.6 artiklaTämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajan puolestaLIITE ILIITE IITAULUKKO KIOTON PÖYTÄKIRJAN 4 ARTIKLAN MUKAISESTI EUROOPAN YHTEISÖLLE JA SEN JÄSENVALTIOILLE SALLITUISTA PÄÄSTÖMÄÄRISTÄ//  KIOTON PÖYTÄKIRJAN 4 ARTIKLAN 1 KOHDAN MUKAISESTI ASETETUT PÄÄSTÖJEN RAJOITTAMISTA JA VÄHENTÄMISTÄ KOSKEVAT MÄÄRÄLLISET VELVOITTEET(prosentteina perusvuoden tai kauden päästöistä)EUROOPAN YHTEISÖ  //  92 %BELGIA  //  92,5 %TANSKA  //  79 %SAKSA  //  79 %KREIKKA  //  125 %ESPANJA  //  115 %RANSKA  //  100 %IRLANTI  //  113 %ITALIA  //  93,5 %LUXEMBURG  //  72 %ALANKOMAAT  //  94 %ITÄVALTA  //  87 %PORTUGALI  //  127 %SUOMI  //  100 %RUOTSI  //  104 %YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA  //  87,5 %LIITE IIIKIOTON PÖYTÄKIRJAN 24 ARTIKLAN 3 KOHDAN MUKAISESTI TEHTY EUROOPAN YHTEISÖN ILMOITUSEuroopan yhteisön jäseniä ovat tällä hetkellä seuraavat valtiot: Belgian kuningaskunta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Irlanti, Italian tasavalta, Itävallan tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Alankomaiden kuningaskunta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.Euroopan yhteisö ilmoittaa, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 174 artiklan 4 kohdan mukaisesti sen toimivaltaan kuuluu kansainvälisten sopimusten tekeminen ja niihin perustuvien velvoitteiden täytäntöönpano seuraavien tavoitteiden saavuttamiseksi:- ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen;- ihmisten terveyden suojelu;- luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö;- sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin.Lisäksi Euroopan yhteisö ilmoittaa, että se on jo antanut sen jäsenvaltioita sitovia säädöksiä, jotka kattavat pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvia asioita.LIITE  ILMASTONMUUTOSTA KOSKEVAN YHDISTYNEIDEN KANSAKUNTIEN PUITESOPIMUKSEN KIOTON PÖYTÄKIRJATämän pöytäkirjan sopimuspuolet, jotkaovat ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (jäljempänä "yleissopimus") sopimuspuolia,pyrkivät yleissopimuksen 2 artiklassa mainittuun perimmäiseen tavoitteeseen,palauttavat mieliin yleissopimuksen määräykset,pitävät ohjeenaan yleissopimuksen 3 artiklaa,noudattavat yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin ensimmäisessä istunnossaan päätöksellä 1/CP.1 hyväksymää Berliinin mandaattia,ovat sopineet seuraavasta:1 artiklaTätä pöytäkirjaa sovellettaessa käytetään yleissopimuksen 1 artiklaan sisältyviä määritelmiä. Lisäksi:1. "Sopimuspuolten konferenssi" tarkoittaa yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssia.2. "Yleissopimus" tarkoittaa ilmastonmuutosta koskevaa Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimusta, joka hyväksyttiin New Yorkissa 9 päivänä toukokuuta 1992.3. "Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli" tarkoittaa hallitustenvälistä ilmastonmuutospaneelia, jonka Maailman ilmatieteellinen järjestö ja Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelma ovat yhdessä perustaneet vuonna 1988.4. "Montrealin pöytäkirja" tarkoittaa otsonikerrosta heikentäviä aineita koskevaa Montrealin pöytäkirjaa, joka hyväksyttiin Montrealissa 16 päivänä syyskuuta 1987, sekä sen myöhempiä tarkistuksia ja muutoksia.5. "Läsnäolevat ja äänestävät sopimuspuolet" tarkoittaa sopimuspuolia, jotka ovat läsnä ja äänestävät joko puolesta tai vastaan.6. "Sopimuspuoli" tarkoittaa tämän pöytäkirjan sopimuspuolta, jollei asiayhteydestä muuta johdu.7. "Liitteessä I mainittu sopimuspuoli" tarkoittaa sopimuspuolta, joka on mainittu yleissopimuksen liitteessä I, jota voidaan muuttaa, tai sopimuspuolta, joka on antanut yleissopimuksen 4 artiklan 2 kappaleen g kohdan mukaisen ilmoituksen.2 artikla1. Kestävän kehityksen edistämiseksi kukin liitteessä I mainittu sopimuspuoli, täyttääkseen 3 artiklan mukaiset määrällisiä päästörajoituksia ja päästöjen vähentämistä koskevat velvoitteensa:(a) panee täytäntöön ja/ tai kehittää edelleen kansallisten olosuhteidensa mukaisesti toimintaohjelmia ja toimenpiteitä, kuten:(i) energiatehokkuuden lisääminen asiaan liittyvillä kansantalouden sektoreilla;(ii) muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen nielujen ja varastojen suojelu ja lisääminen, ottaen huomioon asiaan liittyviin kansainvälisiin ympäristösopimuksiin perustuvat velvoitteensa; kestävän metsätalouden, metsittämisen ja metsänuudistamisen edistäminen;(iii) kestävän maatalouden edistäminen, ottaen huomioon ilmastonmuutokseen liittyvät näkökohdat;(iv) uusien ja uusiutuvien energianlähteiden, hiilidioksidin sitomistekniikan sekä kehittyneen ja uuden ympäristön huomioon ottavan teknologian tutkimus, edistäminen, kehittäminen ja laajempi käyttö;(v) yleissopimuksen tavoitteen vastaisesti vaikuttavien markkinavääristymien, verokannustimien, vero- ja tullivapautusten ja tukien asteittainen vähentäminen tai poistaminen kaikilla kasvihuonekaasujen päästöjä aiheuttavilla sektoreilla sekä markkinapohjaisten keinojen käyttö;(vi) uudistusten rohkaiseminen asianomaisilla sektoreilla sellaisten toimintaohjelmien ja toimenpiteiden edistämiseksi, joilla rajoitetaan tai vähennetään muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen päästöjä;(vii) toimenpiteet muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen päästöjen rajoittamiseksi ja/ tai vähentämiseksi liikennesektorilla;(viii) jätehuollon metaanipäästöjen rajoittaminen ja/ tai vähentäminen jätteiden talteenotolla ja käytöllä, sekä energiantuotannon, -siirron ja -jakelun metaanipäästöjen rajoittaminen ja/ tai vähentäminen;(b) tekee yhteistyötä yleissopimuksen 4 artiklan 2 kappaleen e kohdan i alakohdan mukaisesti muiden sopimuspuolten kanssa edistääkseen tämän artiklan nojalla hyväksymiensä toimintaohjelmien ja toimenpiteiden yksittäistä ja yhteistä vaikuttavuutta. Tässä tarkoituksessa sopimuspuolet toteuttavat toimenpiteitä jakaakseen kokemuksensa ja vaihtaakseen tietoja sellaisista toimintaohjelmista ja toimenpiteistä, mukaan luettuna keinojen kehittäminen niiden vastaavuuden, avoimuuden ja vaikuttavuuden lisäämiseksi. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi harkitsee ensimmäisessä istunnossaan tai mahdollisimman pian sen jälkeen keinoja tällaisen yhteistyön helpottamiseksi, ottaen huomioon kaikki asiaan liittyvät tiedot.2. Liitteessä I mainitut sopimuspuolet rajoittavat ja vähentävät ilma- ja meriliikenteen bunkkeripolttoaineiden aiheuttamia, muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen päästöjä Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ja Kansainvälisen merenkulkujärjestön puitteissa.3. Liitteessä I mainitut sopimuspuolet pyrkivät panemaan täytäntöön tämän artiklan mukaiset toimintaohjelmat ja toimenpiteet siten, että haitalliset vaikutukset ovat mahdollisimman pienet, mukaan luettuna ilmastonmuutoksen haitalliset vaikutukset, vaikutukset kansainväliseen kauppaan sekä yhteiskunnalliset vaikutukset, ympäristövaikutukset ja taloudelliset vaikutukset muihin sopimuspuoliin, erityisesti sopimuspuolina oleviin kehitysmaihin sekä yleissopimuksen 4 artiklan 8 ja 9 kappaleessa tarkoitettuihin sopimuspuoliin, ottaen huomioon yleissopimuksen 3 artiklan määräykset. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi voi ryhtyä tarvittaessa lisätoimenpiteisiin edistääkseen tämän kappaleen määräysten täytäntöönpanoa.4. Jos tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi katsoo, että tämän artiklan 1 kappaleen a kohdassa mainittujen toimintaohjelmien ja toimenpiteiden yhteensovittaminen olisi hyödyllistä, se harkitsee keinoja ja tapoja sellaisten toimintaohjelmien ja toimenpiteiden yhteensovittamisen toteuttamiseksi, ottaen huomioon erilaiset kansalliset olosuhteet ja mahdolliset vaikutukset.3 artikla1. Liitteessä I mainitut sopimuspuolet varmistavat erikseen tai yhdessä, että niiden liitteessä A lueteltujen kasvihuonekaasujen ihmisen toiminnan aiheuttamien päästöjen kokonaismäärät ilmaistuna vastaavana hiilidioksidimääränä eivät ylitä sallittuja päästömääriä, jotka on laskettu sopimuspuolten liitteessä B mainittujen päästöjen määrällisten rajoittamis- ja vähentämisvelvoitteiden mukaisesti sekä tämän artiklan määräysten mukaisesti, vähentääkseen päästöjen kokonaismäärää kyseisten kaasujen osalta ainakin 5 prosentilla vuoden 1990 määrästä vuosien 2008 ja 2012 välisenä velvoitekautena.2. Kunkin liitteessä I mainitun sopimuspuolen on vuoteen 2005 mennessä osoitettava edistyneensä tähän pöytäkirjaan perustuvien velvoitteidensa täyttämisessä.3. Täyttääkseen tämän artiklan mukaiset velvoitteensa kukin liitteessä I mainittu sopimuspuoli voi lukea hyväkseen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien nettomuutokset, jotka johtuvat välittömistä ihmisen toiminnan aiheuttamista maankäytön muutoksista ja metsätalouden toimenpiteistä, jotka rajataan vuodesta 1990 lähtien tapahtuneeseen metsitykseen, uudelleen metsitykseen ja metsänhävitykseen, ja jotka lasketaan hiilivarastojen todennettavina muutoksina kunkin velvoitekauden aikana. Tällaiseen toimintaan liittyvät kasvihuonekaasujen päästöt ja nielujen aikaansaamat poistumat ilmoitetaan avoimesti ja luotettavasti, ja ilmoitetut tiedot tarkastetaan 7 ja 8 artiklan mukaisesti.4. Ennen ensimmäistä tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin istuntoa kukin liitteessä I mainittu sopimuspuoli toimittaa tiedot hiilivarastojensa suuruudesta vuonna 1990, jotta tieteellistä ja teknologista neuvontaa varten perustettu avustava toimielin voi tarkastaa ne ja jotta sopimuspuolen hiilivarastojen muutokset myöhempinä vuosina voidaan arvioida. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi päättää ensimmäisessä istunnossaan tai mahdollisimman pian sen jälkeen menetelmistä, säännöistä ja suuntaviivoista, jotka koskevat sitä miten ja mitkä muut ihmisen aiheuttamat lisätoimet, jotka liittyvät kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien päästöjen ja nielujen aiheuttamien poistumien muutoksiin viljelymaan, maankäytön muutosten ja metsätalouden osalta, voidaan lukea mukaan tai vähentää liitteessä I mainittujen sopimuspuolten sallituista päästömääristä, ottaen huomioon epävarmuustekijät, ilmoittamisen avoimuuden ja todennettavuuden, hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin menetelmiin liittyvän työn, tieteellistä ja teknologista neuvontaa varten perustetun avustavan toimielimen 5 artiklan mukaisesti antamat neuvot ja sopimuspuolten konferenssin päätökset. Tällaiset päätökset koskevat toista ja myöhempiä velvoitekausia. Sopimuspuoli voi valintansa mukaan soveltaa näitä päätöksiä muihin ihmisen aiheuttamiin lisätoimiin ensimmäisenä velvoitekautena, edellyttäen kuitenkin, että tällaisia toimia on ollut vuodesta 1990 lähtien.5. Liitteessä I mainitut sopimuspuolina olevat maat, jotka ovat siirtymässä markkinatalouteen ja joiden perusvuosi tai -kausi on määritelty sopimuspuolten konferenssin toisessa istunnossa tehdyn päätöksen 9/CP.2 mukaisesti, käyttävät kyseistä vuotta tai kautta tämän artiklan mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanotarkoitukseen. Muu liitteessä I mainittu sopimuspuolena oleva maa, joka on siirtymässä markkinatalouteen ja joka ei ole vielä toimittanut ensimmäistä kansallista tiedonantoaan yleissopimuksen 12 artiklan mukaisesti, voi myös ilmoittaa tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivalle sopimuspuolten konferenssille, että se aikoo käyttää muuta aikaisempaa perusvuotta tai -kautta kuin vuotta 1990 tähän artiklaan perustuvien velvoitteiden täytäntöönpanotarkoitukseen. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi päättää tällaisen ilmoituksen hyväksymisestä.6. Tähän pöytäkirjaan perustuvien muiden kuin tämän artiklan mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanon osalta tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi sallii jonkin verran joustavuutta niiden liitteessä I mainittujen sopimuspuolina olevien maiden osalta, jotka ovat siirtymässä markkinatalouteen, ottaen huomioon yleissopimuksen 4 artiklan 6 kappaleen määräykset.7. Ensimmäisen päästöjen määrän rajoittamista ja vähentämistä koskevan velvoitekauden aikana, vuodesta 2008 vuoteen 2012, kullekin liitteessä I mainitulle sopimuspuolelle sallittu päästömäärä lasketaan kertomalla viidellä kyseiselle sopimuspuolelle liitteessä B määritelty prosentuaalinen osuus sen liitteessä A lueteltujen kasvihuonekaasujen ihmisen toiminnan aiheuttamien päästöjen vastaavana hiilidioksidimääränä ilmaistusta kokonaismäärästä vuonna 1990 tai tämän artiklan 5 kappaleen mukaisesti määritettynä perusvuotena tai -kautena. Sallitun päästömäärän laskemista varten ne liitteessä I mainitut sopimuspuolet, joiden osalta maankäytön muutokset ja metsätalous olivat kasvihuonekaasujen päästöjen nettolähde vuonna 1990, sisällyttävät perusvuoteen tai -kauteen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien ihmisen toiminnasta aiheutuvien päästöjen vastaavana hiilidioksidimääränä ilmaistun kokonaismäärän vuonna 1990, josta vähennetään maankäytön muutoksiin liittyvien nielujen aiheuttamat poistumat vuonna 1990.8. Mikä tahansa liitteessä I mainittu sopimuspuoli voi käyttää vuotta 1995 perusvuotena fluorihiilivetyjen, perfluorihiilivetyjen ja rikkiheksafluoridien osalta, tämän artiklan 7 kappaleessa tarkoitettua päästömäärän laskemista varten.9. Liitteessä I mainittujen sopimuspuolten myöhempiä velvoitekausia koskevat velvoitteet vahvistetaan tämän pöytäkirjan liitteen B muutoksina, jotka hyväksytään 21 artiklan 7 kappaleen määräysten mukaisesti. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi aloittaa tällaisten velvoitteiden käsittelyn vähintään seitsemän vuotta ennen tämän artiklan 1 kappaleessa mainitun ensimmäisen velvoitekauden loppua.10. Päästövähennysyksiköt tai sallittujen päästömäärien osat, jotka sopimuspuoli hankkii toiselta sopimuspuolelta 6 artiklan ja 17 artiklan määräysten mukaisesti, lisätään hankkivan sopimuspuolen sallittuun päästömäärään.11. Päästövähennysyksiköt tai sallittujen päästömäärien osat, jotka sopimuspuoli luovuttaa toiselle sopimuspuolelle 6 artiklan ja 17 artiklan määräysten mukaisesti, vähennetään luovuttavan sopimuspuolen sallitusta päästömäärästä.12. Sertifioidut päästövähennykset, jotka sopimuspuoli hankkii toiselta sopimuspuolelta 12 artiklan määräysten mukaisesti, lisätään hankkivan sopimuspuolen sallittuun päästömäärään.13. Jos liitteessä I mainitun sopimuspuolen päästöt velvoitekauden aikana ovat vähemmän kuin sen tämän artiklan mukainen sallittu päästömäärä, erotus lisätään kyseisen sopimuspuolen pyynnöstä sen sallittuun päästömäärään seuraaville velvoitekausille.14. Kukin liitteessä I mainittu sopimuspuoli pyrkii panemaan tämän artiklan 1 kappaleessa mainitut velvoitteet täytäntöön siten, että haitalliset yhteiskunnalliset vaikutukset, ympäristövaikutukset ja taloudelliset vaikutukset ovat mahdollisimman vähäisiä sopimuspuolina oleviin kehitysmaihin, erityisesti yleissopimuksen 4 artiklan 8 ja 9 kappaleessa tarkoitettuihin sopimuspuoliin. Sopimuspuolten konferenssin tekemien, näiden kappaleiden täytäntöönpanoa koskevien päätösten mukaisesti tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi harkitsee ensimmäisessä istunnossaan, mitkä toimenpiteet ovat tarpeen, jotta kyseisissä kappaleissa tarkoitetut ilmastonmuutoksen haitalliset vaikutukset ja/ tai vastatoimien toteuttamisen vaikutukset sopimuspuoliin saadaan mahdollisimman vähäisiksi. Harkittaviin asioihin kuuluvat myös rahoituksesta, vakuutuksesta ja teknologian siirrosta päättäminen.4 artikla1. Liitteessä I mainittujen sopimuspuolten, jotka ovat tehneet sopimuksen 3 artiklaan perustuvien velvoitteiden yhteisestä täyttämisestä, katsotaan täyttäneen nämä velvoitteet sillä edellytyksellä, että sopimuspuolten yhteenlasketut, liitteessä A lueteltujen kasvihuonekaasujen ihmisen toiminnan aiheuttamien päästöjen kokonaismäärät ilmaistuina vastaavina hiilidioksidimäärinä eivät ylitä sopimuspuolten sallittuja päästömääriä, jotka on laskettu niiden liitteessä B mainittujen päästöjen rajoittamista ja vähentämistä koskevien määrällisten velvoitteiden mukaisesti sekä 3 artiklan määräysten mukaisesti. Kullekin tällaisen sopimuksen sopimuspuolelle sallittu päästötaso määritetään kyseisessä sopimuksessa.2. Kyseessä olevan sopimuksen sopimuspuolet ilmoittavat sihteeristölle sopimuksensa ehdoista tämän pöytäkirjan ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjojensa tallettamispäivänä. Sihteeristö puolestaan toimittaa yleissopimuksen sopimuspuolille ja allekirjoittajille tiedot kyseisen sopimuksen ehdoista.3. Kyseessä oleva sopimus on voimassa tämän pöytäkirjan 3 artiklan 7 kappaleessa täsmennetyn velvoitekauden ajan.4. Mikäli sopimuspuolet toimivat yhdessä alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön puitteissa ja yhdessä tällaisen järjestön kanssa, tämän pöytäkirjan hyväksymisen jälkeen tapahtuneet järjestön kokoonpanon muutokset eivät vaikuta tähän pöytäkirjaan perustuviin velvoitteisiin. Järjestön kokoonpanon muutokset koskevat ainoastaan niitä 3 artiklaan perustuvia velvoitteita, jotka on hyväksytty muutosten jälkeen.5. Mikäli kyseessä olevan sopimuksen sopimuspuolet eivät onnistu saavuttamaan niiden yhdistettyä päästövähennysten tasoa, kukin sopimuksen sopimuspuoli on vastuussa omasta päästötasostaan, joka määritetään sopimuksessa.6. Mikäli sopimuspuolet toimivat yhdessä tämän pöytäkirjan sopimuspuolena olevan alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön puitteissa ja yhdessä tällaisen järjestön kanssa, kukin kyseessä olevan alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön jäsenvaltio vastaa tämän artiklan mukaisesti ilmoitetusta päästötasostaan erikseen ja yhdessä 24 artiklan mukaisesti toimivan alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön kanssa, mikäli yhdistettyä päästövähennysten tasoa ei onnistuta saavuttamaan.5 artikla1. Kunkin liitteessä I mainitun sopimuspuolen kansallisen arviointijärjestelmän on oltava kunnossa viimeistään vuotta ennen ensimmäisen velvoitekauden alkua muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien ihmisen toiminnan aiheuttamien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien arvioimista varten. Tämän artiklan 2 kappaleessa täsmennettyjä menetelmiä sisältävistä suuntaviivoista tällaisia kansallisia järjestelmiä varten päättää tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi ensimmäisessä istunnossaan.2. Muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien ihmisen toiminnan aiheuttamien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien arvioimiseen käytetään niitä menetelmiä, jotka hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli on hyväksynyt ja joista on sovittu sopimuspuolten konferenssin kolmannessa istunnossa. Jos tällaisia menetelmiä ei käytetä, sopivia tarkistuksia tehdään niiden menetelmien mukaisesti, joista tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi on sopinut ensimmäisessä istunnossaan. Muun muassa hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin työn perusteella sekä tieteellistä ja teknologista neuvontaa varten perustetun avustavan toimielimen neuvojen perusteella tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi arvioi säännöllisesti sellaisia menetelmiä ja tarkistuksia ja muuttaa niitä tarvittaessa, ottaen täysin huomioon sopimuspuolten konferenssin asiaan liittyvät päätökset. Menetelmiä muutetaan tai tarkistetaan ainoastaan sen varmistamiseksi, että 3 artiklaan perustuvia velvoitteita noudatetaan tällaisen muutoksen jälkeen hyväksyttynä velvoitekautena.3. Liitteessä A lueteltujen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien ihmisen toiminnan aiheuttamien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien vastaavan hiilidioksidimäärän laskemiseen käytetään niiden globaalista lämmityspotentiaalia, jonka hallitustenvälinen ilmastopaneeli on hyväksynyt ja josta sopimuspuolten konferenssi on sopinut kolmannessa istunnossaan. Muun muassa kansainvälisen ilmastonmuutospaneelin työn perusteella ja tieteellistä ja teknologista neuvontaa varten perustetun avustavan toimielimen neuvojen perusteella tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi arvioi säännöllisesti ja tarvittaessa tarkistaa kunkin sellaisen kasvihuonekaasun globaalista lämmityspotentiaalia, ottaen täysin huomioon sopimuspuolten konferenssin asiaan liittyvät päätökset. Globaalisen lämmityspotentiaalin tarkistukset koskevat minkä tahansa velvoitekauden osalta ainoastaan niitä 3 artiklaan perustuvia velvoitteita, jotka on hyväksytty sellaisten tarkistusten jälkeen.6 artikla1. Täyttääkseen 3 artiklaan perustuvat velvoitteensa, liitteessä I mainittu sopimuspuoli voi luovuttaa toiselle sopimuspuolelle tai hankkia toiselta sopimuspuolelta päästövähennysyksiköitä, jotka aiheutuvat hankkeista, joiden tarkoituksena on vähentää kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä ihmisen toiminnan aiheuttamia päästöjä tai edistää ihmisen toiminnan aikaansaamia kasvihuonekaasujen nielujen aiheuttamia poistumia jollakin talouden sektorilla, edellyttäen kuitenkin, että:(a) asianomaiset sopimuspuolet ovat hyväksyneet kyseisen hankkeen;(b) hanke vähentää kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä tai edistää nielujen aikaansaamia poistumia niiden vähennysten ja poistumien lisäksi, joita muutoinkin toteutuisi;(c) sopimuspuoli ei hanki päästövähennysyksiköitä, jos se ei ole noudattanut 5 artiklaan ja 7 artiklaan perustuvia velvoitteitaan; ja(d) päästövähennysyksiköiden hankinnan tarkoitus on täydentää kansallisia toimenpiteitä 3 artiklaan perustuvien velvoitteiden täyttämiseksi.2. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi voi ensimmäisessä istunnossaan tai mahdollisimman pian sen jälkeen kehittää edelleen suuntaviivoja tämän artiklan täytäntöönpanoa varten, myös todentamista ja raportointia varten.3. Liitteessä I mainittu sopimuspuoli voi omalla vastuullaan valtuuttaa oikeushenkilöitä osallistumaan toimintaan, joka johtaa päästövähennysyksiköiden tuottamiseen, luovuttamiseen tai hankintaan tämän artiklan nojalla.4. Jos liitteessä I mainittua sopimuspuolta koskeva tässä artiklassa tarkoitettujen vaatimusten täytäntöönpanoon liittyvä kysymys määritetään 8 artiklan asiaan liittyvien määräysten mukaisesti, päästövähennysyksikköjä voidaan edelleen luovuttaa ja hankkia kysymyksen määrittämisen jälkeen sillä edellytyksellä, että sopimuspuoli ei voi käyttää sellaisia yksikköjä 3 artiklaan perustuvien velvoitteidensa täyttämiseen, ennen kuin noudattamista koskevat kysymykset on selvitetty.7 artikla1. Kukin liitteessä I mainittu sopimuspuoli sisällyttää muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien ihmisen toiminnasta aiheutuvien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien vuosittaiseen selvitykseensä, joka on annettu sopimuspuolten konferenssin asiaan liittyvien päätösten mukaisesti, tarvittavat tämän artiklan 4 kappaleen mukaisesti määritettävät lisätiedot 3 artiklan noudattamisen varmistamiseksi.2. Kukin liitteessä I mainittu sopimuspuoli sisällyttää yleissopimuksen 12 artiklan nojalla annettuun kansalliseen tiedonantoonsa tarvittavat tämän artiklan 4 kappaleen mukaisesti määritettävät lisätiedot tähän pöytäkirjaan perustuvien velvoitteidensa noudattamisen osoittamiseksi.3. Kukin liitteessä I mainittu sopimuspuoli antaa tämän artiklan 1 kappaleen nojalla vaaditut tiedot vuosittain, alkaen ensimmäisestä selvityksestä, joka on annettava yleissopimuksen nojalla velvoitekauden ensimmäisestä vuodesta sen jälkeen, kun tämä pöytäkirja on tullut sen osalta voimaan. Kukin tällainen sopimuspuoli antaa tämän artiklan 2 kappaleen nojalla vaaditut tiedot osana ensimmäistä kansallista tiedonantoaan, joka on annettava yleissopimuksen nojalla sen jälkeen, kun tämä pöytäkirja on tullut sen osalta voimaan, ja sen jälkeen, kun tämän artiklan 4 kappaleessa tarkoitetut suuntaviivat on hyväksytty. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi päättää siitä, miten usein tässä artiklassa vaadittuja tietoja on sen jälkeen toimitettava, ottaen huomioon mahdolliset sopimuspuolten konferenssin päättämät aikataulut kansallisten tiedonantojen antamista varten.4. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi hyväksyy ensimmäisessä istunnossaan suuntaviivat tässä artiklassa vaadittujen tietojen valmistelua varten ja arvioi niitä säännöllisesti sen jälkeen, ottaen huomioon sopimuspuolten konferenssin hyväksymät valmisteluohjeet liitteessä I mainittujen sopimuspuolten kansallisia tiedonantoja varten. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi päättää myös ennen ensimmäistä velvoitekautta sallittujen päästömäärien laskemismenetelmistä.8 artikla1. Asiantuntijaryhmät tarkastavat kunkin liitteessä I mainitun sopimuspuolen 7 artiklan nojalla antamat tiedot sopimuspuolten konferenssin asiaan liittyvien päätösten mukaisesti sekä niiden suuntaviivojen mukaisesti, jotka tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi on hyväksynyt tätä tarkoitusta varten tämän artiklan 4 kappaleen nojalla. Kunkin liitteessä I mainitun sopimuspuolen 7 artiklan 1 kappaleen nojalla antamat tiedot tarkastetaan osana päästöselvitysten ja sallittujen päästömäärien vuosittaista kokoamista ja tilitystä. Lisäksi kunkin liitteessä I mainitun sopimuspuolen 7 artiklan 2 kappaleen nojalla toimittamat tiedot tarkastetaan osana tiedonantojen tarkastusta.2. Sihteeristö koordinoi asiantuntijaryhmien työtä ja ryhmät koostuvat asiantuntijoista, jotka on valittu yleissopimuksen sopimuspuolten ja tarvittaessa hallitustenvälisten järjestöjen nimittämistä henkilöistä, sopimuspuolten konferenssin tätä tarkoitusta varten antamien ohjeiden mukaisesti.3. Tarkastukseen sisältyy sopimuspuolen tämän pöytäkirjan täytäntöönpanon kaikkien näkökohtien perusteellinen ja kattava tekninen arviointi. Asiantuntijaryhmät valmistelevat tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivalle sopimuspuolten konferenssille raportin, jossa arvioidaan sopimuspuolen velvoitteiden täytäntöönpanoa ja määritetään täytäntöönpanon mahdolliset ongelmat ja velvoitteiden täytäntöönpanoon vaikuttavat tekijät. Sihteeristö toimittaa tällaiset raportit kaikille yleissopimuksen sopimuspuolille. Sihteeristö laatii luettelon raporteissa mainituista täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä, jotka toimitetaan edelleen tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin käsiteltäväksi.4. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi hyväksyy ensimmäisessä istunnossaan suuntaviivat asiantuntijaryhmien suorittamaa täytäntöönpanon tarkastusta varten ja tarkistaa näitä suuntaviivoja säännöllisesti sen jälkeen, ottaen huomioon sopimuspuolten konferenssin asiaan liittyvät päätökset.5. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi käsittelee täytäntöönpanoa varten perustetun avustavan toimielimen ja tarvittaessa tieteellistä ja teknologista neuvontaa varten perustetun avustavan toimielimen avustuksella:(a) sopimuspuolten 7 artiklan nojalla antamat tiedot ja niitä koskevat raportit, jotka perustuvat asiantuntijoiden tämän artiklan nojalla suorittamaan tarkastukseen; ja(b) sihteeristön tämän artiklan 3 kappaleen nojalla luettelemia täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä ja sopimuspuolten esittämiä kysymyksiä.6. Tämän artiklan 5 kappaleessa tarkoitettujen tietojen käsittelyn perusteella tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi tekee mitä tahansa asiaa koskevat tämän pöytäkirjan täytäntöönpanon edellyttämät päätökset.9 artikla1. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi tarkistaa säännöllisin väliajoin tätä pöytäkirjaa parhaiden saatavilla olevien, ilmastonmuutosta ja sen vaikutuksia koskevien tieteellisten tietojen ja arvioiden perusteella sekä asiaan liittyvien teknisten, yhteiskunnallisten ja taloudellisten tietojen perusteella. Tällaiset tarkistukset sovitetaan yhteen yleissopimuksen mukaisten asiaan liittyvien tarkistusten kanssa, erityisesti yleissopimuksen 4 artiklan 2 kappaleen d kohdan ja 7 artiklan 2 kappaleen a kohdan edellyttämien tarkistusten kanssa. Näiden tarkistusten perusteella tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin.2. Ensimmäinen tarkistus suoritetaan tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin toisessa istunnossa. Myöhemmät tarkistukset suoritetaan säännöllisin väliajoin ja hyvissä ajoin.10 artiklaOttaen huomioon yhteiset mutta eriytetyt velvollisuudet ja erityiset kansalliseen ja alueelliseen kehitykseen liittyvät ensisijaiset kysymykset, tavoitteet ja olosuhteet, ja asettamatta kuitenkaan uusia velvoitteita sellaisille sopimuspuolille, joita ei mainita liitteessä I, vahvistaen kuitenkin yleissopimuksen 4 artiklan 1 kappaleen mukaiset velvoitteet ja jatkaen näiden velvoitteiden täytäntöönpanon edistämistä kestävän kehityksen saavuttamiseksi, sekä ottaen huomioon yleissopimuksen 4 artiklan 3, 5 ja 7 kappaleen määräykset, kaikki sopimuspuolet:(a) laativat tarvittaessa ja mahdollisuuksien mukaan kustannustehokkaita kansallisia ja tarvittaessa alueellisia ohjelmia parantaakseen paikallisten päästötekijöiden laatua ja sellaisten toimenpiteitä koskevien tietojen ja/ tai mallien laatua, jotka heijastavat kunkin sopimuspuolen sosioekonomisia olosuhteita ja jotka liittyvät ihmisen toiminnan aiheuttamien, muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevien kansallisten selvitysten valmisteluun ja säännöllisin väliajoin tapahtuvaan päivitykseen, käyttäen vertailukelpoisia menetelmiä, joista sopimuspuolten konferenssi sopii ja jotka ovat yhdenmukaisia sopimuspuolten konferenssin kansallisia tiedonantoja varten hyväksymien suuntaviivojen kanssa;(b) muotoilevat, panevat täytäntöön, julkaisevat ja päivittävät säännöllisesti kansallisia ja tarvittaessa alueellisia ohjelmia, jotka sisältävät toimenpiteitä ilmastonmuutoksen lieventämiseksi sekä toimenpiteitä riittävän ilmastonmuutokseen sopeutumisen helpottamiseksi:(i) Tällaiset ohjelmat koskisivat muun muassa energia-, liikenne- ja teollisuussektoreita sekä maataloutta, metsätaloutta ja jätehuoltoa. Sopeutumismenetelmät ja aluesuunnittelun parantamismenetelmät edistäisivät myös ilmastonmuutokseen sopeutumista; ja(ii) Liitteessä I mainitut sopimuspuolet toimittavat tietoja tähän pöytäkirjaan perustuvista toimenpiteistä, mukaan luettuna kansalliset ohjelmat, 7 artiklan mukaisesti; ja muut sopimuspuolet pyrkivät sisällyttämään kansallisiin tiedonantoihinsa tarvittaessa tietoja ohjelmista, jotka sisältävät toimenpiteitä, joiden kyseinen sopimuspuoli uskoo torjuvan ilmastonmuutosta ja sen haitallisia vaikutuksia, mukaan luettuna kasvihuonekaasujen päästöjen lisääntymisen hillitseminen ja nielujen lisääminen sekä nielujen aikaansaamat poistumat, toimintavalmiuksien vahvistaminen ja sopeutumistoimenpiteet.(c) tekevät yhteistyötä edistääkseen tehokkaita menetelmiä ympäristön huomioon ottavan teknologian, sekä ilmastonmuutokseen liittyvien taitotiedon ja menettelytapojen ja prosessien kehittämiseksi, soveltamiseksi ja levittämiseksi, ja ryhtyvät kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin edistääkseen, helpottaakseen ja rahoittaakseen tarvittaessa näiden siirtoa tai niiden saatavuutta, erityisesti kehitysmaissa, mukaan luettuna toimintaohjelmien ja ohjelmien laatiminen julkisessa omistuksessa olevan tai julkiseen vaikutuspiiriin kuuluvan ympäristön huomioon ottavan teknologian siirtämiseksi tehokkaasti sekä mahdollistavan ympäristön luominen yksityissektorille, edistääkseen ja lisätäkseen ympäristön huomioon ottavan teknologian siirtoa ja saatavuutta;(d) tekevät tieteellistä ja teknistä tutkimusyhteistyötä ja edistävät systemaattisten havainnointijärjestelmien ja tietoarkistojen ylläpitoa ja kehittämistä vähentääkseen ilmastojärjestelmään liittyviä epävarmuustekijöitä, ilmastonmuutoksen haitallisia vaikutuksia ja erilaisten vastatoimien taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia, sekä pyrkivät kehittämään ja vahvistamaan kansallista valmiutta ja mahdollisuuksia osallistua kansainvälisiin ja hallitustenvälisiin tutkimukseen ja systemaattiseen havainnointiin liittyviin pyrkimyksiin, ohjelmiin ja verkostoihin, ottaen huomioon yleissopimuksen 5 artiklan määräykset;(e) tekevät yhteistyötä ja edistävät koulutusohjelmien kehittämistä ja täytäntöönpanoa kansainvälisellä tasolla, hyödyntämällä tarvittaessa olemassa olevia toimielimiä, ja lisäämällä kansallista toimintavalmiutta, erityisesti henkilöstöresursseja ja institutionaalista valmiutta sekä henkilöstövaihtoa tai henkilöstön lähettämistä ulkomaille asiantuntijoiden kouluttamiseksi tällä alalla, erityisesti kehitysmaita varten, ja lisäävät kansallisella tasolla yleisön tietoisuutta ja edistävät yleisön mahdollisuutta saada tietoa ilmastonmuutoksesta. Sopivia menetelmiä tulisi kehittää näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa varten yleissopimuksen asiaan liittyvien toimielimien avulla, ottaen huomioon yleissopimuksen 6 artiklan määräykset;(f) sisällyttävät kansallisiin tiedonantoihinsa tietoja ohjelmista ja toimenpiteistä, joihin on ryhdytty tämän artiklan nojalla sopimuspuolten konferenssin asiaan liittyvien päätösten mukaisesti; ja(g) ottavat yleissopimuksen 4 artiklan 8 kappaleen määräykset täysimääräisesti huomioon pannessaan tähän artiklaan perustuvia velvoitteita täytäntöön.11 artikla1. Sopimuspuolet ottavat 10 artiklan täytäntöönpanossa huomioon yleissopimuksen 4 artiklan 4, 5, 7, 8 ja 9 kappaleen määräykset.2. Yleissopimuksen 4 artiklan 1 kappaleen täytäntöönpanon yhteydessä, yleissopimuksen 4 artiklan 3 kappaleen ja 11 artiklan määräysten mukaisesti ja yleissopimuksen rahoitusjärjestelmän toiminnasta vastaavien yhteisöjen avulla, yleissopimuksen liitteessä II mainitut sopimuspuolina olevat teollisuusmaat ja muut teollisuusmaat:(a) järjestävät uusia ja lisävaroja kattaakseen sovitut täydet kustannukset, jotka ovat aiheutuneet sopimuspuolina olevissa kehitysmaissa näiden edistäessä yleissopimuksen 4 artiklan 1 kappaleen a kohtaan perustuvien ja 10 artiklassa tarkoitettujen olemassa olevien velvoitteiden täytäntöönpanoa; ja(b) järjestävät myös, muun muassa teknologian siirtoa varten, sopimuspuolina oleville kehitysmaille mainitunlaisia varoja, joita ne tarvitsevat kattaakseen sovitut täydet lisäkustannukset, jotka ovat aiheutuneet yleissopimuksen 4 artiklan 1 kappaleeseen perustuvien ja 10 artiklassa tarkoitettujen olemassa olevien velvoitteiden täytäntöönpanosta ja joista sopimuspuolena oleva kehitysmaa ja yleissopimuksen 11 artiklassa tarkoitettu kansainvälinen yhteisö tai yhteisöt ovat sopineet, kyseisen artiklan mukaisesti.Näiden olemassa olevien velvoitteiden täytäntöönpanossa otetaan huomioon siirrettävien varojen riittävyyden ja ennustettavuuden tarve ja se, että taakan jakaminen tarkoituksenmukaisella tavalla sopimuspuolina olevien teollisuusmaiden kesken on tärkeää. Yleissopimuksen rahoitusjärjestelmästä vastaaville tahoille sopimuspuolten konferenssin asiaan liittyvissä päätöksissä annettuja ohjeita, mukaan luettuna ne, joista on sovittu ennen tämän pöytäkirjan hyväksymistä, sovelletaan tarpeellisin muutoksin tämän kappaleen määräyksiin.3. Yleissopimuksen liitteessä II mainitut sopimuspuolina olevat teollisuusmaat ja muut teollisuusmaat voivat myös järjestää, ja sopimuspuolina olevat kehitysmaat voivat käyttää hyväkseen kahdenvälisen, alueellisen ja muun monenvälisen yhteistyön kautta saatuja rahavaroja tämän pöytäkirjan 10 artiklan täytäntöönpanoa varten.12 artikla1. Tässä artiklassa määritetään puhtaan kehityksen järjestelmä.2. Puhtaan kehityksen järjestelmän tarkoitus on auttaa sopimuspuolia, joita ei ole mainittu liitteessä I, saavuttamaan kestävä kehitys ja edistämään yleissopimuksen perimmäisen tavoitteen täyttämistä, sekä auttaa liitteessä I mainittuja sopimuspuolia noudattamaan niiden 3 artiklaan perustuvia määrällisiä päästöjen rajoitus- ja vähennysvelvoitteita.3. Puhtaan kehityksen järjestelmän mukaisesti:(a) Sopimuspuolet, joita ei ole mainittu liitteessä I, hyötyvät projektitoiminnasta, josta seuraa sertifioituja päästövähennyksiä; ja(b) Liitteessä I mainitut sopimuspuolet voivat käyttää sellaisesta projektitoiminnasta seuranneita sertifioituja päästövähennyksiä edistääkseen niiden 3 artiklaan perustuvien määrällisten päästöjen rajoitus- ja vähennysvelvoitteiden noudattamista, siten kuin tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi on päättänyt.4. Puhtaan kehityksen järjestelmä on tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin hallinnon ja ohjeiden alainen, ja sen toimintaa valvoo puhtaan kehityksen järjestelmän hallintoneuvosto.5. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin nimeämät toiminnalliset yksiköt sertifioivat kustakin projektitoiminnasta seuraavat päästövähennykset:(a) kunkin mukana olevan sopimuspuolen hyväksymän vapaaehtoisen osallistumisen perusteella;(b) ilmastonmuutoksen lieventämiseen liittyvän todellisen, mitattavissa olevan ja pitkäaikaisen hyödyn perusteella; ja(c) sellaisten päästövähennysten perusteella, joita ei tapahdu ilman sertifioitua projektitoimintaa.6. Puhtaan kehityksen järjestelmä auttaa tarvittaessa järjestämään sertifioidun projektitoiminnan rahoitusta.7. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi laatii ensimmäisessä istunnossaan menetelmät ja menettelytavat avoimuuden, tehokkuuden ja vastuullisuuden varmistamiseksi projektitoiminnan riippumattoman tarkastuksen ja todentamisen avulla.8. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi varmistaa, että osa sertifioidun projektitoiminnan tuotosta käytetään hallintokulujen kattamiseen sekä sellaisten sopimuspuolina olevien, ilmastonmuutoksen haitallisille vaikutuksille erityisen alttiiden kehitysmaiden auttamiseen sopeutumiskustannusten kattamisessa.9. Puhtaan kehityksen järjestelmän mukaisessa toiminnassa, mukaan luettuna tämän artiklan 3 kappaleen a kohdassa mainittu toiminta ja sertifioitujen päästövähennysten hankinta, voi olla mukana yksityisiä ja/ tai julkisia tahoja, ja puhtaan kehityksen järjestelmän hallintoneuvosto voi antaa sitä koskevia ohjeita.10. Sertifioidut päästövähennykset, jotka saavutetaan vuoden 2000 ja ensimmäisen velvoitekauden alun välisenä aikana, voidaan käyttää hyväksi ensimmäisen velvoitekauden tavoitteiden saavuttamiseksi.13 artikla1. Sopimuspuolten konferenssi, joka on yleissopimuksen ylin toimielin, toimii tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena.2. Yleissopimuksen sopimuspuolet, jotka eivät ole tämän pöytäkirjan sopimuspuolia, voivat osallistua tarkkailijoina tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin istuntoihin. Kun sopimuspuolten konferenssi toimii tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena, tähän pöytäkirjaan perustuvaan päätöksentekoon osallistuvat ainoastaan pöytäkirjan sopimuspuolet.3. Kun sopimuspuolten konferenssi toimii tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena, sellaiset sopimuspuolten konferenssin puheenjohtajiston jäsenet, jotka edustavat yleissopimuksen sopimuspuolta, joka ei kuitenkaan sillä hetkellä ole tämän pöytäkirjan sopimuspuoli, korvataan ylimääräisillä jäsenillä, jotka tämän pöytäkirjan sopimuspuolet valitsevat keskuudestaan.4. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi arvioi säännöllisesti tämän pöytäkirjan täytäntöönpanoa ja tekee toimivaltansa puitteissa tarvittavat päätökset edistääkseen sen tehokasta täytäntöönpanoa. Konferenssi suorittaa sille tässä pöytäkirjassa osoitetut tehtävät ja:(a) arvioi kaikkien niiden tietojen perusteella, jotka sen käyttöön on annettu tämän pöytäkirjan määräysten mukaisesti, sopimuspuolten suorittamaa tämän pöytäkirjan täytäntöönpanoa, tämän pöytäkirjan mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden kokonaisvaikutuksia, erityisesti ympäristövaikutuksia, taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia sekä niiden yhteisvaikutuksia, ja sitä, missä määrin yleissopimuksen tavoite on saavutettu;(b) käsittelee säännöllisin väliajoin sopimuspuolten tähän pöytäkirjaan perustuvia velvoitteita, ottaen asianmukaisesti huomioon kaikki yleissopimuksen 4 artiklan 2 kappaleen d kohdan ja 7 artiklan 2 kappaleen edellyttämät tarkistukset, yleissopimuksen tavoitteen valossa, sen täytäntöönpanosta saadut kokemukset ja tieteen ja teknologian kehityksen, sekä tältä osin käsittelee ja hyväksyy säännölliset tämän pöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevat raportit;(c) edistää ja helpottaa tietojenvaihtoa toimenpiteistä, joita sopimuspuolet ovat toteuttaneet puuttuakseen ilmastonmuutokseen ja sen vaikutuksiin, ottaen huomioon sopimuspuolten erilaiset olosuhteet, velvollisuudet ja valmiudet sekä niiden tähän pöytäkirjaan perustuvat velvoitteet;(d) helpottaa kahden tai useamman sopimuspuolen pyynnöstä niiden toimenpiteiden yhteensovittamista, joita sopimuspuolet ovat toteuttaneet puuttuakseen ilmastonmuutokseen ja sen vaikutuksiin, ottaen huomioon sopimuspuolten erilaiset olosuhteet, velvollisuudet ja valmiudet sekä niiden tähän pöytäkirjaan perustuvat velvoitteet;(e) edistää ja ohjaa yleissopimuksen tavoitteen ja tämän pöytäkirjan määräysten mukaisesti, ja ottaen täysimääräisesti huomioon sopimuspuolten konferenssin asiaan liittyvät päätökset, tämän pöytäkirjan tehokkaaseen täytäntöönpanoon liittyvien vertailukelpoisten menetelmien kehittämistä ja niiden säännöllisin väliajoin tapahtuvaa tarkistusta, tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin päätöksen mukaisesti;(f) antaa suosituksia tämän pöytäkirjan täytäntöönpanon kannalta tarpeellisista asioista,(g) pyrkii järjestämään lisävaroja 11 artiklan 2 kappaleen mukaisesti;(h) perustaa tarvittavaksi katsottuja konferenssin alaisia toimielimiä tämän pöytäkirjan täytäntöönpanoa varten;(i) pyytää ja käyttää tarvittaessa toimivaltaisten kansainvälisten ja hallitustenvälisten toimielinten ja järjestöjen sekä kansalaisjärjestöjen palveluja ja yhteistyötä, sekä niiden tarjoamia tietoja; ja(j) hoitaa muut tämän pöytäkirjan täytäntöönpanon mahdollisesti edellyttämät tehtävät ja käsittelee sopimuspuolten konferenssin päätöksestä seuraavat toimeksiannot.5. Sopimuspuolten konferenssin menettelytapasääntöjä ja yleissopimuksen rahoitusmenettelyjä sovelletaan tarpeellisin muutoksin tähän pöytäkirjaan, jollei tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi yksimielisesti toisin päätä.6. Sihteeristö kutsuu koolle tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin ensimmäisen istunnon tämän pöytäkirjan voimaantulopäivän jälkeen pidettävän ensimmäisen sopimuspuolten konferenssin istunnon yhteydessä. Myöhemmät tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin varsinaiset istunnot pidetään vuosittain ja yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin varsinaisten istuntojen yhteydessä, jollei tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi toisin päätä.7. Tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin ylimääräiset istunnot pidetään silloin kun tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi katsoo ne tarpeellisiksi, tai jonkin sopimuspuolen kirjallisesta pyynnöstä, edellyttäen kuitenkin, että kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun sihteeristö on antanut pyynnön tiedoksi sopimuspuolille, vähintään kolmasosa sopimuspuolista tukee pyyntöä.8. Yhdistyneet Kansakunnat, sen erityisjärjestöt ja Kansainvälinen atomienergiajärjestö sekä sellaiset niiden jäseninä tai tarkkailijoina olevat valtiot, jotka eivät ole yleissopimuksen sopimuspuolia, voivat olla edustettuina tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin istunnoissa tarkkailijoina. Jollei vähintään kolmasosa läsnäolevista sopimuspuolista sitä vastusta, tarkkailijaksi voidaan hyväksyä mikä tahansa kansallinen, kansainvälinen tai hallitustenvälinen toimielin tai järjestö tai kansalaisjärjestö, jonka toimialaa tämän pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvat asiat ovat ja joka on ilmoittanut sihteeristölle halukkuudestaan olla edustettuna tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin istunnossa tarkkailijana. Tarkkailijoiden hyväksymiseen ja osallistumiseen sovelletaan tämän artiklan 5 kappaleessa tarkoitettuja menettelysääntöjä.14 artikla1. Yleissopimuksen 8 artiklalla perustettu sihteeristö toimii tämän pöytäkirjan sihteeristönä.2. Yleissopimuksen 8 artiklan 2 kappaletta, joka koskee sihteeristön tehtäviä, ja yleissopimuksen 8 artiklan 3 kappaletta, joka koskee sihteeristön toimintaan liittyviä järjestelyjä, sovelletaan tarpeellisin muutoksin tähän pöytäkirjaan. Sihteeristö hoitaa lisäksi sille tässä pöytäkirjassa määrätyt tehtävät.15 artikla1. Yleissopimuksen 9 ja 10 artiklassa perustetut avustava toimielin tieteellistä ja teknologista neuvontaa varten ja avustava toimielin täytäntöönpanoa varten toimivat vastaavasti tämän pöytäkirjan avustavana toimielimenä tieteellistä ja teknologista neuvontaa varten ja avustavana toimielimenä täytäntöönpanoa varten. Näiden kahden yleissopimuksen alaisen toimielimen tehtäviin liittyviä määräyksiä sovelletaan tarpeellisin muutoksin tähän pöytäkirjaan. Tieteellistä ja teknologista neuvontaa varten perustetun avustavan toimielimen ja täytäntöönpanoa varten perustetun avustavan toimielimen pöytäkirjaa koskevien kokousten istunnot pidetään vastaavien yleissopimusta koskevien kokousten yhteydessä.2. Yleissopimuksen sopimuspuolet, jotka eivät ole tämän pöytäkirjan sopimuspuolia, voivat osallistua tarkkailijoina mihin tahansa avustavan toimielimen istuntoon. Kun avustavat toimielimet toimivat tämän pöytäkirjan alaisina toimieliminä, tähän pöytäkirjaan perustuvaan päätöksentekoon osallistuvat ainoastaan tämän pöytäkirjan sopimuspuolet.3. Kun yleissopimuksen 9 ja 10 artiklalla perustetut avustavat toimielimet suorittavat tämän pöytäkirjan asioihin liittyviä tehtäviä, näiden avustavien toimielimien puheenjohtajistojen jäsenet, jotka edustavat yleissopimuksen sopimuspuolia, jotka eivät kuitenkaan sillä hetkellä ole tämän pöytäkirjan sopimuspuolia, korvataan ylimääräisillä jäsenillä, jotka tämän pöytäkirjan sopimuspuolet valitsevat keskuudestaan.16 artiklaTämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi harkitsee mahdollisimman pian yleissopimuksen 13 artiklassa tarkoitetun monenvälisen neuvoa-antavan menettelyn soveltamista tähän pöytäkirjaan ja muuttaa sitä tarvittaessa sopimuspuolten konferenssin mahdollisesti tekemien asiaan liittyvien päätösten perusteella. Mitä tahansa monenvälistä neuvoa-antavaa menettelyä, jota voidaan soveltaa tähän pöytäkirjaan, käytetään sen vaikuttamatta tämän pöytäkirjan 18 artiklan mukaisesti käyttöön otettuihin menettelytapoihin ja järjestelmiin.17 artiklaSopimuspuolten konferenssi määrittää päästökaupan periaatteet, menetelmät, säännöt ja suuntaviivat erityisesti sen todentamista, raportointia ja vastuullisuutta varten. Liitteessä B mainitut sopimuspuolet voivat osallistua päästökauppaan täyttääkseen 3 artiklaan perustuvat velvoitteensa. Tällainen kauppa täydentää sellaista kansallista toimintaa, jonka tarkoituksena on noudattaa kyseiseen artiklaan perustuvia päästöjen määrällisiä rajoitus- ja vähennysvelvoitteita.18 artiklaTämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimiva sopimuspuolten konferenssi hyväksyy ensimmäisessä istunnossaan tarvittavat ja tehokkaat menettelyt ja järjestelmät tämän pöytäkirjan määräysten rikkomistapausten toteamista ja käsittelyä varten, mukaan luettuna ohjeellisen listan kehittäminen seuraamuksista, joissa otetaan huomioon rikkomusten syy, tyyppi, aste ja yleisyys. Tähän artiklaan perustuvat menettelyt ja järjestelmät, joihin liittyy sitovia seuraamuksia, hyväksytään tämän pöytäkirjan muutoksina.19 artiklaYleissopimuksen 14 artiklan määräyksiä, jotka koskevat riitojen ratkaisemista, sovelletaan tarpeellisin muutoksin tähän pöytäkirjaan.20 artikla1. Sopimuspuoli voi ehdottaa muutoksia tähän pöytäkirjaan.2. Tämän pöytäkirjan muutokset hyväksytään tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin varsinaisessa istunnossa. Sihteeristö antaa tähän pöytäkirjaan ehdotetun muutoksen tekstin tiedoksi sopimuspuolille vähintään kuusi kuukautta ennen kokousta, jossa se ehdotetaan hyväksyttäväksi. Sihteeristö antaa ehdotetun muutoksen tekstin tiedoksi myös yleissopimuksen sopimuspuolille ja allekirjoittajille sekä tallettajalle.3. Sopimuspuolet tekevät kaikkensa päästäkseen yksimielisesti sopimukseen tähän pöytäkirjaan ehdotetusta muutoksesta. Jos kaikki keinot yksimielisyyden saavuttamiseksi on käytetty, eikä sopimukseen ole päästy, muutos hyväksytään viime kädessä kokouksessa läsnäolevien ja äänestävien sopimuspuolten kolmen neljäsosan äänten enemmistöllä. Sihteeristö antaa hyväksytyn muutoksen tiedoksi tallettajalle, joka välittää sen kaikille sopimuspuolille hyväksymistä varten.4. Muutosten hyväksymiskirjat talletetaan tallettajan huostaan. Tämän artiklan 3 kappaleen mukaisesti hyväksytty muutos tulee voimaan sen hyväksyneiden sopimuspuolten osalta yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä sen päivän jälkeen, jona tallettaja on vastaanottanut hyväksymiskirjat vähintään kolmelta neljäsosalta tämän pöytäkirjan sopimuspuolista.5. Muutos tulee voimaan muiden sopimuspuolten osalta yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä sen päivän jälkeen, jona kyseinen sopimuspuoli tallettaa sanotun muutoksen hyväksymiskirjan tallettajan huostaan.21 artikla1. Tämän pöytäkirjan liitteet ovat sen erottamaton osa ja jollei nimenomaisesti toisin sovita, viittaus tähän pöytäkirjaan on samalla viittaus sen liitteisiin. Tämän pöytäkirjan voimaantulon jälkeen hyväksytyt liitteet voivat olla ainoastaan luetteloja, lomakkeita ja muuta kuvailevaa aineistoa, joka on luonteeltaan tieteellistä, teknistä, menettelytapoihin liittyvää tai hallinnollista.2. Sopimuspuoli voi tehdä ehdotuksia tämän pöytäkirjan liitteiksi ja voi ehdottaa muutoksia tämän pöytäkirjan liitteisiin.3. Tämän pöytäkirjan liitteet ja sen liitteiden muutokset hyväksytään tämän pöytäkirjan sopimuspuolten kokouksena toimivan sopimuspuolten konferenssin varsinaisessa istunnossa. Sihteeristö antaa ehdotetun liitteen tai liitteen muutoksen tekstin tiedoksi sopimuspuolille vähintään kuusi kuukautta ennen kokousta, jossa se on ehdotettu hyväksyttäväksi. Sihteeristö antaa ehdotetun liitteen tai liitteen muutoksen tekstin tiedoksi myös yleissopimuksen sopimuspuolille ja allekirjoittajille sekä tallettajalle.4. Sopimuspuolet tekevät kaikkensa päästäkseen sopimukseen ehdotetusta liitteestä tai liitteen muutoksesta yksimielisesti. Jos kaikki keinot yksimielisyyden saavuttamiseksi on käytetty, eikä sopimukseen ole päästy, liite tai liitteen muutos hyväksytään viime kädessä kokouksessa läsnäolevien ja äänestävien sopimuspuolten kolmen neljäsosan äänten enemmistöllä. Sihteeristö antaa hyväksytyn liitteen tai liitteen muutoksen tiedoksi tallettajalle, joka välittää sen kaikille sopimuspuolille hyväksymistä varten.5. Tämän artiklan 3 ja 4 kappaleen mukaisesti hyväksytty liite tai muun liitteen kuin liitteen A tai B muutos tulee voimaan kaikkien tämän pöytäkirjan sopimuspuolten osalta kuuden kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona tallettaja on antanut hyväksytyn liitteen tai liitteen muutoksen tiedoksi näille sopimuspuolille, lukuun ottamatta sellaisia sopimuspuolia, jotka ovat ilmoittaneet kirjallisesti tämän ajan kuluessa tallettajalle, että ne eivät hyväksy liitettä tai liitteen muutosta. Liite tai liitteen muutos tulee tällaisen ilmoituksen peruuttaneiden sopimuspuolten osalta voimaan yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä sen päivän jälkeen, jona tallettaja on vastaanottanut tällaisen ilmoituksen peruutuksen.6. Jos liitteen tai liitteen muutoksen hyväksymiseen liittyy tämän pöytäkirjan muutos, kyseinen liite tai liitteen muutos ei tule voimaan ennen kuin tämän pöytäkirjan muutos tulee voimaan.7. Tämän pöytäkirjan liitteen A ja B muutokset hyväksytään ja ne tulevat voimaan 20 artiklassa mainitun menettelyn mukaisesti, edellyttäen kuitenkin liitteen B muutosten osalta, että kyseinen sopimuspuoli on kirjallisesti suostunut muutokseen.22 artikla1. Jäljempänä 2 kappaleessa määrättyjä tapauksia lukuun ottamatta jokaisella sopimuspuolella on yksi ääni.2. Alueellisilla taloudellisen yhdentymisen järjestöillä on omaan toimivaltaansa kuuluvissa asioissa oikeus käyttää äänimäärää, joka vastaa niiden tämän pöytäkirjan sopimuspuolina olevien jäsenvaltioiden lukumäärää. Tällainen järjestö ei saa käyttää äänioikeuttaan, jos jokin sen jäsenvaltioista käyttää omaa äänioikeuttaan ja päinvastoin.23 artiklaYhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri toimii tämän pöytäkirjan tallettajana.24 artikla1. Tämä pöytäkirja on avoinna allekirjoittamista varten valtioille ja alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöille, jotka ovat yleissopimuksen sopimuspuolia, ja niiden on ratifioitava tai hyväksyttävä se. Pöytäkirja on avoinna allekirjoittamista varten Yhdistyneiden Kansakuntien päämajassa New Yorkissa 16 päivästä maaliskuuta 1998 lähtien 15 päivään maaliskuuta 1999 saakka. Tämä pöytäkirja on avoinna liittymistä varten siitä päivästä lukien, joka seuraa allekirjoittamiselle varatun ajanjakson päättymispäivää. Ratifioimis-, hyväksymis- ja liittymiskirjat talletetaan tallettajan huostaan.2. Alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöä, joka tulee yleissopimuksen sopimuspuoleksi ilman, että mikään sen jäsenvaltioista on pöytäkirjan sopimuspuoli, sitovat kaikki tämän pöytäkirjan mukaiset velvoitteet. Sellaisen järjestön osalta, jonka jäsenvaltioista yksi tai useampi on tämän pöytäkirjan sopimuspuoli, järjestö ja sen jäsenvaltiot päättävät keskinäisestä vastuustaan tämän pöytäkirjan asettamien velvoitteiden täyttämisessä. Tällaisessa tapauksessa järjestö ja sen jäsenvaltiot eivät saa käyttää tämän pöytäkirjan mukaisia oikeuksiaan samanaikaisesti.3. Alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestöjen tulee ratifioimis-, hyväksymis- ja liittymiskirjoissaan ilmoittaa toimivaltansa laajuus tämän pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Järjestöt antavat myös kaikista toimivallassaan tapahtuneista olennaisista muutoksista tiedon tallettajalle, joka toimittaa tiedon edelleen sopimuspuolille.25 artikla1. Tämä pöytäkirja tulee voimaan yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä sen päivän jälkeen, jona vähintään 55 yleissopimuksen sopimuspuolta, joihin kuuluu liitteessä I mainittuja sopimuspuolia siten, että niiden hiilidioksidipäästöjen yhteenlaskettu kokonaismäärä vuonna 1990 oli vähintään 55 prosenttia kaikkien liitteessä I mainittujen sopimuspuolten hiilidioksidipäästöjen kokonaismäärästä, on tallettanut ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa.2. Tässä artiklassa "liitteessä I mainittujen sopimuspuolten hiilidioksidipäästöjen kokonaismäärä vuonna 1990" tarkoittaa määrää, jonka liitteessä I mainitut sopimuspuolet ovat antaneet tiedoksi joko tämän pöytäkirjan hyväksymispäivänä tai ennen sitä ensimmäisissä kansallisissa tiedonannoissaan, jotka on toimitettu yleissopimuksen 12 artiklan mukaisesti.3. Kunkin sellaisen valtion tai alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön osalta, joka ratifioi tai hyväksyy tämän pöytäkirjan tai liittyy siihen sen jälkeen, kun tämän artiklan 1 kappaleessa mainitut ehdot sen voimaantulolle on täytetty, tämä pöytäkirja tulee voimaan yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä sen päivän jälkeen, jona kyseinen valtio tai järjestö on tallettanut ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa.4. Tätä artiklaa sovellettaessa alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön tallettamia asiakirjoja ei lueta mukaan asianomaisen järjestön jäsenvaltioiden tallettamien asiakirjojen lisäksi.26 artiklaTähän pöytäkirjaan ei saa tehdä varaumia.27 artikla1. Sopimuspuoli voi irtisanoa tämän pöytäkirjan milloin tahansa, kun on kulunut kolme vuotta siitä päivästä, jona pöytäkirja on tullut kyseisen sopimuspuolen osalta voimaan, ilmoittamalla siitä kirjallisesti tallettajalle.2. Irtisanominen tulee voimaan yhden vuoden kuluttua siitä päivästä, jona tallettaja on vastaanottanut irtisanomista koskevan ilmoituksen, tai ilmoituksessa mainittuna myöhempänä päivänä.3. Sopimuspuolen, joka irtisanoo yleissopimuksen, katsotaan irtisanoneen myös tämän pöytäkirjan.28 artiklaTämän pöytäkirjan alkuperäiskappale, jonka arabian-, englannin-, espanjan-, kiinan-, ranskan- ja venäjänkieliset tekstit ovat yhtä todistusvoimaiset, talletetaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin huostaan.TEHTY Kiotossa 11 päivänä joulukuuta 1997.TÄMÄN VAKUUDEKSI allekirjoittaneet, siihen asianmukaisesti valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan mainittuna päivänä.Liite AKasvihuonekaasuthiilidioksidi (CO2)metaani (CH4)typpioksiduuli (N2O)fluorihiilivedyt (HFCs)perfluorihiilivedyt (PFCs)rikkiheksafluoridi (SF6)Sektorit/ lähteetEnergiaPolttoaineen polttaminenEnergiateollisuusTehdasteollisuus ja rakentaminenLiikenneMuut sektoritMuutPolttoainepäästötKiinteät polttoaineetÖljy ja luonnonkaasuMuutTeollinen tuotantoMineraalituotteetKemianteollisuusMetallien valmistusMuu tuotantoHalogeenihiilivetyjen ja rikkiheksafluoridien tuotantoHalogeenihiilivetyjen ja rikkiheksafluoridien kulutusMuutLiuottimien ja muiden tuotteiden käyttöMaatalousSuolistokäyminenLannoitteiden käyttöRiisinviljelyMaatalousmaaMäärätty savannien kulotusMaatalousjätteiden polttaminen pellollaMuutJätteetKiinteiden jätteiden hävittäminen maallaJätevesien käsittelyJätteiden polttaminenMuutLiite B//Sopimuspuoli  //  Päästöjen määrälliset rajoitus- tai vähennyssitoumukset//  (prosenttia perusvuoden tai -kauden päästöistä)Alankomaat   //  92Australia   //  108Belgia   //  92Bulgaria*   //  92Espanja   //  92Euroopan yhteisö   //  92Irlanti   //  92Islanti   //  110Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta   //  92Italia   //  92Itävalta   //  92Japani   //  94Kanada   //  94Kreikka   //  92Kroatia*   //  95Latvia*   //  92Liechtenstein   //  92Liettua*   //  92Luxemburg   //  92Monaco   //  92Norja   //  101Portugali   //  92Puola*   //  94Ranska   //  92Romania*   //  92Ruotsi   //  92Saksa   //  92Slovakia*   //  92Slovenia*   //  92Suomi   //  92Sveitsi   //  92Tsekin tasavalta*   //  92Tanska   //  92Ukraina*   //  100Unkari*   //  94Uusi-Seelanti   //  100Venäjän federaatio*   //  100Viro*   //  92Yhdysvallat   //  93* Maat, jotka ovat siirtymässä markkinatalouteen


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0012

Ehdotus neuvoston päätös, Bt cry1Ab -geeniä ilmentävän muuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja MON810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Unkarissa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti  /* KOM/2009/0012 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 21.1.2009KOM(2009) 12 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖS,Bt cry1Ab -geeniä ilmentävän muuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja MON810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Unkarissa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(komission esittämä)PERUSTELUT1. Geneettisesti muunnetun maissin ( Zea mays L., linja MON810) saattamisesta markkinoille on säädetty neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 98/294/EY, jonka mukaan kyseisen tuotteen markkinoille saattamiseen on annettava lupa.2. Ranskan viranomaiset antoivat luvan kyseisen tuotteen markkinoille saattamiseen 3 päivänä elokuuta 1998. Direktiivin 90/220/ETY 13 artiklan 5 kohdan mukaan tuotetta voidaan käyttää koko yhteisössä.3. Unkarin viranomaiset ilmoittivat komissiolle 20 päivänä tammikuuta 2005 direktiivin 2001/18/ETY 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti päätöksestään kieltää väliaikaisesti kyseisen muuntogeenisen maissin käyttö ja myynti ja esittivät perusteet päätökselleen.4. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) katsoi 8 päivänä kesäkuuta 2005, että Unkarin esittämät tiedot eivät sisältäneet uutta tieteellistä näyttöä, joka olisi mitätöinyt Zea mays L., linja MON810 -tuotteen ympäristöriskien arvioinnin ja oikeuttanut sen vuoksi kieltämään kyseisen tuotteen käytön ja myynnin Unkarissa.5. Komissio otti huomioon ympäristöneuvoston 24 päivänä kesäkuuta 2005 antaman lausuman, jossa neuvosto vastustaa ehdotusta, jonka mukaan toisen jäsenvaltion olisi kumottava samaa muuntogeenistä organismia koskeva suojalauseketoimenpiteensä. Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen MON810 markkinoille saattamiseen liittyvistä kansallisista suojatoimenpiteistä vallitsee yhä tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää tieteellistä näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen direktiivin 90/220/ETY nojalla yhä direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.6. Tämän perusteella komissio kuuli EFSA:a marraskuussa 2005 siitä, voidaanko tieteellisin perustein katsoa, että suojalauseketoimenpiteiden piiriin kuuluvien muuntogeenisten organismien, kuten Zea mays L., linja MON810 -tuotteen, markkinoille saattamisen jatkumisella on lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja pyysi EFSA:a ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut niiden aiempien tieteellisten lausuntojen jälkeen, joissa oli arvioitu näiden muuntogeenisten organismien turvallisuutta.7. Koska EFSA:n uusi lausunto Zea mays L., linja MON810 -tuotteesta olisi saattanut vaikuttaa sen aiemmin kesäkuussa 2005 antamaan lausuntoon, katsottiin aiheelliseksi odottaa tätä uutta lausuntoa ennen kuin ryhdyttiin toimenpiteisiin Unkarin ilmoittaman suojatoimenpiteen johdosta.8. Maaliskuun 29 päivänä 2006 antamassaan lausunnossa (joka julkaistiin 11 päivänä huhtikuuta 2006) EFSA totesi, ettei ollut syytä uskoa, että Zea mays L., linjan MON810 -tuotteen markkinoille saattamisen jatkamisella olisi lupaehtoja noudatettaessa haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.9. Direktiivin 2001/18/EY 23 artiklassa edellytetään, että tällaisessa tilanteessa komissio tekee päätöksen noudattaen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyjä menettelyjä, joihin sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa, ja ottaa tällöin huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.10. Koska EFSA katsoi, että Zea mays L., linja MON810 -tuote ei aiheuta riskiä ihmisten terveydelle tai ympäristölle, komissio valmisteli päätösluonnoksen, jossa Unkaria kehotetaan kumoamaan kyseistä tuotetta koskevat toimenpiteensä.11. Tarvittavia toimenpiteitä koskeva luonnos toimitettiin lausuntoa varten päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti direktiivin 2001/18/EY 30 artiklalla perustetulle komitealle.12. Komitea, jota kuultiin 18 päivänä syyskuuta 2006, ei antanut lausuntoa, minkä vuoksi komission teki päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä ja antoi siitä tiedon Euroopan parlamentille.13. Ympäristöneuvosto ilmoitti 20 päivänä helmikuuta 2007 vastustavansa ehdotusta määräenemmistöllä.14. Päätöksessään neuvosto viittasi direktiivissä 2001/18/EY säädettyyn ympäristöriskien arviointiin ja totesi, että Euroopan unionin maatalouden erilaiset rakenteet ja erilaiset alueelliset ekologiset ominaisuudet on otettava ympäristöriskien arvioinnissa järjestelmällisemmin huomioon.15. Unkari toimitti komissiolle 30 päivänä marraskuussa 2007 lisätietoja Zea mays L., linja MON810 -tuotteen viljelystä toimenpiteensä tueksi.16. Tämän jälkeen EFSA:a pyydetiin 18 päivänä huhtikuuta 2008 arvioimaan, sisältyykö Unkarin toimittamiin tietoihin tietoja, jotka vaikuttavat ympäristöriskien arviointiin siten, että on aihetta todeta, että edellä mainittu maissi aiheuttaa riskin ympäristölle, kun sitä käytetään sitä koskevassa luvassa mainittuihin tarkoituksiin.17. EFSA antoi 2 päivänä heinäkuuta 2008 lausunnon (joka julkaistiin 11 päivänä heinäkuuta 2008), jossa se vahvisti aiemmat päätelmänsä Zea mays L . , linja MON810 –tuotteen turvallisuudesta ja totesi, ettei tieteellisessä tarkastelussa eikä tieteellisistä tiedoista ole löytynyt seikkoja, jotka muuttaisivat tästä tuotteesta aiemmin tehtyä riskien arviointia. EFSA totesi myös, että Unkarin toimittamat tiedot eivät sisältäneet tieteellistä näyttöä siitä, että Unkarin ympäristö olisi siinä määrin erilainen kuin EU:n muut alueet, että sitä varten olisi syytä tehdä muita alueita koskevista arvioinneista erillinen riskien arviointi.18. Tämän perusteella Unkarin olisi kumottava suojatoimenpiteensä Zea mays L., linja MON810 -tuotteen käytön ja myynnin osalta. Näin ollen neuvoston helmikuussa 2007 tekemän päätöksen ja neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 2 alakohdan mukaisesti komissio esitti uudestaan ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja antoi tästä tiedon Euroopan parlamentille.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖS,Bt cry1Ab -geeniä ilmentävän muuntogeenisen maissin ( Zea mays L., linja MON810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Unkarissa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(Ainoastaan unkarinkielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[1] ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,on kuullut Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista,sekä katsoo seuraavaa:(1) Geneettisesti muunnetun maissin ( Zea mays L., linja MON810) saattamisesta markkinoille neuvoston direktiivin 90/220/ETY[2] mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 98/294/EY säädetään, että kyseisen tuotteen markkinoille saattamiseen on annettava lupa.(2) Ranskan toimivaltaiset viranomaiset antoivat tällaisen luvan 3 päivänä elokuuta 1998.(3) Unkari ilmoitti komissiolle 20 päivänä tammikuuta 2005 kieltäneensä direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla Zea mays L., linja MON810 -tuotteen käytön ja myynnin väliaikaisesti ja esitti perusteet päätökselleen.(4) Komissio pyysi Unkarin toimittamista tiedoista lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (jäljempänä ’EFSA’), joka on perustettu elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[3].(5) Tutkittuaan Unkarin hakemuksessa esitetyt todisteet EFSA totesi 8 päivänä kesäkuuta 2005, että tällä hetkellä käytettävissä oleva tieteellinen näyttö ei tue Unkarin esittämiä väitteitä ja että Unkarin toimittamat tiedot eivät anna uutta tieteellistä näyttöä, joka riittäisi kumoamaan Zea mays L., linja MON810 -tuotteesta direktiivin 90/220/ETY mukaisesti tehdyn ympäristöriskien arvioinnin ja oikeuttaisi kieltämään kyseisen tuotteen käytön ja myynnin Unkarissa.(6) Komissio otti huomioon ympäristöneuvoston 24 päivänä kesäkuuta 2005 antaman lausuman siitä, että neuvosto vastustaa ehdotusta, jonka mukaan toisen jäsenvaltion olisi kumottava samaa muuntogeenistä organismia koskeva suojatoimenpiteensä. Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen MON810 markkinoille saattamiseen liittyvistä kansallisista suojatoimenpiteistä vallitsee yhä tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen direktiivin 90/220/ETY nojalla yhä direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.(7) Tämän vuoksi komissio kuuli marraskuussa 2005 EFTA:a siitä, voidaanko tieteellisin perustein katsoa, että Zea mays L., linja MON810 -tuotteen markkinoille saattamisen jatkumisella on lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja pyysi EFTA:a erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut niiden aiempien tieteellisten lausuntojen jälkeen, joissa oli arvioitu näiden muuntogeenisten organismien turvallisuutta.(8) Maaliskuun 29 päivänä maaliskuuta 2006 antamassaan lausunnossa EFSA totesi tukeutuen useiden MON810 -maissia sisältävistä hybrideistä tehtyjen hakemusten arviointiin, ettei ole syytä uskoa Zea mays L., linja MON810 -tuotteen markkinoille saattamisen jatkumisella olevan lupaehtoja noudatettaessa haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.(9) Näin ollen ei ollut syytä katsoa, että kyseinen tuote aiheuttaisi riskin ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle.(10) Sen vuoksi Unkarin oli kumottava Zea mays L., linja MON810 -tuotetta koskevat suojalauseketoimenpiteet.(11) Direktiivin 2001/18/EY 30 artiklalla perustettu komitea, jota kuultiin komission päätösluonnoksessa esitetyistä toimenpiteistä 18 päivänä syyskuuta 2006, ei ole antanut niistä lausuntoa mainitun direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.(12) Komission teki neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan nojalla neuvostolle ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja antoi siitä tiedon Euroopan parlamentille.(13) Ympäristöneuvosto ilmoitti 20 päivänä helmikuuta 2007 vastustavansa ehdotusta määräenemmistöllä.(14) Neuvosto viittasi päätöksessään direktiivissä 2001/18/EY säädettyyn ympäristöriskien arviointiin ja totesi, että Euroopan unionin maatalouden erilaiset rakenteet ja erilaiset alueelliset ekologiset ominaisuudet on otettava ympäristöriskien arvioinnissa järjestelmällisemmin huomioon.(15) Unkari toimitti komissiolle 30 päivänä marraskuussa 2007 suojatoimenpiteensä tueksi lisätietoja Zea mays L., linja MON810 -tuotteen viljelystä.(16) Tämän jälkeen EFSA:a pyydetiin 18 päivänä huhtikuuta 2008 arvioimaan, sisältyykö Unkarin toimittamiin tietoihin tietoja, jotka vaikuttavat ympäristöriskien arviointiin siten, että on aihetta todeta, että edellä mainittu maissi aiheuttaa riskin ympäristölle, kun sitä käytetään sitä koskevassa luvassa mainittuihin tarkoituksiin.(17) EFSA antoi 2 päivänä heinäkuuta 2008 lausunnon (joka julkaistiin 11 päivänä heinäkuuta 2008), jossa se vahvisti aiemmat päätelmänsä Zea mays L . , linja MON810 -tuotteen turvallisuudesta ja totesi, ettei tieteellisessä tarkastelussa eikä tieteellisistä tiedoista ole löytynyt seikkoja, jotka muuttaisivat tästä tuotteesta aiemmin tehtyä riskien arviointia. EFSA totesi myös, että Unkarin toimittamat tiedot eivät sisältäneet tieteellistä näyttöä siitä, että Unkarin ympäristö olisi siinä määrin erilainen EU:n muista alueista, että sitä varten olisi syytä tehdä muita alueita koskevista arvioinneista erillinen riskien arviointi.(18) Näin ollen Unkarin olisi kumottava Zea mays L., linja MON810 -tuotteen käyttöä ja myyntiä koskevat suojatoimenpiteensä.(19) Neuvoston helmikuussa 2007 tekemän päätöksen ja neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 2 alakohdan mukaisesti komissio esitti uudestaan ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja antoi tästä tiedon Euroopan parlamentille.(20) Neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 1 alakohdassa säädetään, että neuvosto voi tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti.ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaUnkarin tasavallan toteuttamat toimenpiteet, joilla kielletään käyttämästä ja myymästä Bt cry1Ab -geeniä ilmentävää muuntogeenistä maissia ( Zea mays L., linja MON810), jonka markkinoille saattaminen on sallittu päätöksellä 98/294/EY, eivät ole direktiivin 2001/18/EY mukaan perusteltuja.2 artiklaUnkarin tasavallan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kumotakseen ne toimenpiteet, joilla kielletään käyttämästä ja myymästä muuntogeenistä maissia Zea mays L., linja MON810 Unkarin alueella, sekä pantava tämä päätös täytäntöön viimeistään 20 päivän kuluttua päätöksen tiedoksi antamisesta.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Unkarin tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[2] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 32.[3] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).