|

52011PC0532

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle kantaa alennettua veroa Sisä- ja Ulko-Hebridien saarilla, Pohjoisilla saarilla, Clydevuonon saarilla ja Scillynsaarilla kulutettavista moottoripolttoaineista direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti  /* KOM/2011/0532 lopullinen - 2011/0232 (NLE) */

	PERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTAEnergiatuotteiden ja sähkön verotusta säännellään unionissa neuvoston direktiivillä 2003/96/EY[1], jäljempänä ’energiaverodirektiivi’ tai ’direktiivi’.Direktiivin 19 artiklan 1 kohdan ja erityisesti sen 5, 15 ja 17 artiklan säännösten nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön verotustasoa koskevia muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan liittyvistä syistä.Tämän ehdotuksen tarkoituksena on myöntää Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle lupa soveltaa alennettua valmisteverokantaa moottoripolttoaineisiin (bensiiniin ja dieselöljyyn) kaikilla Sisä- ja Ulko-Hebridien saarilla, Pohjoisilla saarilla ja Clydevuonon saarilla (jotka kaikki sijaitsevat Skotlannin rannikolla) sekä Scillynsaarilla (jotka sijaitsevat Englannin lounaisrannikolla). Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamien tietojen mukaan alueilla, joihin tätä toimenpidettä on tarkoitus soveltaa, polttoaineen litrahinta on keskimäärin 0,10 Englannin puntaa (noin 0,11 euroa) korkeampi kuin muissa maan osissa. Näiden alueiden korkeammat hinnat johtuvat korkeammista kuljetus- ja jakelukustannuksista sekä alhaisesta väestömäärästä. Toimenpiteen tarkoituksena on alentaa jossakin määrin moottoripolttoaineiden korkeita kustannuksia tietyillä alueilla.Pyyntö ja sen yleinen taustaDirektiivin 19 artiklan 1 kohdassa säädetään, että neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan liittyvistä syistä.Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat ilmoittaneet direktiivin 19 artiklan mukaisesti komissiolle 23. maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä aikeestaan soveltaa alennettua verokantaa. Polttoaineiden alennettu valmisteverokanta olisi litraa kohden 0,05 Englannin puntaa (noin 0,06 euroa) alhaisempi kuin Yhdistyneen kuningaskunnan vakioverokanta (0,59 Englannin puntaa, eli noin 0,68 euroa). Tämä tarkoittaisi, että alennettu verokantakin ylittäisi huomattavasti nykyisen EU:n vähimmäismäärän, joka on 359 euroa 1 000 litralta lyijytöntä bensiiniä ja 330 euroa 1 000 litralta kaasuöljyä.Yhdistynyt kuningaskunta on hakenut alennusta kuudeksi vuodeksi, joka on direktiivin 19 artiklan 2 kohdassa säädetty enimmäisaika.Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan polttoaineen litrahinta on Skotlannin saarilla noin 0,10 Englannin puntaa (noin 0,11 euroa) korkeampi kuin Yhdistyneen kuningaskunnan muiden osien keskiarvo. Scillynsaarilla hinta on tätäkin korkeampi, sillä polttoaineen litrahinta on siellä noin 0,25 Englannin puntaa (noin 0,28 euroa) korkeampi kuin Yhdistyneen kuningaskunnan muiden osien keskiarvo. Jos verokantaa alennetaan 0,05 Englannin puntaa (noin 0,06 euroa) litralta, tämä ei kattaisi koko hintaeroa, mutta kuluttajat saisivat kuitenkin jonkinasteisen korvauksen maksamistaan korkeammista hinnoista.Korkea hinta johtuu polttoaineen myynnin lisäkustannuksista näillä alueilla. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset mainitsevat kaksi tärkeää syytä näille korkeammille kustannuksille:1.  Näille saarille toimitettavan polttoaineen kuljetus- ja jakelukustannukset ovat kalliimpia. Tämä johtuu meri- ja maantiekuljetusten lisäkustannuksista (pidempi välimatka ja kuljetusaika), lauttakustannuksista, terminaalien käyttökustannuksista ja palkkioista, joita toimittaja perii polttoaineen vähäisen toimitusmäärän vuoksi. Sitä vastoin kaikki Englannin ja Walesin manneralueet sijaitsevat enintään 100 mailin (noin 160 kilometrin) päässä vähintään yhdestä jalostamosta, joten polttoaine voidaan kuljettaa säiliöautoilla. Kuljetuskustannusten Skotlannin saarille arvioidaan olevan litraa kohden vähintään 0,03 Englannin puntaa korkeammat kuin Skotlannin mannermaalle.2.  Alhainen väestömäärä (vähintään 16-vuotiaita henkilöitä on 82 000, jotka ovat jakautuneet yli 100 saarelle) ja alhaiset myyntimäärät yhtä kohdetta kohden tarkoittavat, että kiinteät kustannukset on jaettava vähäisen myyntimäärän kesken. Vertailun vuoksi todettakoon, että näillä alueilla on 65 huoltoasemaa. Kiinteät henkilöstö-, vuokra-, kunnallisvero-, lämpö-, sähkö-, vesi-, huolto- ja korjauskustannukset on otettava huomioon lopullisessa pumppuhinnassa. Yhdessä kohteessa myydään Shetlandsaarilla, Orkneysaarilla ja Hebrideillä keskimäärin 0,25–0,6 miljoonaa litraa polttoainetta vuodessa, kun muualla Skotlannissa tämä määrä on 3,8 miljoonaa litraa vuodessa. Jotta huoltoaseman käyttökustannukset saataisiin katettua, polttoainehintaan olisi lisättävä litraa kohden 0,07–0,15 Englannin punnan lisähinta silloin, kun myyntimäärä on 0,25–0,6 miljoonaa litra, mutta vain 0,033 Englannin punnan lisähinta silloin, kun myyntimäärä on 3,8 miljoonaa litraa.Korkeampien yksikkökustannusten ja siitä johtuvien korkeampien hintojen aiheuttama epäedullinen asema on Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan merkittävä ongelma paikallisväestölle, koska monien asukkaiden on matkustettava pitkiä matkoja päästäkseen lähimmälle kaupunkialueelle, he ovat usein riippuvaisia omasta kulkuvälineestä ja koska toimenpiteen kohteena olevilla alueilla tulotaso on melko alhainen.Toimenpiteen toimintaMaantieliikenteessä käytettävän polttoaineen valmistevero kannetaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa silloin, kun polttoaine poistuu jalostamosta tai kun se tuodaan tai kun se poistuu valmisteverovarastosta. Kyseisessä vaiheessa olisi vaikeaa määrittää, millainen polttoainemäärä on tarkoitettu tukikelpoisille alueille.Sen vuoksi huojennus myönnetään tukikelpoisten saarien myyntipisteessä, jotta vältytään siltä, että alemman verokannan polttoaine päätyy muualle. Yhdistyneen kuningaskunnan vero- ja tulliviranomainen (HMRC) rekisteröi saarella olevat polttoaineen vähittäismyyjät valtuutetuiksi vähittäismyyjiksi, joiden on alennettava polttoaineen litrahintaa verohuojennuksen määrällä. Valtuutetut vähittäismyyjät voivat puolestaan hakea määräajoin HMRC:ltä veronpalautusta myymänsä litramäärän perusteella.SoveltamisalaToimenpiteen alueelliseen soveltamisalaan kuuluvat kaikki Sisä- ja Ulko-Hebridien saaret, Pohjoiset saaret ja Clydevuonon saaret (jotka kaikki ovat Skotlannin rannikolla) sekä Scillynsaaret (jotka ovat Englannin lounaisrannikolla). Toimenpide on tarkoitettu yksityishenkilöille, mutta alempaa verokantaa sovelletaan kaikkiin polttoaineostoihin, mukaan lukien kaupalliseen käyttöön ostetut. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan 85 prosenttia saarilla rekisteröidyistä ajoneuvoista oli yksityisomistuksessa ja 15 prosenttia yritysten omistuksessa vuonna 2009.Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten näkemykset toimenpiteen vaikutuksesta sisämarkkinoihinYhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset eivät usko, että toimenpide vaikuttaisi sisämarkkinoiden toimintaan. Saaren suurimmat organisaatiot ovat julkisia virastoja, kuten kunnallispalveluja ja terveyspalvelujen tarjoajia. Saarella on monenlaisia yrityksiä, mutta niiden keskimääräinen liikevaihto on yleensä alhaisempi kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan näiden alueiden yritysten keskimääräinen liikevaihto on noin 1,4 miljoonaa Englannin puntaa, kun muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa se on noin 5,7 miljoonaa Englannin puntaa.Yhdistynyt kuningaskunta korostaa, että helpotus ei kata koko kustannuseroa näiden saarten ja Yhdistyneen kuningaskunnan mannermaan välillä, joten ei olisi taloudellisesti kannattavaa matkustaa mannermaasta saarille käyttämään hyödyksi kyseistä erityisjärjestelmää.Lisäksi Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvat yritykset ovat pieniä tekijöitä omilla markkinoillaan.Voimassa olevat aiemmat säännöksetEnergiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/96/EY.Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisen toimenpiteen arviointiErityiset politiikkaan liittyvät syytDirektiivin 19 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa:”Edellisissä artikloissa, erityisesti 5, 15 ja 17 artiklassa esitettyjen säännösten lisäksi neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan liittyvistä syistä.”.Yhdistyneen kuningaskunnan suunnittelemassa toimenpiteessä kannettaisiin alennettua valmisteveroa moottoripolttoaineista, jotka toimitetaan sen tietyille alueille. Näitä alueita ovat kaikki Sisä- ja Ulko-Hebridien saaret, Pohjoiset saaret ja Clydevuonon saaret (jotka kaikki ovat Skotlannin rannikolla) sekä Scillynsaaret (jotka ovat Englannin lounaisrannikolla). Tarkoituksena on saattaa näillä alueilla maksettavat pumppuhinnat lähemmäksi Yhdistyneen kuningaskunnan keskiarvoa. Näiden alueiden korkeammat yksikkökustannukset ja pumppuhinnat johtuvat suuremmista kuljetus- ja jakelukustannuksista ja vähäisemmistä mittakaavaeduista.Näin ollen voidaan erityisillä politiikkaan liittyvillä syillä perustella sitä, että asianomaisilla alueilla sovelletaan alennettua valmisteverokantaa moottoriajoneuvoihin näiden alueiden erityisten maantieteellisten olosuhteiden vuoksi.Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiinToimenpiteen tavoitteena on kompensoida osittain näillä saarilla polttoaineesta maksettavat korkeammat yksikköhinnat ja pumppuhinnat myyntipisteessä myönnettävällä suoralla veronhuojennuksella.Toimenpide koskee vain sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Huojennus koskee vain saarilla myytävää (melko vähäistä) polttoainemäärää.Lisäksi huojennuksen määrä on alhaisempi kuin lisäkustannukset, jotka aiheutuvat näillä alueilla polttoaineen myynnistä, ja näin ollen myös alhaisempi kuin näillä alueille ja mannermaalla veloitettavien polttoainehintojen välinen ero.Tältä osin komissio toteaa, että valmisteverokantaa aiotaan alentaa 0,05 Englannin puntaa tuotelitralta. Kuitenkin Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan kuljetuksen lisäkustannukset ovat asianomaisilla alueilla 0,03 Englannin puntaa korkeammat kuin Yhdistyneen kuningaskunnan keskiarvo, ja huoltoasemien käyttökustannusten arvioidaan olevan korkeampia, minkä vuoksi lisäkustannus on litraa kohden noin 0,07–0,15 Englannin puntaa, kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa se on keskimäärin 0,033 Englannin puntaa.Näin ollen energiatehokkuutta edistävä verokannustin pysyy vähintään samalla tasolla kuin mannermaalla sovellettava kannustin.Huojennuksesta huolimatta asianomaisilla maantieteellisillä alueilla kulutettavaan polttoaineeseen sisältyvä verorasitus pysyy huomattavasti direktiivissä 2003/96/EY säädetyn vähimmäisverotustason yläpuolella.Sen vuoksi voidaan todeta, että toimenpide on unionin kansanterveys-, ympäristö-, energia- ja liikennepolitiikan mukainen.Asianomaiset olosuhteet huomioon ottaen toimenpide näyttää hyväksyttävältä myös sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja terveen kilpailun kannalta. Toimenpiteen kohteina olevien alueiden saaristoluonteen ja verokannan alennuksen vähäisyyden vuoksi ei myöskään ole odotettavissa, että toimenpide houkuttaisi ostajia näiden alueiden ulkopuolelta ja että polttoainekulutus muuttuisi tämän vuoksi.Toimenpiteen soveltamisaika ja EU:n energiaverotuksen kehittäminenKomissio ehdottaa, että toimenpidettä sovelletaan direktiivissä 2003/96/EY säädetyn enimmäisajan eli kuusi vuotta. Tällainen määräaika näyttää asianmukaiselta, jotta Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset pystyvät keräämään tietoja toimenpiteen tulosten arvioimiseksi ja antamaan toimenpiteen piiriin kuuluville yrityksille ja kuluttajille riittävän varmuuden toimenpiteen jatkuvuudesta.Jotta voimassa olevan säädöskehyksen yleistä kehitystä ei estettäisi, on kuitenkin aiheellista säätää, että jos neuvosto ottaa perussopimuksen 113 artiklan nojalla käyttöön muutetun energiatuotteita koskevan yleisen verojärjestelmän, johon tällä päätöksellä myönnettävä lupa ei soveltuisi, tämän päätöksen voimassaolo päättyy päivänä, jona muutettujen sääntöjen soveltaminen alkaa.Konkreettisemmin viitataan komission 13. huhtikuuta 2011 esittämään ehdotuksen KOM(2011) 169. Ehdotuksen mukaan energiaverotus jaettaisiin kahteen osaan. Järjestelmä poikkeaisi direktiivistä 2003/96/EY, johon tämä lupa perustuu.Jos neuvosto hyväksyy tällaisen uuden järjestelmän ja jos komissio katsoo, että tässä ehdotettava lupa on edelleen syytä pitää voimassa, se tarkastelee myönteisesti ja hyvissä ajoin Yhdistyneen kuningaskunnan mahdollisesti esittämää samankaltaista uuden järjestelmän mukaista pyyntöä, jotta tämän ehdotuksen 2 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu jatkuvuus varmistetaan.ValtiontukisäännötYhdistyneen kuningaskunnan ehdottaman alennuksen jälkeen bensiinin ja dieselöljyn verokannat ylittävät asianomaisilla alueilla edelleen direktiivin 2003/96/EY 7 artiklassa säädetyn vähimmäisverotustason. Toimenpide kuuluu sen vuoksi ns. yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen (asetus (EY) N:o 800/2008[2]) soveltamisalaan, minkä vuoksi siihen ei sovelleta ennakkoilmoitusvelvollisuutta.2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSETIntressitahojen kuuleminenTämä ehdotus perustuu Yhdistyneen kuningaskunnan esittämään pyyntöön ja koskee ainoastaan kyseistä jäsenvaltiota.Asiantuntijatiedon käyttöUlkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ole ollut tarpeen.Vaikutusten arviointiTämä ehdotus koskee luvan antamista yhdelle jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä.3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖEhdotuksen tavoitteena on antaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle lupa poiketa neuvoston direktiivin 2003/96/EY yleisistä säännöksistä ja määrätyissä rajoissa soveltaa eriytettyjä verokantoja dieselpolttoaineeseen ja lyijyttömään bensiiniin.OikeusperustaNeuvoston direktiivin 2003/96/EY 19 artikla.ToissijaisuusperiaateSEUT-sopimuksen 113 artiklan soveltamisalaan kuuluva välillinen verotus ei sinänsä kuulu SEUT-sopimuksen 3 artiklassa tarkoitettuun yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan.Voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä säännellään ja rajoitetaan kuitenkin tiukasti jäsenvaltioiden rinnakkaisen toimivallan käyttöä tällä alalla. Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaan ainoastaan neuvostolla on valtuudet antaa jäsenvaltiolle lupa ottaa käyttöön muita vapautuksia tai alennuksia kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla. Jäsenvaltiot eivät voi toimia neuvoston sijasta.Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen mukainen.SuhteellisuusperiaateEhdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. Veronalennus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi.Sääntelytavan valintaEhdotettu sääntelytapa: neuvoston päätös.Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklassa säädetään ainoastaan tämäntyyppisestä toimenpiteestä.4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSETToimenpiteestä ei aiheudu taloudellista tai hallinnollista rasitusta yhteisölle. Näin ollen ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon.2011/0232 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle kantaa alennettua veroa Sisä- ja Ulko-Hebridien saarilla, Pohjoisilla saarilla, Clydevuonon saarilla ja Scillynsaarilla kulutettavista moottoripolttoaineista direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisestiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY[3] ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:3.  Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti 23. maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä lupaa soveltaa alennettua valmisteverokantaa kaasuöljyyn ja lyijyttömään bensiiniin Sisä- ja Ulko-Hebridien saarilla, Pohjoisilla saarilla ja Clydevuonon saarilla (jotka kaikki sijaitsevat Skotlannin rannikolla) sekä Scillynsaarilla (jotka sijaitsevat Englannin lounaisrannikolla).4.  Näillä alueilla kaasuöljyn ja lyijyttömän bensiinin hinnat ovat korkeammat kuin keskimääräiset hinnat muilla Yhdistyneen kuningaskunnan alueilla, mikä asettaa paikalliset polttoaineen kuluttajat epäedulliseen asemaan. Hintaero johtuu siitä, että yksikkökohtaiset kustannukset ovat korkeammat saarten maantieteellisen sijainnin, alhaisen väestömäärän ja suhteellisen vähäisten polttoainetoimitusmäärien vuoksi.5.  Verokannan alennus ei ole suurempi kuin mikä on tarpeen kuluttajille aiheutuvien yksikkökohtaisten lisäkustannusten korvaamiseksi asianomaisilla maantieteellisillä alueilla.6.  Alennetut verokannat ovat korkeammat kuin direktiivin 2003/96/EY 7 artiklassa säädetyt vähimmäismäärät.7.  Toimenpiteen kohteena olevien alueiden saaristoluonteen ja verokannan kohtuullisen alennuksen vuoksi toimenpide ei aiheuta mitään erityisesti polttoainetarjontaan liittyvää liikkumista.8.  Sen vuoksi toimenpide voidaan hyväksyä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja oikeudenmukaisen kilpailun varmistamistarpeen kannalta, ja se on Euroopan unionin terveys-, ympäristö-, energia- ja liikennepolitiikan mukainen.9.  Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti kunkin kyseisen artiklan nojalla myönnetyn luvan on oltava ajallisesti tarkkaan rajoitettu. Jotta asianomaiset yritykset ja kuluttajat saisivat riittävän varmuuden, lupa myönnetään kuudeksi vuodeksi. Kuitenkin jotta voimassa olevan säädöskehyksen yleistä kehitystä ei estettäisi, on aiheellista säätää, että jos neuvosto ottaa perussopimuksen 113 artiklan nojalla käyttöön muutetun energiatuotteita koskevan yleisen verojärjestelmän, johon tällä päätöksellä myönnettävä lupa ei soveltuisi, tämän päätöksen voimassaolo päättyy päivänä, jona muutettua järjestelmää koskevien sääntöjen soveltaminen alkaa,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla1. Annetaan Yhdistyneelle kuningaskunnalle lupa soveltaa alennettua verokantaa lyijyttömään bensiiniin ja kaasuöljyyn kaikilla Sisä- ja Ulko-Hebridien saarilla, Pohjoisen saarilla, Clydevuonon saarilla ja Scillynsaarilla.Lyijyttömän bensiinin ja kaasuöljyn kansallisen verokannan alennus ei saa olla suurempi kuin vähittäismyynnille näillä maantieteellisillä alueilla aiheutuvat lisäkustannukset Yhdistyneessä kuningaskunnassa suoritettavan vähittäismyynnin keskimääräisiin kustannuksiin nähden eikä se saa olla enemmän kuin 50 Englannin puntaa 1 000 tuotelitralta.2. Alennettujen verokantojen on oltava direktiivissä 2003/96/EY säädettyjen vaatimusten ja erityisesti sen 7 artiklassa vahvistettujen vähimmäisverokantojen mukaisia.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2011, ja sen voimassaolo päättyy 31 päivänä lokakuuta 2017.Kuitenkin jos neuvosto ottaa perussopimuksen 113 artiklan nojalla käyttöön muutetun energiatuotteita koskevan yleisen verojärjestelmän, johon tällä päätöksellä myönnettävä lupa ei soveltuisi, tämän päätöksen voimassaolo päättyy päivänä, jona muutettua järjestelmää koskevien sääntöjen soveltaminen alkaa.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] Neuvoston direktiivi 2003/96/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003, energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51).[2] Komission asetus (EY) N:o 800/2008, annettu 6 päivänä elokuuta 2008, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti (yleinen ryhmäpoikkeusasetus), EUVL L 214, 9.8.2008.[3] EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51.


				|

		52013PC0839

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY muuttamisesta /* COM/2013/0839 final - 2013/0413 (CNS) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Ranskalle annettiin EY:n perustamissopimuksen
299 artiklan 2 kohdan (nykyinen SEUT-sopimuksen 349 artikla) perusteella 9
päivänä lokakuuta 2007 annetulla neuvoston päätöksellä 2007/659/EY, sellaisena
kuin se on muutettuna 19 päivänä joulukuuta 2011 annetulla neuvoston
päätöksellä 896/2011/EU, lupa soveltaa emämaansa alueella Ranskan
merentakaisissa departementeissa valmistettuun ”perinteiseen” rommiin
alennettua valmisteverokantaa, joka voi olla alhaisempi kuin direktiivissä
92/84/ETY säädetty vähimmäisverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi
kuin alkoholin yleinen valmisteverokanta Ranskassa. Alennettua
valmisteverokantaa voidaan soveltaa ainoastaan vuotuisessa kiintiössä, jonka
suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Poikkeuksen voimassaolo
päättyy 31. joulukuuta 2013.
Tämän toimenpiteen tavoitteena on kompensoida
Ranskan merentakaisten departementtien, jäljempänä ”FOD”, tuottajille niiden
epäedullinen kilpailuasema, joka johtuu departementtien syrjäisyydestä,
saaristoasemasta, pienestä koosta, vaikeasta pinnanmuodostuksesta ja ilmastosta
sekä riippuvuudesta muutamista tuotteista (erityisesti
ruoko-sokeri-rommi-arvoketjusta). Kaikkien näiden tekijöiden pysyvyys ja
keskinäinen vaikutus rajoittaa huomattavassa määrin näiden departementtien
kehitysmahdollisuuksia.
Ranskan viranomaiset pyysivät 12. maaliskuuta
2013 komissiota antamaan ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jolla
pidennettäisiin päätöksen 2007/659/EY voimassaoloa entisin ehdoin seitsemällä
vuodella 31. joulukuuta 2020 asti. Tätä pyyntöä täydennettiin ja
muutettiin 3. heinäkuuta ja 2. elokuuta 2013. Ranskan viranomaiset pyysivät
komissiota erityisesti laajentamaan neuvoston päätöksen soveltamisalaa, jotta
se kattaisi myös ”cotisation sur les boissons alcooliques”
-sosiaalivakuutusmaksun (joka tunnetaan myös nimillä ”Vignette Sécurité
Sociale” ja ”VSS-maksu”). Kyseinen alkoholijuomia koskeva maksu suoritetaan
Ranskan sairausvakuutusrahastoon alkoholituotteiden kohtuuttoman käytön
aiheuttamien terveysriskien vähentämiseksi. Lisäksi Ranskan viranomaiset
pyysivät komissiota muuttamaan takautuvasti eli 1. tammikuuta 2012 alkaen
neuvoston päätöstä 2007/695/EY siten, että se kattaisi myös VSS-maksun, jotta
alempaa maksukantaa voitaisiin soveltaa myös neuvoston päätöksessä 2007/659/EY
lueteltujen neljän Ranskan syrjäisimmän alueen tuottamaan ”perinteiseen”
rommiin.
2.           RANSKAN JA EUROOPAN
ROMMIMARKKINOIDEN JA POIKKEUKSEN OMINAISUUDET
Euroopan rommimarkkinoiden koko on vaihdellut
ajan mittaan. Ne ovat kuitenkin kasvaneet 1980-luvun lopusta alkaen
250 000–300 000 hehtolitrasta puhdasta alkoholia nykyiseen noin
800 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia (taulukko 1).
Vaikka Euroopan rommimarkkinoiden koko on siis
melkein kolminkertaistunut 1980-lopusta lähtien, FOD-rommin myyntimäärät ovat
vain kaksinkertaistuneet näillä markkinoilla 1990-luvun alkuun verrattuna ja
kasvaneet vain 50 prosenttia 1980-luvun loppuun verrattuna. FOD-rommin osuus
koko Euroopan markkinoista oli noin 50 prosenttia 1980-luvun lopulla, mutta nyt
se on vakiintunut noin 25 prosentin tasolle.
Vaihtelu on saattanut olla eri vuosina jopa
150 000 hehtolitraa tai 20 prosenttia, kuten vuosina 2002–2004 ja 2007–2010.
Nämä vaihtelut koskivat sekä kolmansien maiden että FOD-rommin myyntimääriä.
Vuonna 2011 tärkeimmät kolmannet maat, joista peräisin olevaa rommia tuotiin,
olivat Kuuba, Venezuela, Brasilia, Yhdysvallat ja Meksiko. FOD-rommia tuotiin
lähinnä Ranskan emämaan alueelle (71 prosenttia) ja muihin EU-maihin (27
prosenttia), kuten erityisesti Espanjaan ja Saksaan.
Taulukko
1
Rommimarkkinoiden
kehitys Euroopassa
(hehtolitraa
puhdasta alkoholia)
 Vuosi || Yhteensä || Kolmansien maiden rommi || FOD-rommi || FOD-rommin osuus (%)
 1986 || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51 %
 1987 || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 %
 1988 || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 %
 1989 || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 %
 1990 || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 %
 1991 || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 %
 1992 || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 %
 1993 || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 %
 1994 || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 %
 1995 || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 %
 1996 || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 %
 1997 || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 %
 1998 || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 %
 1999 || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 %
 2000 || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 %
 2001 || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 %
 2002 || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 %
 2003 || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 %
 2004 || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 %
 2005 || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 %
 2006 || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 %
 2007 || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 %
 2008 || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 %
 2009 || 720 958 || 523 172 || 197 786 || 27 %
 2010 || 838 749 || 640 923 || 197 826 || 24 %
 2011 || 809 393 || 603 911 || 205 485 || 25 %
 2012 || 764 490 || 574 562 || 189 928 || 25 %
Lähde: Eurostat.
Kun Euroopan markkinoiden kehitystä verrataan
Ranskan emämaan markkinoiden kehitykseen viimeisen vuosikymmenen aikana eli
vuosina 2000–2010/2012, voidaan havaita, että eräät kehityssuuntaukset ovat
yhteisiä molemmille markkinoille mutta että Ranskan emämaan markkinat ovat
huomattavasti dynaamisemmat (taulukko 2).
·
Vaikka koko Euroopan rommimarkkinoiden vuotuinen
kasvu oli keskimäärin 2–3 prosenttia, se oli melkein kaksi kertaa suurempi
Ranskan emämaan markkinoilla.
·
Vuosina 2000–2010 kolmansista maista tuodun rommin
määrä kasvoi koko Euroopan markkinoilla noin 50 000 hehtolitralla puhdasta
alkoholia, kun taas Ranskan markkinoilla, joka muodostaa neljänneksen koko
Euroopan markkinoista, kasvu oli noin 20 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.
Taulukko 2
Kehitys Ranskan rommimarkkinoilla
(Ranskan emämaa)
(hehtolitraa puhdasta alkoholia)
   || Luovutus kulutukseen alennettua valmisteverokantaa soveltaen || Kiintiön ulkopuolinen tuonti || Kolmansista maista || Yhteensä
 2000 || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300
 2001 || 86 200 || 26 500 ||   ||
 2002 || 86 900 || 37 000 ||   ||
 2003 || 86 400 || 26 200 ||   ||
 2004 || 87 900 || 30 800 ||   ||
 2005 || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000
 2006 || 90 000 || 33 500 ||   ||
 2007 || 96 100 || 33 500 ||   ||
 2008 || 99 500 || 33 000 ||   ||
 2009 || 102 400 || 32 400 ||   ||
 2010 || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300
 2011 || 108 900 || 28 500 ||   ||
 2012 || 109 800 || 24 975 || 21 395 || 156 170
Lähde: Ranskan viranomaisten omat laskelmat
Ranskan viranomaisten mukaan EU:n ulkopuolelta
peräisin olevan rommin markkinaosuus on noussut Ranskan emämaan alueella, sillä
se oli 1 prosentti vuonna 2000, 4,2 prosenttia vuonna 2005, 12 prosenttia
vuonna 2010 ja 13,7 prosenttia vuonna 2012. Samaan aikaan tällaisen tuonnin
osuus on alentunut koko Euroopan rommimarkkinoilla 77 prosentista 75
prosenttiin.
Tärkein syy siihen, miksi ”perinteinen” rommi
menestyy Ranskan markkinoilla on se, että Ranska kantaa siitä alennettua
valmisteveroa, joka saa olla enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin yleinen
verokanta. Lisäksi vuodesta 2012 alkaen Ranska on soveltanut alennusta myös
VSS-maksuun ottaakseen huomioon VSS-maksun laskutavan muutoksen. Aiemmin
laskuperusteena oli VSS-maksu/hehtolitra mutta nykyisin se on
VSS-maksu/hehtolitraa puhdasta alkoholia, mikä heikensi alkoholipitoisuudeltaan
korkeamman ”perinteisen” rommin asemaa kolmansista maista tuotavaan rommiin
nähden. Ranska kantaa nyt valmisteveroa ja VSS-maksua ”perinteisestä” rommista
yhteensä 1 264,20 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia ja kolmansista
maista tuotavasta rommista 2 193,00 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia
(taulukko 3).
Taulukko
3
”Perinteisen”
rommin ja kilpailevan rommin valmistevero ja VSS-maksu
- euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia –
 Vero- ja maksukanta vuoden lopussa || FOD-rommi || Muu rommi || FOD-rommin etu
 Valmistevero || VSS-maksu[1] || Yhteensä || Valmistevero || VSS-maksu[2] || Yhteensä || € / hehtolitraa puhdasta alkoholia || alennus yleisen vero- ja maksukannan summaan nähden
 2008 || 835,00 || 325,00 || 1 160,00 || 1 450,00 || 325,00 || 1 775,00 || 615,00 || 34,6 %
 2009 || 848,00 || 400,00 || 1 248,00 || 1 471,75 || 400,00 || 1 871,75 || 623,75 || 33,3 %
 2010 || 858,38 || 400,00 || 1 258,38 || 1 512,96 || 400,00 || 1 912,96 || 654,58 || 34,2 %
 2011 || 859,24 || 400,00 || 1 259,24 || 1 514,47 || 400,00 || 1 914,47 || 655,23 || 34,2 %
 2012[3] || 903,00 || 361,20 || 1 264,20 || 1 660,00 || 533,00 || 2 193,00 || 928,80 || 42,4 %
 2013 || 918,80 || 367,52 || 1 286,32 || 1 689,05 || 542,33 || 2 231,38 || 945,06 || 42,4 %
Lähde: Omat laskelmat.
Tällaisen politiikan ansiosta ”perinteisen”
rommin markkinaosuus on Ranskan emämaan alueella pysynyt 87 prosentissa, mikä
on huomattavasti suurempi kuin muilla EU-markkinoilla, joilla sen osuus on
hieman yli 10 prosenttia. Toisaalta tämä on tarkoittanut verotulojen menetyksiä
Ranskan veroviranomaisille. Verotulojen menetyksen onkin arvioitu nousseen yli
120 miljoonaan euroon vuonna 2012, kun se oli 70 miljoonaa euroa vuonna 2007.
Näissä luvuissa on otettu huomioon alennetut valmisteverot ja VSS-maksut sekä
alv-tulojen menetykset[4]
(taulukko 4).
Taulukko
4
”Perinteisestä”
rommista kannettavan alennetun valmisteveron ja VSS-maksun aiheuttamat
tulonmenetykset
   || FOD-rommin myyntimäärä Ranskassa kiintiössä[5] (hehtolitraa puhdasta alkoholia) || FOD-rommin ja muiden väkevien alkoholijuomien valmisteveron erot[6] (€ / hehtolitraa puhdasta alkoholia) || FOD-rommista kannettavan alennetun valmisteverokannan vuoksi menetetyt valmistevero- ja VSS-tulot (milj. euroa) ||   Menetetyt alv-tulot (19,6 prosenttia valmisteverosta ja VSS-maksusta) (milj. euroa)
 2007 || 96 100 || 615,00 || 59,1 || 11,6
 2008 || 99 500 || 615,00 || 61,2 || 12,0
 2009 || 102 400 || 623,75 || 63,9 || 12,5
 2010 || 105 700 || 654,58 || 69,2 || 13,6
 2011 || 108 900 || 655,23 || 71,3 || 14,0
 2012 || 109 800 || 928,80 || 102,0 || 20,0
Lähde: Omat laskelmat.
3.           POIKKEUKSEN KUSTANNUSHAITAT
JA OIKEASUHTEISUUS
Ranskan merentakaisten departementtien
”perinteisen” rommin tuottajille myönnettäviä korvaustoimenpiteiden
oikeasuhteisuuden osalta olisi tarkasteltava seuraavia kolmea seikkaa:
·
erot tuotantokustannuksissa (ja kuljetuskustannuksissa),

·
erot myyntikustannuksissa, mikä selittyy sillä,
että alkoholipitoisuudeltaan korkeamman rommin ja isommissa pulloissa olevan
rommin valmistevero ja VSS-maksu on korkeampi,
·
”perinteisen” rommin markkinaosuuden kehitys sekä
Ranskan että koko Euroopan markkinoilla.
Viimeksi mainittua seikkaa koskevat luvut
osoittavat, että ”perinteisen” rommin markkinaosuus Ranskan emämaan alueella
(jossa sille myönnetään tukea) näyttää alenevan, kun taas muualla Euroopassa
(jossa sille ei myönnetä tukea) se on vakiintunut.
3.1 Erot tuotantokustannuksissa
Syrjäisimpien alueiden erityispiirteiden ja
rajoitteiden kielteiset vaikutukset rommin tuottajiin voidaan lähtökohtaisesti
ilmaista raha-arvona parhaiten siten, että näillä alueilla tuotetun rommin ja
muualla maailmassa tuotetun rommin tuotantokustannuksia (mukaan lukien
Manner-Eurooppaan/Ranskaan kuljettamisesta aiheutuvat kustannukset) eroja
verrataan keskenään.
Vaikka ruoko-sokeri-rommi-arvoketjua on
pyritty kaikin keinoin nykyaikaistamaan Ranskan merentakaisissa
departementeissa, myyntikelpoisen rommin tuotanto on Ranskan toimittamien
tietojen mukaan siellä noin kolme kertaa kalliimpaa kuin muualla maailmassa.
FOD-rommin tuonti hankintamenoin (mukaan lukien rahti- ja vakuutuskustannukset)
maksaisi noin 300 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun taas tämä hinta
olisi muualla tuotetun rommin osalta vain noin 100 euroa hehtolitralta puhdasta
alkoholia (taulu 5).
Taulukko 5
”Perinteisen” rommin ja
kolmansista maista tuotavan rommin kustannuserot (verojen jälkeen)
yleistä vero- ja
maksukantaa sovellettaessa
(litraa puhdasta alkoholia kohden ja pulloa kohden)
   || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || Kolmansien maiden rommi ||
   || 70 cl 40 ° || 70 cl 42 ° || 70 cl 50 ° || 1 litra 40 ° || 1 litra 50 ° || 1 litra 55 ° || 1 litra 59 ° || 70 cl 37,5 ° ||
 Rommin kustannukset / litraa puhdasta alkoholia (ml. vakuutus- ja rahtikustannukset) || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 1,01 ||
 A: Nesteen kustannukset || 0,84 || 0,88 || 1,05 || 1,20 || 1,50 || 1,65 || 1,77 || 0,27 ||
 B: Lastin purkamisen kustannukset || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 ||
 C: Tullit || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,17 ||
 D: Pullotuskustannukset || 0,40 || 0,40 || 0,40 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,40 ||
 E: Työkustannukset lastin purkamisen jälkeen || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 ||
 F: Kuljetus emämaan alueelle || 0,07 || 0,07 || 0,07 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,07 ||
 A–F yhteensä || 1,60 || 1,64 || 1,80 || 2,07 || 2,37 || 2,52 || 2,64 || 1,20 ||
 G: Valmistevero || 4,73 || 4,97 || 5,91 || 6,76 || 8,45 || 9,29 || 9,97 || 4,43 ||
 H: VSS-maksu   || 1,52 || 1,59 || 1,90 || 2,17 || 2,71 || 2,98 || 3,20 || 1,42 ||
 Alv || 1,54 || 1,61 || 1,89 || 2,16 || 2,65 || 2,90 || 3,10 || 1,38 ||
 Myyntihinta (kaikkine veroineen ja maksuineen) ennen myynti- ja jakelukatetta || 9,39 || 9,81 || 11,51 || 13,15 || 16,18 || 17,69 || 18,90 || 8,43 ||
 Myytyjen pullojen lukumäärä tuhansina (Nielsen-tietokanta 2011) || 9029,9  || 1271,2 || 2618,0 || 6716,0 || 3941,6 || 3684,2 || 35,6 || 8150 ||
3.2 Erot myyntikustannuksissa
Tämän kustannuseron vaikutuksia pahentaa se,
että Ranskassa myytävä ”perinteinen” rommi on yleensä alkoholipitoisuudeltaan
korkeampi (40, 42, 50, 55 tai 59 tilavuusprosenttia eikä 37,5
tilavuusprosenttia) ja se myydään isommissa pulloissa (litran pulloissa 0,7
litran pullojen sijaan). Korkeampi alkoholipitoisuus tarkoittaa puolestaan,
että korkeamman valmisteveron ja VSS-maksun (vuodesta 2012 alkaen) lisäksi myös
alv on korkeampi myytävää rommilitraa kohden. Näin ollen kustannushaitta
(mukaan lukien verot) voi olla 0,95–3,07 euroa 0,7 litran pulloa kohden
(alkoholipitoisuus enintään 50 tilavuusprosenttia) ja 10,47 euroa yhden litran
pulloa kohden (alkoholipitoisuus enintään 59 tilavuusprosenttia) (taulukko 5).
”Perinteisen” rommin myynnissä aiheutuva
kustannushaitta ei näin ollen johdu pelkästään korkeammista tuotanto- ja
kuljetuskustannuksista vaan myös korkeammista myyntikustannuksista, jotka
liittyvät FOD-rommin ”perinteisiin” ominaisuuksiin, sillä ”perinteisestä”
rommista kannettavat verot ja maksut ovat korkeammat sen myyntitavasta johtuen
(korkeampi alkoholipitoisuus ja suuremmat pullot).
Vain kolmasosa ”perinteisestä” rommista
myydään suurin piirtein samanlaisissa pulloissa kuin kilpailevat tuotteet (eli
pullon vetoisuus 0,7 litraa) ja on alkoholipitoisuudeltaan 40° (eikä 37,5°).
Jos pullo otetaan viitearvoksi laskettaessa kustannuseroa (verojen jälkeen)
muihin toimituksiin verrattuna, kustannusero olisi noin 340 euroa hehtolitralta
puhdasta alkoholia tai noin 20 prosenttia vuonna 2012 sovelletusta yleisestä
valmisteverokannasta. Edellä sanotun perusteella tällaisen kustannuseron
(verojen jälkeen) korvaamista voidaan edelleen pitää oikeasuhteisena toimena.
Lisäksi vaikka ”perinteistä” rommia myydään
huomattavasti alhaisemmalla hinnalla kuin kolmansista maista tuotavaa vastaavaa
rommia alennetun valmisteveron ja VSS-maksun vuoksi (taulukko 6), se ei ole
siitä huolimatta pystynyt säilyttämään markkinaosuuttaan Ranskan emämaan
alueella viimeisen vuosikymmenen aikana. Tämä antaa aiheen olettaa, että
”perinteinen” rommi kuuluu markkinasegmenttiin, jossa (suhteellinen)
hinnankorotus aiheuttaa markkinaosuuden pienenemisen, kun taas (suhteellinen)
hinnanalennus ei lisää markkinaosuutta.
Taulukko
6
Rommin vähittäishinnat Ranskassa
2008–2012, euroa/pullo
                                                2008    2009    2010    2011    2012
Rommi kolmansista maista
Havana club (70 cl, 37,5 til-%)           13,57   14,11   14,42   14,65   15,90
Bacardi (70 cl 37,5 til-%)                    13,44   13,89   14,25   14,21   14,92
”Perinteinen” rommi
Saint James (70 cl, 40 til-%)                           11,14   11,17   11,32
Négrita (100 cl, 40 til-%)                    10,49   10,66   10,54   10,47   10,66
Charrette (100 cl, 49 til-%)                 13,89   14,54   14,39   14,48   15,02
Dillon (100cl, 55 til-%)                       14,82   15,65   16,37   16,41   17,00
Lähde: IRI:n
markkinatutkimukset
Näyttää myös siltä, että ”perinteistä” rommia
myydään usein alhaisemmilla myynti- ja jakelukatteilla tukku- ja
vähittäismyynnin arvoketjussa. Kun ”perinteisen” rommin vähittäismyyntihintaa
verrataan kilpailevan rommin vähittäismyyntihintoihin (taulukko 6) ja
omakustannushintaan (ennen veroja ja myynti- ja jakelukatetta) (taulukko 5) ja
sovelletaan sen jälkeen valmisteveroon ja VSS-maksuun enintään 50 prosentin
alennusta, kolmansista maista tuotavan rommin myynti- ja jakelukatteet ovat
selvästi yli 80 prosenttia, kun taas yhden litran pulloissa myytävän
”perinteisen” rommin, jonka alkoholipitoisuus on korkeampi, vastaavat katteet
ovat vain hieman yli 60 prosenttia,
3.3       Poikkeuspäätöksen
oikeasuhteisuus
SEUT-sopimuksen 110 artiklassa määrätään, että
jäsenvaltiot eivät saa määrätä muiden jäsenvaltioiden tuotteille minkäänlaisia
korkeampia välittömiä tai välillisiä sisäisiä maksuja, kuin ne välittömästi tai
välillisesti määräävät samanlaisille kotimaisille tuotteille. Jäsenvaltiot
eivät liioin määrää muiden jäsenvaltioiden tuotteille sellaisia sisäisiä
maksuja, joilla välillisesti suojellaan muuta tuotantoa.
SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla neuvosto
voi kuitenkin antaa jäsenvaltioille, joilla on syrjäisimpiä alueita ja
departementteja, luvan poiketa SEUT-sopimuksen 110 artiklan määräyksistä näiden
alueiden kehitystä suuresti haittaavan rakenteellisen, sosiaalisen ja
taloudellisen tilanteen huomioon ottamiseksi. Tällainen poikkeus ei saa
heikentää unionin oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat
mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. SEUT-sopimuksen 113
artiklan mukainen verotuspolitiikka on esimerkki tällaisesta yhteisestä
politiikasta. Näin ollen tällaisten poikkeusten on pysyttävä oikeasuhteisina
eli ne eivät saa mennä pidemmälle kuin mikä on tarpeen näiden alueiden talouden
kehitystä heikentävien kielteisten toimintaedellytysten torjumiseksi eivätkä ne
saa liikaa vääristää kilpailua sisämarkkinoilla. Sen vuoksi SEUT-sopimuksen 110
artiklaa koskevilla poikkeuksilla olisi periaatteessa vain korvattava kokonaan
tai osittain näiden alueiden tuottajien kärsimät kustannushaitat.
Toisaalta muissa jäsenvaltioissa ei tuoteta
rommia eikä muissakaan väkevissä alkoholijuomissa (esim. viski tai konjakki)
ole juurikaan kilpailua. ”Perinteisen” rommin hinnan olisi alennuttava melko
paljon ennen kuin kuluttajat vaihtaisivat nämä kilpailevat tuotteet
”perinteiseen” rommiin.
Ranska väittää, että sille olisi annettava
lupa korvata korkeammista tuotanto- ja lähetyskustannuksista sekä pullon koosta
riippumattomasta korkeammasta pullokohtaisesta valmisteverosta ja VSS-maksusta
aiheutuvat ”kustannushaitat” kokonaisuudessaan eli suuremmissa pulloissa
myytävälle alkoholipitoisuudeltaan korkeammalle ”perinteiselle” rommille olisi
myönnettävä suhteellisesti korkeampi valmisteveron alennus. Tätä perustellaan
sillä, että Ranskan viranomaisten mukaan ranskalaiset ”perinteisen” rommin
kuluttajat eivät halua maksaa enemmän suuremmissa pulloissa myytävästä
alkoholipitoisuudeltaan korkeammasta rommista, josta kannettaisiin korkeampi
valmistevero, VSS-maksu ja alv. Edellä esitetty analyysi näyttää puoltavan tätä
näkemystä.
Tämän vuoksi Ranska pyysi lupaa (jonka
neuvosto on myöntänyt vuoden 2013 loppuun asti) alentaa valmistevero enintään
50 prosenttia alhaisemmaksi kuin Ranskan yleinen verokanta. Ranskan tällä
hetkellä kantama alennettu valmistevero on noin 55 prosenttia Ranskassa muihin
väkeviin alkoholijuomiin sovellettavasta yleisestä verokannasta.
Lisäksi VSS-maksun laskuperusta on Ranskassa
1. tammikuuta 2012 alkaen 533 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun se
aiemmin oli 160 euroa hehtolitralta. Tämä VSS-maksu kannetaan kansallisen
valmisteveron lisäksi. Unionin tuomioistuimen tuomion mukaan VSS-maksu ei ole
valmistevero. VSS-maksu on kuitenkin yleisesti sovellettava maksu, jolle
vahvistettu enimmäismäärä on 40 prosenttia valmisteverosta. Tällä hetkellä
yleinen VSS-maksukanta on noin 32 prosenttia yleisestä valmisteverokannasta.
”Perinteisen” rommin veroetu (valmistevero ja
VSS-maksu) on vuodesta 2012 alkaen ollut yhteensä noin 42 prosenttia yleisen
valmisteverokannan ja yleisen VSS-maksukannan summasta.
Vaikka neuvoston päätöksellä 2007/659/EY,
sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 896/2011/EU, myönnettiin
”perinteiselle” rommille enintään 50 prosentin alennus yleisestä
valmisteverokannasta kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta
alkoholia, ”perinteisen” rommin VSS-alennusta ei otettu huomioon kyseisessä
neuvoston päätöksessä.
Koska ei kuitenkaan ole mitään syytä kohdella
valmisteveroja eri tavalla kuin muita alkoholijuomista kannettavia maksuja,
kuten VSS-maksua, kahden toimenpiteen yhdistäminen yhdeksi toimenpiteeksi voi
olla perusteltua, kunhan ”perinteisen” rommin kumulatiivinen suosiminen pysyy
oikeasuhteisena.
Neuvosto olisi itse asiassa saattanut antaa
Ranskalle luvan soveltaa alennettua VSS-maksua samalla tavalla kuin alennettua
valmisteveroa, jos Ranska olisi ilmoittanut tästä VSS-maksuun tammikuusta 2012
alkaen sovellettavasta toimenpiteestä. Näin ollen ehdotetaan, että neuvosto antaa
takautuvasti luvan soveltaa ”perinteiseen” rommiin VSS-maksun alennusta, joka
saa olla enintään 50 prosenttia yleisestä VSS-maksukannnasta, ja kiintiössä,
jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.
3.4       Päätelmä
Sen vuoksi ehdotetaan, että Ranskalle olisi
annettava lupa soveltaa vuosina 2014–2020 alennettua valmisteverokantaa ja
VSS-maksukantaa, jossa alennus on enintään 50 prosenttia asianomaisesta
yleisestä vero-/maksukannasta, mutta sekä valmisteveron että VSS-maksun
kumulatiivinen alennus ei saa olla yli 50 prosenttia suurempi kuin direktiivin
92/84/ETY 3 artiklan mukaisesti säädetty alkoholin kokonaisverokanta.
Lisäksi ehdotetaan, että Ranskan olisi
annettava Euroopan komissiolle välikertomus viimeistään 31. heinäkuuta 2017,
jotta komissio voi arvioida, ovatko veropoikkeuksen myöntämisperusteet edelleen
voimassa ja onko Ranskan myöntämä veroetu yhä oikeasuhteinen ja riittävä
kilpailukykyisen ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi Guadeloupessa,
Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa. Kertomuksessa olisi myös
annettava tietoja myyntikustannuksista. Jos annettavista tiedoista käy ilmi,
ettei veropoikkeuksen jatkaminen ole enää perusteltua joko osittain tai
kokonaan tai että kilpailukyvyn kannalta ja kansainvälisen ulottuvuuden vuoksi
on olemassa parempiakin vaihtoehtoja, toimenpide voidaan poistaa asteittain
luvan voimassaolon päättymiseen mennessä.
4.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
 Ehdotettujen toimien lyhyt kuvaus Päätösehdotuksella annettaisiin Ranskalle lupa soveltaa 1. tammikuuta 2014 ja 31. joulukuuta 2020 välisenä aikana alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Alennetun vero- ja maksukannan summa (1 artiklassa tarkoitettu) voi olla alhaisempi kuin direktiivissä 92/84/ETY säädetty alkoholin vähimmäisvalmisteverokanta, mutta kumpikaan niistä ei saa olla yli 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholiin Ranskassa sovellettava vastaava yleinen vero-/maksukanta. Ehdotuksella muutettaisiin vuosina 2012 ja 2013 neuvoston päätöstä 2007/659/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 896/2011/EU, lisäämällä sen soveltamisalaan VSS-maksu takautuvasti eli 1. tammikuuta 2012 alkaen siten, että alennettua VSS-maksukantaa voidaan soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin.  Tämä alennettu VSS-maksukanta voi tänä aikana olla myös alhaisempi kuin direktiivissä 92/84/ETY säädetty alkoholin vähimmäisvalmisteverokanta, mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin yleinen VSS-maksukanta. Ranskan viranomaisten on annettava komissiolle välikertomus viimeistään 31. heinäkuuta 2017, jotta komissio voi arvioida, ovatko veropoikkeuksen myöntämisperusteet edelleen voimassa ja onko Ranskan myöntämä veroetu yhä oikeasuhteinen ja riittävä, jotta Guadeloupen, Ranskan Guyanan, Martiniquen ja Réunionin ruoko-sokeri-rommi-arvoketjulle korvattaisiin näiden alueiden kehitystä vakavasti hidastava epäsuotuisa rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota entisestään pahentaa niiden syrjäisyys, saaristoasema, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä riippuvuus muutamista tuotteista. Välikertomuksessa on myös oltava ajantasaisia tietoja asianomaisista myyntikustannuksista ja toimenpiteistä, joita on mahdollisesti toteutettu niiden yhdenmukaistamiseksi kilpailevien tuotteiden myyntikustannusten kanssa
 Oikeusperusta SEUT-sopimuksen 349 artikla.
 Toissijaisuusperiaate Ainoastaan neuvostolla on SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla valtuudet toteuttaa syrjäisimpien alueiden hyväksi erityistoimenpiteitä, joilla mukautetaan perustamissopimusten, mukaan lukien yhteisten politiikkojen, soveltamista kyseisiin alueisiin syrjäisimpien alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen vaikuttavien pysyvien haittojen vuoksi. Tämä pätee myös SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskeviin poikkeuksiin. Näin ollen ehdotus neuvoston päätökseksi on toissijaisuusperiaatteen mukainen.
 Suhteellisuusperiaate
 Ehdotus ei mene pidemmälle kuin mikä on tarpeen korkeampina tuotanto- ja myyntikustannuksina ilmenevien epäsuotuisten sosiaalisten ja taloudellisten olosuhteiden korjaamiseksi, jotka liittyvät perinteisen rommin tuotantoon ja sen myyntiin Ranskan emämaan alueella. Ehdotetut erityiset vero- ja maksujärjestelyt eivät näin ollen estä kilpailevaa rommia kasvattamasta markkinaosuuttaan Ranskan markkinoilla. ||
 Sääntelytavan valinta
 Ehdotettu sääntelytapa: Neuvoston päätös.
 Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavista syistä: SEUT-sopimuksen 349 artiklan mukaiset poikkeukset on tehtävä neuvoston päätöksillä. Lisäksi ehdotuksella muutetaan säädöstä, joka on saman oikeusperustan (silloinen EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta) nojalla annettu neuvoston päätös.
5.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotus ei vaikuta Euroopan unionin
talousarvioon.
2013/0413 (CNS)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
luvan antamisesta Ranskalle soveltaa
Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta
”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin
alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[7],
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Ranskalle annetaan neuvoston
päätöksellä 2007/659/EY[8]
lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa
tuotettavaan ja Ranskan emämaan alueella myytävään ”perinteiseen” rommiin
alennettua valmisteverokantaa, joka saa olla alhaisempi kuin neuvoston
direktiivissä 92/84/ETY[9]
säädetty vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi
kuin alkoholille vahvistettu yleinen kansallinen valmistevero. Alennettua
valmisteveroa on voitu 1 päivästä tammikuuta 2011 kantaa ainoastaan vuotuisessa
kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.
Kyseisen poikkeuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013.
(2)       Ranskan viranomaiset pyysivät
12 päivänä maaliskuuta 2013 komissiota antamaan ehdotuksen neuvoston
päätökseksi, jolla pidennettäisiin päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen
voimassaoloa entisin ehdoin seitsemällä vuodella 31 päivään joulukuuta 2020
asti. Tätä pyyntöä täydennettiin 3 päivänä heinäkuuta 2013 annetuilla
lisätiedoilla ja muutettiin 2 päivänä elokuuta 2013 päätöksen soveltamisalaan
lisättävien Ranskan eri verojen osalta.
(3)       Ranskan viranomaiset
ilmoittivat komissiolle myös, että kansallisen valmisteveron lisäksi kannettavaa
sosiaalivakuutusmaksua ”cotisation sur les boissons alcooliques” (joka
tunnetaan myös nimillä ”vignette sécurité sociale” ja ”VSS-maksu”), joka
suoritetaan Ranskan sairausvakuutusrahastoon Ranskassa myytävistä
alkoholijuomista näiden tuotteiden kohtuuttoman käytön aiheuttamien
terveysriskien vähentämiseksi, koskevaa kansallista lainsäädäntöä oli muutettu
1 päivänä tammikuuta 2012. Erityisesti maksuperusta oli korotettu 533 euroon
hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun se aiemmin oli 160 euroa hehtolitraa
kohden, ja VSS-maksulle vahvistettiin enimmäismäärä, joka oli sidoksissa
sovellettavaan valmisteveroon.
(4)       Kun Ranskan viranomaiset
pyysivät päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen voimassaolon pidentämistä
31 päivään joulukuuta 2020, ne pyysivät komissiota lisäämään 1 päivästä
tammikuuta 2012 alkaen VSS-maksun niiden verojen joukkoon, joiden verokantaa
voidaan alentaa päätöksessä 2007/659/EY luetelluilla neljällä Ranskan
syrjäisimmällä alueella tuotetun ”perinteisen” rommin osalta.
(5)       Sen vuoksi on aiheellisempaa
antaa molemmat verot kattava uusi poikkeusta koskeva päätös, jossa
direktiivissä 92/84/ETY säädetty valmistevero ja VSS-maksu eriytetään
toisistaan, eikä laajentaa päätöksessä 2007/659/EY säädettyä poikkeusta.
(6)       Paikallisten markkinoiden
pienen koon vuoksi merentakaisten departementtien tislaamot pystyvät
kehittämään toimintaansa ainoastaan riittävällä läsnäololla Ranskan emämaan
alueen markkinoilla, jotka ovat niiden tuottaman rommin pääasiallinen
vientikohde (71 prosenttia). ”Perinteisen” rommin vaikeudet kilpailla unionin
markkinoilla johtuvat seuraavista kahdesta syystä: tuotantokustannukset ovat
korkeammat ja pullokohtaiset verot ovat korkeammat, koska ”perinteistä” rommia
myydään tavallisesti suuremmissa pulloissa ja sen alkoholipitoisuus on
korkeampi.
(7)       Ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun
tuotantokustannukset ovat merentakaisissa departementeissa korkeammat kuin
muualla maailmassa. Erityisesti palkkakustannukset ovat korkeammat, koska
Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa sovelletaan
Ranskan sosiaalilainsäädäntöä. Näillä syrjäisimmillä alueilla on myös
noudatettava unionin ympäristö- ja turvallisuusvaatimuksia, jotka edellyttävät
investointeja ja kustannuksia, jotka eivät liity suoraan tuottavuuteen, vaikka
osa näistä investoinneista katetaankin unionin rakennerahastojen varoilla.
Lisäksi kyseisten syrjäisimpien alueiden tislaamot ovat pienempiä kuin
kansainvälisten ryhmittymien tislaamot. Tämän vuoksi tuotantokustannukset ovat
korkeammat tuotantoyksikköä kohden. Kaikki nämä suorat
lisätuotantokustannukset, mukaan lukien rahti- ja vakuutuskustannukset, olivat
Ranskan viranomaisten mukaan vuonna 2012 yhteensä noin 12 prosenttia väkeviin
alkoholijuomiin tavallisesti sovellettavasta Ranskan valmisteverosta.
(8)       ”Perinteistä” rommia myydään
Ranskan emämaan alueella yleensä isommissa pulloissa (60 prosenttia rommista
myydään yhden litran pulloissa) kuin kilpaileva rommi, joka tavallisesti
myydään 0,7 litran pulloissa, ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi (40–59 tilavuusprosenttia)
kuin kilpailevalla rommilla, jonka alkoholipitoisuus on 37,5
tilavuusprosenttia. Korkeampi alkoholipitoisuus tarkoittaa puolestaan sitä,
että korkeamman valmisteveron ja VSS-maksun lisäksi myös arvonlisävero (alv) on
korkeampi myytävää rommilitraa kohden. Sen vuoksi kumulatiiviset
”lisäkustannukset” eli korkeammat tuotanto- ja rahtikustannukset ja korkeammat
verot (valmistevero ja alv) olivat vuonna 2012 noin 40–50 prosenttia väkeviin
alkoholijuomiin tavallisesti sovellettavasta Ranskan valmisteverosta. Lisäksi 1
päivänä tammikuuta 2012 VSS-maksun laskuperusteeksi muutettiin 533 euroa
hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun se oli aiemmin 160 euroa hehtolitraa
kohden, mikä aiheutti (alv mukaan lukien) alkoholipitoisuudeltaan korkeamman ”perinteisen”
rommin hintaan kielteisen vaikutuksen, jonka arvoksi arvioitiin 10 prosenttia
yleisestä valmisteverokannasta. VSS-maksukantaa alennettiin tällaisen
kielteisen vaikutuksen poistamiseksi, mikä hyödytti neljän Ranskan syrjäisimmän
alueen ”perinteisen” rommin tuottajia.
(9)       Myönnettävän veroetuuden,
joka sisältää sekä yhdenmukaistetun valmisteveron että VSS-maksun, olisi
pysyttävä oikeasuhteisena, jotta unionin oikeusjärjestyksen ja
valtiontukipolitiikan yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta ei heikennetä ja
kilpailun vääristyminen sisämarkkinoilla estetään.
(10)     Olisi myös otettava huomioon
vuosikymmenen ajan kestänyt käytäntö myydä ”perinteistä” rommia
alkoholipitoisuudeltaan korkeampana kuin muuta rommia, minkä vuoksi kannettavat
verot ovat korkeammat.
(11)     Vuonna 2012 Ranska kantoi
”perinteisestä” rommista valmisteveroa 903 euroa hehtolitralta puhdasta
alkoholia, joka on 54,4 prosenttia yleisestä verokannasta. Sen kantama
VSS-maksu oli 361,20 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, joka on 67,8
prosenttia yleisestä VSS-maksukannasta. Nämä molemmat alennukset huomioon
ottaen veroetuudeksi saadaan 928,80 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia eli
42,8 prosenttia yhteenlasketusta yleisestä vero- ja maksukannasta (valmistevero
ja VSS-maksu).
(12)     Ranskalle annetaan päätöksellä
2007/659/EY lupa alentaa ”perinteiseen” rommiin sovellettava kansallinen
valmistevero enintään 50 prosenttia alhaisemmaksi kuin alkoholiin sovellettava
yleinen kansallinen valmisteverokanta. Mainitussa päätöksessä ei ole otettu
huomioon ”perinteisestä” rommista kannettavaa alennettua VSS-maksukantaa, joka
otettiin käyttöön vasta 1 päivänä tammikuuta 2012 toimenpiteenä, jolla
korvataan VSS-maksujärjestelmän uudistuksen kyseiselle rommille aiheuttamaa
lisätaakka.
(13)     On tarpeen korjata tämä
tilanne soveltamalla VSS-maksuun samoja periaatteita kuin yhdenmukaisiin
valmisteveroihin SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskevassa poikkeuksessa. Samalla
olisi asetettava tammikuusta 2014 alkaen veroetuudelle yläraja, joka ilmaistaan
prosenttiosuutena väkeville alkoholijuomille vahvistetun ja hehtolitroina
puhdasta alkoholia kohden määritettävistä yhdenmukaistetun valmisteveron
yleisestä verokannasta ja VSS-maksun yleisestä maksukannasta.
(14)     Uusi poikkeus olisi
myönnettävä seitsemäksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 2014 31 päivään
joulukuuta 2020.
(15)     Ranskan olisi annettava
välikertomus, jotta komissio voi arvioida, ovatko poikkeuksen
myöntämisperusteet edelleen voimassa, onko Ranskan myöntämä veroetuus yhä
oikeasuhteinen ja onko veropoikkeusjärjestelmälle olemassa vaihtoehtoisia
toimenpiteitä, jotka myös ovat riittäviä kilpailukykyisen ruoko‑sokeri-rommi-arvoketjun
tukemiseksi niiden kansainvälinen ulottuvuus huomioon ottaen.
(16)      Päätöksessä 2007/659/EY ei
ole voitu vielä ottaa huomioon VSS-järjestelmän uudistuksen jälkeen vallinneita
uusia olosuhteita. Sen vuoksi on tarpeen muuttaa mainittua päätöstä lisäämällä
siinä säädettyyn poikkeukseen alennettu VSS-maksukanta 1 päivästä
tammikuuta 2012.
(17)     Tällä päätöksellä ei rajoiteta
perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan mahdollista soveltamista,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa määrätään, Ranskalle annetaan lupa
soveltaa Ranskan emämaan alueella Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa,
Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin
valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa
alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons
alcooliques” -maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin
kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu täysi maksukanta.
2 artikla
Edellä 1 artiklassa säädetty poikkeus koskee
ainoastaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008[10] liitteessä II olevan 1
kohdan f alakohdassa määriteltyä rommia, joka on tuotettu Guadeloupessa,
Ranskan Guyanassa, Martiniquessa tai Réunionissa tuotantopaikalla kerätystä
sokeriruo'osta, joka sisältää muita haihtuvia aineita kuin etyyli- ja
metyylialkoholia vähintään 225 grammaa hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja
jonka alkoholipitoisuus on vähintään 40 tilavuusprosenttia.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua 2
artiklassa tarkoitettuun rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja
alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan ainoastaan vuotuisessa kiintiössä, jonka
suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.
2. Tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetut
alennettu valmisteverokanta ja alennettu VSS-maksukanta voivat olla alhaisemmat
kuin direktiivissä 92/84/EYU alkoholille säädetty vähimmäisvalmisteverokanta
mutta enintään 50 prosenttia alhaisemmat kuin direktiivin 92/84/ETY 3
artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta tai VSS-maksulle alkoholin
osalta vahvistettu täysi maksukanta.
3. Tämän artiklan 2 kohdassa sallittu
kumulatiivinen veroetu saa olla enintään 50 prosenttia direktiivin 92/84/ETY 3
artiklan mukaisesti alkoholille säädetystä täydestä verokannasta.
4 artikla
Ranskan on viimeistään 31 päivänä heinäkuuta
2017 annettava komissiolle kertomus, jonka perusteella komissio voi arvioida,
ovatko poikkeuksen perusteet edelleen voimassa ja onko Ranskan myöntämä
veroetuus edelleen oikeasuhteinen ja riittävä ja odotetaanko sen pysyvän
oikeasuhteisena ja riittävän kilpailukykyisen ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi
Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa.
5 artikla
Muutetaan päätös 2007/659/EY seuraavasti:
(1)
Korvataan 1 artikla seuraavasti:
”1 artikla
Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa määrätään, Ranskalle annetaan lupa
soveltaa Ranskan emämaan alueella Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa,
Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin
valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa
alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons
alcooliques” -maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin
kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu täysi maksukanta.”
(2)
Korvataan 3 artikla seuraavasti:
”3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua 2
artiklassa tarkoitettuun rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja
alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan ainoastaan vuotuisessa kiintiössä, jonka
suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.
2. Tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetut
alennettu valmisteverokanta ja alennettu VSS-maksukanta voivat olla alhaisempia
kuin direktiivissä 92/84/EYU alkoholille säädetty vähimmäisvalmisteverokanta
mutta enintään 50 prosenttia alhaisemmat kuin direktiivin 92/84/ETY 3
artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta tai alkoholille vahvistettu
täysi VSS-maksukanta.”
6 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä
tammikuuta 2014 31 päivään joulukuuta 2020.
Asetuksen 5 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1
päivästä tammikuuta 2012 31 päivään joulukuuta 2013.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               Ennen vuotta 2009 VSS-maksu oli 130 euroa
hehtolitralta, mikä on sama kuin 325 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia
(tilavuusprosentti 40). Vuonna 2011 se nousi 160 euroon hehtolitralta (400
euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia) ja vuodesta 2012 alkaen a) sen
laskuperusteena on ollut hehtolitraa puhdasta alkoholia ja b) se saa
FOD-rommiin sovellettaessa olla enintään 40 prosenttia valmisteverokannasta.
[2]               Ks. alaviite 1
[3]               Vero- ja maksukannat muuttuivat kaksi
kertaa vuonna 2012. Toukokuussa tehtyyn toiseen muutokseen asti FOD-rommin etu
oli 972,02 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia.
[4]               Tämä arviointi voi kuitenkin olla jossakin määrin
ylläkantissa, koska siinä ei oteta huomioon, että tukku- ja vähittäismyyjät
eivät välttämättä ole siirtäneet valmistevero- ja VSS-alennusta
kokonaisuudessaan kuluttajien maksamaan hintaan eikä sitä, että yleisen
valmisteverokannan ja VSS-maksukannan soveltaminen saattaisi vähentää kysyntää
ja että ”perinteisen” rommin korvaaminen ”yksi yhteen” kilpailevalla rommilla
alentaisi verotuloja, koska kilpailevan rommin alkoholipitoisuus on alhaisempi.
[5]               Lähde: KOM(2011) 577 lopullinen, 22.9.2011.
Samasta lähteestä saadut vuosia 2011–2013 koskevat arviot, jotka ovat myös
päätöksen 896/2011 johdanto-osan kappaleissa.
[6]               Väkevien alkoholijuomien yleisen
valmisteverokannan ja FOD-rommin alennetun valmisteverokannan ero, mukaan
lukien VSS-maksu.
[7]               EUVL
C XXX, XXX, s. XXX.
[8]               Neuvoston päätös 2007/659/EY, annettu 9 päivänä
lokakuuta 2007, luvan antamisesta Ranskalle soveltaa alennettua
valmisteverokantaa sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun
perinteiseen rommiin (EUVL 270, 13.10.2007, s. 12).
[9]               Neuvoston direktiivi 92/84/ETY, annettu 19 päivänä
lokakuuta 1992, alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien
lähentämisestä (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29).
[10]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
110/2008, annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, tislattujen alkoholijuomien
määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten
merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89
kumoamisesta (EUVL L 39, 13.2.2008, s. 16).


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Tsekin tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus -

text:
          EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                         Bryssel, 30.04.1997
                                         KOM(97) 181 lopull.
                             Ehdotus
                 NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
LUVAN ANTAMISESTA SAKSAN LIITTOTASAVALLALLE TEHDÄ T§EKIN
 TASAVALLAN KANSSA POIKKEUSMÄÄRÄYKSIÄ JÄSENVALTIOIDEN
 LIIKEVAIHTOVEROLAINSÄÄDÄNNÖN YHDENMUKAISTAMISESTA 17
  PÄIVÄNÄ TOUKOKUUTA 1977 ANNETUN KUUDENNEN NEUVOSTON
   DIREKTIIVIN 77/388/ETY 2 JA 3 ARTIKLAAN SISÄLTÄVÄ SOPIMUS
                       (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                          PERUSTELUT
Saksan liittotasavalta on hakenut komission pääsihteeristön 5 päivänä helmikuuta 1997
kirjaamalla kirjeellä liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä
toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, yhteinen
arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste1, 30 artiklan perusteella
lupaa tehdä Tsekin tasavallan kanssa sopimus, johon sisältyy kuudennen direktiivin 2 ja 3
artiklasta poikkeavia verotusmääräyksiä.
Muille jäsenvaltioille on ilmoitettu Saksan hakemuksesta 3 päivänä maaliskuuta 1997
päivätyllä kirjeellä edellä mainitun 30 artiklan mukaisesti.
Tämä sopimus koskee itään kulkevan Saksan maantien AI 7 ja länteen kulkevan Tsekin
maantien D8 yhdistämistä rakentamalla Spitzbergin alueelle maiden välinen rajasilta.
Tässä sopimuksessa määrätään, että Saksan liikevaihtoverolainsäädännön ja Tsekin
arvonlisäverolainsäädännön soveltamisen osalta sekä sillanrakennustyömaan että
rakennustyön valmistuttua varsinaisen sillan katsotaan kuuluvan Tsekin tasavallan
alueeseen kyseisen sillan rakentamiseen tai korjaamiseen ja uudistamiseen liittyvien
tavaroiden toimittamisen ja palvelujen tarjoamisen osalta.
Lisäksi sopimuksessa määrätään, että toisen sopimuspuolen alueelta toisen sopimuspuolen
alueelle tuoduista tavaroista ei peritä tuontiveroa tuontitullia lukuun ottamatta,
edellyttäen, että näitä tavaroita käytetään kyseisen rajasillan rakentamiseen, korjaamiseen
ja uudistamiseen. Tätä määräystä ei sovelleta viranomaisten maahantuomiin tavaroihin.
Kuudennessa direktiivissä tarkoitetun alueellisen periaatteen mukaisesti Saksan alueella
suoritettavat sillan rakentamis-, korjaamis- ja uudistamistyöt kuuluvat Saksan
liittotasavallan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan. Sitä vastoin Tsekin tasavallan
alueella suoritetut työt eivät kuulu kuudennen direktiivin säännösten soveltamisalaan.
Näiden säännösten soveltaminen johtaisi töiden erittelyyn sen perusteella, kumman valtion
alueella ne suoritetaan. Lisäksi jokainen Saksaan tuotu, Tsekistä lähtöisin oleva, edellä
mainitun sillan rakennus-, korjaus- ja uudistamistöihin tarkoitettu tavara kuuluu Saksan
arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan.
 Sopimuspuolet katsovat, että näiden sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi vakavia
verotuksellisia ongelmia kyseisistä töistä vastaaville yrittäjille. Näin ollen sopimuspuolet
arvioivat, että sopimusluonnokseen sisältyvät verotusmääräykset ovat oikeutettuja, jotta
voitaisiin keventää näiden yrittäjien verovelvoitteita.
 1
      EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä
      96/95/EY (EYVL n:o L 338, 28.12.1996, s. 89)
                                              oi
 ---pagebreak--- Saksan hallitus on tietoinen siitä, että sopimuksen verotusmääräykset vähentävät rajasillan
rakentamisesta,      korjaamisesta ja       uudistamisesta   kannettavan     arvonlisäveron
kokonaismäärää.
Saksan hallitus ilmoittaa kuitenkin, että neuvosto on 17 päivänä maaliskuuta 19972
tehdyssä päätöksessään antanut Saksan liittotasavallalle luvan tehdä Tsekin tasavallan
kanssa kaksi rajasiltojen rakentamista koskevaa sopimusta, joihin sisältyvien
verotusmääräysten soveltaminen aiheuttaa vähäisiä, mutta kuitenkin myönteisiä
vaikutuksia Euroopan yhteisöjen arvonlisäverosta kertyviin omiin varoihin.
On myös mainittava, että neuvosto on jo antanut kuudennen direktiivin 30 artiklan
perusteella Saksan liittotasavallalle luvan tehdä Puolan tasavallan kanssa useita
rakennustöitä raja-alueella koskevia sopimuksia, joihin liittyy tähän sopimukseen
sisältyvien verotusmääräysten kaltaisia määräyksiä.
Lisäksi Saksan viranomaiset ilmoittavat, että tähän asti Saksan itä-eurooppalaisten
naapurivaltioidensa kanssa molempien sopimuspuolten alueelle sijoittuvien hankkeiden
osalta tekemien sopimusten sisältämien verotusmääräysten soveltamisen kokonaistase on
positiivinen Euroopan yhteisöjen arvonlisäverosta kertyvien omien varojen kannalta.
Komissio on yhtä mieltä siitä, että rakennus-, korjaus- ja uudistamistöiden yhdenmukainen
verotus sekä arvonlisäveron kantamisesta luopuminen näiden töiden tekemiseen
tarkoitettujen tuontitavaroiden osalta yksinkertaistaa toiminnan harjoittamista
tavanomaisten verotussääntöjen soveltamiseen verrattuna.
Komissio on sitä mieltä, että kyseisen sopimuksen vaikutuksen Euroopan yhteisöjen
arvonlisäverosta kertyviin omiin varoihin ei pidä estää Saksan liittotasavallan pyytämän
luvan saamista ottaen huomioon sopimuksen vähäinen merkitys ja lisäksi Saksan
liittotasavallan jo aiemmin tekemien samantapaisten sopimusten tasapainottava vaikutus.
Näin ollen komissio katsoo, että Saksan liittotasavallalle olisi annettava lupa tehdä
kyseinen sopimus.
2
      EYVL N:oL.80, 21.03.1997, s.18
                                             3
 ---pagebreak---                                             ehdotus:
                                  NEUVOSTON PÄÄTÖS
 LUVAN ANTAMISESTA SAKSAN LIITTOTASAVALLALLE TEHDÄ T§EKIN
   TASAVALLAN KANSSA POIKKEUSMÄÄRÄYKSIÄ JÄSENVALTIOIDEN
   LIIKEVAIHTOVEROLAINSÄÄDÄNNÖN YHDENMUKAISTAMISESTA 17
    PÄIVÄNÄ TOUKOKUUTA 1977 ANNETUN KUUDENNEN NEUVOSTON
     DIREKTIIVIN 77/388/ETY 2 JA 3 ARTIKLAAN SISÄLTÄVÄ SOPIMUS
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17
päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY -
yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste1, ja erityisesti sen
30 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen
sekä katsoo, että
kuudennen direktiivin 30 artiklan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission
ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan tehdä kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön
kanssa sopimuksen, joka saattaa sisältää poikkeuksia tästä direktiivistä,
Saksan hallitus on hakenut komission pääsihteeristön 5 päivänä helmikuuta 1997
kirjaamalla kirjeellä lupaa tehdä Tsekin tasavallan kanssa sopimuspuolten valtakunnan
rajat ylittävän sillan rakennustöitä koskeva sopimus,
sopimus sisältää arvonlisäveroa koskevia määräyksiä, jotka poikkeavat kuudennen
direktiivin 2 ja 3 artiklasta, toisaalta rajasillan rakentamiseen, korjaamiseen ja
kunnostamiseen liittyvien tavaroiden toimitusten ja palvelujen tarjoamisen osalta ja
toisaalta tämän sillan rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettyjen tavaroiden tuonnin
osalta,
 1
     EYVL N:o L 145. 13.6.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä
     96/95/EY (EYVL n:o L 338, 28.12.1996, s. 89)
                                               <f
 ---pagebreak--- muille jäsenvaltioille on ilmoitettu Saksan hakemuksesta 3 päivänä maaliskuuta 1997,
ilman poikkeusmääräyksiä Saksan alueella tehtävät rakennus-, korjaus- ja uudistamistyöt
olisivat Saksan arvonlisäveron alaisia ja Tsekin alueella tehdyt kuudennen direktiivin
soveltamisalan ulkopuolella, ja lisäksi kaikki Tsekin tasavallasta lähtöisin olevat Saksaan
tuodut tavarat, joita käytetään rajasillan rakentamiseen, korjaamiseen tai uudistamiseen,
olisivat Saksan arvonlisäveron alaisia,
sopimuksen poikkeusmääräysten tarkoitus          on   yksinkertaistaa   kyseisen   rajasillan
rakennustöistä vastaavien verotussääntöjä,
poikkeusmääräykset vaikuttavat ainoastaan hyvin vähän arvonlisäverosta saataviin
Euroopan yhteisöjen omiin varoihin,
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                                5~
 ---pagebreak---                                           / artikla
Saksan liittotasavallalle annetaan lupa tehdä Tsekin tasavallan kanssa sopimus, joka
koskee itään kulkevan Saksan maantien AI 7 ja länteen kulkevan Tsekin maantien D8
yhdistämistä rakentamalla Spitzbergin alueelle maiden välinen rajasilta, ja joka sisältää
poikkeuksia 17 päivänä toukokuuta 1977 annettuun neuvoston kuudenteen direktiiviin
77/388/ETY.
Tähän sopimukseen sisältyvät poikkeavat verotusmääräykset määritellään jäljempänä 2 ja
3 artiklassa.
                                          2 artikla
Poiketen kuudennen direktiivin 3 artiklasta tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetun
sillanrakennustyömaan ja rakennustyön valmistuttua varsinaisen sillan katsotaan, siinä
määrin kun ne sijaitsevat Saksan liittotasavallan alueella, kuuluvan Tsekin tasavallan
alueeseen kyseisen sillan rakentamiseen tai korjaamiseen ja uudistamiseen liittyvien
tavaroiden toimittamisen ja palvelujen tarjoamisen osalta.
                                          3 artikla
Poiketen kuudennen direktiivin 2 artiklan 2 alakohdasta Tsekin alueelta lähtöisin olevista
Saksan alueelle tuoduista tavaroista ei peritä arvonlisäveroa edellyttäen, että näitä
tavaroita käytetään tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetun rajasillan rakentamiseen,
korjaamiseen ja uudistamiseen. Tätä poikkeusta ei kuitenkaan sovelleta viranomaisen
samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin.
                                          4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä ...  1997
                                                     Neuvoston puolesta
                                                     Puheenjohtaja
                                          C
 ---pagebreak---                                 RAHOITUSSELVITYS
Tämän päätösehdotuksen         hyväksymisellä on ainoastaan    vähäinen vaikutus
arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin.
                                             1-
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(97) 181 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                                    09 07
                                        Luettelonumero : CB-CO-97-175-FI-C
                                                          ISBN 92-78-19030-6
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                               <f


                            EUROOPAN
                            KOMISSIO
                                                   Bryssel 26.6.2015
                                                   COM(2015) 312 final
                                                   2015/0138 (NLE)
                                          Ehdotus
                                 NEUVOSTON PÄÄTÖS
         Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan väliseen
       puitesopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin ja sen
   jäsenvaltioiden puolesta Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon
                                        ottamiseksi
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                             PERUSTELUT
   1.        EHDOTUKSEN TAUSTA
   Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan mukaan Kroatia liittyy Euroopan unionin ja sen
   jäsenvaltioiden allekirjoittamiin tai tekemiin kansainvälisiin sopimuksiin kyseisiin
   sopimuksiin liitettävällä pöytäkirjalla.
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välinen puitesopimus,
   jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin 10. toukokuuta 2010.
   Sen jälkeen, kun neuvosto antoi [...] päätöksen Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä
   Korean tasavallan väliseen puitesopimukseen liitettävän pöytäkirjan, jäljempänä ’pöytäkirja’,
   allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta Kroatian tasavallan Euroopan unioniin
   liittymisen huomioon ottamiseksi, pöytäkirja allekirjoitettiin Korean tasavallan edustajan
   kanssa [...].
   Tämän seurauksena esitetään seuraava ehdotus:
             i)    ehdotus neuvoston päätökseksi pöytäkirjan tekemisestä.
   2.        KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
   Komissio esittää pöytäkirjan allekirjoittamisen jälkeen ehdotuksen neuvoston päätökseksi
   pöytäkirjan tekemisestä.
   3.        EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
   Komissio pyytää neuvostoa antamaan sille valtuudet allekirjoittaa Euroopan unionin ja sen
   jäsenvaltioiden puolesta pöytäkirja Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean
   tasavallan väliseen puitesopimukseen Kroatian tasavallan EU:hun liittymisen huomioon
   ottamiseksi.
FI                                                 2                                             FI
 ---pagebreak---                                                              2015/0138 (NLE)
                                                 Ehdotus
                                          NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan väliseen
         puitesopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin ja sen
     jäsenvaltioiden puolesta Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon
                                               ottamiseksi
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
   207 artiklan ja 212 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,
   ottaa huomioon Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1.      Kroatian liittymisestä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan
           väliseen puitesopimukseen sovitaan liittymisasiakirjan 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti
           tekemällä pöytäkirja sopimukseen. Tässä sovelletaan yksinkertaistettua menettelyä,
           jonka mukaisesti pöytäkirja tehdään neuvoston, joka toimii yksimielisesti
           jäsenvaltioiden puolesta, ja asianomaisten kolmansien maiden välillä.
   2.      Neuvosto valtuutti 14 päivänä syyskuuta 2012 komission aloittamaan neuvottelut
           asianomaisten kolmansien maiden kanssa. Korean tasavallan kanssa käydyt
           neuvottelut on saatu onnistuneesti päätökseen, ja pöytäkirja allekirjoitettiin Euroopan
           unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta […] […].
   3.      Tämän vuoksi pöytäkirja olisi hyväksyttävä,
   ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                                 1 artikla
   1.        Hyväksytään Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Euroopan unionin ja
             sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan väliseen puitesopimukseen liitettävä
             pöytäkirja Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi.
   2.        Pöytäkirjan teksti on liitettynä sen allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta
             annettuun päätökseen1.
                                                 2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja nimeää henkilön, jolla on oikeus tehdä Euroopan unionin ja sen
   jäsenvaltioiden puolesta pöytäkirjan 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus.
   1
           EUVL L [...], [...], s. [...].
FI                                                   3                                                  FI
 ---pagebreak---                                           3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään. Se julkaistaan Euroopan unionin
   virallisessa lehdessä.
   Tehty Brysselissä
                                            Neuvoston puolesta
                                            Puheenjohtaja
FI                                            4                                            FI
 ---documentbreak---                             EUROOPAN
                            KOMISSIO
                                                   Bryssel 26.6.2015
                                                   COM(2015) 312 final
                                                   ANNEX 1
                                           LIITE
                                      PÖYTÄKIRJA
         Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan väliseen
      puitesopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon
                                        ottamiseksi
                                        asiakirjaan
                               ehdotus neuvoston päätökseksi
         Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan väliseen
       puitesopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin ja sen
   jäsenvaltioiden puolesta Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon
                                        ottamiseksi
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                          PÖYTÄKIRJA
          Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan väliseen
       puitesopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon
                                            ottamiseksi
   BELGIAN KUNINGASKUNTA,
   BULGARIAN TASAVALTA,
   TŠEKIN TASAVALTA,
   TANSKAN KUNINGASKUNTA,
   SAKSAN LIITTOTASAVALTA,
   VIRON TASAVALTA,
   IRLANTI,
   HELLEENIEN TASAVALTA,
   ESPANJAN KUNINGASKUNTA,
   RANSKAN TASAVALTA,
   KROATIAN TASAVALTA,
   ITALIAN TASAVALTA,
   KYPROKSEN TASAVALTA,
   LATVIAN TASAVALTA,
   LIETTUAN TASAVALTA,
   LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNTA,
   UNKARI,
   MALTAN TASAVALTA,
   ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNTA,
   ITÄVALLAN TASAVALTA,
   PUOLAN TASAVALTA,
   PORTUGALIN TASAVALTA,
   ROMANIA,
   SLOVENIAN TASAVALTA,
   SLOVAKIAN TASAVALTA,
   SUOMEN TASAVALTA,
   RUOTSIN KUNINGASKUNTA,
   ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA,
   Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
   sopimuspuolet, jäljempänä ’jäsenvaltiot’, ja
FI                                               2                                        FI
 ---pagebreak---    EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’,
   sekä
   KOREAN TASAVALTA,
   jäljempänä ’sopimuspuolet’, jotka
   KATSOVAT SEURAAVAA:
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan välinen puitesopimus,
   jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 10 päivänä toukokuuta 2010.
   Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymistä koskeva sopimus,                   jäljempänä
   ’liittymissopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 2011,
   Kroatian tasavallan olisi liityttävä sopimukseen tekemällä Euroopan unionin neuvoston
   unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sekä Korean tasavallan tekemään sopimukseen
   liitettävä pöytäkirja,
   OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
   1 artikla
   Kroatian tasavallasta tulee Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Korean tasavallan
   välisen puitesopimuksen sopimuspuoli.
   2 artikla
   Tämän pöytäkirjan parafoimisen jälkeen unioni toimittaa jäsenvaltioilleen ja Korean
   tasavallalle kroaatinkielisen toisinnon sopimuksesta. Kun tämä pöytäkirja tulee voimaan,
   tämän artiklan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettu kielitoisinto on todistusvoimainen samoin
   edellytyksin kuin sopimuksen alkuperäiset kielitoisinnot.
   3 artikla
   Tämä pöytäkirja on sopimuksen erottamaton osa.
   4 artikla
   1. Sopimuspuolet hyväksyvät tämän pöytäkirjan omia menettelyjään noudattaen.
   Sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.
   2. Tämä pöytäkirja tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä,
   jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tarvittavien menettelyjen päätökseen
   saattamisesta.
   3. Sillä varauksella, että pöytäkirjan tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin, ja ennen
   sen voimaantuloa pöytäkirjaa sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoituspäivästä alkaen.
   5 artikla
FI                                                  3                                              FI
 ---pagebreak---    Tämä pöytäkirja laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, iirin,
   italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian,
   ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä sekä
   Koreassa käytetyllä virallisella kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.
   TÄMÄN VAKUUDEKSI tätä varten asianmukaisesti valtuutetut täysivaltaiset edustajat ovat
   allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.
   Tehty … … päivänä …kuuta vuonna …
   EUROOPAN UNIONIN JA SEN JÄSENVALTIOIDEN PUOLESTA
   KOREAN TASAVALLAN PUOLESTA
FI                                                   4                                            FI