Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0183

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeava erityistoimenpide tehdyn neuvoston päätöksen 2007/250/EY muuttamisesta (ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)  /* KOM/2009/0183 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 21.4.2009KOM(2009) 183 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeava erityistoimenpide tehdyn neuvoston päätöksen 2007/250/EY muuttamisesta(ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)(komission esittämä)PERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTANeuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY[1], jäljempänä ”alv-direktiivi”, 395 artiklan nojalla antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan soveltaa mainitun direktiivin säännöksistä poikkeavia erityistoimenpiteitä arvonlisäveron kantamismenettelyn yksinkertaistamiseksi taikka tietyntyyppisten veropetosten tai veronkierron estämiseksi.Komission pääsihteeristön 28. heinäkuuta 2008 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä Yhdistynyt kuningaskunta pyysi lupaa jatkaa aiemmin 16. huhtikuuta 2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/250/EY[2] myönnetyn poikkeavan toimenpiteen voimassaoloa.Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 17. maaliskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Yhdistyneelle kuningaskunnalle 20. maaliskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot pyynnön arvioimiseksi jäljempänä mainitulla tavalla.Yhdistyneelle kuningaskunnalle annettiin neuvoston päätöksellä 2007/250/EY lupa soveltaa 30. huhtikuuta 2009 asti käännettyä verovelvollisuutta eräisiin matkapuhelimien ja integroitujen piirien luovutuksiin, joissa veron peruste on vähintään 5 000 Englannin puntaa. Tällaisissa tapauksissa tavaraluovutukset vastaanottava verovelvollinen suorittaa luovutuksesta arvonlisäveron. Tavaroiden luovuttaja ei laskuta arvonlisäveroa asiakkaaltaan, kunhan asiakas täyttää arvonlisäverovelvolliselta edellytettävät vaatimukset. Tällainen asiakas voi ilmoittaa ja vähentää luovutusta koskevan arvonlisäveron yhtä aikaa, edellyttäen että asiakkaalla on täysi vähennysoikeus. Arvonlisäveroa ei siis tosiasiallisesti makseta valtionkassaan. Sen sijaan täyden arvonlisäveron maksaa valtionkassaan vähittäismyyjä, joka suorittaa luovutukset ei-verovelvollisille asiakkaille. Tällainen järjestely poikkeaa yleisesti sovelletusta jaotellusta arvonlisäveron maksujärjestelmästä, jossa kukin ketjussa oleva verovelvollinen (jolla on vähennysoikeus) maksaa valtionkassaan osan arvonlisäveron kokonaismäärästä. Tämän osan suuruus vastaa asiakkaalta saadun arvonlisäveron ja luovuttajalle maksetun arvonlisäveron välistä erotusta.Yhdistynyt kuningaskunta pyysi poikkeusta estääkseen sellaisten luovuttajien tekemät veropetokset, jotka laskuttavat alv:n tavanomaisessa järjestelmässä, mutta katoavat tämän jälkeen arvonlisäveroa suorittamatta ja jättävät asiakkaalle pätevän laskun vähennystä varten. Tällaisessa tilanteessa on syntynyt ns. missing trader -petoksia (MTIC), jossa alv-järjestelmää käytetään väärin suorittamalla lähtöjäsenvaltiossa verovapaita luovutuksia muiden jäsenvaltioiden verovelvollisille, ja jopa karusellipetoksia, joissa tavarat liikkuvat useita kertoja jäsenvaltioiden välillä.Kun Yhdistynyt kuningaskunta oli osoittanut ongelman vakavuuden maassaan, pyyntö hyväksyttiin näillä perusteilla ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle annettiin lupa soveltaa käännettyä verovelvollisuutta sellaisten tuotteiden luovutuksissa, joihin petokset ensisijaisesti kohdistuvat ja joiden veron perusta on vähintään 5 000 Englannin puntaa, jotta arvonlisäveron välttämiseksi tehdyt missing trader -petokset voitaisiin estää.Poikkeus, jolla pyrittiin estämään eräät veronkierron ja veropetosten muodot, lisäsi hallinnollista taakkaa. Lisäksi siihen liittyi useita ehtoja ja se myönnettiin vain lyhyeksi ajaksi, sillä neuvoston päätöksen 2007/250/EY johdanto-osan 8 kappaleen mukaan toimenpiteen tavoitteiden saavuttamista ei voida taata.Toimenpiteen pelättiin johtavan siihen, että petokset siirtyvät muihin tuotteisiin tai vähittäismyyntitasolle. Tämän vuoksi neuvoston päätöksessä säädetään, että Yhdistyneen kuningaskunnan on asetettava asianmukaiset valvonta- ja selontekovelvoitteet, jotta voitaisiin varmistaa, että tarvittavat tiedot ovat saatavilla ja että komissio saa tiedot näistä erityistoimenpiteistä, seurannasta ja kokonaisarvioinnista. Epäilyjä herätti myös se, millaisia vaikutuksia toimenpiteellä on siihen, että petokset siirtyvät muihin jäsenvaltioihin, ja sitä kautta alv-järjestelmän toimintaan sisämarkkinoilla. Tällainen vaikutus on arvioitava huolellisesti.Tässä yhteydessä Yhdistynyttä kuningaskuntaa vaadittiin myös antamaan kertomus komissiolle viimeistään 31. maaliskuuta 2009 asianomaisten toimenpiteiden toimintaa koskevasta kokonaisarvioinnista ja erityisesti toimenpiteen tehokkuudesta sekä siitä, onko todisteita veronkierron siirtymisestä muihin tuotteisiin tai vähittäismyyntitasolle.Yhdistynyt kuningaskunta ei kuitenkaan voinut poikkeuksen uudistamista koskevaa pyyntöä tehdessään antaa tarvittavia tietoja ja todisteita eikä erityisesti täsmentämään, missä määrin poikkeus on voinut vähentää missing trader -petoksia tai karusellipetoksia poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta. Itse asiassa tällaisten petosten havaittiin vähentyneen huomattavasti jo ennen kuin käännetty verovelvollisuus otettiin käyttöön. Kattavaa arviointia veronkierron siirtymisestä vähittäismyyntitasolle tai muihin jäsenvaltioihin ei myöskään ole vielä tehty. On muistettava, että Yhdistyneelle kuningaskunnalle asetettu määräaika kertomuksen toimittamiselle päättyi 31. maaliskuuta 2009. Komission mielestä kertomus olisi annettava myös muiden jäsenvaltioiden käyttöön.Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut tarvitsevansa enemmän aikaa, jotta se voisi arvioida alv-järjestelmän muuttamista koskevista toimenpiteistä petosten torjumiseksi tehdyssä komission tiedonannossa[3] vahvistettuja teoreettisia todisteita paremmin, missä määrin toimenpiteellä on onnistuttu estämään missing trader -petoksia ja karusellipetoksia. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole ehdottanut arviointiperusteita, jotka tukisivat tällaista ilmoitusta. Olisi kuitenkin huomattava, että aiempaa poikkeusta koskeneessa alkuperäisessä ehdotuksessa[4] komissio ehdotti, että poikkeuksen voimassaolo päättyisi 31. joulukuuta 2009, mutta neuvosto halusi lyhentää poikkeuksen voimassaoloaikaa sen mahdollisten kielteisten vaikutusten vuoksi ja sopi lopulta yksimielisesti, että poikkeuksen voimassaolo päättyy 30. huhtikuuta 2009.Jotta Yhdistynyt kuningaskunta saisi vielä viimeisen mahdollisuuden perustella paremmin pyyntöään nykyisen poikkeuksen voimassaolon jatkamiseksi pidemmäksi ajaksi, komissio päätti toistaa alkuperäisen ehdotuksensa ja ehdottaa toimenpiteen jatkamista 31. joulukuuta 2009 asti. Ecofin-neuvosto saavutti kuitenkin 10. maaliskuuta 2009 poliittisen yksimielisyyden ja päätti lopulta pidentää nykyisen poikkeuksen voimassaoloaikaa kahdella vuodella 30. huhtikuuta 2011 asti.Tätä pidentämistä ei tule pitää perusteena toimenpiteen voimassaolon jatkamiselle vielä uudestaan, sillä tällaisessa tapauksessa siitä tulisi ajan mittaan lähes pysyvä poikkeus. Komissio on kuitenkin halukas harkitsemaan pilottihanketta, jossa jokin jäsenvaltio, esim. Yhdistynyt kuningaskunta, ottaisi kohdistetusti käyttöön samankaltaisen käännetyn verovelvollisuuden alv-direktiivin muuttamista koskevan lainsäädännöllisen ehdotuksen perusteella. Koska toimenpiteen vaikutuksista ei ole varmuutta ja koska se poikkeaa yhdestä alv-järjestelmän perusperiaatteista (jaoteltu maksaminen), tällaista pilottihanketta koskeva erityinen oikeusperusta näyttää ainoalta mahdolliselta tavalta edetä asiassa keskipitkällä aikavälillä. Tällöin olisi myös noudatettava alv-järjestelmän muuttamista koskevista toimenpiteistä petosten torjumiseksi tehdyssä komission tiedonannossa[5] vahvistettuja periaatteita. Jos pilottihankkeen arviointiperusteet määriteltäisiin etukäteen, sen avulla voitaisiin arvioida alakohtaisesti sovellettavan käännetyn verovelvollisuuden käyttökelpoisuutta ja oikeasuhteisuutta, mikä ei tähän mennessä ole ollut mahdollista. Tulevien Euroopan parlamentin vaalien vuoksi ei kuitenkaan ole mahdollista, että neuvosto voisi hyväksyä tällaisen ehdotuksen ennen vuoden 2009 loppua, mikä voisi aiheuttaa lainsäädännöllisen aukon, joka estäisi toimenpiteen soveltamisen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tällaisilla erittäin poikkeuksellisilla olosuhteilla voidaan perustella sitä, että määräaikaa pidennetään 30. huhtikuuta 2011 asti, jollei edellä mainittua direktiiviehdotusta hyväksytä aiemmin.2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTIKuulemista ja ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu.Neuvoston päätöksen 2007/250/EY voimassaolon pidentämisellä pyritään estämään alv-petoksia ja veronkiertoa. Sillä on todennäköisesti myönteinen vaikutus alv-tuloihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistynyt kuningaskunta ei kuitenkaan pystynyt poikkeuksen edellisen soveltamiskauden aikana osoittamaan selvästi, että petokset olisivat loppuneet tai vähentyneet poikkeuksen ansiosta. Lyhytaikaisen pidennyksen aikana olisi voitava perustella pidennyspyyntöä kunnolla.3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDATPäätöksellä muutetaan neuvoston päätöstä 2007/250/EY, jolla annetaan Yhdistyneelle kuningaskunnalle lupa ottaa käyttöön alv-direktiivin 193 artiklasta poikkeava erityistoimenpide, joka koskee matkapuhelimien ja integroitujen piirien kotimaisissa luovutuksissa sovellettavan käännetyn verovelvollisuuden käyttöä.Tämä päätös perustuu alv-direktiivin 395 artiklaan.Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia.Koska erityistoimenpiteen voimassaoloaika on tiukasti rajattu, se näyttää olevan oikeassa suhteessa tavoitteeseen nähden.Alv-direktiivin 395 artiklan mukaan yhteisistä arvonlisäverosäännöistä voidaan poiketa vain, jos neuvosto antaa siihen luvan komission ehdotuksesta tekemällään yksimielisellä päätöksellä. Neuvoston päätös on ainoa soveltuva sääntelytapa, koska se voidaan osoittaa yksittäiselle jäsenvaltiolle.4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSETEhdotuksella ei ole kielteisiä vaikutuksia yhteisön talousarvioon.5. LISÄTIEDOTEhdotuksella muutetaan neuvoston päätöksessä 2007/250/EY olevaa päättymislauseketta.Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeava erityistoimenpide tehdyn neuvoston päätöksen 2007/250/EY muuttamisesta(ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[6] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[7],sekä katsoo seuraavaa:(1) Komission pääsihteeristön 28 päivänä heinäkuuta 2008 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä Yhdistynyt kuningaskunta pyysi lupaa jatkaa neuvoston direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan, aiemmin 16 päivänä huhtikuuta 2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/250/EY[8] myönnetyn erityistoimenpiteen soveltamista verovelvollisiin, joiden on suoritettava arvonlisävero (alv) veroviranomaisille.(2) Komissio antoi direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 17 päivänä maaliskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti 20 päivänä maaliskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sillä on kaikki pyynnön arvioimiseen tarpeellisiksi katsomansa tiedot.(3) Direktiivin 2006/112/EY 193 artiklan mukaisesti arvonlisäveron maksamisvelvollinen on tavarat luovuttava verovelvollinen. Voimassa olevan poikkeuksen nojalla Yhdistynyt kuningaskunta sai kuitenkin tietyin edellytyksin soveltaa käännettyä verovelvollisuutta, jonka mukaisesti tietyissä matkapuhelimien ja integroitujen piirien luovutuksissa arvonlisäveron maksaa verovelvollinen, jolle tavarat luovutettiin, edellyttäen että veron peruste oli luovutuksessa vähintään 5 000 Englannin puntaa.(4) Poikkeuksen tarkoituksena oli estää eräitä veronkierron törkeimpiä muotoja ja erityisesti niin sanottuja karusellijärjestelmiä, joissa samoja tavaroita luovutetaan useaan kertaan suorittamatta arvonlisäveroa veroviranomaisille, mutta asiakkaat saavat siitä huolimatta pätevän laskun alv-vähennystä varten. Käännetyssä verovelvollisuudessa, jossa asiakas ei tosiasiallisesti suorita arvonlisäveroa luovuttajalle, ei tämäntyyppinen veronkierto olisi mahdollista.(5) Koska poikkeuksen ehdottamishetkellä ei voitu saada varmuutta siitä, että tavoitteet saavutettaisiin ja että kielteisiä vaikutuksia ei olisi, poikkeukselle myönnettiin vain lyhyt soveltamisaika. Tältä osin Yhdistynyt kuningaskunta ei ole vielä vahvistanut, onko nykyisellä järjestelyllä voitu tehokkaasti estää tällaiset veropetoksen muodot. Lisäksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle on tuottanut ongelmia velvoite tehdä toimenpiteen toimivuutta koskeva kokonaisarviointi erityisesti veronkierron mahdollisesta siirtymisestä muihin tuotteisiin tai vähittäistasolle ja toimenpiteen vaikutuksesta sisämarkkinoiden toimintaan.(6) Komissio ymmärtää, että Yhdistynyt kuningaskunta ei vielä pysy antamaan tarvittavia tietoja ja että se tarvitsee lisäaikaa voidakseen perustella alkuperäisen poikkeuksen voimassaolon pidentämistä pidemmäksi ajaksi koskevaa pyyntöään.(7) Komission alkuperäisessä ehdotuksessa neuvoston päätökseksi 2007/250/EY[9] komissio ehdotti poikkeuksen voimassaolon päättymispäiväksi 31 päivää joulukuuta 2009, jonka neuvosto muutti 30 päiväksi huhtikuuta 2009, joten tämän vuoksi komissio voi hyväksyä toimenpiteen voimassaolon jatkamisen mainittuun päivämäärään saakka. Ecofin-neuvosto päätti kuitenkin 10 päivänä maaliskuuta 2009, että Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnettyä poikkeusta olisi jatkettava kahdella vuodella.(8) Koska alv-petokset ovat selvästikin vakava ongelma Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan alkuperäisessä hakemuksessaan toimittamista tiedoista käy ilmi, toimenpide on edelleen oikeasuhteinen, sillä määräajan pidennys on kohtuullinen ja kyseessä ei ole perustan luominen yleisen käännetyn verovelvollisuuden soveltamista koskevalle toimenpiteelle eikä alkusysäys tämän poikkeuksen pysyvämmälle soveltamiselle.(9) Kun otetaan huomioon alv-järjestelmän muuttamista koskevista toimenpiteistä petosten torjumiseksi tehty komission tiedonanto[10] ja se, että tällaisiin toimenpiteisiin voi käytännössä sisältyä direktiivin 2006/112/EY muuttamista koskevan komission ehdotuksen muodossa toteutettava samankaltainen toimenpide, jolla käynnistetään kaikille jäsenvaltioille avoin pilottihanke, tämän päätöksen voimassaolon olisi päätyttävä, jos tällainen toimenpide tulee voimaan ennen poikkeukselle säädetyn määräajan päättymistä.(10) Tämä poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta saataviin yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan neuvoston päätöksen 2007/250/EY 4 artikla seuraavasti:Tämän päätöksen voimassaolo päättyy 30 päivänä huhtikuuta 2011 tai sinä päivänä, jona direktiiviä 2006/112/EY muutetaan siten, että tällainen pilottihankkeena toteutettava toimenpide voi tulla voimaan.2 artiklaTämä päätös on osoitettu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] EUVL L 109, 26.4.2007, s. 42.[3] KOM(2008) 109 lopullinen, 22.2.2008.[4] KOM(2006) 555 lopullinen, 28.9.2006.[5] KOM(2008) 109 lopullinen, 22.2.2008.[6] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.[7] EUVL C , , s. .[8] EUVL L 109, 26.4.2007, s. 42.[9] KOM(2006) 555 lopullinen, 28.9.2006.[10] KOM(2008) 109 lopullinen, 22.2.2008.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 21.1.2016
            COM(2016) 17 final
            2016/0006(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen tekemisestä

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Uusi-Seelanti ilmoitti vuonna 2009 kiinnostuksestaan oikeudellisesti sitovaan suhteeseen Euroopan unionin kanssa ja lähestyi Euroopan komissiota hallituksensa pyynnöllä kehittää EU:n kanssa tulliyhteistyötä, jossa keskitytään toimitusketjun turvallisuuteen ja kaupan helpottamiseen.

               Neuvosto valtuutti 22 päivänä heinäkuuta 2013 komission neuvottelemaan tulliyhteistyötä ja keskinäistä avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, Uuden-Seelannin kanssa. Neuvottelut käynnistettiin syyskuussa 2013 Brysselissä, käytiin jouhevasti ja resursseja hukkaamatta suhteellisen lyhyessä ajassa ja saatiin päätökseen kesäkuussa 2015. Molemmat sopimuspuolet parafoivat sopimuksen Brysselissä 23 päivänä syyskuuta 2015. Sopimus allekirjoitettiin XXX Brysselissä. Euroopan parlamenttia on kuultu ja se on antanut hyväksyntänsä sopimuksen tekemiselle.

               Uuden-Seelannin kanssa tehdyllä sopimuksella vahvistetaan oikeusperusta, joka mahdollistaa suoran ja jäsennetyn yhteistyön tulliasioissa – mukaan luettuna vastavuoroinen hallinnollinen avunanto petoksia vastaan – kauppakumppanin kanssa, joka on vaikutusvaltainen kansainvälisessä tulliympäristössä (eli Maailman tullijärjestössä) ja Tyynenmeren alueella.

               Sopimuksen yleisenä tavoitteena on kehittää ja tehostaa yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa Uuden-Seelannin kanssa ja erityisesti vahvistaa oikeusperusta yhteistyöpuitteille, joilla pyritään turvaamaan toimitusketju ja helpottamaan laillista kauppaa sekä mahdollistamaan tietojen vaihto, jotta turvataan tullilainsäädännön moitteeton soveltaminen ja tullilainsäädännön rikkomisten estäminen, tutkiminen ja torjuminen.

               Sopimuksella tarjotaan perusta tulliyhteistyön kehittämiseksi jatkossa, jos se on perusteltua, esimerkiksi kauppakumppanuusohjelmien keskinäisen tunnustamisen kautta (valtuutetut talouden toimijat EU:ssa).

               EU on jo tehnyt samanlaisia tulliyhteistyösopimuksia Yhdysvaltojen, Kiinan, Japanin, Korean, Intian, Kanadan ja Hongkongin kanssa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               Neuvostoa pyydetään hyväksymään päätös sopimusluonnoksen tekemisestä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 207 artiklan perusteella yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa.

               Ehdotus kuuluu yhteisen kauppapolitiikan alaan, jolla unionilla on yksinomainen toimivalta.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               Jäsenvaltioita on kuultu neuvoston tulliliittotyöryhmässä.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia unionin talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

                  Perustetaan tulliyhteistyösekakomitea, jossa on molempien sopimuspuolten tullin ja muiden toimivaltaisten viranomaisten edustajia. Se huolehtii tämän sopimuksen moitteettomasta toiminnasta ja täytäntöönpanosta ja tarkastelee kaikkia sen soveltamisesta johtuvia kysymyksiä.

               2016/0006 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen tekemisestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän
                  1
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välinen sopimus allekirjoitettiin XXX sillä varauksella, että mainitun sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen, (date) annetun neuvoston päätöksen XXX mukaisesti.

               (2)Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin olisi vahvistettava oikeusperusta yhteistyöpuitteille, joilla pyritään turvaamaan toimitusketju ja helpottamaan laillista kauppaa sekä mahdollistamaan tietojen vaihto, jotta turvataan tullilainsäädännön moitteeton soveltaminen ja tullilainsäädännön rikkomisten estäminen, tutkiminen ja torjuminen.

               (3)Sopimus olisi hyväksyttävä Euroopan unionin puolesta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään Euroopan unionin puolesta yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välinen sopimus.

               Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja nimeää henkilön, jolla on valtuudet ilmaista Euroopan unionin puolesta sopimuksen 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, että Euroopan unioni suostuu sitoutumaan sopimukseen.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL C […], […], s. […].

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 21.1.2016
            COM(2016) 17 final
            LIITE
            yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välinen sopimus
            asiakirjaan
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖSyhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen tekemisestä

               LIITE

               yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välinen sopimus

               asiakirjaan

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

                  yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen tekemisestä

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’, ja UUSI-SEELANTI, jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               OTTAVAT HUOMIOON Uuden-Seelannin ja unionin välisten kaupallisten yhteyksien tärkeyden ja haluavat edistää kyseisten yhteyksien sopusointuista kehitystä molempien sopimuspuolten hyödyksi,

               TUNNUSTAVAT, että sitoumus tulliyhteistyön kehittämisestä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,

               OTTAVAT HUOMIOON sopimuspuolten välisen tullimenettelyjä koskevan tulliyhteistyön kehityksen,

               KATSOVAT, että tullilainsäädännön vastaiset toimet ovat haitallisia molempien sopimuspuolten taloudellisille, fiskaalisille ja kaupallisille eduille, ja tunnustavat, että on tärkeää varmistaa tullien ja muiden verojen oikea määritys,

               OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että kyseisiä toimia voidaan vastustaa tehokkaammin tulliviranomaisten yhteistyöllä,

               TUNNUSTAVAT tulliviranomaisten tärkeän aseman ja tullimenettelyjen merkityksen kaupan helpottamisessa ja kansalaisten suojelemisessa,

               PYRKIVÄT luomaan puitteet, joilla vahvistetaan yhteistyötä tullimenettelyjen yksinkertaistamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi ja edistetään yhteisiä toimia asiaan liittyvissä kansainvälisissä aloitteissa, mukaan luettuna kaupan helpottaminen ja toimitusketjun parannettu turvallisuus,

               TUNNUSTAVAT WTO:n alaisuudessa neuvotellun kaupan helpottamista koskevan sopimuksen merkityksen ja korostavat sen hyväksymisen ja tehokkaan täytäntöönpanon tärkeyttä,

               OTTAVAT lähtökohdaksi maailmankaupan turvaamista ja helpottamista koskevan Maailman tullijärjestön SAFE-kehyksen, jäljempänä ’SAFE-kehys’, keskeiset osatekijät,

               OTTAVAT HUOMIOON molempien sopimuspuolten tiukan sitoutumisen tullitoimiin ja yhteistyöhön tekijänoikeuksien loukkaamisen torjumiseksi,

               OTTAVAT HUOMIOON sopimuspuolten aikaisemmin hyväksymät tai niihin sovellettavat kansainvälisten yleissopimusten mukaiset velvoitteet samoin kuin Maailman kauppajärjestön, jäljempänä ’WTO’, tulliasioita koskevat toimet, sekä

               OTTAVAT HUOMIOON Maailman tullijärjestön asiaan liittyvät välineet, erityisesti hallinnollisesta avunannosta 5 päivänä joulukuuta 1953 annetun suosituksen,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               I OSASTO

               YLEISET MÄÄRÄYKSET

               1 artikla

               Määritelmät

               1. Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

               (a)’tullilainsäädännöllä’ unionin tai Uuden-Seelannin lakeja tai asetuksia, jotka koskevat tavaroiden tuontia, vientiä, kauttakuljetusta ja asettamista mihin tahansa muuhun tullimenettelyyn, mukaan luettuina kielto-, rajoitus- ja valvontatoimenpiteet, jota sopimuspuolten tulliviranomaiset hallinnoivat, soveltavat tai panevat täytäntöön alueellaan;

               (b)’sopimuspuolen laeilla ja asetuksilla’, ’kyseisen sopimuspuolen laeilla ja asetuksilla’ ja ’kunkin sopimuspuolen laeilla ja asetuksilla’ unionissa sovellettavia lakeja ja asetuksia tai Uudessa-Seelannissa sovellettavia lakeja ja asetuksia asiayhteyden mukaan;

               (c)’tulliviranomaisella’ unionissa Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, tulliasioista vastaavia toimivaltaisia yksikköjä ja unionin jäsenvaltioiden tulliviranomaisia sekä Uudessa-Seelannissa Uuden-Seelannin tullilaitosta;

               (d)’pyynnön esittävällä/esittäneellä viranomaisella’ toimivaltaista hallintoviranomaista, jonka sopimuspuoli on nimennyt tähän tarkoitukseen ja joka pyytää avunantoa tämän sopimuksen mukaisesti;

               (e)’pyynnön vastaanottavalla/vastaanottaneella viranomaisella’ toimivaltaista hallintoviranomaista, jonka sopimuspuoli on nimennyt tähän tarkoitukseen ja joka vastaanottaa pyynnön avunannosta tämän sopimuksen mukaisesti;

               (f)’henkilöllä’ luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä tai mitä tahansa kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti perustettua tai järjestäytynyttä yksikköä, jolla ei ole oikeushenkilön asemaa ja joka harjoittaa tavaroiden tuontia, vientiä tai kauttakuljetusta;

               (g)’tiedolla’ tietoja, mukaan luettuna henkilötiedot, asiakirjoja, kertomuksia ja muita missä tahansa muodossa olevia tiedonantoja niiden sähköisessä muodossa olevat kappaleet mukaan luettuina;

               (h)’henkilötiedoilla’ kaikkia tunnistettuun tai tunnistettavissa olevaan luonnolliseen henkilöön liittyviä tietoja; ja

               (i)’tullilainsäädännön vastaisella toimella’ mitä tahansa tullilainsäädännön rikkomista tai yritystä rikkoa kyseistä lainsäädäntöä.

               2 artikla

               Alueellinen soveltaminen

               1. Tätä sopimusta sovelletaan unionin tullialueeseen (sellaisena kuin se on kuvattuna yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (EY) N:o 2913/92 3 artiklassa) sekä Uuden-Seelannin alueeseen (pois lukien Tokelau), jolla sen tullilainsäädäntö on voimassa.

               3 artikla

               Täytäntöönpano

               1. Tämä sopimus pannaan täytäntöön kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten, mukaan lukien tietosuojalainsäädännön, mukaisesti sen tulliviranomaisten käytettävissä olevien voimavarojen rajoissa.

               2. Unionin ja Uuden-Seelannin tulliviranomaiset päättävät kaikista käytännön toimenpiteistä ja järjestelyistä, jotka ovat tarpeen tämän sopimuksen täytäntöönpanoa varten.

               4 artikla

               Suhde muihin kansainvälisiin sopimuksiin

               1. Tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta muiden kansainvälisten sopimusten, joissa jompikumpi sopimuspuoli on osapuolena, mukaisiin sopimuspuolten oikeuksiin eivätkä velvoitteisiin.

               2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän sopimuksen määräykset ovat ensisijaisia unionin yksittäisten jäsenvaltioiden ja Uuden-Seelannin välillä tehtyjen tai mahdollisesti tehtävien kahdenvälisten tulliyhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevien sopimusten määräyksiin nähden, sikäli kuin viimeksi mainitut ovat ristiriidassa tämän sopimuksen määräysten kanssa.

               3. Tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta niiden unionin säännösten soveltamiseen, jotka koskevat tämän sopimuksen perusteella saatujen, unionille mahdollisesti merkityksellisten tietojen toimittamista komission toimivaltaisten yksiköiden ja unionin jäsenvaltioiden tulliviranomaisten välillä.

               II OSASTO

               TULLIYHTEISTYÖ

               5 artikla

               Yhteistyön soveltamisala

               1. Yhteistyöhön tämän sopimuksen nojalla kuuluvat kaikki tullilainsäädännön soveltamiseen liittyvät kysymykset.

               2. Voidakseen helpottaa laillista kauppaa ja tavaroiden liikkuvuutta, vahvistaa sääntöjen noudattamista kauppiaiden parissa, suojella kansalaisia ja valvoa teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanoa unionin ja Uuden-Seelannin tulliviranomaiset tekevät yhteistyötä tarkoituksenaan

               (a)suojella laillista kauppaa panemalla lainsäädännölliset vaatimukset tehokkaasti täytäntöön ja noudattamalla niitä;

               (b)turvata toimitusketju tavaroiden turvallisen liikkuvuuden helpottamiseksi unionin ja Uuden-Seelannin välillä;

               (c)maksimoida panoksensa Maailman tullijärjestön, WTO:n ja muiden asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen toimiin, joilla parannetaan tullin toimintatapoja, ratkaistaan tullimenettelyihin, tullivalvontaan ja kaupan helpottamiseen liittyviä ongelmia, poistetaan talouden toimijoihin kohdistuvia tarpeettomia rasitteita, tarjotaan helpotuksia sääntöjen mukaisesti toimiville toimijoille ja varmistetaan takeet petoksia ja laittomia tai haitallisia toimia vastaan;

               (d)panna täytäntöön kansainväliset kauppaa ja tullia koskevat välineet ja normit, jotka osapuolet ovat hyväksyneet, mukaan luettuina tullimenettelyjen yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen (sellaisena kuin se on tarkistettuna) sisällölliset osatekijät ja kansainvälinen yleissopimus harmonoidusta tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmästä;

               (e)panna täytäntöön WTO:n kaupan helpottamista koskeva sopimus, kun se tulee voimaan;

               (f)tehdä yhteistyötä uusien tullimenettelyjen tutkimuksen, kehittämisen, testauksen ja arvioinnin, henkilöstön koulutuksen ja vaihdon sekä avunannon alalla;

               (g)vaihtaa tietoja tullilainsäädännöstä, sen täytäntöönpanosta ja tullimenettelyistä etenkin näiden menettelyjen yksinkertaistamisen ja nykyaikaistamisen alalla; ja

               (h)laatia yhteisiä aloitteita, jotka liittyvät tuonti- ja vientimenettelyihin ja muihin tullimenettelyihin sekä liike-elämän toimijoille tarjottavien palvelujen tehostamiseen.

               6 artikla

               Toimitusketjun turvallisuus ja riskinhallinta

               1. Sopimuspuolet tekevät yhteistyötä asioissa, jotka koskevat tulliin liittyviä seikkoja kansainvälisen kaupan toimitusketjun turvaamisessa ja tukemisessa SAFE-normikehyksen mukaisesti. Niiden on tehtävä yhteistyötä erityisesti

               a)
                     kansainvälisen kaupan logistiikkaketjun turvaamista koskevien tulliin liittyvien näkökohtien vahvistamiseksi ja laillisen kaupan helpottamiseksi;

               b)
                     vähimmäisnormien vahvistamiseksi, siinä määrin kuin se on käytännössä mahdollista, riskinhallintatekniikoita ja niihin liittyviä vaatimuksia ja ohjelmia varten;

               c)
                     pyrkiäkseen soveltuvin osin riskinhallintatekniikoiden, riskinormien, turvatarkastusten, toimitusketjun turvallisuuden ja kauppakumppanuusohjelmien keskinäiseen tunnustamiseen esimerkiksi vastaavilla kauppaa helpottavilla toimenpiteillä;

               d)
                     vaihtaakseen tietoja toimitusketjun turvallisuutta ja riskinhallintaa varten;

               e)
                     perustaakseen yhteyspisteitä tiedonvaihtoon toimitusketjun turvallisuutta ja riskinhallintaa varten;

               f)
                     ottaakseen soveltuvin osin käyttöön rajapinnan tietojen, mukaan lukien saapumista tai lähtöä edeltävien tietojen, vaihtamiseksi;

               g)
                     toimiakseen yhdessä monenvälisillä foorumeilla, joilla toimitusketjun turvallisuuteen ja riskinhallintaan liittyviä aiheita voidaan ottaa asianmukaisesti esiin ja niistä voidaan keskustella.

               III OSASTO

               KESKINÄINEN HALLINNOLLINEN AVUNANTO

               7 artikla

               Avunannon soveltamisala

               1. Unionin ja Uuden-Seelannin tulliviranomaisten on avustettava toisiaan tullilainsäädännön rikkomisten ehkäisemisessä, kartoittamisessa, tutkimisessa ja torjumisessa.

               2. Tämän sopimuksen mukainen avunanto ei rajoita rikosasioissa annettavaa keskinäistä avunantoa koskevia oikeuksia ja velvollisuuksia, joita jompikumpi sopimuspuolista soveltaa kansainvälisten sopimusten tai kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti. Avunannon piiriin eivät myöskään kuulu tiedot, jotka on saatu oikeusviranomaisten pyynnöstä käytetyillä valtuuksilla.

               3. Tämän sopimuksen soveltamisalaan ei kuulu tullien, verojen ja sakkojen kantamisessa annettava avunanto.

               8 artikla

               Pyynnöstä annettava apu

               1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä kaikki tarvittavat tiedot, jotta tämä voi varmistaa, että tullilainsäädäntöä sovelletaan oikein, mukaan luettuina tiedot havaituista tai suunnitelluista toimista, jotka ovat tai saattaisivat olla tullilainsäädännön vastaisia.

               2. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä

               a)
                     onko toisen sopimuspuolen alueelta viedyt tavarat tuotu asianmukaisesti toisen sopimuspuolen alueelle, ja yksilöi tarvittaessa tavaroihin sovelletun tullimenettelyn; ja

               b)
                     onko toisen sopimuspuolen alueelta tuodut tavarat viety asianmukaisesti toisen sopimuspuolen alueelle, ja yksilöi tarvittaessa tavaroihin sovelletun tullimenettelyn.

               3. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toteuttaa pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä vastaanottaneeseen viranomaiseen sovellettavien lakien ja asetusten mukaiset tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että erityistä valvontaa kohdistetaan:

               a)
                     henkilöihin, joiden perustellusti uskotaan osallistuvan tai osallistuneen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin;

               b)
                     paikkoihin, joissa tavaroita on koottu tai varastoitu tai joissa niitä voidaan koota tai varastoida siten, että on perusteltua uskoa, että tavarat on tarkoitettu käytettäviksi tullilainsäädännön vastaisissa toimissa;

               c)
                     tavaroihin, joita kuljetetaan tai voidaan kuljettaa siten, että on perusteltua uskoa, että ne on tarkoitettu käytettäviksi tullilainsäädännön vastaisissa toimissa; ja

               d)
                     kuljetusvälineisiin, joita käytetään tai voidaan käyttää siten, että on perusteltua uskoa, että ne on tarkoitettu käytettäviksi tullilainsäädännön vastaisissa toimissa.

               9 artikla

               Oma-aloitteinen avunanto

               Sopimuspuolet antavat omasta aloitteestaan toisilleen apua kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti, jos ne pitävät sitä tullilainsäädännön oikean soveltamisen kannalta tarpeellisena, erityisesti välittämällä seuraavia seikkoja koskevia saamiaan tietoja:

               a)
                     toimet, jotka ovat tai näyttävät olevan tullilainsäädännön vastaisia ja joilla saattaa olla merkitystä toiselle sopimuspuolelle;

               b)
                     tullilainsäädännön vastaisissa toimissa käytettävät uudet keinot tai menetelmät;

               c)
                     tavarat, joiden tiedetään olevan tullilainsäädännön vastaisten toimien kohteena;

               d)
                     henkilöt, joiden perustellusti uskotaan osallistuvan tai osallistuneen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin; ja

               e)
                     kuljetusvälineet, joita perustellusti uskotaan käytetyn tai käytettävän tai voitavan käyttää tullilainsäädännön vastaisissa toimissa.

               10 artikla

               Asiakirjojen toimittaminen ja päätöksistä ilmoittaminen

               1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toteuttaa pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä vastaanottaneeseen viranomaiseen sovellettavien lakien ja asetusten mukaisesti kaikki tarvittavat toimenpiteet

               a)
                     kaikkien sellaisten asiakirjojen toimittamiseksi; tai

               b)
                     kaikista sellaisista päätöksistä ilmoittamiseksi, jotka pyynnön esittänyt viranomainen osoittaa pyynnön vastaanottaneen viranomaisen toimivallan alueella asuvalle tai sinne sijoittautuneelle vastaanottajalle ja jotka kuuluvat tämän sopimuksen soveltamisalaan.

               2. Asiakirjojen toimittamista tai päätöksistä ilmoittamista koskevat pyynnöt on esitettävä kirjallisesti pyynnön vastaanottavan viranomaisen virallisella kielellä tai jollakin sen hyväksymällä kielellä.

               11 artikla

               Avunantopyyntöjen muoto ja sisältö

               1. Tämän sopimuksen mukaiset pyynnöt tehdään kirjallisesti. Pyynnön täyttämiseksi tarvittavat asiakirjat liitetään pyyntöön. Myös suulliset pyynnöt voidaan hyväksyä asian kiireellisyyden perusteella, mutta ne on viipymättä vahvistettava kirjallisesti.

               2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa pyynnöissä on esitettävä seuraavat tiedot:

               a)
                     pyynnön esittänyt viranomainen;

               b)
                     pyydetty toimenpide;

               c)
                     pyynnön tarkoitus ja aihe;

               d)
                     asiaan liittyvät lait ja asetukset;

               e)
                     mahdollisimman tarkat ja laajat tiedot tutkimuksen kohteena olevista tavaroista tai henkilöistä; ja

               f)
                     yhteenveto jo suoritettujen tiedustelujen merkityksellisistä seikoista.

               3. Pyynnöt on tehtävä pyynnön vastaanottavan viranomaisen virallisella kielellä tai jollakin sen hyväksymällä kielellä. Tämä vaatimus ei koske 1 kohdassa tarkoitettuun pyyntöön liitettyjä asiakirjoja.

               4. Jos pyyntö ei täytä edellä määrättyä muotovaatimusta, sen korjaamista tai täydentämistä voidaan vaatia; sillä välin voidaan määrätä toteutettaviksi varotoimenpiteitä.

               12 artikla

               Pyyntöjen täyttäminen

               1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimii viipymättä avunpyynnön täyttämiseksi toimivaltansa ja käytettävissä olevien voimavarojensa mukaisesti samalla tavoin kuin se toimisi omaan lukuunsa tai oman sopimuspuolensa muiden viranomaisten pyynnöstä ja toimittaa sillä jo olevia tietoja sekä tekee tai teettää tarkoituksenmukaisia tiedusteluja. Tämä kohta koskee myös kaikkia muita viranomaisia, joille pyynnön vastaanottanut viranomainen on tämän sopimuksen mukaisesti välittänyt pyyntönsä silloin, kun se ei voi toimia asiassa yksin.

               2. Avunantopyynnöt täytetään pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti.

               3. Sopimuspuolen asianmukaisesti valtuutetut virkamiehet voivat toisen sopimuspuolen suostumuksella ja sen määräämin edellytyksin saada pyynnön vastaanottaneelta tai 1 kohdan mukaiselta muulta viranomaiselta näiden toimipaikassa tietoja, jotka koskevat tosiasiallisesti tai mahdollisesti tullilainsäädännön vastaisia toimia ja joita pyynnön esittänyt viranomainen tarvitsee tämän sopimuksen soveltamiseksi.

               4. Sopimuspuolen asianmukaisesti valtuutetut virkamiehet voivat toisen sopimuspuolen suostumuksella ja sen määräämin edellytyksin olla läsnä viimeksi mainitun sopimuspuolen alueella suoritettavissa tiedusteluissa.

               13 artikla

               Tietojen toimitusmuoto

               1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa tämän sopimuksen nojalla esitetyn pyynnön perusteella tehtyjen tiedustelujen tulokset pyynnön esittäneelle viranomaiselle kirjallisesti ja liittää mukaan tarvittavat asiakirjat, asiakirjojen oikeaksi todistetut jäljennökset tai muun aineiston.

               2. Edellä 1 kohdan mukaisesti toimitetut tiedot voivat olla sähköisessä muodossa.

               3. Asiakirjojen ja tiedostojen alkuperäiskappaleita voidaan toimittaa pyynnöstä ainoastaan tapauksissa, joissa oikeiksi todistetut jäljennökset eivät riitä. Alkuperäiset asiakirjat on palautettava pyynnön vastaanottaneelle viranomaiselle mahdollisimman pian.

               14 artikla

               Poikkeukset avunantovelvollisuudesta

               1. Kaikenlaisesta tämän sopimuksen piiriin kuuluvasta avunannosta voidaan kieltäytyä tai sen antamiselle voidaan asettaa edellytyksiä tai vaatimuksia, jos sopimuspuoli katsoo, että tämän sopimuksen mukainen avunanto

               a)
                     todennäköisesti vaarantaisi Uuden-Seelannin tai unionin sen jäsenvaltion täysivaltaisuuden, jolta on pyydetty apua tämän sopimuksen mukaisesti;

               b)
                     voisi vaarantaa yleistä järjestystä, turvallisuutta tai muita keskeisiä etuja;

               c)
                     loukkaisi liikesalaisuutta tai vaarantaisi oikeutetut kaupalliset edut; tai

               d)
                     olisi ristiriidassa sovellettavien lakien ja asetusten kanssa, mukaan luettuna muttei yksinomaan yksityisyyden suojaa tai yksityishenkilöiden liiketoimien ja tilien suojaa koskevat lait ja asetukset.

               2. Pyynnön vastaanottava viranomainen voi lykätä avun antamista, jos se katsoo avunannon häiritsevän vireillä olevia tutkimuksia, syytetoimia tai oikeuskäsittelyjä. Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on tällöin neuvoteltava pyynnön esittäneen viranomaisen kanssa sen selvittämiseksi, voidaanko apua antaa sen tarpeellisina pitämiä edellytyksiä tai vaatimuksia noudattaen.

               3. Jos pyynnön esittävä viranomainen pyytää apua, jota se ei itse voisi pyydettäessä antaa, se huomauttaa tästä seikasta pyynnössään. Pyynnön vastaanottanut viranomainen saa päättää, miten se vastaa tällaiseen pyyntöön.

               4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa pyynnön vastaanottaneen viranomaisen päätös ja sen perustelut on ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle mahdollisimman nopeasti.

               15 artikla

               Asiantuntijat ja todistajat

               Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamies voidaan valtuuttaa annetussa valtuutuksessa olevin rajoituksin olemaan toisen sopimuspuolen viranomaisen kuultavana asiantuntijana tai todistajana tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvassa asiassa ja esittämään esineitä taikka asiakirjoja tai niiden virallisesti oikeaksi todistettuja tai luottamuksellisia jäljennöksiä, joita mahdollisesti tarvitaan. Todistamis- tai kuulemispyynnössä on ilmoitettava selvästi, minkä viranomaisen toimesta, minkä asian johdosta ja missä ominaisuudessa virkamiestä kuullaan.

               16 artikla

               Avunannosta aiheutuvat kustannukset

               1. Sopimuspuolet eivät vaadi toisiltaan mitään korvausta tämän sopimuksen soveltamisesta aiheutuvista kustannuksista lukuun ottamatta tapauksen mukaan 15 artiklan mukaisesta asiantuntijoiden ja todistajien läsnäolosta maksettavia kustannuksia sekä tulkkien ja kääntäjien kustannuksia silloin, kun nämä eivät ole julkishallinnon palveluksessa.

               IV OSASTO

               TIEDONVAIHTO

               17 artikla

               Luottamuksellisuus ja tietosuoja

               1. Kaikkia tietoja, jotka annetaan missä tahansa muodossa tämän sopimuksen mukaisesti, on käsiteltävä luonteeltaan luottamuksellisina tai rajoitettuun käyttöön tarkoitettuina riippuen kunkin sopimuspuolen alueella sovellettavista säännöistä.

               2. Sopimuspuoli ei saa käyttää tai paljastaa tämän sopimuksen nojalla saatuja tietoja muutoin kuin tämän sopimuksen soveltamiseksi tai tiedot toimittaneen sopimuspuolen kirjallisesti ennakkoon antamalla suostumuksella ja ottaen huomioon tiedot toimittavan sopimuspuolen mahdollisesti vaatimat esteet ja rajoitukset. Jos kuitenkin jompikumpi sopimuspuoli on velvoitettu omien lakiensa ja asetustensa mukaisesti paljastamaan tämän sopimuksen nojalla saadut tiedot, sen on ilmoitettava tällaisesta tietojen paljastamisesta tiedot toimittaneelle sopimuspuolelle ja mahdollisuuksien mukaan ennen tällaista paljastamista.

               3. Sopimuspuoleen sen lakien ja asetusten nojalla sovellettavien vaatimusten tai korkeampaa suojan tasoa edellyttävien nimenomaisten ehtojen, esteiden, rajoitusten tai käsittelyohjeiden mukaisesti kaikille tämän sopimuksen nojalla toimitetuille tiedoille on myönnettävä sama tai korkeampi turvallisuuden tai yksityisyyden suojan taso kuin se turvaluokitus tai muu käsittelyrajoitus, joka on liitetty pyynnön vastaanottaneen viranomaisen tietoihin.

               4. Henkilötietoja voidaan vaihtaa ainoastaan, jos ne vastaanottava sopimuspuoli sitoutuu suojaamaan niitä tavalla, jota henkilötiedot toimittava sopimuspuoli pitää riittävänä.

               5. Kunkin sopimuspuolen on rajoitettava tämän sopimuksen nojalla saatujen tietojen saanti henkilöihin, joiden on saatava tietoonsa näiden tietojen sisältö.

               6. Kunkin sopimuspuolen on rajoitettava, säilytettävä ja siirrettävä tämän sopimuksen nojalla saatuja tietoja käyttäen tunnustettuja turvamekanismeja, kuten salasanoja, salausta tai muita kohtuullisia takeita, jotka vastaavat tiettyihin tietoihin liitettyä turvaluokitusta.

               7. Kunkin sopimuspuolen on ilmoitettava toiselle sopimuspuolelle tämän sopimuksen nojalla saatujen tietojen mahdollisesta tahattomasta tai luvattomasta saannista, käytöstä, paljastamisesta, muuttamisesta tai hävittämisestä ja toimitettava yksityiskohtaiset tiedot näiden tietojen tahattomasta tai luvattomasta saannista, käytöstä, paljastamisesta, muuttamisesta tai hävittämisestä.

               8. Jos tämän sopimuksen nojalla saatuja tietoja on tahattomasti paljastettu tai muutettu, kunkin sopimuspuolen on tehtävä kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimet, jotta muutetut tai paljastetut tiedot saadaan palautettua, tai jos se ei ole mahdollista, varmistettava näiden tietojen hävittäminen.

               9. Sopimuspuolet voivat pyytää erittäin arkaluonteisten tietojen lisäsuojaa.

               10. Tietoja ei saa käsitellä eikä säilyttää pidempään kuin on tarpeen tämän sopimuksen täytäntöönpanoa varten ja yksityisyyden suojaa ja julkisten rekisterien pitämistä koskevien kunkin sopimuspuolen vaatimusten mukaisesti. Kunkin sopimuspuolen on varmistettava tämän sopimuksen nojalla saatujen tietojen asianmukainen hävittäminen kyseisen sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti.

               11. Mitkään tämän sopimuksen määräykset eivät estä tämän sopimuksen perusteella saatujen tietojen tai asiakirjojen käyttöä todisteina tullilainsäädännön vastaisten toimien toteamisen johdosta tuomioistuimissa vireille pantavien oikeuskäsittelyjen ja syytetoimien yhteydessä. Tästä syystä sopimuspuolet voivat käyttää tämän sopimuksen määräysten mukaisesti saatuja tietoja ja tutkittuja asiakirjoja näyttönä todistusasiakirjoissa, kertomuksissa ja lausunnoissa sekä tuomioistuimissa vireille pantavien oikeuskäsittelyjen ja syytetoimien yhteydessä. Tällaisesta käytöstä ilmoitetaan tiedot toimittaneelle tai asiakirjat käyttöön antaneelle sopimuspuolelle.

               V OSASTO

               LOPPUMÄÄRÄYKSET

               18 artikla

               Otsakkeet

               Tämän sopimuksen osastojen ja artiklojen otsakkeet on lisätty ainoastaan viittauksia varten, eivätkä ne vaikuta tämän sopimuksen tulkintaan.

               19 artikla

               Kuuleminen

               Kaikki tämän sopimuksen tulkintaa tai täytäntöönpanoa koskevat kysymykset tai riidat ratkaistaan sopimuspuolten välisin neuvotteluin, joiden perusteella tulliyhteistyösekakomitea tekee tarpeen mukaan päätöksen.

               20 artikla

               Tulliyhteistyösekakomitea

               1. Perustetaan tulliyhteistyösekakomitea, jäljempänä ’sekakomitea’, jossa on sopimuspuolten tullin ja muiden toimivaltaisten viranomaisten edustajia. Sekakomitean kokoontumispaikasta ja -ajasta sekä asialistasta sovitaan yhdessä.

               2. Sekakomitea huolehtii tämän sopimuksen moitteettomasta toiminnasta ja täytäntöönpanosta ja tarkastelee kaikkia sen soveltamisesta johtuvia kysymyksiä ja riitoja. Tässä toiminnassaan sekakomitea muun muassa

               a)
                     toteuttaa tulliyhteistyön ja -avunannon kannalta tarpeellisia toimenpiteitä tämän sopimuksen tavoitteiden mukaisesti erityisesti

               –yksilöimällä tämän sopimuksen täytäntöönpanon mahdollisesti edellyttämiä sääntely- tai lainsäädäntömuutoksia;

               –yksilöimällä ja vahvistamalla tietojenvaihtomekanismien parantamiseksi tarvittavia toimenpiteitä;

               –yksilöimällä ja vahvistamalla parhaita käytänteitä, mukaan lukien rahdin sähköisiä ennakkotietoja koskevien vaatimusten yhdenmukaistamista tuonti-, vienti- ja kauttakulkulähetyksiä koskevien kansainvälisten standardien kanssa koskevat parhaat käytänteet;

               –määrittelemällä ja vahvistamalla riskianalyysinormit tiedoille, jotka tarvitaan Uuteen-Seelantiin tai unioniin tuotavien, niiden alueilla uudelleenlastattavien tai niiden kautta kuljetettavien suuririskisten lähetysten yksilöimiseksi;

               –määrittelemällä ja vahvistamalla riskinarviointinormien yhdenmukaistamiseksi tarvittavat toimenpiteet;

               –määrittelemällä vähimmäisvalvontanormit ja -menetelmät, joilla kyseiset normit voidaan täyttää;

               –parantamalla ja laatimalla normeja kauppakumppanuusohjelmille, joilla on tarkoitus lisätä toimitusketjun turvallisuutta ja helpottaa laillisen kaupan liikkuvuutta; ja

               –määrittelemällä ja toteuttamalla konkreettisia toimia riskinhallintekniikoiden, riskinormien, turvatarkastusten ja kauppakumppanuusohjelmien keskinäisen tunnustamisen mahdollistamiseksi esimerkiksi vastaavilla kauppaa helpottavilla toimenpiteillä;

               b)
                     toimii toimivaltaisena elimenä, joka käsittelee tämän sopimuksen III osaston täytäntöönpanoon liittyviä mahdollisia kysymyksiä;

               c)
                     on valtuutettu tekemään tämän sopimuksen täytäntöönpanoa koskevia päätöksiä, mukaan luettuna tietojen siirrosta ja riskinhallintekniikoiden, riskinormien, turvatarkastusten ja kauppakumppanuusohjelmien ja muiden kauppaa helpottavien toimenpiteiden keskinäisen tunnustamisen keskinäisesti hyväksytyistä eduista;

               c)
                     vaihtaa näkemyksiä kaikista yhteistä etua koskevista tulliyhteistyöhön liittyvistä kysymyksistä, mukaan lukien tulevat toimenpiteet ja niiden toteuttamiseksi käytettävissä olevat voimavarat; ja

               d)
                     hyväksyy työjärjestyksensä.

               3. Sekakomitea perustaa asianmukaiset toimintamekanismit, mukaan luettuna työryhmät, jotka tukevat sen toimia tämän sopimuksen täytäntöönpanemiseksi.

               21 artikla

               Voimaantulo ja voimassaoloaika

               1. Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat niiden välisillä diplomaattinooteilla ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamisesta.

               2. Sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten välisillä diplomaattinooteilla sopimuspuolten yhteisestä suostumuksesta. Muutokset tulevat voimaan 1 kohdassa mainituin edellytyksin, jolleivät sopimuspuolet muuta sovi.

               3. Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla asiasta kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen irtisanominen tulee voimaan kolmen kuukauden kuluttua toiselle sopimuspuolelle lähetetyn ilmoituksen päivämäärästä. Ennen sopimuksen irtisanomista vastaanotettuihin avunantopyyntöihin vastaaminen on kuitenkin saatettava päätökseen tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.

               22 artikla

               Todistusvoimaiset tekstit

               Tämä sopimus on laadittu kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen. Jos sopimuksen tekstien välillä on eroavaisuuksia, sopimuspuolet antavat asian sekakomitean ratkaistavaksi.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 21.1.2016
            COM(2016) 9 final
            2016/0004(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Uusi-Seelanti ilmoitti vuonna 2009 kiinnostuksestaan oikeudellisesti sitovaan suhteeseen Euroopan unionin kanssa ja lähestyi Euroopan komissiota hallituksensa pyynnöllä kehittää EU:n kanssa tulliyhteistyötä, jossa keskitytään toimitusketjun turvallisuuteen ja kaupan helpottamiseen.

               Neuvosto valtuutti 22 päivänä heinäkuuta 2013 komission neuvottelemaan tulliyhteistyötä ja keskinäistä avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, Uuden-Seelannin kanssa. Neuvottelut käynnistettiin syyskuussa 2013 Brysselissä, käytiin jouhevasti ja resursseja hukkaamatta suhteellisen lyhyessä ajassa ja saatiin päätökseen kesäkuussa 2015. Molemmat sopimuspuolet parafoivat sopimuksen Brysselissä 23 päivänä syyskuuta 2015.

               Uuden-Seelannin kanssa tehdyllä sopimuksella vahvistetaan oikeusperusta, joka mahdollistaa suoran ja jäsennetyn yhteistyön tulliasioissa – mukaan luettuna vastavuoroinen hallinnollinen avunanto petoksia vastaan – kauppakumppanin kanssa, joka on vaikutusvaltainen kansainvälisessä tulliympäristössä (eli Maailman tullijärjestössä) ja Tyynenmeren alueella.

               Sopimuksen yleisenä tavoitteena on kehittää ja tehostaa yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa Uuden-Seelannin kanssa ja erityisesti vahvistaa oikeusperusta yhteistyöpuitteille, joilla pyritään turvaamaan toimitusketju ja helpottamaan laillista kauppaa sekä mahdollistamaan tietojen vaihto, jotta turvataan tullilainsäädännön moitteeton soveltaminen ja tullilainsäädännön rikkomisten estäminen, tutkiminen ja torjuminen.

               Sopimuksella tarjotaan perusta tulliyhteistyön kehittämiseksi jatkossa, jos se on perusteltua, esimerkiksi kauppakumppanuusohjelmien keskinäisen tunnustamisen kautta (valtuutetut talouden toimijat EU:ssa).

               EU on jo tehnyt samanlaisia tulliyhteistyösopimuksia Yhdysvaltojen, Kiinan, Japanin, Korean, Intian, Kanadan ja Hongkongin kanssa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               Neuvostoa pyydetään hyväksymään päätös sopimusluonnoksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 207 artiklan perusteella yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa.

               Ehdotus kuuluu yhteisen kauppapolitiikan alaan, jolla unionilla on yksinomainen toimivalta.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               Jäsenvaltioita on kuultu neuvoston tulliliittotyöryhmässä.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia unionin talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

                  Perustetaan tulliyhteistyösekakomitea, jossa on molempien sopimuspuolten tullin ja muiden toimivaltaisten viranomaisten edustajia. Se huolehtii tämän sopimuksen moitteettomasta toiminnasta ja täytäntöönpanosta ja tarkastelee kaikkia sen soveltamisesta johtuvia kysymyksiä.

               2016/0004 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto valtuutti 22 päivänä heinäkuuta 2013 komission avaamaan neuvottelut Uuden-Seelannin kanssa yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevasta Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisestä sopimuksesta. Neuvottelut saatiin menestyksekkäästi päätökseen parafoimalla sopimus.

               (2)Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin olisi vahvistettava oikeusperusta yhteistyöpuitteille, joilla pyritään turvaamaan toimitusketju ja helpottamaan laillista kauppaa sekä mahdollistamaan tietojen vaihto, jotta turvataan tullilainsäädännön moitteeton soveltaminen ja tullilainsäädännön rikkomisten estäminen, tutkiminen ja torjuminen.

               (3)Sopimus olisi sen vuoksi allekirjoitettava unionin puolesta sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan valtuutus allekirjoittaa yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välinen sopimus Euroopan unionin puolesta sillä varauksella, että mainitun sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jolla sopimuksen neuvottelijan nimeämä(t) henkilö(t) valtuutetaan allekirjoittamaan sopimus sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 21.1.2016
            COM(2016) 9 final
            LIITE
            yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välinen sopimus
            asiakirjaan
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖSyhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               LIITE

               yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskeva Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välinen sopimus

               asiakirjaan

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

                  yhteistyötä ja vastavuoroista hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan Euroopan unionin ja Uuden-Seelannin välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’, ja UUSI-SEELANTI, jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               OTTAVAT HUOMIOON Uuden-Seelannin ja unionin välisten kaupallisten yhteyksien tärkeyden ja haluavat edistää kyseisten yhteyksien sopusointuista kehitystä molempien sopimuspuolten hyödyksi,

               TUNNUSTAVAT, että sitoumus tulliyhteistyön kehittämisestä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,

               OTTAVAT HUOMIOON sopimuspuolten välisen tullimenettelyjä koskevan tulliyhteistyön kehityksen,

               KATSOVAT, että tullilainsäädännön vastaiset toimet ovat haitallisia molempien sopimuspuolten taloudellisille, fiskaalisille ja kaupallisille eduille, ja tunnustavat, että on tärkeää varmistaa tullien ja muiden verojen oikea määritys,

               OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että kyseisiä toimia voidaan vastustaa tehokkaammin tulliviranomaisten yhteistyöllä,

               TUNNUSTAVAT tulliviranomaisten tärkeän aseman ja tullimenettelyjen merkityksen kaupan helpottamisessa ja kansalaisten suojelemisessa,

               PYRKIVÄT luomaan puitteet, joilla vahvistetaan yhteistyötä tullimenettelyjen yksinkertaistamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi ja edistetään yhteisiä toimia asiaan liittyvissä kansainvälisissä aloitteissa, mukaan luettuna kaupan helpottaminen ja toimitusketjun parannettu turvallisuus,

               TUNNUSTAVAT WTO:n alaisuudessa neuvotellun kaupan helpottamista koskevan sopimuksen merkityksen ja korostavat sen hyväksymisen ja tehokkaan täytäntöönpanon tärkeyttä,

               OTTAVAT lähtökohdaksi maailmankaupan turvaamista ja helpottamista koskevan Maailman tullijärjestön SAFE-kehyksen, jäljempänä ’SAFE-kehys’, keskeiset osatekijät,

               OTTAVAT HUOMIOON molempien sopimuspuolten tiukan sitoutumisen tullitoimiin ja yhteistyöhön tekijänoikeuksien loukkaamisen torjumiseksi,

               OTTAVAT HUOMIOON sopimuspuolten aikaisemmin hyväksymät tai niihin sovellettavat kansainvälisten yleissopimusten mukaiset velvoitteet samoin kuin Maailman kauppajärjestön, jäljempänä ’WTO’, tulliasioita koskevat toimet, sekä

               OTTAVAT HUOMIOON Maailman tullijärjestön asiaan liittyvät välineet, erityisesti hallinnollisesta avunannosta 5 päivänä joulukuuta 1953 annetun suosituksen,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               I OSASTO

               YLEISET MÄÄRÄYKSET

               1 artikla

               Määritelmät

               1. Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

               a)’tullilainsäädännöllä’ unionin tai Uuden-Seelannin lakeja tai asetuksia, jotka koskevat tavaroiden tuontia, vientiä, kauttakuljetusta ja asettamista mihin tahansa muuhun tullimenettelyyn, mukaan luettuina kielto-, rajoitus- ja valvontatoimenpiteet, jota sopimuspuolten tulliviranomaiset hallinnoivat, soveltavat tai panevat täytäntöön alueellaan;

               b)’sopimuspuolen laeilla ja asetuksilla’, ’kyseisen sopimuspuolen laeilla ja asetuksilla’ ja ’kunkin sopimuspuolen laeilla ja asetuksilla’ unionissa sovellettavia lakeja ja asetuksia tai Uudessa-Seelannissa sovellettavia lakeja ja asetuksia asiayhteyden mukaan;

               c)’tulliviranomaisella’ unionissa Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, tulliasioista vastaavia toimivaltaisia yksikköjä ja unionin jäsenvaltioiden tulliviranomaisia sekä Uudessa-Seelannissa Uuden-Seelannin tullilaitosta;

               d)’pyynnön esittävällä/esittäneellä viranomaisella’ toimivaltaista hallintoviranomaista, jonka sopimuspuoli on nimennyt tähän tarkoitukseen ja joka pyytää avunantoa tämän sopimuksen mukaisesti;

               e)’pyynnön vastaanottavalla/vastaanottaneella viranomaisella’ toimivaltaista hallintoviranomaista, jonka sopimuspuoli on nimennyt tähän tarkoitukseen ja joka vastaanottaa pyynnön avunannosta tämän sopimuksen mukaisesti;

               f)’henkilöllä’ luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä tai mitä tahansa kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti perustettua tai järjestäytynyttä yksikköä, jolla ei ole oikeushenkilön asemaa ja joka harjoittaa tavaroiden tuontia, vientiä tai kauttakuljetusta;

               g)’tiedolla’ tietoja, mukaan luettuna henkilötiedot, asiakirjoja, kertomuksia ja muita missä tahansa muodossa olevia tiedonantoja niiden sähköisessä muodossa olevat kappaleet mukaan luettuina;

               h)’henkilötiedoilla’ kaikkia tunnistettuun tai tunnistettavissa olevaan luonnolliseen henkilöön liittyviä tietoja; ja

               i)’tullilainsäädännön vastaisella toimella’ mitä tahansa tullilainsäädännön rikkomista tai yritystä rikkoa kyseistä lainsäädäntöä.

               2 artikla

               Alueellinen soveltaminen

               1. Tätä sopimusta sovelletaan unionin tullialueeseen (sellaisena kuin se on kuvattuna yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (EY) N:o 2913/92 3 artiklassa) sekä Uuden-Seelannin alueeseen (pois lukien Tokelau), jolla sen tullilainsäädäntö on voimassa.

               3 artikla

               Täytäntöönpano

               1. Tämä sopimus pannaan täytäntöön kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten, mukaan lukien tietosuojalainsäädännön, mukaisesti sen tulliviranomaisten käytettävissä olevien voimavarojen rajoissa.

               2. Unionin ja Uuden-Seelannin tulliviranomaiset päättävät kaikista käytännön toimenpiteistä ja järjestelyistä, jotka ovat tarpeen tämän sopimuksen täytäntöönpanoa varten.

               4 artikla

               Suhde muihin kansainvälisiin sopimuksiin

               1. Tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta muiden kansainvälisten sopimusten, joissa jompikumpi sopimuspuoli on osapuolena, mukaisiin sopimuspuolten oikeuksiin eivätkä velvoitteisiin.

               2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, tämän sopimuksen määräykset ovat ensisijaisia unionin yksittäisten jäsenvaltioiden ja Uuden-Seelannin välillä tehtyjen tai mahdollisesti tehtävien kahdenvälisten tulliyhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevien sopimusten määräyksiin nähden, sikäli kuin viimeksi mainitut ovat ristiriidassa tämän sopimuksen määräysten kanssa.

               3. Tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta niiden unionin säännösten soveltamiseen, jotka koskevat tämän sopimuksen perusteella saatujen, unionille mahdollisesti merkityksellisten tietojen toimittamista komission toimivaltaisten yksiköiden ja unionin jäsenvaltioiden tulliviranomaisten välillä.

               II OSASTO

               TULLIYHTEISTYÖ

               5 artikla

               Yhteistyön soveltamisala

               1. Yhteistyöhön tämän sopimuksen nojalla kuuluvat kaikki tullilainsäädännön soveltamiseen liittyvät kysymykset.

               2. Voidakseen helpottaa laillista kauppaa ja tavaroiden liikkuvuutta, vahvistaa sääntöjen noudattamista kauppiaiden parissa, suojella kansalaisia ja valvoa teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanoa unionin ja Uuden-Seelannin tulliviranomaiset tekevät yhteistyötä tarkoituksenaan

               a)suojella laillista kauppaa panemalla lainsäädännölliset vaatimukset tehokkaasti täytäntöön ja noudattamalla niitä;

               b)turvata toimitusketju tavaroiden turvallisen liikkuvuuden helpottamiseksi unionin ja Uuden-Seelannin välillä;

               c)maksimoida panoksensa Maailman tullijärjestön, WTO:n ja muiden asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen toimiin, joilla parannetaan tullin toimintatapoja, ratkaistaan tullimenettelyihin, tullivalvontaan ja kaupan helpottamiseen liittyviä ongelmia, poistetaan talouden toimijoihin kohdistuvia tarpeettomia rasitteita, tarjotaan helpotuksia sääntöjen mukaisesti toimiville toimijoille ja varmistetaan takeet petoksia ja laittomia tai haitallisia toimia vastaan;

               d)panna täytäntöön kansainväliset kauppaa ja tullia koskevat välineet ja normit, jotka osapuolet ovat hyväksyneet, mukaan luettuina tullimenettelyjen yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen (sellaisena kuin se on tarkistettuna) sisällölliset osatekijät ja kansainvälinen yleissopimus harmonoidusta tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmästä;

               e)panna täytäntöön WTO:n kaupan helpottamista koskeva sopimus, kun se tulee voimaan;

               f)tehdä yhteistyötä uusien tullimenettelyjen tutkimuksen, kehittämisen, testauksen ja arvioinnin, henkilöstön koulutuksen ja vaihdon sekä avunannon alalla;

               g)vaihtaa tietoja tullilainsäädännöstä, sen täytäntöönpanosta ja tullimenettelyistä etenkin näiden menettelyjen yksinkertaistamisen ja nykyaikaistamisen alalla; ja

               h)laatia yhteisiä aloitteita, jotka liittyvät tuonti- ja vientimenettelyihin ja muihin tullimenettelyihin sekä liike-elämän toimijoille tarjottavien palvelujen tehostamiseen.

               6 artikla

               Toimitusketjun turvallisuus ja riskinhallinta

               1. Sopimuspuolet tekevät yhteistyötä asioissa, jotka koskevat tulliin liittyviä seikkoja kansainvälisen kaupan toimitusketjun turvaamisessa ja tukemisessa SAFE-normikehyksen mukaisesti. Niiden on tehtävä yhteistyötä erityisesti

               a)
                     kansainvälisen kaupan logistiikkaketjun turvaamista koskevien tulliin liittyvien näkökohtien vahvistamiseksi ja laillisen kaupan helpottamiseksi;

               b)
                     vähimmäisnormien vahvistamiseksi, siinä määrin kuin se on käytännössä mahdollista, riskinhallintatekniikoita ja niihin liittyviä vaatimuksia ja ohjelmia varten;

               c)
                     pyrkiäkseen soveltuvin osin riskinhallintatekniikoiden, riskinormien, turvatarkastusten, toimitusketjun turvallisuuden ja kauppakumppanuusohjelmien keskinäiseen tunnustamiseen esimerkiksi vastaavilla kauppaa helpottavilla toimenpiteillä;

               d)
                     vaihtaakseen tietoja toimitusketjun turvallisuutta ja riskinhallintaa varten;

               e)
                     perustaakseen yhteyspisteitä tiedonvaihtoon toimitusketjun turvallisuutta ja riskinhallintaa varten;

               f)
                     ottaakseen soveltuvin osin käyttöön rajapinnan tietojen, mukaan lukien saapumista tai lähtöä edeltävien tietojen, vaihtamiseksi;

               g)
                     toimiakseen yhdessä monenvälisillä foorumeilla, joilla toimitusketjun turvallisuuteen ja riskinhallintaan liittyviä aiheita voidaan ottaa asianmukaisesti esiin ja niistä voidaan keskustella.

               III OSASTO

               KESKINÄINEN HALLINNOLLINEN AVUNANTO

               7 artikla

               Avunannon soveltamisala

               1. Unionin ja Uuden-Seelannin tulliviranomaisten on avustettava toisiaan tullilainsäädännön rikkomisten ehkäisemisessä, kartoittamisessa, tutkimisessa ja torjumisessa.

               2. Tämän sopimuksen mukainen avunanto ei rajoita rikosasioissa annettavaa keskinäistä avunantoa koskevia oikeuksia ja velvollisuuksia, joita jompikumpi sopimuspuolista soveltaa kansainvälisten sopimusten tai kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti. Avunannon piiriin eivät myöskään kuulu tiedot, jotka on saatu oikeusviranomaisten pyynnöstä käytetyillä valtuuksilla.

               3. Tämän sopimuksen soveltamisalaan ei kuulu tullien, verojen ja sakkojen kantamisessa annettava avunanto.

               8 artikla

               Pyynnöstä annettava apu

               1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä kaikki tarvittavat tiedot, jotta tämä voi varmistaa, että tullilainsäädäntöä sovelletaan oikein, mukaan luettuina tiedot havaituista tai suunnitelluista toimista, jotka ovat tai saattaisivat olla tullilainsäädännön vastaisia.

               2. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä:

               a)
                     onko toisen sopimuspuolen alueelta viedyt tavarat tuotu asianmukaisesti toisen sopimuspuolen alueelle, ja yksilöi tarvittaessa tavaroihin sovelletun tullimenettelyn; ja

               b)
                     onko toisen sopimuspuolen alueelta tuodut tavarat viety asianmukaisesti toisen sopimuspuolen alueelle, ja yksilöi tarvittaessa tavaroihin sovelletun tullimenettelyn.

               3. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toteuttaa pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä vastaanottaneeseen viranomaiseen sovellettavien lakien ja asetusten mukaiset tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että erityistä valvontaa kohdistetaan

               a)
                     henkilöihin, joiden perustellusti uskotaan osallistuvan tai osallistuneen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin;

               b)
                     paikkoihin, joissa tavaroita on koottu tai varastoitu tai joissa niitä voidaan koota tai varastoida siten, että on perusteltua uskoa, että tavarat on tarkoitettu käytettäviksi tullilainsäädännön vastaisissa toimissa;

               c)
                     tavaroihin, joita kuljetetaan tai voidaan kuljettaa siten, että on perusteltua uskoa, että ne on tarkoitettu käytettäviksi tullilainsäädännön vastaisissa toimissa; ja

               d)
                     kuljetusvälineisiin, joita käytetään tai voidaan käyttää siten, että on perusteltua uskoa, että ne on tarkoitettu käytettäviksi tullilainsäädännön vastaisissa toimissa.

               9 artikla

               Oma-aloitteinen avunanto

               Sopimuspuolet antavat omasta aloitteestaan toisilleen apua kunkin sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti, jos ne pitävät sitä tullilainsäädännön oikean soveltamisen kannalta tarpeellisena, erityisesti välittämällä seuraavia seikkoja koskevia saamiaan tietoja:

               a)
                     toimet, jotka ovat tai näyttävät olevan tullilainsäädännön vastaisia ja joilla saattaa olla merkitystä toiselle sopimuspuolelle;

               b)
                     tullilainsäädännön vastaisissa toimissa käytettävät uudet keinot tai menetelmät;

               c)
                     tavarat, joiden tiedetään olevan tullilainsäädännön vastaisten toimien kohteena;

               d)
                     henkilöt, joiden perustellusti uskotaan osallistuvan tai osallistuneen tullilainsäädännön vastaisiin toimiin; ja

               e)
                     kuljetusvälineet, joita perustellusti uskotaan käytetyn tai käytettävän tai voitavan käyttää tullilainsäädännön vastaisissa toimissa.

               10 artikla

               Asiakirjojen toimittaminen ja päätöksistä ilmoittaminen

               1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toteuttaa pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä vastaanottaneeseen viranomaiseen sovellettavien lakien ja asetusten mukaisesti kaikki tarvittavat toimenpiteet

               a)
                     kaikkien sellaisten asiakirjojen toimittamiseksi; tai

               b)
                     kaikista sellaisista päätöksistä ilmoittamiseksi, jotka pyynnön esittänyt viranomainen osoittaa pyynnön vastaanottaneen viranomaisen toimivallan alueella asuvalle tai sinne sijoittautuneelle vastaanottajalle ja jotka kuuluvat tämän sopimuksen soveltamisalaan.

               2. Asiakirjojen toimittamista tai päätöksistä ilmoittamista koskevat pyynnöt on esitettävä kirjallisesti pyynnön vastaanottavan viranomaisen virallisella kielellä tai jollakin sen hyväksymällä kielellä.

               11 artikla

               Avunantopyyntöjen muoto ja sisältö

               1. Tämän sopimuksen mukaiset pyynnöt tehdään kirjallisesti. Pyynnön täyttämiseksi tarvittavat asiakirjat liitetään pyyntöön. Myös suulliset pyynnöt voidaan hyväksyä asian kiireellisyyden perusteella, mutta ne on viipymättä vahvistettava kirjallisesti.

               2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa pyynnöissä on esitettävä seuraavat tiedot:

               a)
                     pyynnön esittänyt viranomainen;

               b)
                     pyydetty toimenpide;

               c)
                     pyynnön tarkoitus ja aihe;

               d)
                     asiaan liittyvät lait ja asetukset;

               e)
                     mahdollisimman tarkat ja laajat tiedot tutkimuksen kohteena olevista tavaroista tai henkilöistä; ja

               f)
                     yhteenveto jo suoritettujen tiedustelujen merkityksellisistä seikoista.

               3. Pyynnöt on tehtävä pyynnön vastaanottavan viranomaisen virallisella kielellä tai jollakin sen hyväksymällä kielellä. Tämä vaatimus ei koske 1 kohdassa tarkoitettuun pyyntöön liitettyjä asiakirjoja.

               4. Jos pyyntö ei täytä edellä määrättyä muotovaatimusta, sen korjaamista tai täydentämistä voidaan vaatia; sillä välin voidaan määrätä toteutettaviksi varotoimenpiteitä.

               12 artikla

               Pyyntöjen täyttäminen

               1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimii viipymättä avunpyynnön täyttämiseksi toimivaltansa ja käytettävissä olevien voimavarojensa mukaisesti samalla tavoin kuin se toimisi omaan lukuunsa tai oman sopimuspuolensa muiden viranomaisten pyynnöstä ja toimittaa sillä jo olevia tietoja sekä tekee tai teettää tarkoituksenmukaisia tiedusteluja. Tämä kohta koskee myös kaikkia muita viranomaisia, joille pyynnön vastaanottanut viranomainen on tämän sopimuksen mukaisesti välittänyt pyyntönsä silloin, kun se ei voi toimia asiassa yksin.

               2. Avunantopyynnöt täytetään pyynnön vastaanottavan sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti.

               3. Sopimuspuolen asianmukaisesti valtuutetut virkamiehet voivat toisen sopimuspuolen suostumuksella ja sen määräämin edellytyksin saada pyynnön vastaanottaneelta tai 1 kohdan mukaiselta muulta viranomaiselta näiden toimipaikassa tietoja, jotka koskevat tosiasiallisesti tai mahdollisesti tullilainsäädännön vastaisia toimia ja joita pyynnön esittänyt viranomainen tarvitsee tämän sopimuksen soveltamiseksi.

               4. Sopimuspuolen asianmukaisesti valtuutetut virkamiehet voivat toisen sopimuspuolen suostumuksella ja sen määräämin edellytyksin olla läsnä viimeksi mainitun sopimuspuolen alueella suoritettavissa tiedusteluissa.

               13 artikla

               Tietojen toimitusmuoto

               1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa tämän sopimuksen nojalla esitetyn pyynnön perusteella tehtyjen tiedustelujen tulokset pyynnön esittäneelle viranomaiselle kirjallisesti ja liittää mukaan tarvittavat asiakirjat, asiakirjojen oikeaksi todistetut jäljennökset tai muun aineiston.

               2. Edellä 1 kohdan mukaisesti toimitetut tiedot voivat olla sähköisessä muodossa.

               3. Asiakirjojen ja tiedostojen alkuperäiskappaleita voidaan toimittaa pyynnöstä ainoastaan tapauksissa, joissa oikeiksi todistetut jäljennökset eivät riitä. Alkuperäiset asiakirjat on palautettava pyynnön vastaanottaneelle viranomaiselle mahdollisimman pian.

               14 artikla

               Poikkeukset avunantovelvollisuudesta

               1. Kaikenlaisesta tämän sopimuksen piiriin kuuluvasta avunannosta voidaan kieltäytyä tai sen antamiselle voidaan asettaa edellytyksiä tai vaatimuksia, jos sopimuspuoli katsoo, että tämän sopimuksen mukainen avunanto

               a)
                     todennäköisesti vaarantaisi Uuden-Seelannin tai unionin sen jäsenvaltion täysivaltaisuuden, jolta on pyydetty apua tämän sopimuksen mukaisesti;

               b)
                     voisi vaarantaa yleistä järjestystä, turvallisuutta tai muita keskeisiä etuja;

               c)
                     loukkaisi liikesalaisuutta tai vaarantaisi oikeutetut kaupalliset edut; tai

               d)
                     olisi ristiriidassa sovellettavien lakien ja asetusten kanssa, mukaan luettuna muttei yksinomaan yksityisyyden suojaa tai yksityishenkilöiden liiketoimien ja tilien suojaa koskevat lait ja asetukset.

               2. Pyynnön vastaanottava viranomainen voi lykätä avun antamista, jos se katsoo avunannon häiritsevän vireillä olevia tutkimuksia, syytetoimia tai oikeuskäsittelyjä. Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on tällöin neuvoteltava pyynnön esittäneen viranomaisen kanssa sen selvittämiseksi, voidaanko apua antaa sen tarpeellisina pitämiä edellytyksiä tai vaatimuksia noudattaen.

               3. Jos pyynnön esittävä viranomainen pyytää apua, jota se ei itse voisi pyydettäessä antaa, se huomauttaa tästä seikasta pyynnössään. Pyynnön vastaanottanut viranomainen saa päättää, miten se vastaa tällaiseen pyyntöön.

               4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa pyynnön vastaanottaneen viranomaisen päätös ja sen perustelut on ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle mahdollisimman nopeasti.

               15 artikla

               Asiantuntijat ja todistajat

               Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamies voidaan valtuuttaa annetussa valtuutuksessa olevin rajoituksin olemaan toisen sopimuspuolen viranomaisen kuultavana asiantuntijana tai todistajana tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvassa asiassa ja esittämään esineitä taikka asiakirjoja tai niiden virallisesti oikeaksi todistettuja tai luottamuksellisia jäljennöksiä, joita mahdollisesti tarvitaan. Todistamis- tai kuulemispyynnössä on ilmoitettava selvästi, minkä viranomaisen toimesta, minkä asian johdosta ja missä ominaisuudessa virkamiestä kuullaan.

               16 artikla

               Avunannosta aiheutuvat kustannukset

               1. Sopimuspuolet eivät vaadi toisiltaan mitään korvausta tämän sopimuksen soveltamisesta aiheutuvista kustannuksista lukuun ottamatta tapauksen mukaan 15 artiklan mukaisesta asiantuntijoiden ja todistajien läsnäolosta maksettavia kustannuksia sekä tulkkien ja kääntäjien kustannuksia silloin, kun nämä eivät ole julkishallinnon palveluksessa.

               IV OSASTO

               TIEDONVAIHTO

               17 artikla

               Luottamuksellisuus ja tietosuoja

               1. Kaikkia tietoja, jotka annetaan missä tahansa muodossa tämän sopimuksen mukaisesti, on käsiteltävä luonteeltaan luottamuksellisina tai rajoitettuun käyttöön tarkoitettuina riippuen kunkin sopimuspuolen alueella sovellettavista säännöistä.

               2. Sopimuspuoli ei saa käyttää tai paljastaa tämän sopimuksen nojalla saatuja tietoja muutoin kuin tämän sopimuksen soveltamiseksi tai tiedot toimittaneen sopimuspuolen kirjallisesti ennakkoon antamalla suostumuksella ja ottaen huomioon tiedot toimittavan sopimuspuolen mahdollisesti vaatimat esteet ja rajoitukset. Jos kuitenkin jompikumpi sopimuspuoli on velvoitettu omien lakiensa ja asetustensa mukaisesti paljastamaan tämän sopimuksen nojalla saadut tiedot, sen on ilmoitettava tällaisesta tietojen paljastamisesta tiedot toimittaneelle sopimuspuolelle ja mahdollisuuksien mukaan ennen tällaista paljastamista.

               3. Sopimuspuoleen sen lakien ja asetusten nojalla sovellettavien vaatimusten tai korkeampaa suojan tasoa edellyttävien nimenomaisten ehtojen, esteiden, rajoitusten tai käsittelyohjeiden mukaisesti kaikille tämän sopimuksen nojalla toimitetuille tiedoille on myönnettävä sama tai korkeampi turvallisuuden tai yksityisyyden suojan taso kuin se turvaluokitus tai muu käsittelyrajoitus, joka on liitetty pyynnön vastaanottaneen viranomaisen tietoihin.

               4. Henkilötietoja voidaan vaihtaa ainoastaan, jos ne vastaanottava sopimuspuoli sitoutuu suojaamaan niitä tavalla, jota henkilötiedot toimittava sopimuspuoli pitää riittävänä.

               5. Kunkin sopimuspuolen on rajoitettava tämän sopimuksen nojalla saatujen tietojen saanti henkilöihin, joiden on saatava tietoonsa näiden tietojen sisältö.

               6. Kunkin sopimuspuolen on rajoitettava, säilytettävä ja siirrettävä tämän sopimuksen nojalla saatuja tietoja käyttäen tunnustettuja turvamekanismeja, kuten salasanoja, salausta tai muita kohtuullisia takeita, jotka vastaavat tiettyihin tietoihin liitettyä turvaluokitusta.

               7. Kunkin sopimuspuolen on ilmoitettava toiselle sopimuspuolelle tämän sopimuksen nojalla saatujen tietojen mahdollisesta tahattomasta tai luvattomasta saannista, käytöstä, paljastamisesta, muuttamisesta tai hävittämisestä ja toimitettava yksityiskohtaiset tiedot näiden tietojen tahattomasta tai luvattomasta saannista, käytöstä, paljastamisesta, muuttamisesta tai hävittämisestä.

               8. Jos tämän sopimuksen nojalla saatuja tietoja on tahattomasti paljastettu tai muutettu, kunkin sopimuspuolen on tehtävä kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimet, jotta muutetut tai paljastetut tiedot saadaan palautettua, tai jos se ei ole mahdollista, varmistettava näiden tietojen hävittäminen.

               9. Sopimuspuolet voivat pyytää erittäin arkaluonteisten tietojen lisäsuojaa.

               10. Tietoja ei saa käsitellä eikä säilyttää pidempään kuin on tarpeen tämän sopimuksen täytäntöönpanoa varten ja yksityisyyden suojaa ja julkisten rekisterien pitämistä koskevien kunkin sopimuspuolen vaatimusten mukaisesti. Kunkin sopimuspuolen on varmistettava tämän sopimuksen nojalla saatujen tietojen asianmukainen hävittäminen kyseisen sopimuspuolen lakien ja asetusten mukaisesti.

               11. Mitkään tämän sopimuksen määräykset eivät estä tämän sopimuksen perusteella saatujen tietojen tai asiakirjojen käyttöä todisteina tullilainsäädännön vastaisten toimien toteamisen johdosta tuomioistuimissa vireille pantavien oikeuskäsittelyjen ja syytetoimien yhteydessä. Tästä syystä sopimuspuolet voivat käyttää tämän sopimuksen määräysten mukaisesti saatuja tietoja ja tutkittuja asiakirjoja näyttönä todistusasiakirjoissa, kertomuksissa ja lausunnoissa sekä tuomioistuimissa vireille pantavien oikeuskäsittelyjen ja syytetoimien yhteydessä. Tällaisesta käytöstä ilmoitetaan tiedot toimittaneelle tai asiakirjat käyttöön antaneelle sopimuspuolelle.

               V OSASTO

               LOPPUMÄÄRÄYKSET

               18 artikla

               Otsakkeet

               Tämän sopimuksen osastojen ja artiklojen otsakkeet on lisätty ainoastaan viittauksia varten, eivätkä ne vaikuta tämän sopimuksen tulkintaan.

               19 artikla

               Kuuleminen

               Kaikki tämän sopimuksen tulkintaa tai täytäntöönpanoa koskevat kysymykset tai riidat ratkaistaan sopimuspuolten välisin neuvotteluin, joiden perusteella tulliyhteistyösekakomitea tekee tarpeen mukaan päätöksen.

               20 artikla

               Tulliyhteistyösekakomitea

               1. Perustetaan tulliyhteistyösekakomitea, jäljempänä ’sekakomitea’, jossa on sopimuspuolten tullin ja muiden toimivaltaisten viranomaisten edustajia. Sekakomitean kokoontumispaikasta ja -ajasta sekä asialistasta sovitaan yhdessä.

               2. Sekakomitea huolehtii tämän sopimuksen moitteettomasta toiminnasta ja täytäntöönpanosta ja tarkastelee kaikkia sen soveltamisesta johtuvia kysymyksiä ja riitoja. Tässä toiminnassaan sekakomitea muun muassa

               a)
                     toteuttaa tulliyhteistyön ja -avunannon kannalta tarpeellisia toimenpiteitä tämän sopimuksen tavoitteiden mukaisesti erityisesti

               –yksilöimällä tämän sopimuksen täytäntöönpanon mahdollisesti edellyttämiä sääntely- tai lainsäädäntömuutoksia;

               –yksilöimällä ja vahvistamalla tietojenvaihtomekanismien parantamiseksi tarvittavia toimenpiteitä;

               –yksilöimällä ja vahvistamalla parhaita käytänteitä, mukaan lukien rahdin sähköisiä ennakkotietoja koskevien vaatimusten yhdenmukaistamista tuonti-, vienti- ja kauttakulkulähetyksiä koskevien kansainvälisten standardien kanssa koskevat parhaat käytänteet;

               –määrittelemällä ja vahvistamalla riskianalyysinormit tiedoille, jotka tarvitaan Uuteen-Seelantiin tai unioniin tuotavien, niiden alueilla uudelleenlastattavien tai niiden kautta kuljetettavien suuririskisten lähetysten yksilöimiseksi;

               –määrittelemällä ja vahvistamalla riskinarviointinormien yhdenmukaistamiseksi tarvittavat toimenpiteet;

               –määrittelemällä vähimmäisvalvontanormit ja -menetelmät, joilla kyseiset normit voidaan täyttää;

               –parantamalla ja laatimalla normeja kauppakumppanuusohjelmille, joilla on tarkoitus lisätä toimitusketjun turvallisuutta ja helpottaa laillisen kaupan liikkuvuutta; ja

               –määrittelemällä ja toteuttamalla konkreettisia toimia riskinhallintekniikoiden, riskinormien, turvatarkastusten ja kauppakumppanuusohjelmien keskinäisen tunnustamisen mahdollistamiseksi esimerkiksi vastaavilla kauppaa helpottavilla toimenpiteillä;

               b)
                     toimii toimivaltaisena elimenä, joka käsittelee tämän sopimuksen III osaston täytäntöönpanoon liittyviä mahdollisia kysymyksiä;

               c)
                     on valtuutettu tekemään tämän sopimuksen täytäntöönpanoa koskevia päätöksiä, mukaan luettuna tietojen siirrosta ja riskinhallintekniikoiden, riskinormien, turvatarkastusten ja kauppakumppanuusohjelmien ja muiden kauppaa helpottavien toimenpiteiden keskinäisen tunnustamisen keskinäisesti hyväksytyistä eduista;

               c)
                     vaihtaa näkemyksiä kaikista yhteistä etua koskevista tulliyhteistyöhön liittyvistä kysymyksistä, mukaan lukien tulevat toimenpiteet ja niiden toteuttamiseksi käytettävissä olevat voimavarat; ja

               d)
                     hyväksyy työjärjestyksensä.

               3. Sekakomitea perustaa asianmukaiset toimintamekanismit, mukaan luettuna työryhmät, jotka tukevat sen toimia tämän sopimuksen täytäntöönpanemiseksi.

               21 artikla

               Voimaantulo ja voimassaoloaika

               1. Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat niiden välisillä diplomaattinooteilla ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen päätökseen saattamisesta.

               2. Sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten välisillä diplomaattinooteilla sopimuspuolten yhteisestä suostumuksesta. Muutokset tulevat voimaan 1 kohdassa mainituin edellytyksin, jolleivät sopimuspuolet muuta sovi.

               3. Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla asiasta kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen irtisanominen tulee voimaan kolmen kuukauden kuluttua toiselle sopimuspuolelle lähetetyn ilmoituksen päivämäärästä. Ennen sopimuksen irtisanomista vastaanotettuihin avunantopyyntöihin vastaaminen on kuitenkin saatettava päätökseen tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.

               22 artikla

               Todistusvoimaiset tekstit

               Tämä sopimus on laadittu kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen. Jos sopimuksen tekstien välillä on eroavaisuuksia, sopimuspuolet antavat asian sekakomitean ratkaistavaksi.