               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.1.2016
            COM(2016) 3 final
            2016/0008(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            elohopeaa käsittelevän hallitustenvälisen neuvottelukomitean seitsemännessä kokouksessa ja elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen osapuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta yleissopimuksen 8 artiklan 8 ja 9 kappaleessa tarkoitettujen ohjeiden väliaikaiseen ja lopulliseen hyväksymiseen

               Perustelut

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Euroopan unioni ja 26 EU:n jäsenvaltiota ovat allekirjoittaneet elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen, jäljempänä 'yleissopimus',
                  1
                joka neuvoteltiin YK:n ympäristöohjelman (UNEP) puitteissa ja joka hyväksyttiin täysivaltaisten edustajien konferenssissa lokakuussa 2013 Kumamotossa, Japanissa
                  2
               .

               Yleissopimus on tärkein kansainvälinen oikeudellinen kehys ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi ihmisten toiminnasta aiheutuvilta elohopea- ja elohopeayhdistepäästöiltä, jäljempänä 'elohopeapäästöt’', ilmaan, veteen ja maahan. Yleissopimus kattaa elohopean koko elinkaaren elohopean louhinnasta sen jätehuoltoon.

               Yleissopimuksen 8 artikassa edellytetään, että osapuolet hallitsevat ja mahdollisuuksien mukaan vähentävät sen liitteessä D lueteltuihin lähdeluokkiin kuuluvista pistekuormituslähteistä peräisin olevia päästöjä. Yleissopimuksen 8 artiklan 2 kappaleen b alakohdan mukaisesti osapuoli voi halutessaan säännellä ainoastaan osaa lähdeluokkaan kuuluvista lähteistä, kunhan näihin lähteisiin sisältyy vähintään 75 prosenttia kyseisen lähdeluokan päästöistä.

               Yleissopimuksen 8 artiklan 4 kappaleen mukaisesti kunkin osapuolen on uusien lähteiden osalta
                  3
                vaadittava parhaan käytettävissä olevan tekniikan sekä ympäristön kannalta parhaiden käytäntöjen käyttöä. Olemassa olevien lähteidensä osalta osapuolten on hallittava ilmaan kohdistuvia elohopeapäästöjä yhdellä tai useammalla yleissopimuksen 8 artiklan 5 kappaleessa mainituista toimenpiteistä, joihin kuuluvat parhaan käytettävissä olevan tekniikan ja ympäristön kannalta parhaiden käytäntöjen käyttö tai määrällisen tavoitteen tai päästöraja-arvojen asettaminen. Lisäksi osapuolten on yleissopimuksen 8 artiklan 7 kappaleen perusteella laadittava inventaari ilmaan joutuvista, 8 artiklan perusteella säännellyistä lähteistä peräisin olevista elohopeapäästöistä  ja ylläpidettävä sitä.

               Jotta voidaan auttaa osapuolia täyttämään nämä velvoitteet, yleissopimuksen 8 artiklan 8 ja 9 kappaleessa määrätään, että osapuolten konferenssi antaa ohjeet parhaasta käytettävissä olevasta tekniikasta ja ympäristön kannalta parhaista käytännöistä, osapuolten tukemisesta 8 artiklan 5 kappaleessa tarkoitettujen toimenpiteiden täytäntöönpanossa (etenkin tavoitteiden määrittämisen ja päästöraja-arvojen asettamisen osalta), kriteereistä, joita osapuolet voivat laatia 8 artiklan 2 kappaleen b alakohdan mukaisesti sekä päästöinventaarin laatimismenetelmästä.

               Yleissopimuksen 8 artiklan 10 kappaleen toisen lauseen mukaan osapuolten on otettava ohjeet huomioon noudattaessaan 8 artiklaa.

               Tämän perusteella täysivaltaisten edustajien konferenssi perusti teknisten asiantuntijoiden ryhmän, joka on  hallitustenväliselle neuvottelukomitealle raportoiva avustava toimielin, ja valtuutti sen laatimaan edellä mainituissa 8 artiklan 8 ja 9 kappaleessa mainitut ohjeet. Konferenssi on asettanut tavoitteiksi, että osapuolten konferenssi voi päättää tällaisista kysymyksistä ensimmäisessä kokouksessaan ja että edistetään ripeitä kansainvälisiä toimia ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi ihmisten toiminnasta aiheutuvilta elohopeapäästöiltä odotettaessa yleissopimuksen voimaantuloa
                  4
               .  Asiantuntijaryhmä on saanut valmiiksi neljä ohjeasiakirjaa, jotka UNEP-sihteeristö on julkaissut [XX/XX/XXXX]
                  5
               . Ne toimitetaan väliaikaista hyväksymistä varten hallitustenvälisen neuvottelukomitean seitsemänteen kokoukseen (INC.7), joka pidetään Jordaniassa 10.–15. maaliskuuta 2016. Ohjeiden sisältöä ei ole tarkoitus muuttaa tämän väliaikaisen hyväksymisen ja yleissopimuksen osapuolten konferenssissa tapahtuvan ohjeiden virallisen ja lopullisen hyväksymisen välillä.

               2.INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

               Teknisten asiantuntijoiden ryhmä tapasi neljä kertaa helmikuun 2014 ja syyskuun 2015 välisenä aikana. UNEP järjesti ohjeasiakirjojen luonnoksista julkisen kuulemisen kesällä 2015, ja tämän jälkeen ryhmä viimeisteli asiakirjat hieman sen jälkeen, kun sen neljäs kokous järjestettiin 10.-15. syyskuuta 2015 Tukholmassa.

               EU pyrkii saattamaan yleissopimuksen osaksi unionin lainsäädäntöä ja yleissopimuksen ratifiointia, mutta edellä mainituista 8 artiklan 4, 5 ja 7 kohdista johtuvat velvoitteet, sellaisina kuin niitä täydennetään 8 artiklaan sisältyvillä ohjeilla, sisältyvät jo useisiin EU:n säädöksiin. Erityisesti teollisuuden päästöjä koskevan direktiivin 2010/75/EU
                  6
                perusteella yleissopimuksen 8 artiklan soveltamisalaan kuuluvien laitosten toiminnanharjoittajien on toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä ehkäistäkseen esimerkiksi elohopeapäästöjen aiheuttamaa pilaantumista ja hyödynnettävä sitä varten parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Yleissopimus sisältää velvoitteen laatia elohopeapäästöjä koskeva inventaari ja pitää sitä yllä sekä laatia ehdotetuissa ohjeissa selitetyt asiaa koskevat menetelmät. Kyseinen inventaari perustetaan epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevasta eurooppalaisesta rekisteristä annetun asetuksen  (EY) N:o 166/2006
                  7
                perusteella.

               Tämän vuoksi ohjeasiakirjojen väliaikainen hyväksyminen, jota seuraa osapuolikokouksen virallinen hyväksyminen, ei aiheuttaisi uusia ympäristö- tai sosioekonomisia vaikutuksia EU:ssa. Se rohkaisisi kuitenkin kolmansia maita vähentämään ilmaan kohdistuvia elohopeapäästöjä, jotka aiheuttavat epäpuhtauksien kaukokulkeutumista EU:ssa ja lisäävät maailmanlaajuisen ruokaketjun pilaantumista.

               3.EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               Kun otetaan huomioon, että EU:n lainsäädäntö on johdonmukainen neljän ehdotetun ohjeasiakirjan kanssa, EU:n kantana INC.7-kokouksessa olisi oltava niiden tukeminen sen varmistamiseksi, että ne hyväksytään väliaikaisesti, pyritään edistämään niiden pikaista täytäntöönpanoa ja mahdollistetaan niiden virallinen ja lopullinen hyväksyminen osapuolten ensimmäisessä kokouksessa.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotetulla päätöksellä ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon.

               2016/0008 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               elohopeaa käsittelevän hallitustenvälisen neuvottelukomitean seitsemännessä kokouksessa ja elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen osapuolten konferenssin ensimmäisessä kokouksessa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta yleissopimuksen 8 artiklan 8 ja 9 kappaleessa tarkoitettujen ohjeiden väliaikaiseen ja lopulliseen hyväksymiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni on allekirjoittanut elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen
                  8
               , jäljempänä 'yleissopimus'.

               (2)Yleissopimuksen 8 artiklan 4 kappaleessa edellytetään osapuolten varmistavan, että liitteessä D lueteltuihin lähdeluokkiin kuuluvien pistekuormituslähteiden osalta käytetään parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa sekä ympäristön kannalta parhaita käytäntöjä, jotta voidaan hallita ja mahdollisuuksien mukaan vähentää elohopea- ja elohopeayhdisteiden päästöjä ilmaan.

               (3)Yleissopimuksen 8 artikan 5 kappaleessa edellytetään, että osapuolet hallitsevat ja mahdollisuuksien mukaan vähentävät liitteessä D lueteltuihin lähdeluokkiin kuuluvista pistekuormituslähteistä peräisin olevia elohopea- ja elohopeayhdisteiden päästöjä toteuttamalla yhden tai useamman seuraavista toimenpiteistä: parhaan käytettävissä olevan tekniikan sekä ympäristön kannalta parhaiden käytäntöjen käyttö, määrällisten tavoitteiden ja päästöjen raja-arvojen asettaminen,  useiden päästöjen hallitsemiseen tähtäävä strategia ja vaihtoehtoiset toimenpiteet.

               (4)Osapuolten on laadittava yleissopimuksen 8 artiklan 7 kappaleen mukaisesti inventaari elohopea- ja elohopeayhdistepäästöistä ilmaan.

               (5)Yleissopimuksen 8 artiklan 8 kappaleessa määrätään, että yleissopimuksen osapuolten konferenssi antaa ensimmäisessä kokouksessaan ohjeet parhaasta käytettävissä olevasta tekniikasta ja ympäristön kannalta parhaista käytännöistä ottaen huomioon uusien ja olemassa olevien lähteiden välillä mahdollisesti olevat erot ja  elohopean maahan, veteen ja ilmaan päätyvän kokonaispäästön minimoimisen tarpeen sekä ohjeet osapuolten tukemisesta 8 artiklan 5 kappaleessa tarkoitettujen toimenpiteiden täytäntöönpanossa etenkin tavoitteiden määrittämisen ja päästöjen raja-arvojen asettamisen osalta.

               (6)Yleissopimuksen 8 artiklan 9 kappaleessa määrätään, että osapuolten konferenssi antaa mahdollisimman pian ohjeet kriteereistä, joita osapuolet voivat laatia 8 artiklan 2 kappaleen b alakohdan mukaisesti, kun ne päättävät soveltaa  hallintatoimenpiteitä liitteessä D lueteltuihin lähdeluokkiin kuuluvista pistekuormituslähteistä peräisin oleviin elohopea- ja elohopeayhdistepäästöihin, edellyttäen, että kriteerien soveltamisalaan kuuluu aina vähintään 75 prosenttia kyseisen lähdeluokan päästöistä, sekä ohjeet elohopea- ja elohopeayhdisteiden päästöinventaarin laatimismenetelmästä.

               (7)Yleissopimuksen 8 artiklan 10 kohdan (toinen lause) mukaan osapuolten on otettava ohjeet huomioon pannessaan täytäntöön 8 artiklaa. Ohjeilla on sen vuoksi oikeusvaikutuksia.

               (8)Ehdotettujen neljän ohjeasiakirjan tekstin on laatinut yleissopimuksen täysivaltaisten edustajien konferenssin perustama ja valtuuttama teknisten asiantuntijoiden ryhmä konferenssin päätösasiakirjan mukaisesti, ja Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) sihteeristö julkaisi sen virallisesti [XX/XX/XXXX].

               (9)Yleissopimuksen hallitustenvälisen neuvottelukomitean olisi väliaikaisesti hyväksyttävä ehdotetut neljä ohjeasiakirjaa seitsemännessä kokouksessaan, joka pidetään Jordaniassa 10–15 päivänä maaliskuuta 2016, jotta niitä voitaisiin noudattaa mahdollisimman pian ja jotta yleissopimuksen osapuolten konferenssi voisi virallisesti hyväksyä ne ensimmäisessä kokouksessaan.

               (10)Unionin lainsäädäntö, mukaan lukien teollisuuden päästöistä 24 päivänä marraskuuta 2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU
                  9
                ja epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevan eurooppalaisen rekisterin perustamisesta ja neuvoston direktiivien 91/689/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta 18 päivänä tammikuuta 2006 annettu asetus (EY) N:o 166/2006
                  10
               , on yleissopimuksen 8 artiklan ja sitä täydentävien ohjeiden mukainen.

               (11)Ehdotettuja ohjeita olisi näin ollen kannatettava.

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan unioni kannattaa elohopeaa käsittelevän hallitustenvälisen neuvottelukomitean seitsemännessä kokouksessa sitä, että hyväksytään väliaikaisesti 8 artiklan 8 ja 9 kappaleessa tarkoitetut Minamatan yleissopimusta koskevat ohjeet, sellaisena kuin  yleissopimuksen täysivaltaisten edustajien konferenssin valtuuttaman teknisten asiantuntijoiden ryhmä on ne laatinut ja UNEPin sihteeristön on ne julkaissut  XX/XX/XXXX], jotta ohjeita voidaan noudattaa mahdollisimman pian ja jotta yleissopimuksen osapuolten konferenssi voi virallisesti hyväksyä ne ensimmäisessä kokouksessaan. Euroopan unioni kannattaa myös niiden lopullista hyväksymistä.

               Unionin edustajat voivat sopia unionin lainsäädännön mukaisista vähäisistä muutoksista ilman neuvoston asiasta tekemää uutta päätöstä.

               2 artikla

               Elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen osapuolten konferenssin päätös (päätökset) ohjeiden hyväksymisestä julkaistaan Euroopan unionin virallisesssa lehdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen virallinen versio on saatavilla osoitteessa:

                     https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (2)
                  Euroopan unioni ja 21 EU:n jäsenvaltiota allekirjoittivat Minamatan yleissopimuksen 10. lokakuuta 2013. Kroatia, Kypros, Latvia ja Puola allekirjoittivat sen 24. syyskuuta 2014 ja Malta 8. lokakuuta 2014. Viro ja Portugali eivät ole allekirjoittaneet yleissopimusta, mutta ne ovat ilmaisseet olevansa sitoutuneita sen ratifiointiin.

                     (3)
                  ”Uudella lähteellä” tarkoitetaan lähdettä, jonka rakentaminen tai merkittävä muuttaminen aloitetaan aikaisintaan vuoden kuluttua siitä päivästä, jona yleissopimus tulee voimaan kyseisen osapuolen osalta.

                     (4)
                  UNEP(DTIE)/Hg/CONF/4, Resolution 1, kohta 10.

                     (5)
                  Nämä neljä ohjeasiakirjaa, jotka on laatinut täysivaltaisten edustajien konferenssin valtuuttama teknisten asiantuntijoiden ryhmä ja jotka UNEP:n sihteeristö on julkaissut [XX/XX/XXXX) , ovat saatavilla osoitteessa  […].

                     (6)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (EUVL L 334, 30.12.2006, s. 17).

                     (7)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 166/2006, annettu 18 päivänä tammikuuta 2006, epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevan eurooppalaisen rekisterin perustamisesta ja neuvoston direktiivien 91/689/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta, EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1.

                     (8)
                  Elohopeaa koskevan Minamatan yleissopimuksen virallinen versio on saatavilla osoitteessa:

                     https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (9)
                  EUVL L 334, 20.12.2013, s. 17.

                     (10)
                  Asetus (EY) N:o 166/2006 epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevan eurooppalaisen rekisterin perustamisesta ja neuvoston direktiivien 91/689/ETY ja 96/61/EY muuttamisesta, EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1.


Avis juridique important

|

51998PC0305(08)

Ehdotus: neuvoston päätös tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn erityisohjelmasta, jonka Yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa Euroopan yhteisölle suorina toimina (1998-2002)  /* KOM/98/0305 lopull. - Vol. II - CNS 98/0184 */

Virallinen lehti nro C 260 , 18/08/1998 s. 0105

Ehdotus neuvoston päätökseksi tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn erityisohjelmasta, jonka Yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa Euroopan yhteisölle suorina toimina (1998-2002) (98/C 260/08) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(98) 305 lopull. - 98/0184 (CNS)(Komission esittämä 10 päivänä kesäkuuta 1998)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 i artiklan 4 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäEuroopan parlamentti ja neuvosto ovat päätöksellä N:o . . ./98/EY (1) hyväksyneet kaudeksi 1998-2002 tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä (TTK) koskevan Euroopan yhteisön viidennen puiteohjelman, jossa yksilöidään muun muassa suorana toimintana toteutettavat tutkimustyöt,perustamissopimuksen 130 i artiklan 3 kohdassa määrätään, että puiteohjelma pannaan täytäntöön kussakin toiminnassa kehitetyin erityisohjelmin ja että kussakin erityisohjelmassa täsmennetään yksityiskohtaiset säännöt ohjelman toteuttamiseksi, vahvistetaan ohjelman kesto ja määrätään tarpeellisiksi arvioiduista varoista,Euroopan yhteisön neljännestä puiteohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimien osalta (1994-1998) 26 päivänä huhtikuuta 1994 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1110/94/EY (2) 4 artiklan 2 kohdan sekä neljännen puiteohjelman suoran toiminnan täytäntöönpanemiseksi toteutettavia erityisohjelmia koskevan neuvoston päätöksen 7 artiklan 3 kohdan mukaan komission on teetettävä ulkopuolinen arvio, jollainen on toimitettu yhdessä komission päätelmien ja huomautusten kanssa Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle,Yhteisen tutkimuskeskuksen hallintoneuvostoa on kuultu tämän erityisohjelman tieteellisistä ja teknisistä tavoitteista, jotka kuvataan komission 5 päivänä marraskuuta 1997 hyväksymässä valmisteluasiakirjassa (3) ja tässä päätöksessä,perustamissopimuksen 130 j artiklan mukaisesti tähän erityisohjelmaan sovelletaan yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumissäännöistä sekä tutkimustuloksista saatujen tietojen levittämisestä tehtyä päätöstä . . ./. . ./EY (4), ja mainitun päätöksen mukaan yhteisellä tutkimuskeskuksella on oikeus osallistua epäsuoraan toimintaan,tämän ohjelman toteuttamisessa olisi aiheellista toteuttaa etenkin 130 m artiklan mukaisesti kansainvälisiä yhteistyötoimia kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa,tämän ohjelman täytäntöönpanoon kuuluu myös sellaista toimintaa ja sellaisia järjestelyä, joilla on tarkoitus edistää tuloksellista tutkimusta ja teknologista kehittämistä sekä levittää ja käyttää tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen tuloksia erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä) hyödyttävällä tavalla ja lisäksi tutkijoiden liikkuvuutta ja koulutusta tukevaa toimintaa,ensimmäisen Euroopan innovaatioita koskevan toimintasuunnitelman tavoitteiden mukaan viidennen puiteohjelman tutkimustoiminnan olisi oltava selvemmin innovoivaa; YTK:n olisi edistettävä aktiivisesti innovaatioita ja teknologiansiirtoa, jatämän ohjelman täytäntöönpanoa olisi seurattava, jotta se voidaan tarvittaessa mukauttaa tieteen ja teknologian kehitykseen ja tarpeisiin; ohjelman edistymisestä olisi tehtävä riippumaton arvio sopivana ajankohtana,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla 1. Hyväksytään suorana toimintana toteutettavaa tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskeva erityisohjelma, jonka YTK toteuttaa (jäljempänä `erityisohjelma`), kaudeksi, joka alkaa [. . .] ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2002, viidennen puiteohjelman 3 artiklan 1 mukaisesti.2 artikla 1. Rahamäärä, joka tarvitaan viidennen puiteohjelman liitteen III mukaisesti tähän ohjelmaan kuuluvien YTK:n suorien toimien toteuttamiseen (jäljempänä `määrä`), on 815 miljoonaa ecua.2. Mainitun määrän alustava jakauma käy ilmi liitteestä II.3. Kyseisestä määrästä- 200 miljoonaa ecua on tarkoitettu kaudelle 1998 1999,- 615 miljoonaa ecua on tarkoitettu kaudelle 2000 2002.Määrää mukautetaan myöhemmin viidennen puiteohjelman 3 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti.4. Budjettivallan käyttäjä määrittää vuosittain kunkin varainhoitovuoden määrärahat tässä päätöksessä yksilöityjen tieteellisten ja teknologisten tavoitteiden ja painopisteiden mukaisesti edellyttäen, että varoja on saatavilla monivuotisissa rahoitusnäkymissä.3 artikla 1. Liitteessä II eritellään tämän ohjelman pääalat, tieteelliset ja teknologiset tavoitteet ja painopisteet, jotka määritellään perusperiaatteiden mukaisesti sekä viidennen puiteohjelman liitteessä I mainittujen, kolmeen ryhmään jaettujen valintaperusteiden nojalla.2. Tähän erityisohjelmaan sovelletaan tuloksia koskevan tiedon levittämissääntöjä.3. Yhteisön rahoitusosuutta koskevista yleisistä säännöistä säädetään viidennen puiteohjelman 4 artiklassa.4. Suorat TTK-toimet määritellään viidennen puiteohjelman liitteissä II ja IV.5. Tämän ohjelman täytäntöönpanoa koskevat erityissäännöt määritetään liitteessä III.4 artikla Ottaen huomioon 3 artiklan 1 kohdassa vahvistetut perusteet ja liitteessä II mainitut tieteelliset ja teknologiset tavoitteet ja painopisteet komissioa) seuraa tämän erityisohjelman toteutusta ja esittää tarvittaessa ehdotuksia sen mukauttamiseksi viidennen puiteohjelman 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti,b) teettää tämän ohjelman kattamilla aloilla tehdystä työstä ulkopuolisen arvion viidennen puiteohjelman 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.5 artikla 1. Komissio laatii työohjelman, jossa kuvataan yksityiskohtaisesti:a) liitteen II sisältö,b) ohjeellinen aikataulu erityisohjelman toteutusta varten.2. Työohjelma päivitetään tarvittaessa.6 artikla 1. Tämän ohjelman toteutuksesta vastaa komissio, ja sen toteuttaa YTK.2. Komissiota neuvoo tässä tehtävässä YTK:n hallintoneuvosto (jäljempänä `hallintoneuvosto`).3. Komission edustaja esittää hallintoneuvostolle:a) tämän päätöksen 5 artiklassa tarkoitetun työohjelman laatimiseen ja päivittämiseen liittyviä toimenpide-ehdotuksia,b) yksityiskohtaiset ohjeet viidennen puiteohjelman 5 artiklan 2 kohdassa määrättyä ulkopuolista arviota varten,c) mahdollisesti tarvittavia mukautuksia erityisohjelman liitteessä II mainittuihin tavoitteisiin tai painopisteisiin taikka sen liitteessä I mainittujen rahavarojen jakamiseen varmistaakseen, että erityisohjelma on edelleen tarkoituksenmukainen tieteen ja teknologian kehityksen ja tarpeiden kannalta.4. Komissio tiedottaa hallintoneuvostolle säännöllisesti tämän erityisohjelman toteutuksesta.7 artikla Komissio voi pyytää YTK:ta toteuttamaan yhteisen edun nimissä hankkeita yhteisön ulkopuolisiin maihin sijoittautuneiden oikeushenkilöiden kanssa, kun tällä voidaan tosiasiallisesti edistää suorien toimien toteuttamista.8 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.(1) Neuvoston 23 päivänä maaliskuuta 1998 vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 31/98 (EYVL C 178, 10.6.1998, s. 49).(2) EYVL L 126, 18.5.1994, s. 1, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä N:o 2535/97/EY (EYVL L 347, 18.12.1997, s. 1).(3) KOM(97) 553 lopull.(4) KOM(97) 587 lopull. (EYVL C 40, 7.2.1998, s. 14).LIITE I TÄMÄN OHJELMAN ARVIOITUJEN RAHOITUSTARPEIDEN VIITTEELLINEN JAKAUTUMINEN >TAULUKON PAIKKA>LIITE II SUORIEN TOIMIEN TIETEELLISET JA TEKNISET TAVOITTEET JA PAINOPISTEET A. YTK:n tehtävä Yhteisen tutkimuskeskuksen tehtävänä on antaa tarvelähtöistä tieteellistä ja teknistä tukea EU:n politiikan suunnittelulle, toteutukselle ja seurannalle eri aloilla. YTK toimii Euroopan komission palveluksessa unionin tieteen ja teknologian viitekeskuksena. Se on lähellä päätöksentekokoneistoa ja palvelee jäsenvaltioiden yhteisiä etuja, ja se on riippumaton kaupallisista tai kansallisista eduista.YTK tekee korkealuokkaista erikoisalojen tutkimusta läheisessä yhteistyössä teollisuuden ja muiden laitosten kanssa sekä tukee päätöksentekijöitä paneutumalla yksittäisten kansalaisten huolenaiheisiin, vähentää ihmisen ja ympäristön välistä vastakkainasettelua ja edistää kestävää kehitystä.YTK:n työ edellyttää tehokasta verkottumista jäsenvaltioiden julkisten ja yksityisten laitosten kanssa esimerkiksi tutkimusverkkojen, yhteishankkeiden tai henkilöstönvaihdon avulla. Tämä on tärkeää, sillä YTK:n tehtävä on täydentää viidennen puiteohjelman epäsuoraa toimintaa koskevaa osuutta. Epäsuorat toimet ovat edelleen EU:n pääasiallinen tapa kehittää ja testata uusia ideoita, mutta YTK:n tehtävä on auttaa ideoiden soveltamisessa päätöksentekijöiden avuksi.B. Tavoite: tukea muutoksen hallintaa Teknologian kehitys erityisesti biotieteissä ja tietotekniikassa muuttaa elintapojamme, työtapojamme ja maailmaa. Muutokset ovat monisyisiä ja toisistaan riippuvaisia, joten politiikassa mukana olevat tarvitsevat tukea ymmärtääkseen, miten teknologia voidaan valjastaa tarjoamaan kansalaisille parempia palveluja, miten teollisuus voi hyödyntää uusia tilaisuuksia ja miten voidaan harjoittaa sellaista politiikkaa, joka suojelee kansalaisia muutosten tuoman hyödyn mukana tulevilta vaaroilta. YTK on komission tieteellinen työväline, ja sen on voitava tukea muutoksen hallintaa ja EU:n päätöksentekoa tutkimalla esille tulevia ongelmia, antamalla tieteellistä ja teknistä tukea politiikan laadintaa ja toteuttamista varten sekä seuraamalla realistisesti poliittisten toimenpiteiden toimivuutta.Valittaessa YTK:n toteutettavia toimia sovelletaan kahta periaatetta:- Merkityksellisyys EU:n politiikan kannalta. Koska YTK tuntee poliittiset tavoitteet, se voi tehdä tutkimustyötään ajoissa ja tukea politiikan muotoilua niissä kysymyksissä, joissa sen apua eniten tarvitaan.- Toissijaisuus (subsidiariteetti). Tähän liittyy kaksi näkökohtaa. Ensinnäkin tutkimusta on tehtävä aloilla, joilla EU:n osallistuminen on tarkoituksenmukaista, ja toiseksi on oltava perusteltua, että EU puuttuu asiaan juuri YTK:n kautta. YTK toimii siis muun muassa kansainvälisissä kysymyksissä, kuluttajansuoja-asioissa ja petosten torjumisessa, koska sen ainutlaatuisesta yleiseurooppalaisesta luonteesta koituu näillä aloilla lisähyötyä.C. YTK:n ohjelma Viidenteen puiteohjelmaan kuuluva YTK:n erityisohjelma heijastaa niitä suuria muutoksia, joita Euroopassa ja koko maailmassa on tapahtunut viimeisten kymmenen vuoden aikana. Muutokset ovat edistäneet kasvua ja hyvinvointia, mutta on huolehdittava, että kasvu jatkuu, että Euroopan teollisuus voi kilpailla oikeudenmukaisesti sisämarkkinoilla ja laajemmilla maailmanmarkkinoilla, että kasvu on kestävää ja että Euroopan kansalaiset voivat elää puhtaassa ja turvallisessa ympäristössä.YTK:n ohjelma on jaettu kolmeen pääaihealueeseen:I. Kansalaisten palveleminenII. Kestävän kehityksen edistäminenIII. Euroopan kilpailukyvyn tukeminenEnsimmäisessä aihealueessa on tavoitteena tukea politiikka, jolla suojellaan yksityisiä kansalaisia. Tähän kuuluvilla toimenpiteillä taataan, että kuluttaja voi luottaa siihen, että hänen ostamansa ja syömänsä elintarvikkeet on tunnistettu ja merkitty oikein, että hän on eurooppalaisena veronmaksajana suojassa petoksilta, että hän saa nauttia nykyaikaisen lääketieteen tarjoamista mahdollisuuksista, että hänen saamansa tiedot ovat luotettavia ja että häntä suojellaan luonnon ja ihmisen aiheuttamilta vaaroilta.Toinen pääaihepiiri on kestävä kehitys. Tämä merkitsee kasvun jatkumista samalla ympäristöä suojellen, luonnonvarojen säilyttämistä, biologisen monipuolisuuden ylläpitämistä ja sen varmistamista, että EU voi edelleen rahoittaa näiden alojen toimintaa ja estää petoksia kaivamasta maata näiden pyrkimysten alta. Yksi EU:n tärkeimpiä poliittisia tavoitteita on, että ympäristönäkökohdat sisällytetään kaikkeen muuhun politiikkaan, ja sellaisen lainsäädännön laatiminen, johon näiden näkökohtien sisällyttäminen on mahdollista säilyttäen samalla laaja vapaiden markkinoiden politiikka, on lainsäätäjille melkoinen haaste. YTK tukee kestävyystavoitteita analysoimalla poliittisten vaihtoehtojen ympäristövaikutuksia, tukemalla petosten vastaisia toimenpiteitä maa- ja kalatalouspolitiikassa, osallistumalla kansainvälisiin pyrkimyksiin estää maailmanlaajuista ympäristömuutosta ja tutkimalla, miten Euroopan ekosysteemit muuttuvat ja miten ne voitaisiin säilyttää.Kolmannen aihealueen päätavoitteena on edistää EU:n teollisuuden kilpailukykyä tukemalla tiedon ja tutkimustulosten siirtoa tiedeyhteisöstä teollisuudelle. YTK esimerkiksi hyödyntää erityisasiantuntemustaan auttamalla uusia ja nopeasti kehittyviä teollisuusaloja käyttämään viimeisintä teknologiaa, kuten maan havainnointia ja kehittyneitä materiaaleja, esimerkiksi biomateriaaleja. Myös muilla sopivilla toimilla tuetaan tärkeimpiä poliittisia tavoitteita, kuten EU:n laajenemista ja jäseneksi hakeneiden maiden yhdentämistä yhteisiin sisämarkkinoihin, liittymistä edeltävää strategiaa sekä EU:n ja Välimeren maiden välistä yhteistyötä. EU:n ja sen kumppanimaiden tiede- ja teollisuusyhteisöjen välisten mahdollisten synergioiden lisäämiseksi on vielä tehtävä työtä.Kaksi horisontaalista tekijää yhdistää kaikkia kolmea YTK:n tutkimusaihealuetta. Yksi niistä ovat mittaustekniikka, standardit ja testaus, jotka muodostavat yhden YTK:n erikoisaloista. Toinen on teknis-taloudellinen tieto, jonka ansiosta EU:n toimielimille voidaan tarjota nopeata neuvontaa uusien teknologioiden kehittämisestä, läpimurtojen todennäköisyydestä, niiden uhkana ilmenevistä yhteiskunnallisista haasteista sekä niiden mahdollisesta vaikutuksesta politiikkaan. Tähän kuuluu muiden suurten teollistuneiden alueiden kehityksen seuraaminen ja niistä oppiminen. Kummatkin tehtävät kuuluvat erottamattomasti kaikkeen YTK:n toimintaan, vaikkei sitä erikseen mainittaisi.Seuraavassa esitettävää ohjelmaa ei pitäisi tarkastella jähmeänä YTK:n työohjelmaluonnoksena seuraaviksi neljäksi vuodeksi, vaan pikemminkin yleiskuvana nykyisistä poliittisista tavoitteista ja niiden painopisteistä. YTK:n ohjelmaan on odotettavissa muutoksia sitä mukaa kuin tiede ja teknologia kehittyvät ja poliittiset tavoitteet ja asiakkaiden tärkeinä pitämät tavoitteet muuttuvat.I. KANSALAISTEN PALVELEMINEN Ensimmäinen YTK:n tutkimusaihealueista keskittyy kansalaiseen. Tavoitteena on tukea EU:n politiikkaa niillä aloilla, joiden on tarkoitus suojella kansalaisia, antaa heille tietoa, ylläpitää heidän terveyttään ja taata heille turvalliset elinolot.Kuluttajapolitiikka ja kuluttajien terveyden suojelu ovat keskeisiä aiheita EU:n politiikassa, ja Amsterdamin sopimus laajentaa entisestään kuluttajansuojan oikeudellista perustaa. Politiikan päätavoitteita ovat kuluttajan suojelu sisämarkkinoilla, markkinoiden avoimuuden vahvistaminen, kuluttajien luottamuksen parantaminen varsinkin täydellisemmän ja tehokkaamman tiedotuksen ja koulutuksen avulla, keskustelu- ja kuulemisjärjestelmän kehittäminen Euroopan komission ja kuluttajajärjestöjen välille sekä järjestöjen ja teollisuuden välisen vuoropuhelun kehittäminen. Lisäksi on varmistettava, että kuluttajien edut otetaan riittävällä tavalla huomioon EU:n politiikan kehittämisessä muilla aloilla. YTK antaa politiikalle tieteellistä tukea.Tietotekniikka on bioteknologian ohella nopeimmin kehittyvä tekniikan ala, ja EU:n tietoyhteiskunta-aloitteessa, jossa tosin tunnustetaan, että markkinavoimat ohjaavat kehitystä, varmistetaan, että politiikassa hyödynnetään kaikki tekniikan tuomat edut ja että yksilöt voivat luottaa tietoon, joka on käsitelty turvallisesti. YTK tukee aloitetta antamalla teknistä neuvontaa palvelujen luotettavuudesta ja helpottamalla tiedonsaantia.Kolmas ala, jolla YTK pyrkii palvelemaan kansalaisia, on terveydenhoito. Tässä on tavoitteena hyödyntää niitä erityisaloja, joilla YTK:lla on ainutlaatuista teknistä asiantuntemusta tautien diagnosoimisessa ja hoidossa.Kansalaisten terveyden suojaamiseen tarkoitettuihin EU:n toimenpiteisiin kuuluvat elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuden ohella muun muassa autojen turvallisuutta koskeva lainsäädäntö, direktiivit työturvallisuudesta sekä rakennusalan ohjeet. YTK antaa teknistä tukea näille toimenpiteille, määrittää miten uudella tekniikalla voidaan reagoida rajat ylittäviin luonnononnettomuuksiin kuten tulviin ja edistää EU:n työtä henkilömiinojen poistamiseksi.I.1 Kuluttajansuoja Kuluttajien terveyden suojaamiseksi EU:n toimielimet johtavat tiedekomiteoita, joiden työskentely perustuu korkeaan laatuun, riippumattomuuteen ja avoimuuteen, varmistavat tarkastuksin, että hygienia- ja elintarviketurvallisuussääntöjä noudatetaan sekä arvioivat kuluttajien terveyttä mahdollisesti uhkaavia vaaroja.Syynä kuluttajapolitiikan voimistamiseen on ollut yleinen halu sovittaa yhteen kehittyneiden tekniikoiden tarjoamat ja nopeasti lisääntyvät mahdollisuudet lisätä markkinoilla olevien tuotteiden valikoimaa ja alentaa niiden kustannuksia ja toisaalta sopivat kuluttajansuojatoimenpiteet. On selvää, että tämä politiikka edellyttää vahvaa tieteellistä tukea, jotta kyseessä olevat monitahoiset kysymykset voitaisiin ymmärtää ja jotta tuotteen laadun ja alkuperän tarkastamiseen voidaan soveltaa viimeisintä teknologiaa. YTK tukee EU:n politiikkaa tällä alalla soveltaen uutta teknologiaa kuluttajansuojatoimenpiteisiin, ja se on valmis arvioimaan uusia vaaroja ja reagoimaan niihin sitä mukaa kuin niitä ilmenee. Työhön kuuluu:- Tutkimuksia, joilla tuetaan rehujen, elintarvikkeiden, juomien ja kulutustavaroiden laadun ja turvallisuuden analyysimenetelmien yhdenmukaistamista ja validointia, vertailutietojen kehittämistä elintarvikkeiden ja juomien aitouden ja alkuperäisyyden määrittämiseksi, tarkastusmenetelmien perustamiseksi ja riskien arviointia varten, menetelmiä ja referenssejä elintarvikkeiden merkintöjen ja petostenvastaisten tekniikkojen kehittämiseksi.- Tuki yhteisön bioteknologiapolitiikan täytäntöönpanolle, muun muassa geneettisesti muunnettujen organismien seuranta- ja tunnistusmenetelmät ja riskinarviointitutkimukset.- Toksikologiset tutkimukset elintarvikkeissa esiintyvien erilaisten vieraiden aineiden, toksisten kemikaalien (esimerkiksi hormonien toimintaa vahingoittavien aineiden) ja patogeenisten mikro-organismien terveys- ja muista vaikutuksista, riskinarviointimallien ja -menetelmien laatiminen.- Turvallisten vaihtoehtojen validointi in vivo -kokeille, joilla nykyään määritetään kemikaalien, lääketuotteiden ja kulutustavaroiden toksikologisia vaaroja.I.2 Lääketieteen ja terveydenhuollon sovellukset Useilla YTK:ssa kehitetyillä tekniikoilla, jotka liittyvät ydintekniikkaan, mittaustekniikkaan, tietotekniikkaan ja materiaalitieteisiin, on sovellusmahdollisuuksia lääketieteen ja terveydenhuollon alalla, ja ne ovat riittävän kypsiä jatkokehittämistä varten. Tässä työssä voidaan hyödyntää YTK:n laitteistoja ja ainutlaatuista asiantuntemusta, ja sitä jatketaan edelleen verkoissa yhdessä lääketieteen ja farmasian yhteisöjen kanssa. Tutkimukseen kuuluu:- Ydintekniikkaan perustuvien syövän hoitokeinojen, boorineutronisieppaushoidon ja alfaimmunoterapian sovellusten sekä lääketieteellisen kuvantamisen aktiivinen tukeminen.- Biologisesti yhteensopivien materiaalien ja biomekaanisten komponenttien testausmenetelmien normien laatimista edeltävä tutkimus ja validointi, joidenkin lääkinnällisten laitteiden kelpuuttaminen normien ja standardien yhdenmukaistamista varten, vertailumateriaalien kehittäminen, tuotanto ja varmentaminen kliinisiä diagnooseja varten sekä koelaitteiden validointi.- Tuki telemaattisille järjestelmille, joilla vaihdetaan turvallisesti sääntöjenmukaista tietoa lääkevalmisteista EU:ssa.I.3 Tietoyhteiskunnasta hyötyminen YTK:n asiantuntemusta tietotekniikassa käytetään EU:n tietoyhteiskunta-aloitteen käytövarmuuskysymysten tukemiseen ja petosten vastaisten toimenpiteiden lujittamiseen. Työhön kuuluu:- Tuki Euroopan käyttövarmuusaloitteelle, johon kuuluvat järjestelmien elinkelpoisuuden tutkimus, palvelujen käyttövarmuuden luonnehdinta ja sulautettujen järjestelmien hyväksymismenetelmät, uusien verkkotekniikoiden, päätöksenteon tukijärjestelmien ja lääketieteellisten tietojärjestelmien sovellukset ja esittelyt sekä tutkimustulosten käyttö tilastollisissa ja maantieteellisissä sovelluksissa.- Tuki petostenvastaisille toimenpiteille, muun muassa tehokkaiden, luotettavien ja turvallisten viestintäjärjestelmien kehittäminen ja käyttö EU:n julkisten viranomaisten keskuudessa ja komissiossa, hälytysjärjestelmän kehittäminen ja eri lähteistä olevien suurien tietomäärien analyysi- ja valvontamenetelmät.I.4 Kansalaisten turvallisuus: ihmisen aiheuttamat vaarat ja luonnonuhat EU käyttää erilaisia keinoja suojellakseen ihmisiä vaaroilta. Näitä ovat henkilöautojen ja korkeapainelaitteiden valmistusstandardit, vaarallisten kemikaalien merkintä- ja ilmoitusvelvollisuudet sekä velvollisuus ilmoittaa onnettomuuksista. YTK:lla on aktiivinen rooli näiden periaatteiden toteuttamisessa ja uusien turvallisuusmääräysten kehityksen tukemisessa.- Tuki yhteisön työturvallisuusmääräyksille analysoimalla teollisuusonnettomuuksia koskevia tietoja, antamalla tietoja toimivaltaisille viranomaisille ja teollisuudelle sekä antamalla teknistä neuvontaa komissiolle.- Korkeapainelaitteiden suunnittelu, prototyyppien tekeminen, validointi ja tarkastusmenetelmien yhdenmukaistaminen turvallisuuden maksimoimiseksi työpaikalla, tuki uusien standardien kehittämiselle ja käyttöönotolle. Vedyn vuorovaikutus rakennusaineiden kanssa ja teollisuuden turvallisuusnormien ja -standardien laadinta.- Kemiallisten tuotteiden seuranta, valvonta ja hallinta, uusien ja jo käytössä olevien kemikaalien ilmoitus-, luvananto-, luokitus- ja merkintämääräysten täytäntöönpano ja parantaminen, ympäristövaarojen arvioinnin tutkimus.- Henkilömiinojen poistamistoiminnan tieteellisenä ja teknisenä perustana toimivan tutkimusfoorumin ylläpito ja kehittäminen, luettelon laatiminen miinatyypeistä ja niiden tunnisteista, miinakenttien tutkimissuunnitelmien laatiminen ja luotettavien paikantamis- ja hävittämismenetelmien luominen, vertailuperusteiden ja standardien laatiminen sekä raivausmenetelmien ka käytettävissä olevien laitteiden validointi.- Laittomien huumeiden kemiallinen karakterisointi ja välineet niiden alkuperän määrittämiseksi.- Kuljetusajoneuvojen ja suojakaiteiden rakenteellisen turvallisuuden luonnehdinta, jäsenvaltioiden testauslaitteistojen kalibrointi sekä perinteisiä törmäystestejä täydentämään tarkoitettujen simulointimenetelmien validointi.- Tuki lennoilla tapahtuneita vaaratilanteita koskevan yhteisen eurooppalaisen raportointijärjestelmän perustamiselle, johon kuuluu inhimillisen virheen vaikutusten tutkiminen.- Rakennusstandardien (Eurocodes) laadinnan ja kehittämisen tukeminen, rakennusten ja tie- ja vesirakennustekniikan rakenteiden turvallisuuden ja luotettavuuden varmistamiseen seismisten liikkeiden, voimakkaiden iskujen ja liikenteen aiheuttaman tärinän varalta tähtäävät tutkimukset, joihin kuuluvat Euroopan kulttuuriperintöä olevien merkittävien muistomerkkien suojelusovellukset, niiden rappeutumisen arviointi ja niiden restaurointitekniikat.- Maan havainnointitekniikoiden sovellukset riskien ja vahinkojen arviointia varten sekä luonnonuhkien (esimerkiksi metsäpalojen, tulvien, maanvyörymien, kuivuuden ja rannikkomyrskyjen) seuranta ja kriisien jälkihoito.II. KESTÄVÄN KEHITYKSEN EDISTÄMINEN Teknologinen kehittäminen, kestävä kehitys, ympäristön kunnioittaminen ja siitä huolehtiminen ovat unionille tärkeitä tavoitteita, jotka on merkitty perustamissopimukseen ja joihin pyritään yhteisellä politiikalla ja yhteisillä toimilla.Yhteisön viides ympäristötoimintaohjelma (1992-2000) on EU:n ympäristöpolitiikan perusta. Siinä mainitaan kestävän kehityksen noudattaminen 1990-luvun haasteeksi. Hiljattain julkaistussa toimintasuunnitelmassa yksilöidään viisi ensisijaista alaa, joilla yhteisön toimintaa olisi vauhditettava. Ensimmäinen niistä on ympäristöasioiden integrointi muihin politiikkoihin, kuten maatalous-, liikenne-, energia-, teollisuus- ja matkailupolitiikkaan. Toinen on laajemman välinevalikoiman käyttö, erityisesti markkinakeinojen mutta myös rakennepolitiikan käyttö unionin politiikan täytäntöönpanossa. Kolmas on yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon ja soveltamisen voimistaminen. Neljäs on yleisön tietoisuuden herättäminen ja viides unionin profiilin nostaminen kansainvälisissä asioissa: yhteistyön lujittaminen Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Välimeren kumppanuusmaiden kanssa sekä EU:n roolin vahvistaminen kansainvälisessä ympäristötoiminnassa ja kauppa- ja ympäristökysymysten hoitamisessa.YTK:n tieteelliset ja tekniset palvelut tarjoavat asiantuntemusta, joka auttaa kyseessä olevien asioiden ymmärtämistä ja tukee toimintaohjelman kaikkien viiden kohdan toteuttamista. Sen laaja tiedepohja edistää perusteltujen ja realististen raja-arvojen asettamista epäpuhtauksille, yleisesti hyväksyttyjen vertailumateriaalien tuottamista ja niiden seurantaan käytettäviä mittauksia, ehdotetun lainsäädännön vaikutusten ennakointia, parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden yksilöimistä, teollisuusprosessien parantamista ja pilaantumisen vähentämistä varten saatavilla olevan tieteellisen tiedon arviointia, maailmanlaajuisten ilmastonmuutosprosessien ja niiden vaikutuksen ymmärtämistä sekä sellaisten uusien tekniikoiden tunnistamista, jotka voivat vaikuttaa kestävään kehitykseen. Erityisen paljon työtä tullaan tekemään energia- ja liikennealoilla.Kestävyyden parantamiseen tähtäävä YTK:n tutkimustyö tukee komissiota, Euroopan parlamenttia, jäsenvaltioita ja alalla toimivia EU:n virastoja, ja siihen kuuluvat seuraavat kohdistetut tehtävät:II.1 Ympäristönsuojelun sisällyttäminen EU:n muuhun politiikkaan Perustamissopimuksen mukaisesti komission on arvioitava kaikkien sellaisten ehdotusten seuraukset, jotka vaikuttavat ympäristöön, ja pyrittävä sisällyttämään kestävyyttä koskevat tavoitteet kaikkiin alakohtaisiin politiikkoihin, kuten maatalous-, energia-, liikenne- ja aluekehityspolitiikkaan. YTK tukee näitä pyrkimyksiä- sosiaalis-taloudellisilla ja teknis-taloudellisilla tutkimuksilla, joilla pyritään parantamaan ympäristönsuojelun sisällyttämistä EU:n alakohtaisiin politiikkoihin; näihin kuuluu tapaustutkimuksia ja sääntelyvälineiden mittaus- ja analysointimenetelmien kehittämistä (ns. vihreä kirjanpito),- maanpinnan ja maankäytön dynamiikan tutkimuksella sekä alue- ja kaupunkirakentamisen suuntausten tutkimuksilla, maataloutta ja ympäristöä koskevien kysymysten tutkimuksella käyttäen pääasiassa maan havainnointia, rannikkoalueiden hallinnalla sekä ympäristön heikkenemisen indikaattorien kehittämisellä ja yhdenmukaistamisella.II.2 Ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen EU:n lainsäädäntö edellyttää, että uusissa teollisuuslaitoksissa käytetään parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa ympäristön pilaantumisen vähentämiseksi yhtenäisellä tavalla, toisin sanoen niin, että ilman, maaperän ja veden pilaantuminen otetaan huomioon. Tämän ja muiden pilaantumisen vähentämisen hallintatoimenpiteiden tukemiseksi on välttämätöntä, että epäpuhtauksien havaitsemiseksi kehitetään järjestelmiä ja että mittaukset yhtenäistetään kaikkialla unionissa. YTK:n työhön kuuluu siksi:- tuki ympäristölainsäädännölle (esimerkiksi veden, ilman ja maaperän) pilaantumisen yhtenäiseksi ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi teollisuudessa, viitekehyksen kehittäminen parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden käyttämistä varten useilla teollisuudenaloilla sekä kilpailukykyyn ja työllisyyteen kohdistuvien lainsäädännön vaikutusten arviointi,- tuki ympäristön pilaantumisen seurantatekniikoiden kansainväliselle yhdenmukaistamiselle, vertailumateriaalien ja -mittausten kehittäminen ja tuotanto eri ympäristöissä (esim. maaperä, vesi, ilma tai eliöt) ympäristön pilaantumisen vähentämiseksi,- tutkimukset vertailumenetelmien yhdenmukaistamisen ja validoinnin edistämiseksi veden laadun analysoinnissa, veden seurannassa, veden käsittelyssä ja vesihuollossa, veden epäpuhtauksien aiheuttamien toksikologisten vaarojen arviointi, toiminta hätätilanteissa, veden laadunvalvonnan menetelmät ja perusteet, tutkimukset vesihuoltokäytännöistä ja niiden vaikutuksista EY:n lainsäädännöllä suojelluilla maantieteellisillä alueilla sekä tulvien ja kuivuuden uhkaamilla alueilla,- teollisesta ja sotilaallisesta toiminnasta aiheutuvan maaperän saastumisen paikantamistekniikoiden kehittäminen ja meren pilaantumisen (levien kukinnan, öljyvuotojen jne.) seurantatekniikoiden kehittäminen, mukaan lukien pilaantumista aiheuttavien alusten tunnistaminen,- tutkimukset ilmanlaadun valvontamenetelmien ja kaupunkialueiden ilmanlaadun arviointiperusteiden yhdenmukaistamisen ja validoinnin edistämiseksi, vaihtoehtoisten polttoaineiden vaikutus ilmanlaatuun ja mikrohiukkaspäästöihin, ympäristön radioaktiivisuuden valvonta, alueelliset ohjelmat valikoitujen alueiden ympäristön seurannan toteuttamiseksi (esimerkiksi Alppeja koskeva yleissopimus).II.3 Maailmanlaajuinen ilmastonmuutos Allekirjoittamalla Kioton pöytäkirjan teollisuusmaat sitoutuivat vähentämään kasvihuonekaasujen päästöjä. EU, joka neuvotteli jäsenvaltioidensa puolesta, on luvannut vähentää päästöjään 8 prosentilla vuoden 1990 tasosta. EU tarvitsee vahvaa teknistä tukea säilyttääkseen uskottavuutensa ilmastonmuutossopimuksen sopimuspuolena, vahvistaakseen asemaansa kansainvälisissä yhteyksissä, ymmärtääkseen Euroopan tulevaisuuden eri vaihtoehtoja, joihin kuuluvat luonnonvarojen hallinnan tai hallitsematta jättämisen seuraukset, kansanterveys ja biologinen monimuotoisuus, saadakseen esille vaarat ja epävarmat tekijät ja tehdäkseen asianmukaiset poliittiset päätökset. YTK tukee EU:n politiikkaa seuraavin keinoin:- tutkimalla kasvihuonekaasujen ja aerosolien virtaamista, tutkimalla kasvihuonepäästöihin johtavia prosesseja, arvioimalla Kioton pöytäkirjan vaikutuksia päästötasoihin, ilmanlaatuun, ilmastonmuutokseen ja Euroopan talouteen, tukemalla Euroopan poliittisia aloitteita,- käyttämällä maan havainnointia merten ja maan tärkeimpien luonnonvarojen kartoittamiseen, seurantaan ja inventoimiseen maailmassa. Globaaleilla tietojärjestelmillä ja malleilla tuetaan havaittujen suuntausten analysointia ja ymmärtämistä. Eurooppalaisille tutkimusverkoille hankitaan pääsy maailmanlaajuisiin tietokantoihin.II.4 Energia ja liikenne Energian loppukulutus jakautuu Euroopassa lähes tasan teollisuuden (29 %), liikenteen (32 %) ja kotitalouksien ja palvelusektorin (39 %) kesken. Suurin osa on tuotettu fossiilisilla polttoaineilla. Öljytuotteet ovat hallitsevassa asemalla liikennealalla, ja lähes kaksi kolmannesta kivihiilestä käytetään sähkön tuotantoon. Eurooppa voi noudattaa kansainvälisiä sopimuksia ja toteuttaa kestävän kehityksen tavoitteen vain käyttämällä tehokkaita päästönvähennystoimia ja korvaamalla fossiiliset polttoaineet uusiutuvilla energialähteillä. Vuonna 1996 julkaistussa vihreässä kirjassa uusiutuvista energialähteistä todettiin, että EU:n perustamissopimus tarjoaa monia mahdollisuuksia edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä, ja ehdotettiin, että EU lujittaa politiikkaansa saavuttaakseen 12 prosentin osuuden energian kotimaisesta kokonaiskulutuksesta vuoteen 2010 mennessä. YTK tukee EU:n politiikkaa seuraavilla tavoilla:- Uusiutuvat energiamuodot sisällytetään energiajärjestelmiin ja niihin liittyviin sosiaalis-taloudellisiin tutkimuksiin. Kehitetään uusia testaustekniikoita ja esitetään ehdotuksia normien ja standardien laatimiseksi aurinkosähkö- ja aurinkolämpöjärjestelmille. Kehitetään varastointijärjestelmiä uuden sukupolven energiajärjestelmille, polttokennoja ja eristysmateriaalien luokitusta. Vetyä tutkitaan polttoaineena kiinnittäen erityistä huomiota turvallisuuteen ja teknis-taloudellisten näkökohtien analyysiin.- Kehittyneitä materiaaleja parannetaan ja arvioidaan, uusia pintakäsittelytekniikoita kehitetään korkeissa lämpötiloissa toimivien järjestelmien turvallisuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi. Kehitetään sovelluksia suurtehoisten energiantuotantojärjestelmien ja -komponenttien päästöjen vähentämiseksi ja kustannustehokkuuden parantamiseksi, mukaan lukien koneiden ja voimaloiden toiminnallisen iän pidentämiseen tähtäävät tekniikat ja materiaalitekniikat. Osallistutaan uusien normien ja standardien kehittämiseen. Yhdenmukaistetaan testausmenetelmiä ja tarkastusmenettelyjä ja laaditaan standardeja rakenteellisten materiaalien ja komponenttien karakterisointia varten.- Tutkitaan neutronien ja materiaalien välistä vuorovaikutusta, tuotetaan neutroneja koskevaa vertailutietoa energiantuotantoa varten kansainvälisten sopimusten puitteissa. Tehdään alan teknis-taloudellista tutkimusta ja tarjotaan korkean tason koulutusta teollisuuden tueksi kiinnittäen erityistä huomiota jäseneksi hakeneisiin ja liittymiseen valmistautuviin maihin.- Kehitetään ja validoidaan uusia päästönvalvonta- ja päästönrajoitustekniikoita maa-, ilma- ja meriliikennejärjestelmiä varten. Analysoidaan eri päästönrajoitustekniikoita koskevaa tietoa ja luodaan vertailulaboratorio kiertotestausten ja -verkkojen koordinointia varten. Tehdään kustannus-hyöty-tutkimuksia ja toteutetaan teknis-taloudellista mallintamista ja kehitetään pohjaa teknisille standardeille.- Tehdään tutkimuksia kaupunki- ja alueliikennejärjestelmien kysynnän kehityksen arvioimiseksi.II.5 Maatalous, maaseudun kehittäminen ja kalatalous EU:n politiikkana on tehdä maataloudesta kilpailukykyisempää maailmanmarkkinoilla ja asettaa kestävä maaseudun kehittäminen, kuluttajaystävälliset tuotteet ja ympäristöystävällisemmät käytännöt ensiarvoiseen asemaan. EU:n itälaajentumiseen on valmistauduttava, sillä se merkitsee maatalousmaan lisääntymistä 50 prosentilla ja maatalouden työvoiman määrän kaksinkertaistumista. Petosten ehkäisy on tärkeää, koska kysymys on suuresta budjetista, koska maatalouteen liittyy terveysriskejä ja koska kalatalouteen liittyy kestävyyskysymyksiä. YTK:lla on edelleen aktiivinen rooli politiikan tukemisessa seuraavilla keinoilla:- Teknis-taloudellinen tulevaisuudentutkimus ja skenaariot, joilla pyritään saamaan lisää tietoa ravintoketjuun ja aluekehityspolitiikkaan liittyvien toimintaperiaatteiden pitkän aikavälin kehityksestä. Tutkimuksessa painotetaan tieteen ja teknologian osuutta näillä keskeisillä EU:n politiikan aloilla ja tarkastellaan laajempia poliittisia yhteyksiä (esim. laajentumispolitiikkaa ja Välimeren-politiikkaa).- Maaseutuympäristön kehityksen tutkimus, maaseutu- ja rannikkoalueilla tapahtuvien muutosten seuranta (ympäristövaikutukset, metsien kehitys ja metsänhoito, maatalouden ja vesiviljelyn suuntaukset, matkailu) maan havainnointitekniikalla, rannikkoalueiden hallinta.- Kalatalousalan säännellyn toiminnan valvontamenetelmien kehittäminen ja arviointi.- Agrometeorologinen mallien kehittäminen satojen ennakoimista varten (erityisesti EU:n laajentumista ajatellen), tulosten seuranta yhdenmukaisuuden varmistamiseksi yhteisen maatalouspolitiikan toimintalinjojen ja petosten vastaisen toiminnan kanssa, viljelijöiden tekemien ilmoitusten perusteella jäsenvaltioissa tehtävän työn yhdenmukaistaminen ja laadunvalvonta, maatalouden tietojärjestelmien suuntaaminen maataloustoiminnan painopistealoille, kehittyneiden tilastomenetelmien ja näytteenottostrategioiden kehittäminen tukien valvomiseksi ratkaisevassa tilien tarkastamis- ja hyväksymisvaiheessa.- Tietokannan suunnittelu ja käyttö karjan liikkeiden rekisteröimiseksi ja seuraamiseksi kaikkialla Euroopan unionissa, tekninen tuki kaiken EU:n karjan luotettavan tunnistus- ja merkintäjärjestelmän toteuttamiselle, mukaan lukien yleinen laadunvalvonta ja elektronisten järjestelmien varmentaminen.- Sertifioitujen vertailumateriaalien kehittäminen ja tuotanto ja verteilumenetelmien kehittäminen maataloustuotteiden laadun turvaamiseksi (esimerkiksi ravintoaineet ja raaka-aineissa esiintyvät kontaminantit).III. EUROOPAN KILPAILUKYVYN TUKEMINEN Merkittävimmät tavat, joilla EU edistää talouden kehitystä, kasvua ja työpaikkojen luomista, ovat teollisuuden kilpailukyvyn edistäminen ja toimivien sisämarkkinoiden rakentaminen kaikkia tuotteita ja palveluja varten. EU myös neuvottelee kolmansien maiden kanssa kauppasopimuksia, jotka takaavat EU:n tuotteille oikeudenmukaisen pääsyn markkinoille ja edistävät talouskasvua kehitysmaissa. Talouskasvu on myös rakennerahastotoiminnan tavoitteena. Siihen kuuluvat muun muassa Phare- ja Tacis-ohjelmat, joilla autetaan heikommassa asemassa olevia alueita ja maita yhdentymään täysin sisämarkkinoille ja maailman talouteen.Hyvän kauppatavan mukainen kauppa on riippuvaista kansainvälisesti sovituista standardeista, ja YTK tukee edelleen hyvin perusteltujen eurooppalaisten ja kansainvälisten normien, standardien, käytännesääntöjen ja vertailuvälineiden edistämistä ja kehittämistä. Aluepolitiikalle annettavaan tukeen kuuluu YTK:ssa kehitetyn teknologian siirto teollisuudelle ja toimenpiteet, joilla edistetään uusien teollisuusalojen kilpailukykyä maailmanmarkkinoilla. Sellainen on muun muassa maan havainnointi, jossa YTK:lla on erityisasiantuntemusta. Lisäksi kehitetään tieteellistä infrastruktuuria Välimeren kumppanuusmaissa. Pyrkimyksiä lujitetaan määrittämällä yleisten tutkimusten avulla, miten teknologiaa siirretään tutkimuksesta teollisuuteen ja miten teollisuuden muuttuvat toimintamallit vaikuttavat työllisyyteen.III.1 Työllisyys, teknologia ja teollisuuden kilpailukyky Työllisyyttä ja kilpailukykyä koskevat asiat hallitsevat poliittista keskustelua Euroopassa vielä tulevinakin vuosina. YTK antaa tukeaan seuraavilla keinoilla:- Teknologian, työllisyyden ja kilpailukyvyn välisiä suhteita tarkastellaan. Yksilöidään parhaita käytäntöjä kasvun ja työllisyyden edistämiseksi. Analysoidaan yhteiskunnallisten tekijöiden (iän, sukupuolen jne.), eri alojen rakenteellisten muutosten (teollisuuden, palvelujen, instituutioiden jne.), tekniikan muutosten sekä EU:n politiikan (euron, laajentumisen, sääntelyn purkamisen jne.) vaikutuksia kilpailukykyyn ja työllisyyteen tulevaisuuden Euroopassa.- Analysoidaan tekijöitä, jotka rajoittavat epäsuotuisassa asemassa olevien Euroopan alueiden kehitystä, ongelmakohtien poistamiseksi ja kilpailukyvyn ja työllisyyden lisäämiseksi. Tehdään tulevaisuudentutkimusta eurooppalaisen tutkimuksen painopisteistä ja tieteen ja teknologian merkityksestä aluekehitykselle.III.2 Kansainvälisen kauppajärjestelmän tukemien normeilla Teollisuus tarvitsee ennakoitavia ja luotettavia markkinoille pääsyä koskevia edellytyksiä, ennen kuin se ryhtyy suuriin investointeihin, joita markkinoille tulo vaatii. Kaikkien markkinoilla toimivien on myös voitava tukeutua vakiintuneisiin, varmistettaviin ja kansainvälisesti hyväksyttyihin mittauksiin, jotta markkinoiden sääntely olisi varmasti avointa ja jotta epäoikeudenmukaiselta kilpailulta ja turhilta kiistoilta vältyttäisiin. YTK pyrkii näihin tavoitteisiin seuraavilla keinoilla:- Bureau Commun de Référencen (BCR) sertifioimien vertailumateriaalien karakterisointi, tuottaminen ja varastointi ja niiden stabiliteetin testaus ja niiden kansainvälinen jakelu edistää monenlaista YTK:n toimintaa eri politiikkojen tukemiseksi (ympäristö-, kuluttajansuoja- ja terveyspolitiikan, teollisuuden kilpailukyvyn jne.). Sertifioituja teollisia vertailumateriaaleja tuotetaan erityisesti silloin, kun tarvitaan nopeata toimintaa tai kun varastot on korvattava.- Primaarien isotooppimittausten suunnittelu ja toteutus, isotooppivertailumateriaalien valmistus ja virtuaalitutkimuslaitoksen perustaminen primaareja isotooppimittauksia varten kansallisten mittauslaitosten kanssa kemiallisten mittausten kansainvälisen vertailukelpoisuuden edistämiseksi, akkreditointilaitosten ja laadunvarmistusjärjestelmien tukemiseksi ja kemiallisten mittausten jäljitettävyyden toteuttamiseksi käyttäen yhteisiä vertailukohtia sekä tuki jäsenvaltioille niiden omien mittausjärjestelmien laatimisessa.- Analyyttisten vertailumenetelmien kehittäminen ja validointi eri alkuaineille ja niiden kemiallisille muodoille, radionuklideille ja orgaanisille komponenteille, radionuklideja koskevan metrologian tutkimus primaaristandardien valmistamista varten, laitteiden kalibrointi ja pieninä määrinä esiintyvien aineiden määrittäminen.- Normien laatimista edeltävä tutkimus ja tuki materiaalien mittaus- ja testausstandardien kehittämiselle uusia teknologioita kuten nanoteknologioita varten.III.3 Innovaatio ja teknologiansiirto On yleisesti tunnustettu, että innovaatio tuo mukanaan kilpailukykyä ja kasvua. YTK tukee pyrkimyksiä ymmärtää prosesseja, jotka hallitsevat tiedon siirtoa tutkimussektorilta yksityissektorille, ja pyrkii maksimoimaan oman teknologiansa teollisuudelle tuoman hyödyn. Työhön kuuluu:- Euroopan innovaatiojärjestelmään liittyviä tutkimuksia, joilla pyritään parantamaan Euroopan tieteellisten ja teknologisten mahdollisuuksien hyödyntämistä. Erityistä huomiota kiinnitetään parhaiden menetelmien ja käytäntöjen selvittämiseen tietämyksen luomista, siirtoa, ostamista ja myymistä varten, yritysten organisaatioon, koulutuksen vaatimuksiin, pk-yritysten erityistarpeisiin sekä YTK:n verkostojen yhteyksiin yrityspolitiikan verkostojen kanssa.- Tuki kilpailukykyisen, kestävän ja lisäarvoisen Maan havainnointialan kehittämiselle Euroopassa yksilöimällä uusia käyttäjiä, kehittämällä uusia tuotteita ja palveluja ja kehittämällä välineitä Maan havainnoinnin avulla saatavien tietojen ja palvelujen asiakkaiden hyväksi.- YTK:n tutkimustulosten hyödyntäminen, käyttäjien tarpeiden tutkimus, innovaatio- ja teknologiansiirtohankkeiden valinta YTK:n kehittämiä tekniikoita varten, prototyyppien valmistaminen ja demonstrointi käyttäjille ja mahdollisille sijoittajille. Etusijalle asetetaan yhteistyö huipputeknologian pk-yritysten kanssa.III.4 Unionin laajentuminen, jäsenyyteen valmistautuminen ja kansainvälinen yhteistyö Markkinoiden maailmanlaajuistumisesta johtuva teknologian liikkuminen, EU:n nykyiset ulkopoliittiset tavoitteet ja tarve turvata EU:n taloudelliset edut vaativat lujittamaan vuoropuhelua ja yhteistyötä tiede- ja teknologia-asioissa tulevien kumppanuusmaiden kanssa. YTK tukee unionin laajentumisprosessia jakamalla tietämystään EU:n tulevien jäsenvaltioiden tutkijoiden kanssa, ottamalla heitä vastaan ja kannustamalla heitä käyttämään YTK:n laitteistoja ja liittymään sen verkostoihin.- YTK edistää EU:n jäseneksi hakeneiden maiden ja muiden EU:n ulkopuolisten maiden organisaatioiden liittymistä kansainvälisiin mittausarviointiohjelmiin ja ulottaa kehittyneitä materiaaleja ja standardeja koskevat verkot kyseisten maiden teollisuuteen ja tutkimuslaitoksiin.- YTK kehittää yhteistyötä Välimeren etelä- ja itäpuolisten kumppanuusmaiden kanssa parhaiden käytäntöjen ja tieteellisen tiedon vaihtamiseksi ja teknis-taloudellisen panoksen antamiseksi Barcelonan prosessin tavoitteita varten.- YTK luo monitieteisen tietokannan yhdenmukaisesta maantieteellisestä tiedosta laajentuvaa Euroopan unionia varten. YTK huolehtii tarvittavasta teknisestä koordinaatiosta ja edistää standardien laatimista ohjelmistoille ja sellaisten menetelmien luomista, joilla maantieteelliset tietojärjestelmät saadaan täysin yhteensopiviksi.LIITE III SUORIEN TOIMIEN TOTEUTTAMISTA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖT 1. Komissio toteuttaa suorat toimet liitteessä II kuvailtujen tieteellisten ja teknisten tavoitteiden ja sisällön perusteella. YTK:n hallintoneuvosto neuvoo komissiota tässä tehtävässä. Tähän liittyvä toiminta toteutetaan asianomaisissa yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) tutkimuslaitoksissa.2. Toimintaansa toteuttaessaan YTK osallistuu tarpeen vaatiessa ja mahdollisuuksien mukaan jäsenvaltioiden julkisten ja yksityisten laboratorioiden verkostoihin tai eurooppalaisiin tutkimusyhteenliittymiin taikka organisoi sellaisia. Erityistä huomiota kiinnitetään yhteistyöhön teollisuuden, etenkin pienten ja keskisuurten yritysten kanssa. Myös yhteisön ulkopuolisiin maihin sijoittautuneet tutkimuslaitokset voivat osallistua Euroopan yhteisön ja kyseisten maiden väliseen tieteelliseen ja tekniseen yhteistyöhön. Erityistä huomiota kiinnitetään yhteistyöhön Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja entisen Neuvostoliiton tutkimuslaboratorioiden ja -laitosten kanssa.Hankkeiden toteuttamisen ansiosta saatavaa tietoa levittää YTK itse (ottaen huomioon luottamuksellisuusseikkojen mahdollisesti asettamat rajoitukset).3. Liitännäistoimenpiteisiin kuuluvat:- apurahansaajien, vierailevien tutkijoiden ja työkomennuksella olevien asiantuntijoiden vierailut YTK:n tutkimuslaitoksissa,- YTK:n henkilöstön tilapäinen työskentely kansallisissa laboratorioissa, teollisuuden laboratorioissa ja korkeakouluissa,- erikoiskoulutus Euroopan yhteisön politiikan laatimisen ja toteuttamisen tueksi sekä erikoiskoulutus, jossa painotetaan monitieteisyyttä,- järjestelmällinen tiedonvaihto muun muassa järjestämällä tieteellisiä seminaareja, työpajoja ja kongresseja sekä tieteellisten julkaisujen kautta,- hankkeiden ja ohjelmien toimivuuden riippumaton tieteellinen ja strateginen arviointi.LIITE IV LUETTELO YTK:N TÄRKEIMMISTÄ TYÖVÄLINEISTÄ JA LAITTEISTOISTA Tehtäviensä suorittamista varten YTK:lla on ainutlaatuinen yhdistelmä laitteistoja ja asiantuntemusta, joiden vahvuus perustuu jäsenvaltioiden organisaatioiden kanssa tehtyyn tutkimustyöhön, joka on laatunsa tai kustannustensa vuoksi tehtävä Euroopan tasolla.- Euroopan rakennearviointilaboratoriossa ELSAssa (European Laboratory for Structural Assessment) on yksi maailman suurimpia reaktioseiniä. Se on 16 metriä korkea ja 21 metriä leveä ja suunniteltu kestämään iskuja, jotka riittävät vääntämään tai vahingoittamaan luonnollisen kokoisia rakennusten, suurten tie- ja vesirakenteiden ja historiallisen muistomerkkien jäljennöksiä. Sillä voidaan myös testata niiden lujittamis- ja korjausmenetelmiä ja tehdä normien laatimista edeltävää tutkimusta suunnittelu- ja rakennestandardeja varten EU:ssa.- LDTF-laitosta (Large Dynamic Test Facility) käytetään sellaisten perinteisten ja uusien rakennemateriaalien (alumiinin, betonin, teräksen, komposiittimateriaalien jne.) mekaanisten ominaisuuksien karakterisointiin, jotka ovat turvallisuuden kannalta ratkaisevia (esim. ilmailu-, auto-, energia-, mekaniikka- ja offshore-teollisuudessa). Laitoksen avulla voidaan tehdä suurten kappaleiden dynaamisia testauksia ja mitata tarkkaan energiavirtaa törmäyshetkellä. Laitoksessa käytetään kimmoenergiaa, joka on varastoitunut 100 metriä pitkiin kaapeleihin. Kaapelit on esijännitetty kahdella hydraulisella männällä ja kiinnitetty laukaistavilla pulteilla, joiden murtuminen vapauttaa energian.- LISA-laitos (transportable LInear Synthetic Aperture rail radar) on suurten rakennelmien rakenteellisten muutosten arviointiin ja luonnononnettomuuksien ja ihmisen aiheuttamien onnettomuuksien (esimerkiksi maanvyörymien, teollisuusjätteiden tai sotilaallisesta toiminnasta syntyvien jätteiden) vaikutusten analyysiin käytettävä huipputarkka laitos.- EMSL (European Microwave Signature Laboratory) on laitos, joka edistää tutkakuvaustekniikan tutkimusta. Laboratorio muodostuu kupolinmuotoisesta kaiuttomasta huoneesta, jonka säde on noin 10 metriä ja jonka ansiosta voidaan helpommin mitata luonnollisten kokoisten esineiden radiosirontaparametrejä. Liikkuvilla ja kiinteillä antenneilla mitataan liikuteltavalle tasolle kiinnitetyn kohteen bistaattisia polarimetrisiä sirontaparametrejä. Näin voidaan muun muassa mitata henkilöautojen "tutkatunnisteita", joita voidaan sitten käyttää automaattisissa navigointijärjestelmissä.- EGO (European Optical Goniometer) on laitos, jossa luonnehditaan luonnollisia ja keinotekoisia kohteita niiden optisten ja termisten ominaisuuksien perusteella. Sen avulla voidaan analysoida spektroemissio ja spektrin sirontaominaisuuksia valvotuissa ympäristöoloissa käyttäen sekä luonnollisia että keinotekoisia valonlähteitä. Se tarjoaa ainutlaatuiset testaus- ja arviointimahdollisuudet uuden sukupolven optisten anturien (ns. älykkäät anturit) sertifiointia varten.- Cyclotron-hiukkaskiihdytintä (40 MeV Variable Energy) käytetään lääkinnällisten radioisotooppien tuottamiseen. Yksi tärkeitä hankkeita on PET (positroniemissiotomografia), jossa alueelliset viranomaiset, sairaalat ja YTK tutkivat yhdessä tätä lupaavaa aivojen kuvausteknologiaa. Toisessa sovelluksessa luodaan säteilyttämällä radionuklideja näytteiden pintakerroksessa. Tämä aktivoitu kerros antaa lähettämänsä gammasäteilyn kautta tietoa materiaalin käyttäytymisestä toimintatilanteessa, esimerkiksi tutkittaessa autojen moottorien kulumista.- ESTI (European Solar Test Installation) on eurooppalainen aurinkosähkötekniikan vertailulaboratorio. Siellä mitataan, testataan ja sertifioidaan valokennoja, -moduuleja ja -laitteistoja. Se on hiljattain saanut laadunvarmistushyväksynnän. Se tukee uutta ja nopeasti kehittyvää teknologiaa alalla, jolla Euroopan teollisuudella ja yksittäisillä kansallisilla laboratorioilla on rajalliset testausmahdollisuudet.- 150 MeV GELINA (Geel Electron Linear Accelerator) on yksi maailman tehokkaimmista laajaspektrisistä neutronilähteistä. Se on omaa luokkaansa neutronien ja materiaalien välisen vuorovaikutuksen tutkimuksessa ja erityisesti neutronien vaikutusalojen mittauksissa. Yleiseurooppalaisuutensa ansiosta siitä on tullut ratkaiseva laitos tarvittavan tarkan neutronitiedon määrittämisessä.- INDOORTRON-laboratorio on 30 kuutiometrin sääkaappi, jonka lämpö, suhteellinen kosteus, ilmanlaatu ja ilmanvaihto voidaan säätää. Sääkaapin avulla voidaan toteuttaa laitteiden säteilytestejä, määrittää sisämateriaaleista tapahtuvia päästöjä, testata malleja, jotka ennakoivat epäpuhtauksien keskittymiä sisäilmassa, testata ilmanpuhdistuslaitteiden tehokkuutta ja tehdä tutkimuksia ihmisen altistumisesta.- AMALissa (Advanced Mobile Analytical Laboratory) voidaan arvioida teollisuuslaitosten ja kaatopaikkojen saastumista, valvoa jätevesiä ja yleisemmin analysoida kemiallisesti orgaanisia ja epäorgaanisia epäpuhtauksia niiden esiintymispaikoilla.- Ultrapuhdas kemian laboratorio on pinta-alaltaan 120 m2, ja siellä on 16 työpistettä, joista kuutta tai kahdeksaa voidaan käyttää samanaikaisesti. Laboratorio on "luokkaa 10", toisin sanoen yhdessä kuutiojalassa ilmaa voi olla alle 10 hiukkasta, jotka ovat suurempia kuin 0,5 ìm. Laboratoriota käytetään kaikenlaisiin ultrapuhtaisiin toimenpiteisiin, kuten erittäin alhaisessa pitoisuudessa esiintyvien aineiden karakterisointiin. Maailmassa on vain viisi tällaista laboratoriota.- YTK:lla on Euroopan suurin korkean suorituskyvyn massaspektrometrien keskittymä. Niitä käytetään analyysivälineinä monenlaisessa YTK:n toiminnassa, esimerkiksi hyvin tarkoissa isotooppimittauksissa, joita tarvitaan ydin- ja ympäristöalan vertailumittauksissa, primaarivertailumateriaalien varmentamisessa, lääketieteellisessä diagnosoinnissa tarvittavien mittausmenetelmien validoinnissa, kemiallisten mittausten kehittämisessä Système Internationalin mukaisesti, elintarvikkeiden aitouden varmentamiseen käytettävien edistyneiden menetelmien kehittämisessä ja laittomien huumausaineiden alkuperän määrittämisessä.- Monikäyttöinen ja joustava laboratorio, joka tuottaa ympäristöalan, biologian, kliinisen alan, maatalouden ja teollisuuden vertailumateriaaleja Euroopan kehittyneimmillä laitteistoilla ja tekniikoilla, kuten puhdastiloissa materiaalien käsittelyä, kylmäjauhatusta, pakastekuivatusta, hyvin puhdasta jauhamista, ultrahienoa luokitusta ja leijusulatusta varten.Luettelo tärkeimmistä virastoista ja vertailulaboratorioista YTK on perustanut useita yksiköitä, virastoja ja vertailulaboratorioita, joilla tuetaan EU:n politiikkaa eri aloilla.- Maan tarkkailukeskus (CEO). CEO:n tarkoituksena on lisätä maan havainnoinnista saatavan tiedon ja alan palvelujen asiakaskuntaa ja markkinoita.(Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, KOM(96) 617 lopullinen.)- Euroopan viinin, alkoholin ja väkijuomien toimisto (BEVABS) tukee EU:n lainsäädäntöä, joka koskee alan tuotteiden laatua ja alkuperää.(Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, KOM(93) 360 lopullinen.)- Euroopan vaihtoehtoisten tutkimusmenetelmien keskus (ECVAM) tukee EU:n lainsäädäntöä, joka koskee toksikologisissa testeissä ja muissa tieteellisissä kokeissa käytettyjen eläinten suojelua.(Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, KOM(91) 1794 lopullinen.)- Euroopan kemikaalivirasto (ECB) tukee EU:n lainsäädäntöä, joka koskee nykyisten ja tulevien kemikaalien valvontaa ja hallintoa.(Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, EYVL C 1, 5.1.1993, s. 3.)- Euroopan ilmansaastetutkimuksen keskuslaboratorio (ERLAP) ja REM (Radioactive Environment Monitoring) tukevat EU:n lainsäädäntöä, joka koskee ilmanlaatua ja radioaktiivisuuden seurantaa ympäristössä.- Euroopan maaperäviraston (ESB) avulla jäsenvaltioiden organisaatiot voivat laatia maaperäkarttoja yhdenmukaistaakseen työtään ja vastatakseen paremmin EU:n politiikan tarpeiden asettamiin haasteisiin.- Alppien alueen tarkkailu- ja tietojärjestelmä ("Alppien alueen tarkkailukeskus") tukee Alppeja koskevan yleissopimuksen puitteissa alueen maita Alppien maaseutualueiden hallinnassa ja niiden kestävässä kehityksessä.(Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, KOM(93) 713 lopullinen.)- Trooppisten metrien tietojärjestelmä (TFIS) on tärkeä maailman trooppisia metsiä koskeva tietolähde. Se tarjoaa täsmällistä ja ajanmukaista tietoa trooppisten metsien ekosysteemien tilasta ja metsäpaloista.- Bioteknologian tietojärjestelmä (BIOSAFE) tukee EU:n lainsäädäntöä, joka koskee geneettisesti muunneltujen organismien käyttöä suljetuissa oloissa, tarkoituksellista levittämistä ympäristöön ja vaarojen arviointia.- Euroopan ympäristön pilaantumisen yhtenäisen ehkäisemisen ja vähentämisen toimisto (EIPPCB) tukee EU:n lainsäädäntöä, joka koskee suurista teollisuuslaitoksista johtuvan ympäristön pilaantumisen yhtenäistä ehkäisemistä ja vähentämistä parhaan käytettävissä olevan tekniikan käsitteen perusteella.(Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, KOM(97) 733 lopullinen.)- Suuronnettomuuksien vaaroja tutkivan toimiston (MAHB) tehtävänä on antaa tieteellistä ja teknistä tukea suurten teollisuusriskien hallinnalle ja suuronnettomuuksien estämiselle ja rajoittamiselle. Siihen kuuluvat suuronnettomuuksien raportointijärjestelmän tietokanta ja yhteisön teollisuusriskien dokumentointikeskus.(Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, KOM(96) 7 lopullinen.)- Maatalouden kaukokartoitusseuranta (MARS) tukee yhteistä maatalouspolitiikkaa tilastollisilla välineillä, jotka on mukautettu useihin EU:n tason tavoitteisiin. Sen avulla jäsenvaltioissa myös tarkastetaan ja valvotaan viljelijöiden ilmoituksia.(Neuvoston päätös 94/753/EY, tehty 14.11.1997.)- YTK:n neutronivertailulaboratorion tavoitteena on tehdä korkean erotuskyvyn neutronivertailumittauksia, radionuklidimittaustekniikkaa ja matalan tason ã-spektrometriaa sekä valmistaa ja sertifioida primaarisia radioaktiivisuusstandardeja tutkimukseen, lääketieteeseen ja teollisuuteen.- YTK:n isotooppimittausten vertailulaboratorion tavoitteena on tehdä primaareja isotooppimittauksia ja tuottaa isotooppivertailumateriaaleja sekä kehittää kemian metrologiaa sekä ydinmateriaalivalvonnan ja ympäristönsuojelun laadunvalvontaa. Se myös osallistuu kansainvälisiin mittausten arviointiohjelmiin (IMEP ja REIMEP) ja validoi lääketieteellisiin diagnooseihin, elintarvikkeiden aitouden selvittämiseen ja laittomien huumausaineiden alkuperän selvittämiseen käytettäviä instrumentteja.- YTK:n vertailumateriaalien tutkimuslaitoksen tavoitteena on tuottaa mahdollisimman korkealaatuisia kemiallisia, biologisia, kliinisiä, teollisia, ympäristöalan ja ydinalan sertifioituja vertailumateriaaleja, varastoida ja markkinoida niitä sekä kehittää analyyttisia vetailumenetelmiä eri alkuaineita ja niiden kemiallisia muotoja, radionuklideja ja orgaanisia komponentteja varten.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.9.2016
            COM(2016) 617 final
            2016/0296(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomitean 70. ja 71. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Itämeren ja Pohjanmeren nimeämistä typen oksidien päästöjen valvonta-alueeksi (NECA) ja nimeämisen voimaantuloa koskevien MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muutosten hyväksymiseen ja vahvistamiseen

               PERUSTELUT

               1.
                     EHDOTUKSEN TAUSTA

               Tämä komission ehdotus koskee Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) meriympäristön suojelukomitean (MEPC) 70. ja 71. istunnossa vahvistettavaa unionin kantaa aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, liitteeseen VI tehtävien muutosten hyväksymiseen ja vahvistamiseen. Muutokset koskevat Itämeren ja Pohjanmeren nimeämistä typen oksidien päästöjen valvonta-alueiksi, jäljempänä ’NECA-alue’, ja nimeämisen voimaantuloa.

               Jotta voitaisiin estää, vähentää ja valvoa aluksista tulevien typen oksidien (NOx) päästöjä, MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI määrätään mahdollisuudesta nimetä NECA-alue, jos sopimuspuolet, joiden yhteistä etua tietty merialue koskee, niin pyytävät. Pyyntö nimeämisestä on esitettävä IMOlle, jonka on harkittava asiaa ja hyväksyttävä ja vahvistettava tarvittavat MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muutokset niin, että tietyn merialueen nimeämistä NECA-alueeksi koskeva ehdotus voi tulla voimaan ja sen täytäntöönpano alkaa. Kaikki EU:n jäsenvaltiot, paitsi Itävalta ja Unkari, ovat ratifioineet liitteen VI.

               Ensimmäiset NECA-alueet nimettiin Pohjois-Amerikan merialueella ja Yhdysvaltojen Karibianmerellä, ja voimaantulo tapahtui 1. tammikuuta 2016. Kun toimitaan kyseisillä merialueilla, mainitun päivämäärän jälkeen rakennettuihin aluksiin asetettavien moottoreiden on oltava MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI vahvistettujen niin kutsuttujen kolmannen tason vaatimusten mukaisia.

               Yleisimmät käytettävissä olevat päästöjen vähentämisteknologiat, joilla voitaisiin varmistaa kolmannen tason vaatimusten noudattaminen, ovat pakokaasujen kierrätysjärjestelmät (EGR-järjestelmät), selektiivinen katalyyttinen pelkistys (SCR-järjestelmät) tai moottorit, jotka (osittain) kulkevat nesteytetyllä maakaasulla (LNG).

               Ennakoiden merkittäviä ympäristö- ja terveysetuja ja seuraten Pohjois-Amerikan esimerkkiä kaikki Itämeren ja Pohjanmeren rannikkovaltiot päättivät yhdessä ehdottaa IMOlle näiden molempien merialueiden nimeämistä NECA-alueeksi, jotta voitaisiin merkittävästi ajan mittaan vähentää aluksista tulevien NOx -päästöjen kokonaismäärää.

               Alusten NOx-päästöt Itämerellä ja Pohjanmerellä lisäävät merkittävästi ilman pilaantumista, erityisesti suurissa rannikkokaupungeissa, hiukkasmateriaalin muodostumisen, maanpintaotsonin muodostumisen ja typpidioksidin (NO2) pitoisuuksien lisääntymisen välityksellä. Tällä kaikella on kielteinen vaikutus ihmisten terveyteen. Meri- ja maaympäristöön ilmansaastelaskeuman välityksellä kohdistuva typpikuormitus myös lisää meri- ja maa-alueiden rehevöitymistä.

               Rehevöityminen on merkittävä ongelma Itämerellä. Alusten NOx-päästöt lisäävät meriympäristön typen kokonaiskuormitusta ilmansaastelaskeuman välityksellä pahentaen näin Itämeren rehevöitymisongelmaa. Itämeren nimeämisestä NECA-alueeksi johtuva kolmannen tason säännösten soveltaminen voisi vähentää rehevöitymistä useilla Itämeren alueilla jopa 20–30 prosenttia.

               Jos torjuntatoimenpiteitä ei toteuteta, Pohjanmeren merenkulun NOx-päästöt lisäävät ilman keskimääräisiä vuotuisia NOx-pitoisuuksia 7–24 prosenttia Pohjanmeren rannikkovaltiossa vuoteen 2030 mennessä. Merenkulun vaikutus typpilaskeumaan Pohjanmeren valtioissa on 2–5 prosenttia. Pohjanmeren nimeämisen NECA-alueeksi odotetaan vähentävän näiden Pohjanmeren merenkulun päästöjen vaikutusta noin yhdellä kolmanneksella.

               2.
                     TÄHÄNASTINEN KEHITYS

               Koska Itämeren ja Pohjanmeren rannikkovaltiot ilmaisivat toiveensa siitä, että NECA-nimeämisprosessi tapahtuisi yhtä aikaa ja synkronoidusti niin Pohjanmerellä kuin Itämerellä, laadittiin etenemissuunnitelma, jossa vahvistetaan vaiheet kohti molempien merialueiden samanaikaista NECA-alueiksi nimeämistä ja nimeämisen voimaantuloa.

               Etenemissuunnitelman
                  1
                mukaan molemmat nimeämispyynnöt on tarkoitus esittää IMOlle heinäkuussa 2016, jotta ne voitaisiin hyväksyä MEPC:n 70. istunnossa (lokakuussa 2016) ja vahvistaa MEPC 71:ssä (keväällä 2017). Päivämääräksi, jona molempien NECA-alueiden on tarkoitus tulla voimaan, ehdotetaan 1. tammikuuta 2021, jotta toimijoilla olisi tarpeeksi aikaa valmistautua ja mukautua.

               Molempien NECA-nimeämisten vaikutuksia ja hyötyjä käsiteltiin kattavasti valmistelutöissä, minkä jälkeen nimeämispyyntöjen luonnoksista keskusteltiin teknisissä työpajoissa, jotka järjestettiin Venäjällä ja Tanskassa toukokuussa 2016. Nimeämispyyntöjen (lopullisia) luonnoksia myös kierrätettiin neuvoston merenkulkutyöryhmässä 19. toukokuuta 2016 ja 29. kesäkuuta 2016.

               Itämeren suojelukomission Virossa 15.–16. kesäkuuta 2016 pitämässä edustustojen päällikköjen 50. kokouksessa hyväksyttiin etenemissuunnitelman mukaisesti se, että rannikkovaltiot esittäisivät NECA-nimeämispyynnöt IMOlle 1. heinäkuuta 2016. Itämeren suojelukomission esittämän hyväksynnän jälkeen Pohjanmeren valtiot pystyivät etenemään samanaikaisessa nimeämispyynnössään, jotta voidaan noudattaa yhteisessä etenemissuunnitelmassa esitettyä aikakehystä IMOn samanaikaisesti tekemästä hyväksynnästä ja vahvistamisesta.

               3.
                     MARPOL-YLEISSOPIMUKSEN LIITTEEN VI MUUTOKSET

               MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI olevassa 13.6 säännössä ja lisäyksessä III esitettyjen, jonkin merialueen nimeämiseksi NECA-alueeksi tehtävään ehdotukseen liittyvien perusteiden ja menettelyn mukaisesti Itämeren ja Pohjanmeren rannikkovaltioiden esitys sisältää 13 säännössä olevien 5.1, 5.2 ja 5.3 kohdan muuttamiseksi tarvittavat muutokset. Näillä muutoksilla lisättäisiin Pohjanmeri ja Itämeri jo nimettyihin NECA-alueisiin (Pohjois-Amerikan merialue ja Yhdysvaltojen Karibianmeri) ja samalla tarkennettaisiin, että Pohjanmeren ja Itämeren NECA-alueet tulisivat voimaan 1. tammikuuta 2021.

               Pohjanmeren ja Itämeren valtiot esittivät ehdotetut muutokset IMOlle 1. heinäkuuta 2016, ja ehdotettujen muutosten harkinnan ja hyväksymisen odotetaan tapahtuvan MEPC:n 70. istunnossa (joka on tarkoitus järjestää 24.–28. lokakuuta 2016), minkä jälkeen muutokset on tarkoitus esittää vahvistettaviksi MEPC:n 71. istunnossa (joka on tarkoitus järjestää keväällä 2017).

               Kun komitea on hyväksynyt ja vahvistanut MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI olevan 13 säännön edellä esitetyt muutokset, ne viedään MARPOL-ylessopimuksen liitteen VI sopimuspuolten hyväksyttäviksi.

               4.
                     ASIAA KOSKEVA EU:N LAINSÄÄDÄNTÖ JA EU:N TOIMIVALTA

               NECA-alueiden nimeäminen EU:n vesillä auttaisi tuntuvasti unionin ympäristöpolitiikassa asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa. Tavoitteena on meriympäristön laadun säilyttäminen, suojeleminen ja parantaminen sekä ihmisten terveyden suojeleminen ilmanlaatua parantamalla. Vuonna 2013 esitettyyn puhtaan ilman toimenpidepakettiin
                  2
                liitetyssä komission vaikutustenarvioinnissa todettiin, että vaikka merenkulun NOx-päästöjä sääntelevistä erityisistä unionin toimenpiteistä mahdollisesti tehtävistä päätöksistä tarvitaan erillinen, tarkempi analyysi, merenkululla on selvää potentiaalia saada kustannustehokkaasti aikaan NOx-päästöjen vähennyksiä, joilla osaltaan parannettaisiin meriympäristön ja ilman laatua.

               Meristrategiadirektiivissä
                  3
                edellytetään, että jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet meriympäristön hyvän tilan saavuttamiseksi ja ylläpitämiseksi vuoteen 2020 mennessä. Ympäristön hyvällä tilalla tarkoitetaan ”ympäristön tilaa merivesissä, kun nämä ovat ekologisesti monimuotoisia ja dynaamisia valtameriä ja meriä, jotka ovat luontaisissa olosuhteissaan puhtaita, terveitä ja tuottavia, ja kun meriympäristön käyttö on kestävää ja turvaa nykyisten ja tulevien sukupolvien käyttö- ja toimintamahdollisuudet” (meristrategiadirektiivin 3 artiklan 5 kohta). Ympäristön hyvän tilan määrittäminen edellyttää muun muassa, että ihmisen aiheuttama rehevöityminen, erityisesti sen haitalliset vaikutukset, kuten luonnon monimuotoisuuden heikkeneminen, ekosysteemin rappeutuminen, haitalliset leväkukinnat ja pohjavesien happikato (joita kaikkia esiintyy Itämerellä laajalti) minimoidaan. Merenkulusta aiheutuvan typpikuormituksen väheneminen sen myötä, että sovelletaan Pohjanmeren ja Itämeren nimeämisestä NECA-alueiksi johtuvia kolmannen tason vaatimuksia, tukee näitä merialueita ympäröiviä EU:n jäsenvaltioita meristrategiadirektiivin mukaisen ympäristön hyvän tilan saavuttamisessa.

               Ilmanlaatudirektiivissä
                  4
                vahvistetaan muun muassa typpidioksidin raja-arvot ilmansaasteista ihmisen terveydelle ja/tai ympäristölle aiheutuvien haitallisten seurausten välttämiseksi, ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi. Typpidioksidin vuotuisen pitoisuuskeskiarvon raja-arvo on 40 mikrogrammaa/m3.. Erityisesti Pohjanmeren rannikkovaltioissa tämä enimmäispitoisuus ylittyy eri alueilla ja vyöhykkeillä. Merenkulun päästöt voivat vaikuttaa huomattavasti paikallisiin ilmanlaatuongelmiin Euroopassa, erityisesti kun otetaan huomioon, että Pohjanmerellä 89 prosenttia alusten päästöistä tapahtuu 50 meripeninkulman päässä rannikosta
                  5
               .

               Ilmanlaatudirektiivissä todetaan, että direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi on erityisen tärkeää torjua epäpuhtauspäästöjä niiden lähteellä varsinkin toimenpitein, joilla rajoitettaisiin erilaisissa liikkuvissa ja paikallaan pysyvissä lähteissä olevien moottoreiden pakokaasupäästöjä moottoreiden tai polttoaineiden laatuvaatimusten turvin.

               Unioni on antanut useita säädöksiä, joilla päästöjä säännellään moottoreita koskevilla standardeilla eri maantieliikennemuotojen osalta (autoja, kuorma-autoja ja pakettiautoja säännellään Euro-normeilla
                  6
               ) ja liikkuvien työkoneiden osalta (sisävesialuksia ja vetureita säännellään liikkuvia työkoneita koskevalla direktiivillä
                  7
               ). Meriliikenteen rikkipäästöjä Euroopan vesillä säännellään alusten polttoaineiden rikkipitoisuutta koskevista vaatimuksista annetulla direktiivillä
                  8
               . Kyseisellä direktiivillä myös saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI mukainen Pohjanmeren ja Itämeren nimeäminen rikkioksidipäästöjen valvonta-alueiksi (SECA). Vähärikkistä polttoainetta koskevien vaatimusten voimaantulo 1. tammikuuta 2015 kyseisillä kahdella SECA-alueella on johtanut rikkipitoisuuksien laskuun rannikkoalueilla.

               Vaikka kansainvälisen merenkulun NOx-päästöjä ei ole säännelty päästöjen lähteellä unionin lainsäädännöllä, tunnustetaan, että meriliikenne lisää tuntuvasti näiden päästöjen kokonaismäärää ja myös pitoisuuksia ja laskeumia unionissa, ja näitä päästöjä olisikin vähennettävä
                  9
               . Koska Itämeren ja Pohjanmeren nimeäminen NECA-alueiksi nopeuttaa kansainvälisen meriliikenteen päästöjen vähenemistä, kuten unionin lainsäädännössä on tavoitteena, ehdotettuja IMOlle tehtäviä nimeämispyyntöjä olisi tuettava.

               Kun otetaan huomioon yhteydet MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI ehdotettujen muutosten (nimetään Pohjanmeri ja Itämeri NECA-alueiksi) ja unionin lainsäädännön eri välineissä vahvistettujen tavoitteiden ja vaatimusten (meriympäristön laadun säilyttäminen, suojeleminen ja parantaminen sekä ihmisten terveyden suojeleminen ilmanlaatua parantamalla) välillä, MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muutosten hyväksyminen ja vahvistaminen voivat luoda puitteet tämän alan EU:n lainsäädännön tulevalle kehitykselle.

               5.
                     PÄÄTELMÄT

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdan määräyksiä sovelletaan IMOn MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI tekemiin muutoksiin, minkä vuoksi on hyväksyttävä neuvoston päätös Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI tehtäviin muutoksiin, joilla nimetään Pohjanmeri ja Itämeri NECA-alueiksi ja jotka on tarkoitus hyväksyä ja vahvistaa MEPC:n 70. ja 71. istunnossa.

               2016/0296 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomitean 70. ja 71. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Itämeren ja Pohjanmeren nimeämistä typen oksidien päästöjen valvonta-alueeksi (NECA) ja nimeämisen voimaantuloa koskevien MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muutosten hyväksymiseen ja vahvistamiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Jotta voitaisiin estää, vähentää ja valvoa aluksista tulevien typen oksidien (NOx) päästöjä, aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, liitteessä VI määrätään mahdollisuudesta nimetä typen oksidien (NOx) päästöjen valvonta-alue, jäljempänä ’NECA-alue’, jos sopimuspuolet, joiden yhteistä etua tietty merialue koskee, niin pyytävät.

               (2)Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) on harkittava asiaa ja hyväksyttävä ja vahvistettava tarvittavat MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muutokset niin, että tietyn merialueen nimeämistä NECA-alueeksi koskeva ehdotus voi tulla voimaan ja sen täytäntöönpano alkaa.

               (3)Pohjanmeren ja Itämeren rannikolla sijaitsevat MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI sopimuspuolet päättivät yhteisesti laatia kaksi ehdotusta näiden merialueiden nimeämiseksi NECA-alueiksi niin, että nimeäminen olisi voimassa 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen.

               (4)Itämeren nimeämistä NECA-alueeksi koskevan pyynnön valmistelutyöt on tehty Itämeren alueen merellisen ympäristön suojelua koskevan yleissopimuksen (Itämeren suojelukomissio eli Helsingin komissio) puitteissa. Itämeren suojelukomission 16 päivänä kesäkuuta 2016 pitämässä edustustojen päällikköjen kokouksessa sovittiin, että IMOn meriympäristön suojelukomitean (MEPC) harkittavaksi 70. istunnossaan tehtäisiin ehdotus Itämeren nimeämisestä NECA-alueeksi.

               (5)Pohjanmeren nimeämistä NECA-alueeksi koskevan pyynnön valmistelutyöt on tehty Pohjanmeren rannikkovaltioiden välillä ministeritasolla.

               (6)Neuvoston merenkulkutyöryhmälle tiedotettiin 19 päivänä toukokuuta 2016 ja 29 päivänä kesäkuuta 2016 (lopullisista) IMOlle esitettävistä ehdotusluonnoksista, joissa pyydetään Pohjanmeren ja Itämeren nimeämistä NECA-alueiksi ja joita on tarkoitus harkita MEPC:n 70. istunnossa.

               (7)MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muutokset, joilla Pohjanmeri ja Itämeri nimetään NECA-alueiksi, odotetaan hyväksyttävän meriympäristön suojelukomitean (MEPC) 70. istunnossa, ja muutokset odotetaan vahvistettavan toukokuussa 2017 pidettävässä 71. istunnossa.

               (8)Jos IMOn meriympäristön suojelukomitea (MEPC) hyväksyy ja vahvistaa MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI ehdotetut muutokset, joilla Pohjanmeri ja Itämeri nimetään NECA-alueiksi, tällä olisi SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukainen oikeudellinen vaikutus.

               (9)Seitsemännessä ympäristöalan toimintaohjelmassa
                  10
                vahvistetaan unionin ilmanlaatupolitiikan pitkän aikavälin tavoite eli sellaisen ilmanlaadun saavuttaminen, josta ei aiheudu merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle, ja tätä varten vaaditaan voimassa olevan ilmanlaatua koskevan unionin lainsäädännön täysimääräistä noudattamista, strategisia tavoitteita ja toimia vuoden 2020 jälkeisenä aikana, tehostettuja toimia alueilla, joilla väestö ja ekosysteemit altistuvat korkeille ilman epäpuhtaustasoille, sekä happamoitumista ja rehevöitymistä aiheuttavien ilman epäpuhtauksien tasojen ja laskeumien sekä otsonia muodostavien ilman epäpuhtauksien tason vähentämistä alle kriittisten kuormitusten ja tasojen.

               (10)Vuonna 2013 yhteensä 19 jäsenvaltiota 28 jäsenvaltiosta kirjasi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/50/EY
                  11
                vahvistetun typpidioksidin vuosiraja-arvon ylityksiä yhdellä tai useammalla havaintoasemalla. EU-28-maiden kaupunkiväestöstä 9 prosenttia asuu alueilla, joilla EU:n vuotuinen raja-arvo ja Maailman terveysjärjestön julkaisemat ilmanlaadun suuntaviivat ylittyivät vuonna 2013 typpidioksidin osalta
                  12
               .

               (11)Alusten päästöillä tiedetään olevan unionissa vaikutuksia ihmisten terveyteen, ekosysteemeihin ja ilmanlaatuun aiheuttamiensa päästöjen vuoksi. Tällaisia päästöjä ovat esimerkiksi typen oksidit (NOx), rikkioksidit (SOx), metaani (CH4), hiukkaset (PM) ja mustahiili (BC).

               (12)Joulukuun 2013 puhtaan ilman toimenpidepaketin
                  13
                ohessa esitetyn vaikutustenarvioinnin mukaan meriliikenteen rikkipäästöjen on tarkoitus vähentyä huomattavasti meripolttoaineiden rikkipitoisuudesta annetun direktiivin
                  14
                tarkistuksen vuoksi, kun taas moottoriin liittyvät alusten hiukkaspäästöt ja NOx-päästöt vaikuttavat edelleen ilmanlaatuun unionissa. Kansainvälisestä meriliikenteestä tulevat NOx-päästöt Euroopan vesillä saattavat olla yhtä suuret kuin mantereella sijaitsevien päästölähteiden päästöt vuodesta 2020 lähtien
                  15
               .

               (13)Ilman pilaantumisen asteittainen vähentäminen unionissa perustuu vähennyksiin, joihin päästään ainekohtaisella päästölähteeseen perustuvalla ilman pilaantumisesta annetulla, NOx-päästörajat määrittävällä lainsäädännöllä siten, että vahvistetaan muun muassa normeja, jotka koskevat polttoaineita ja moottoreita, erilaisille liikkuville ja paikallaan pysyville päästölähteille.

               (14)Vaikka unioni on vahvistanut meriliikenteessä käytettäviin polttoaineisiin sovellettavat vaatimukset sekä päästöjen seurantaa, päästöistä raportointia ja päästöjen varmentamista koskevat velvoitteet tavoitteena suojella ja parantaa ympäristön laatua ja ihmisten terveyttä, kun kyseessä ovat meriliikenteen aiheuttamat SOx- ja CO2-päästöt, nykyään ei ole päästölähdekohtaista unionin lainsäädäntöä, jolla puututtaisiin kansainvälisen merenkulun NOx-päästöihin.

               (15)Vuoden 2013 tiedonannossa Puhdasta ilmaa Euroopalle -ohjelma
                  16
                korostetaan, että meriliikenteen päästöt vaikuttavat jatkossakin ilmanlaatuun maalla ja että merenkulkualan päästöjen vähennykset voisivat olla kustannustehokkaita. Siinä myös todetaan, että ottaen huomioon merenkulun kansainvälinen luonne periaatteessa etusijalle on asetettava toimenpiteiden kehittäminen kansainvälisellä tasolla, esimerkiksi typen oksidien päästöjen valvonta-alueiden nimeäminen ja IMOn jo hyväksymien typen oksidien päästönormien täytäntöönpano. Oheisen vaikutustenarvioinnin mukaan merenkulkualalla on selkeää potentiaalia saada kustannustehokkaasti aikaiseksi NOx-päästöjen vähennyksiä. NECA-alueiden nimeämisen EU:n merialueilla saisi aikaan merkittäviä ympäristö- ja terveysetuja.

               (16)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/81/EY
                  17
                mukaan komissio ja tarvittaessa jäsenvaltiot jatkavat kahden- ja monenvälistä yhteistyötä kolmansien maiden ja asianomaisten kansainvälisten organisaatioiden, esimerkiksi Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO), kanssa tavoitteena parantaa edellytyksiä päästöjen vähentämisen helpottamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimuksen 218 artiklan soveltamista.

               (17)Edellisen perusteella on selvää, että MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI tehtävien muutosten hyväksyminen ja vahvistaminen voivat luoda puitteet tämän alan EU:n lainsäädännön tulevalle kehitykselle.

               (18)Olisi hyväksyttävä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaan perustuva neuvoston päätös kyseisten muutosten hyväksymistä koskevan unionin kannan vahvistamiseksi.

               (19)Jäsenvaltioiden olisi tuettava MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI ehdotettujen, Pohjanmeren ja Itämeren nimeämistä NECA-alueiksi koskevien muutosten hyväksymistä MEPC:n 70. istunnossa (lokakuussa 2016) ja niiden myöhempää vahvistamista MEPC 71:ssä (keväällä 2017).

               (20)Unioni ei ole IMOn jäsen eikä MARPOL-yleissopimuksen sopimuspuoli. Neuvoston on sen vuoksi tarpeen valtuuttaa jäsenvaltiot esittämään unionin kanta ja ilmaisemaan suostumuksensa tulla mainittujen muutosten sitomiksi,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.Unionin kantana Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomitean 70. istunnossa on tukea MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI tehtävien, Pohjanmeren ja Itämeren nimeämistä typen oksidien valvonta-alueiksi koskevien muutosten hyväksymistä.

               2.Tämä kanta on voimassa kaikissa IMOn meriympäristön suojelukomitean (MEPC) muissakin kokouksissa, jos muutoksia ei hyväksytä MEPC:n 70. istunnossa.

               2 artikla

               1.Unionin kantana Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomitean 71. istunnossa on hyväksyä MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI tehtävien, Pohjanmeren ja Itämeren nimeämistä typen oksidien valvonta-alueiksi koskevien muutosten vahvistaminen.

               2.Tämä kanta on voimassa kaikissa IMOn meriympäristön suojelukomitean (MEPC) muissakin kokouksissa, jos muutoksia ei vahvisteta MEPC:n 71. istunnossa.

               3 artikla

               1.Jäsenvaltiot, jotka ovat IMOn jäseniä, esittävät 1 ja 2 artiklassa esitetyn unionin kannan yhdessä unionin etujen mukaisesti.

               2.Unionin edustajat voivat tukea ja hyväksyä pieniä muutoksia 1 ja 2 artiklassa tarkoitettuihin muutoksiin ilman uutta neuvoston päätöstä.

               4 artikla

               Jäsenvaltiot valtuutetaan ilmaisemaan suostumuksensa tulla 1 ja 2 artiklan tarkoitettujen muutosten sitomiksi unionin etujen mukaisesti.

               5 artikla

               Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Ks. myös https://portal.helcom.fi/meetings/HOD 49-2015-247/MeetingDocuments/4-29 Roadmap for designating a NECA in the Baltic Sea in parallel with the North Sea.pdf

                     (2)
                  Ks.

                     http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air_policy.htm

                     (3)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategiadirektiivi), EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19.

                     (4)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY, annettu 21 päivänä toukokuuta 2008, ilmanlaadusta ja sen parantamisesta, EUVL L 152, 11.6.2008, s. 1.

                     (5)
                  Euroopan ympäristökeskus, Tekninen raportti N:o 4/2013, The impact of international shipping on   European air quality and climate forcing – 14.3.2013, s. 38.

                     (6)
                  Esimerkiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715//2007, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2007, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta, EUVL L 171, 29.6.2007, s. 1, tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 595/2009, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen ja moottorien tyyppihyväksynnästä raskaiden hyötyajoneuvojen päästöjen osalta (Euro VI) ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta.

                     (7)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/68/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1997, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 59, 27.2.1998, s. 1.

                     (8)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) N:o 2016/802, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä, EUVL L 132, 21.5.2016, s. 58.

                     (9)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2001, tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista, EYVL L 309, 27.11.2001, s. 22.

                     (10)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) N:o 1386/2013, annettu 20 päivänä marraskuuta 2013, vuoteen 2020 ulottuvasta yleisestä unionin ympäristöalan toimintaohjelmasta ”Hyvä elämä maapallon resurssien rajoissa”, EUVL L 354, 28.12.2013, s. 171.

                     (11)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY ilmanlaadusta ja sen parantamisesta, EUVL L 152, 11.6.2008, s. 1.

                     (12)
                  Euroopan ympäristökeskus, Raportti N:o 5/2015, Air quality in Europe – 2015 report, 30.11.2015, s. 30, s. 40.

                     (13)
                  Komission yksiköiden valmisteluasiakirja N:o 531/2013, vaikutustenarvioinnista laadittu oheisasiakirja komission tiedonantoon Puhdasta ilmaa Euroopalle -ohjelma, ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen keskisuurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta, ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisten päästöjen vähentämisestä sekä direktiivin 2003/35/EY muuttamisesta sekä ehdotukseen neuvoston päätökseksi valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan vuoden 1979 yleissopimukseen liittyvään happamoitumisen, rehevöitymisen ja alailmakehän otsonin vähentämistä koskevaan vuoden 1999 pöytäkirjaan tehdyn muutoksen hyväksymisestä.

                     (14)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) N:o 2016/802, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä (kodifikaatio), EUVL L 132, 21.5.2016, s. 58.

                     (15)
                  Euroopan ympäristökeskus, Tekninen raportti N:o 4/2013, The impact of international shipping on European air quality and climate forcing – 14.3.2013.

                     (16)

                        COM(2013/0918) final.

                     (17)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2001, tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista, EYVL L 309, 27.11.2001, s. 22.