Avis juridique important

|

51995PC0620

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) satelliittiseurantaa koskevasta kokeiluhankkeesta NAFO-sääntelyn alaisella alueella

Virallinen lehti nro C 041 , 13/02/1996 s. 0015

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) satelliittiseurantaa koskevasta kokeiluhankkeesta NAFO-sääntelyn alaisella alueella (96/C 41/10) KOM(95) 620 lopull. - 95/0318(CNS)(Komission esittämä 7 päivänä joulukuuta 1995)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo, ettäneuvosto hyväksyi Luoteis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen asetuksella (ETY) N:o 3179/78 (1), ja se tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1979,valvonnan ja täytäntöönpanon parantamiseksi NAFO-sääntelyn alaisella alueella Euroopan yhteisö on NAFOssa ja Kanadan kanssa tehdyssä kalastusta koskevassa sopimuksessa sopinut satelliittiseurantalaitteiden asentamisesta vähintään 35 prosenttiin yhteisön aluksista, jotka harjoittavat kalastustoimintaa NAFO-sääntelyn alaisella alueella,NAFOn kalastuskomissio hyväksyi 15 päivänä syyskuuta 1995 ehdotuksen satelliittiseurantajärjestelmän käyttöön ottamisesta,NAFO-yleissopimuksen VI artiklan mukaisesti ehdotuksesta tulee sopimuspuolia 15 päivästä marraskuuta 1995 alkaen sitova toimenpide, ellei vastalauseita esitetä,yhteisö voi hyväksyä suunnitelman, jaolisi säädettävä yksityiskohtaisten sääntöjen antamisesta tämän suunnitelman täytäntöön panemiseksi,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Jäsenvaltioiden on asennettava satelliittiseurantalaitteet vähintään 35 prosentille niiden lipun alla purjehtivista aluksista, jotka kalastavat sääntelyalueella, liitteessä I esitettyjen sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1996.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.(1) EYVL N:o L 378, 30.12.1978, s. 1LIITE 1. Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä satelliittiseurantaa koskevasta koehankkeesta vastaava toimivaltainen viranomainen ja annettava seitsemän päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta komissiolle tiedoksi kyseisen viranomaisen nimi, osoite, puhelin- ja telekopionumero.2. Jokaisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että 1 kohdassa tarkoitetulla toimivaltaisella viranomaisella on käytettävissään sellaiset tietojen käsittelyyn tarkoitetut laitteet, joiden avulla se voi käsitellä satelliittiseurantalaitteilla varustetuttujen kalastusalusten lähettämiä tai vastaanottamia tietoja.3. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen satelliittiseurantalaitteiden on taattava kerran tunnissa tapahtuva automaattinen maantieteellistä asemaa koskevien tietojen, joissa oleva paikantamisvirhe on alle 500 metriä ja luotettavuusväli on 99 prosenttia, sekä päiväyksen ja kellonajan, jolloin paikka on vahvistettu, siirto lippuvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle sekä komissiolle.4. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen laitteiden on mahdollistettava jatkuva kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten paikantaminen riippumatta siitä, millä vesillä kyseiset alukset purjehtivat tai missä satamassa ne ovat. Näiden laitteiden on käytetystä järjestelmästä riippumatta mahdollistettava lippuvaltion suorittama:a) 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen kerääminen, käsittely, rekisteröinti ja keskittäminen automaattisen tietojenkäsittelyn avulla;b) lippuvaltion alusten lähettämien tai vastaanottamien tietojen automaattinen siirtäminen komissiolle.5. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle seitsemän päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta seuraavat tiedot:a) kyseisten alusten lukumäärä ja niiden tekninen kuvaus (kalastusalusrekisterin sisäinen numero, nimi, ulkoinen tunnus, pituus, vetoisuus, moottorin teho, radiokutsutunnus, alustyyppi);b) 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen laitteiden tekniset ominaisuudet.6. Jäsenvaltioiden on tiedotettava säännöllisesti komissiolle koehankkeittensa toteutumisesta.7. Silloin kun on syytä lisätä, poistaa tai korvata alus tai muuttaa alukseen liittyviä tietoja, sen jäsenvaltion, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii, on ilmoitettava siitä komissiolle.8. Komissio tekee yhteistyötä muiden NAFOn sopimuspuolten kanssa, joilla on NAFOn tarkkailualus tai ilma-alus NAFOn sääntelyalueella, tietojen vaihtamiseksi reaaliajassa niiden kalastusalusten maantieteellisestä asemasta, joissa on satelliittiseurantalaitteisto; erityisestä pyynnöstä vaihdetaan myös aluksen tunnistamista koskevia tietoja.9. Edellä 3 kohdan nojalla toimitetut tiedot ovat kaikissa muodoissaan vaitiolovelvollisuuden alaisia ja niillä on sen jäsenvaltion, joka ne on vastaanottanut, kansallisen lainsäädännön ja yhteisön toimielimiin sovellettavien vastaavien säännösten vastaaville tiedoille myöntämä suoja.10. Kukin jäsenvaltio huolehtii kaikista satelliittiseurantajärjestelmästä sille aiheutuvista kustannuksista.11. Komissio laatii kertomuksen koehankkeen tuloksista niiden vaikutuksen ja tehokkuuden kannalta, mukaan lukien:a) hankkeen yleinen tehokkuus NAFOn säilytys- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden noudattamisen parantamisessa;b) hankkeen eri osien tehokkuus;c) satelliittiseurantaan liittyvät kustannukset;d) tarkkailijoiden pyyntiponnistuksista tekemät arviot verrattuina alkuperäiseen satelliittivalvonnan avulla tehtyyn arvioon;e) kustannus-hyötysuhteelle perustuva tehokkuusanalyysi, jossa hyöty ilmaistaan sääntöjen noudattamisena ja kalastuksen hallinnosta saatujen tietojen määränä.Komissio voi pyytää jäsenvaltioilta kaiken tätä varten tarvittavan tiedon.12. Kertomus toimitetaan NAFOn pääsihteerille riittävän ajoissa, jotta sitä voidaan käsitellä NAFOn vuosikokouksessa syyskuussa 1997.


				|

		52013PC0687

			Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tietyn Intiasta peräisin olevan ruostumattoman teräslangan tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta /* COM/2013/0687 final - 2013/0328 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           Ehdotuksen tausta
·      Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin
Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.
marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä
’perusasetus’, soveltamista tietyn Intiasta peräisin olevan ruostumattoman
teräslangan tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä.
·      Yleinen tausta
Ehdotus perustuu perusasetuksen soveltamiseen ja
tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyjä
koskevien vaatimusten mukaisesti.
·      Voimassa olevat aiemmat säännökset
Euroopan komissio otti komission asetuksella (EU)
N:o 418/2013 käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin tietyn Intiasta
peräisin olevan ruostumattoman teräslangan tuonnissa.
·      Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin
tavoitteisiin
Ei koske tätä ehdotusta.
2.           Kuulemiset ja vaikutusten
arviointi
·      Intressitahojen kuuleminen
Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen
säännösten mukaisesti ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen
yhteydessä.
·      Asiantuntijatiedon käyttö
Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu.
·      Vaikutusten arviointi
Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon.
Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten
arvioinnista, mutta se sisältää tyhjentävän luettelon arvioitavista
edellytyksistä.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ
·      Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus
Liitteenä oleva ehdotus neuvoston asetukseksi
perustuu polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskeviin
lopullisiin päätelmiin. Tämän vuoksi ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy
liitteenä olevan ehdotuksen neuvoston asetukseksi, joka olisi julkaistava
viimeistään 8. marraskuuta 2013.
·      Oikeusperusta
Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009, annettu 30.
marraskuuta 2009, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta, jäljempänä ’perusasetus’.
·      Toissijaisuusperiaate
Ehdotus kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen
toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.
·      Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen
seuraavista syistä:
Toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa
perusasetuksessa, eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta.
Vaatimusta, jonka mukaan unionille, kansallisille
viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja
kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi
pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei
sovelleta.
·      Sääntelytavan valinta
Ehdotettu sääntelytapa: asetus.
Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavasta
syystä:
Muut sääntelytavat eivät soveltuisi, koska
perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin
talousarvioon.
2013/0328 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön
ottamisesta tietyn Intiasta peräisin olevan ruostumattoman teräslangan
tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin
lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin
Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta
30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1225/2009[1],
jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä
’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1.           MENETTELY
1.1.        Väliaikaiset toimenpiteet
(1)       Komissio otti asetuksella
(EU) N:o 418/2013[2],
jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen
polkumyyntitullin tietyn Intiasta peräisin olevan ruostumattoman teräslangan
tuonnissa.
(2)       Tutkimus pantiin vireille,
kun Euroopan rauta- ja terästeollisuuden liitto (Eurofer), jäljempänä
’valituksen tekijä’, oli tehnyt 28 päivänä kesäkuuta 2012 valituksen sellaisten
unionin tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 50 prosenttia
tiettyjen ruostumattomien teräslankojen kokonaistuotannosta unionissa.
(3)       Rinnakkaisessa tukien
vastaisessa tutkimuksessa komissio otti käyttöön väliaikaisen tasoitustullin tiettyjen
Intiasta peräisin olevien ruostumattomien teräslankojen tuonnissa asetuksella (EU)
N:o 419/2013[3]
ja lopullisen tasoitustullin asetuksella (EU) N:o 861/2013[4].
1.2.        Tutkimuksen osapuolet
(4)       Tutkimuksen alkuvaiheessa
Intiassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien ja unionin tuottajien
tutkimiseen käytettiin otantaa. Alkuvaiheessa otantaa kaavailtiin myös
etuyhteydettömien tuojien osalta. Koska kaksi kolmesta otokseen valitusta
tuojasta ei kuitenkaan palauttanut kyselylomaketta, otantaa ei voitu soveltaa
tuojiin. Lopullisten päätelmien tekemiseen käytettiin kaikkia yhteistyössä
toimivista tuojista saatavilla olevia tietoja erityisesti siltä osin kuin kyse
oli unionin edusta.
(5)       Yksi vientiä harjoittava
tuottaja väitti, että koska valituksen tekijöihin kuulumattomien tuottajien
myyntiä ei käytetty unionin tuotannonalan kärsimän vahingon määrittämiseen,
valittua unionin tuottajien otosta ei voitu pitää edustavana. Tämä väite
hylättiin, koska otos valittiin kaikilta yhteistyössä toimineilta unionin
tuottajilta saatujen vastausten perusteella riippumatta siitä, tukivatko ne
valitusta siinä vaiheessa, kun edustavuus määritettiin, ja otanta tehtiin
tuotantomäärien pohjalta.
(6)       Yksi unionin tuottajaan
etuyhteydessä oleva vientiä harjoittava tuottaja vastusti valitusta ja pyysi
yksilöllistä tarkastelua, koska se ei vähäisten vientimääriensä vuoksi
sisältynyt vientiä harjoittavien tuottajien otokseen. Kyseinen unionin tuottaja
ei puolestaan sisältynyt unionin tuotannonalan otokseen vähäisten
tuotantomääriensä vuoksi. Komissio myöntyi yksilölliseen tarkasteluun, mutta vientiä
harjoittava tuottaja peruutti pyyntönsä.
(7)       Seitsemän otokseen
kuulumatonta intialaista vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi yksilöllistä
tarkastelua. Kaksi niistä vastasi kyselyyn ja viisi jätti vastaamatta. Kahdesta
kyselylomakkeeseen vastanneesta yrityksestä toinen peruutti yksilöllistä
tarkastelua koskevan pyyntönsä. Tämän seurauksena komissio tutki yhden otokseen
kuulumattoman intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan pyynnön:
– KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)       Alkuvaiheessa yhdenkään alun
perin otokseen kuuluneen vientiä harjoittavan tuottajan ei katsottu
toimittaneen riittävän luotettavia tietoja, minkä vuoksi sovellettiin
perusasetuksen 18 artiklaa. Komissio päätti laajentaa otosta kolmella
yrityksellä niiden vientimäärien perusteella ja ottaen huomioon niiden
menettelyn vireillepanemisen jälkeen ilmaiseman halukkuuden toimia
yhteistyössä. Näin ollen komissio tutki seuraavien intialaisten vientiä
harjoittavien tuottajien kyselyvastaukset ja teki tarkastuskäyntejä niiden
toimitiloihin:
- Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana
- Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
- Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra.
(9)       Edellä esitettyä lukuun
ottamatta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 4–7 ja 14
kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
1.3.        Tutkimusajanjakso ja
tarkastelujakso
(10)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 20 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja
vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2011 ja 31 päivän
maaliskuuta 2012 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa
koskevaan arvioon vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän
tammikuuta 2009 ja 31 päivän maaliskuuta 2012 välisen ajanjakson, jäljempänä
’tarkastelujakso’.
1.4.        Myöhempi menettely
(11)     Niiden olennaisten
tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, jäljempänä ’alustavien
päätelmien ilmoittaminen’, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön
väliaikaisia polkumyyntitoimenpiteitä, useat asianomaiset osapuolet – kolme
otokseen kuulunutta vientiä harjoittavaa tuottajaa, yksi vientiä harjoittava
tuottaja, joka peruutti yksilöllistä tarkastelua koskevan pyyntönsä, valituksen
tekijä ja 11 käyttäjää – esittivät huomautuksia. Komissio kuuli kaikkia, jotka
olivat kuulemista pyytäneet. Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten
tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista. Kaikki saadut huomautukset
otettiin aiheellisissa tapauksissa huomioon.
(12)     Komissio
ilmoitti osapuolille niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden
perusteella se aikoi suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa
tietyn Intiasta peräisin olevan ruostumattoman teräslangan tuonnissa ja
väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä
’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Osapuolille annettiin määräaika, johon
mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista
päätelmistä. Kaikki saadut huomautukset otettiin aiheellisissa tapauksissa
huomioon.
(13)     Lopullisten päätelmien
ilmoittamisen jälkeen saatujen huomautusten perusteella komissio ilmoitti
asianomaisille osapuolille, että tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien
polkumyynnin tasoa koskevia päätelmiä oli muutettu. Osapuolille annettiin
määräaika, jonka kuluessa ne voivat esittää huomautuksia näihin uusiin
päätelmiin. Kaikkia saatuja huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin
aiheellisissa tapauksissa huomioon. Yksi asianomainen osapuoli – valituksen
tekijä – kritisoi sitä, että tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien
polkumyynnin tasoa koskevia päätelmiä muutettiin uusien tietojen ja väliaikaisten
päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatujen huomautusten perusteella ja tutkimuksen
loppuvaiheessa. Osapuoli väitti lisäksi, että sen menettelyllisiä oikeuksia on
loukattu.
(14)     Komissio kuitenkin katsoi,
että sen on otettava asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot huomioon ja
tarvittaessa muutettava päätelmiä, mikäli huomautukset ovat perusteltuja. Uusia
todentamattomia tietoja ei missään vaiheessa käytetty polkumyynnin määrittelyssä.
Kaikkien asianomaisten osapuolten menettelyllisiä oikeuksia kunnioitettiin, sillä
niille ilmoitettiin päätelmistä asianmukaisesti ja hyvissä ajoin ja niille
annettiin samat määräajat huomausten esittämiseen.
2.           Tarkasteltavana oleva tuote
ja samankaltainen tuote
(15)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 21 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana oleva
tuote määritellään Intiasta peräisin olevaksi ruostumattomaksi teräslangaksi,
jonka painosta
–
vähintään 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun
ottamatta lankaa, jonka painosta 28–31 prosenttia on nikkeliä ja 20–22
prosenttia kromia,
–
alle 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta
lankaa, jonka painosta 13–25 prosenttia on kromia ja 3,5–6 prosenttia
alumiinia,
ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin
7223 00 19 ja 7223 00 99.
(16)     Jotkin
käyttäjät olivat huolissaan siitä, että tarkasteltavana olevan tuotteen ja
samankaltaisen tuotteen eri lajien välillä ei ole selvästikään tehty eroa,
vaikka kaikkien tuotelajien tuotevalikoima on laaja. Erityisesti oltiin
huolissaan siitä, miten tutkimuksessa voidaan varmistaa, että vertailu on
oikeudenmukainen kaikkien lajien osalta. Kuten useimmissa tutkimuksissa,
tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä kattaa useita tuotelajeja, joilla on
samat tai vastaavat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet. Koska
nämä ominaisuudet voivat vaihdella tuotelajien välillä, tuotevalikoima saattaa
tosiaankin olla laaja. Näin on myös tässä tutkimuksessa. Komissio otti
tuotelajien väliset eroon huomioon ja varmisti, että vertailu on
oikeudenmukainen. Kullekin intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien
valmistamalle ja myymälle tuotelajille annettiin oma tuotevalvontakoodi (PCN),
kuten annettiin kullekin unionin tuotannonalan valmistamalle ja myymälle
tuotelajillekin. Koodi annettiin tuotteen tärkeimpien ominaisuuksien
perusteella eli tässä tapauksessa teräslajin, vetolujuuden, pinnoituksen,
pinnan, halkaisijan ja muodon perusteella. Näin ollen unioniin vietyjä
teräslankojen tuotelajeja verrattiin tuotevalvontakoodin mukaisesti niihin
unionin tuotannonalan valmistamiin ja myymiin tuotteisiin, joilla oli samat tai
vastaavat ominaisuudet. Kaikki tuotelajit kuuluivat tarkasteltavana olevalle
tuotteelle ja samankaltaiselle tuotteelle vireillepanoilmoituksessa[5] ja väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetun määritelmän
soveltamisalaan.
(17)     Yksi osapuoli toisti
väitteensä, että nk. erittäin tekniset tuotelajit ovat erilaisia eivätkä ne ole
vaihdettavissa tarkasteltavana olevan tuotteen muihin tuotelajeihin. Sen vuoksi
ne olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Oikeuskäytännön mukaan
sen määrittämiseksi, ovatko tuotteet samankaltaisia niin, että ne muodostavat
saman tuotteen jonkin osan, on arvioitava, onko niillä samat tekniset ja
fyysiset perusominaisuudet, samat käyttötarkoitukset ja sama hinta-laatusuhde.
Tältä osin on arvioitava myös kyseisten tuotteiden vaihdettavuutta keskenään ja
niiden välistä kilpailua.[6]
Tutkimuksessa todettiin, että kyseisen osapuolen tarkoittamilla nk. erittäin
teknisillä tuotelajeilla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset
perusominaisuudet kuin muilla tutkimuksen kohteena olevilla tuotteilla. Ne on
valmistettu ruostumattomasta teräksestä ja ne ovat lankoja, niiden
valmistusprosessi on samanlainen, ja valmistusprosessissa käytetään samanlaisia
koneita eli tuottaja voi valmistaa samoilla koneilla eri tuotteita kysynnän
mukaan. Vaikka lankojen eri tuotelajit eivät olekaan suoraan vaihdettavissa
eivätkä ne kilpaile suoraan keskenään, tuottajat kilpailevat sopimuksista,
jotka kattavat laajan valikoiman ruostumattomia teräslankoja. Lisäksi sekä
unionin tuotannonala että intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat
valmistavat näitä tuotelajeja myyntiin samanlaisella valmistusmenetelmällä.
Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä.
(18)     Lopullisten päätelmien
ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että komission tekemä analyysi,
jossa määritettiin, olisiko nk. erittäin tekniset tuotelajit sisällytettävä
tutkimukseen, ei ollut riittävä. Tämä väite hylättiin. Tutkimuksessa
vahvistettiin, että erittäin tekniset tuotelajit sisältyvät tuotemääritelmään,
kuten edellä johdanto-osan 15 kappaleessa todettiin. Osapuoli oletti
virheellisesti, että kaikkien oikeuskäytännössä mainittujen edellytysten on
täytyttävä samanaikaisesti; näin ei ole. Oikeuskäytännön[7] mukaan komissiolla on laaja
harkintavalta tuotemääritelmän määrittämisessä, ja komission arvioinnin on
perustuttava tuomioistuimen laatimiin kriteereihin. Usein, kuten tässäkin
tapauksessa, jotkin kriteerit viittaavat yhteen suuntaan ja toiset kriteerit
toiseen suuntaan; tällaisessa tilanteessa komission on suoritettava
yleisarviointi, kuten se teki tässä tapauksessa. Sen vuoksi kyseisen osapuolen
oletus siitä, että kuuluakseen saman tuotemääritelmän piiriin tuotelajin
kaikkien ominaisuuksien on oltava samanlaisia, oli virheellinen.
(19)     Jotkin käyttäjät väittivät,
että nk. ”sarjan 200” ruostumattomat teräslangat olisi jätettävä
tuotemääritelmän ulkopuolelle. Ne väittivät etenkin, että unionin tuotannonala
ei juurikaan valmista tätä lajia. Väite on kuitenkin perusteeton. Ensinnäkin
se, että unionin tuotannonala ei valmista tiettyä tuotelajia, ei ole riittävä
syy jättää kyseinen tuotelaji tutkimuksen ulkopuolelle, mikäli
valmistusprosessi on sellainen, että unionin tuotannonala voisi aloittaa kyseessä
olevan tuotelajin valmistuksen. Toiseksi erittäin teknisten lankojen osalta
todettiin, että näillä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajeilla on samat
tai vastaavat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet kuin muilla
samankaltaisen tuotteen tuotelajeilla, joita unionin tuotannonala valmistaa ja
myy. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä.
(20)     Lisäksi väitettiin, että
valssilanka olisi sisällytettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään.
Valssilanka on kuitenkin tarkasteltavana olevan tuotteen valmistuksessa
käytettävä raaka-aine, jota voidaan käyttää myös muiden tuotteiden, kuten
kiinnikkeiden ja naulojen, valmistukseen. Näin ollen, päinvastoin kuin
tarkasteltavana oleva tuote, se ei ole lopullinen terästuote.
Valmistusprosessissa, jossa käytetään kylmävuomausta, valssilanka voidaan
muiden tuotteiden kanssa jalostaa tarkasteltavana olevaksi tuotteeksi tai
samankaltaiseksi tuotteeksi. Tämän perusteella valssilankaa ei voida
sisällyttää tuotemääritelmään perusasetuksessa tarkoitetussa merkityksessä.
(21)     Edellä esitetyn perusteella
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 21–24 kappaleessa
esitetty tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen määritelmä
vahvistetaan.
3.           POLKUMYYNTI
3.1.        Johdanto
(22)     Kolmen otokseen alun perin
valitun intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloihin tehdyillä
tarkastuskäynneillä ja kerättyjen tietojen analysoinnin yhteydessä havaittiin,
että kaikki nämä yritykset olivat toimittaneet joitakin tietoja, joita ei voitu
pitää luotettavina. Komissio jatkoi tutkimustaan ja analysoi kaikki alustavien
päätelmien ilmoittamisen seurauksena ja myöhemmissä kuulemisissa toimitetut
tiedot.
(23)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 26 kappaleessa todettiin, yhden vientiä
harjoittavan tuottajan tapauksessa komissio havaitsi, että sen
kyselylomakevastauksessa toimitettuja tietoja ei voitu täsmäyttää yrityksen
sisäisessä kirjanpitojärjestelmässä ilmoitettujen kustannusten kanssa. Yritys
väitti, että täsmäytys ei ollut mahdollista, koska kirjaamisessa oli virheitä
ja varastojen arvonmääritysmenetelmä oli erilainen sisäisessä
kirjanpitojärjestelmässä ja vuotuisessa tilinpäätöksessä julkaistuissa
tiedoissa.
(24)     Väliaikaista tullia koskevan
asetuksen johdanto-osan 28 kappaleessa selitettiin, että vaikka sisäiseen
kirjanpitojärjestelmään sisältyvät tiedot olivat yhdenmukaisia koko yritystä
koskevien tarkastettujen tilinpäätöstietojen kanssa, sisäisen
kirjanpitojärjestelmän lankoja koskevan osaston tietoja ei ollut mahdollista täsmäyttää
niihin kustannustaulukkoihin sisältyviin tietoihin, jotka yritys laati
tutkimuksessa esitettyä kyselyä varten. Näin ollen perusasetuksen 18 artiklan
mukaisesti katsottiin, että tässä polkumyyntitutkimuksessa olisi käytettävä
kirjanpitojärjestelmässä olevia tietoja.
(25)     Tästä syystä komissio oikaisi
alustavasti kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan kyselylomakevastauksessaan
ilmoittamia kustannustietoja käyttämällä sen sisäisestä
kirjanpitojärjestelmästä saatuja tietoja.
(26)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 27 kappaleessa todettiin, vientiä harjoittavan
tuottajan mukaan sisäisessä kirjanpitojärjestelmässä olevat tiedot eivät olleet
luotettavia eikä niitä pitäisi käyttää tutkimuksessa. Yritys viittasi useisiin
virheisiin ja käsitteellisiin ongelmiin yrityksen sisäisesti ilmoitetuissa
luvuissa, joiden pohjalta komissio oli oikaissut kustannuksia. Yrityksen mukaan
komission olisi pitänyt tehdä ilmoitettuja kustannuksia koskeva analyysinsa
kyselylomakevastauksen pohjalta. Lisäksi yritys myöhemmässä vaiheessa
väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen seurauksena toimitti sisäisesti
ilmoitettujen osastokohtaisten kustannusten ja kyselylomakevastauksen välisen
täsmäytyksen. Kun otetaan huomioon paikan päällä tehdyn tarkastuksen aikana
kerätty näyttö, kyseisen yrityksen alun perin kyselylomakevastauksessaan
ilmoittamat tietyt valmistuskustannukset voitiin tältä pohjalta hyväksyä.
(27)     Käytettävissä olevan näytön
pohjalta yrityksen kyselylomakevastauksessaan ilmoittamaa tiettyjen
kustannusten, kuten yleiskustannusten ja rahoituskulujen, kohdentamista ei
kuitenkaan voitu pitää luotettavana tutkimuksen kannalta. Komissio katsoi, että
nämä kustannukset olisi kohdennettava yrityksen kokonaisliikevaihdon ja
myytyjen tuotteiden kustannusten perusteella perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan
mukaisesti. Edellä sanotun perusteella useimmat kyselylomakevastauksessa
ilmoitetut kustannukset voidaan hyväksyä, ja yritys hyväksyi kohdentamisen
liikevaihdon perusteella tutkimuksen loppuvaiheessa. Polkumyyntimarginaalin
taso laski pakkauskustannusten ja tiettyjen yleiskustannusten tarkistamisen
jälkeen. Tämän vuoksi perusasetuksen 18 artiklaa ei pitäisi enää soveltaa tämän
vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalin vahvistamiseen.
(28)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 30 kappaleessa todettiin, toisen vientiä
harjoittavan tuottajan tapauksessa komissio havaitsi, että yrityksen
kyselylomakevastauksessaan komissiolle ilmoittamat raaka-ainehankintaa ja ‑kulutusta
koskevat tiedot eivät saaneet tukea tuottajan varastohallintojärjestelmää
koskevista tiedoista. Vaikutti erityisesti, että jakautuminen teräslajeittain
oli erilainen näissä kahdessa tietolähteessä. Komissio katsoi, että teräslaji
on keskeinen tekijä lopputuotteen kustannusten määrittämisessä ja että
teräslajia koskevat epäluotettavat tiedot voivat vakavasti vääristää
yksittäisten tuotelajien kustannusten ja myyntihintojen määrittämistä ja voivat
näin ollen olla harhaanjohtavia, ja saattoi tämän olennaisen seikan vientiä
harjoittavan tuottajan tietoon useaan eri otteeseen.
(29)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 31 kappaleessa todettiin, kyseinen vientiä
harjoittava tuottaja väitti kuitenkin, että komission tarkastuskäynnillä saamat
tiedostot, jotka sisälsivät tiedot raaka-ainehankinnoista, olivat
epätäydelliset, koska yrityksen muut yksiköt olivat tehneet raaka-aineen
lisähankintoja, joita ei ollut kirjattu eivätkä ne sisältyneet
tarkastuskäynnillä saatuihin tiedostoihin, jotka komissio tutki. Vientiä
harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että havaitut epäjohdonmukaisuudet
teräslajien määrissä johtuivat siitä, että jotkin teräslajit olivat osittain
päällekkäisiä toistensa kanssa ja että joitakin tuotantoprosessin osia ei voitu
jäljittää yksittäisten teräslajien tasolla.
(30)     Komissio kuitenkin katsoi
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 32 kappaleessa, että
raaka-aineen lisähankintoihin liittyvät yrityksen väitteet eivät olleet
perusteltuja eivätkä pysty riittävästi selittämään havaittuja
epäjohdonmukaisuuksia yksittäisten teräslajien tasolla. Komissio huomautti
myös, että yritys oli väittänyt, että ei ole mahdollista jäljittää tarkasti
yksittäisiä teräslajeja tuotantoprosessin kaikissa vaiheissa. Väite heikensi
entisestään teräslajien kirjaamisjärjestelmän luotettavuutta kokonaisuudessaan.
Teräslajeista toimitettuja tietoja pidettiin näin ollen alustavasti
harhaanjohtavina.
(31)     Komissio katsoi väliaikaista
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33 kappaleessa, että ilmoitettu
raaka-aineen jakautuminen teräslajeittain ei ole luotettava, että se olisi
alustavasti jätettävä ottamatta huomioon ja että määrittäminen olisi tehtävä
perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen
perusteella. Kun otetaan huomioon koko kirjaamisjärjestelmän epäluotettavuus,
määrittämistä ei ollut mahdollista tehdä ilmoitettujen teräslajien perusteella.
Sen vuoksi laskettaessa yleistä polkumyyntimarginaalia kaikille tuotteille
käytettiin kaiken raaka-aineen kokonaiskulutusta ottamatta huomioon
jakautumista teräslajeittain.
(32)     Alustavien päätelmien
julkaisemisen jälkeen yritys on kiistänyt tämän alustavan toimintamallin
yleisesti mutta ei edelleenkään ole pystynyt tarjoamaan yksi yhteen ‑vastaavuutta
tuotevalvontakoodien tasolla. Yrityksen myöhemmin esittämät täsmäytykset olivat
riittävät, kun raaka-aine ryhmitellään ruostumattoman teräksen päälajeihin
kemiallisen koostumuksen mukaan (AISI-luokituksen 200-, 300- ja 400-sarjat). Yritys
esitti myös vaihtoehtoista ryhmittelytapaa, jossa lisätekijäksi otettiin mukaan
lopullinen käyttötarkoitus. Koska lopullista käyttötarkoitusta ei kuitenkaan
voida todentaa, komissio laski polkumyyntimarginaalin uudelleen kemiallisen
koostumuksen mukaan ryhmiteltyjen teräslajien perusteella (AISI-luokituksen
200-, 300- ja 400-sarjoina ilmaistuna). Teräslajien sarjat ovat yleisesti
käytetty peruste, joka on objektiivinen ja todennettavissa. Tuotevalvontakoodeja
käyttämällä kyseisen yrityksen tietoja sen sijaan ei voida täsmäyttää
asianmukaisesti, eikä niillä sen vuoksi varmistettaisi luotettaviin tietoihin
perustuvaa oikeudenmukaista vertailua perusasetuksessa tarkoitetulla tavalla.
(33)     Koska yrityksen toimittamien
lisätietojen perusteella ei kuitenkaan ollut mahdollista täsmäyttää tietoja
tutkimuksessa edellytetyllä riittävän yksityiskohtaisella tasolla, alustava
päätelmä siitä, että yrityksen jäljitysjärjestelmät eivät ole riittävän
luotettavia, säilyy voimassa, ja perusasetuksen 18 artiklaa sovelletaan
tuotantokustannusten lopulliseen määrittämiseen ja polkumyyntimarginaalin
laskentaan, joka näin ollen perustuu edellisessä johdanto-osan kappaleessa
tarkoitettuun lähestymistapaan.
(34)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 34 kappaleessa todettiin, kolmannen vientiä
harjoittavan tuottajan tapauksessa komissio havaitsi tarkastuskäynnillä, että
kyselylomakevastauksessa ilmoitetut raaka-ainevirrat eivät olleet yhdenmukaisia
tuottajan kirjanpitojärjestelmään sisältyvien tietojen kanssa. Vaikutti siltä,
että jakautuminen teräslajeittain oli erilainen näissä kahdessa tietolähteessä.

(35)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 35 kappaleessa todettiin, kyseinen vientiä
harjoittava tuottaja myönsi virheellisyyksiä vastauksessaan mutta väitti, että
erot raaka-aineen kokonaismäärissä voitiin täsmäyttää ottamalla huomioon
muutokset varastoissa. Yritys kuitenkin väitti myös, että teräslajien
osittaisen päällekkäisyyden vuoksi oli mahdotonta tehdä tarkkaa täsmäytystä
kunkin yksittäisen teräslajin osalta. Se myös totesi alustavien päätelmien
julkaisemisen jälkeen esittämissään kommenteissa, että toisinaan kauppalaskussa
mainittu teräslaji ei vastaa varsinaista vietyä teräslajia. Yritys väitti
lisäksi, että teräslajeja ei ruostumatonta terästä valmistavalla
tuotannonalalla käytetä yhdellä tietyllä tavalla vaan, että teräslajien
julkistetun kemiallisen koostumuksen ja tosiasiallisen tuotteen välillä on
eroja. Jos nämä selitykset otetaan huomioon, komission havaitsemat
epäjohdonmukaisuudet koskevat yrityksen mukaan vain mitätöntä osaa sen
viennistä.
(36)     Komissio katsoi, ettei
todettujen epäjohdonmukaisuuksien määrää voida selittää satunnaisilla
epätarkkuuksilla. Esitetyt väitteet pikemminkin osaltaan vähensivät teräslajien
kirjaamista koskevan yrityksen järjestelmän luotettavuutta kokonaisuudessaan
erityisesti, kun otetaan huomioon teräslaatujen ratkaiseva rooli lopputuotteen
kustannusten määrittämisessä.
(37)     Myöhemmin tutkimuksen aikana
yritys kuitenkin väitti, että jos komissio ei hyväksy yrityksen ensin
ilmoittamia teräslajeja, voidaan saada tarkempi tulos, jos kaikkien
tuotevalvontakoodien yhdistämisen sijaan, kuten väliaikaisen määrityksen aikana
tehtiin, komissio ryhmittelisi yhteen vain ne tietyt teräslajit, joiden osalta
epäjohdonmukaisuuksia oli havaittu, tai vaihtoehtoisesti ryhmittelisi
teräslajit yhteen kemiallisen koostumuksen mukaan (AISI-luokituksen 200-, 300-
ja 400-sarjoina ilmaistuna). Lisäksi yritys esitti vielä yhtä menetelmää, jossa
300-sarjan teräslajit ryhmitellään pienempiin alaryhmiin.
(38)     Tämän jälkeen komissio laski
polkumyyntimarginaalin uudelleen kemiallisen koostumuksen mukaan ryhmiteltyjen ruostumattoman
teräksen lajien perusteella (AISI-luokituksen 200-, 300- ja 400-sarjoina
ilmaistuna), jotta voitiin noudattaa edellä 30 kappaleessa kuvattua menetelmää.
Teräslajien sarjat ovat yleisesti käytetty peruste, joka on objektiivinen ja
todennettavissa. Tuotevalvontakoodeja käyttämällä kyseisen yrityksen tietoja
sen sijaan ei voida täsmäyttää asianmukaisesti, eikä niillä sen vuoksi
varmistettaisi luotettaviin tietoihin perustuvaa oikeudenmukaista vertailua
perusasetuksessa tarkoitetulla tavalla.
(39)     Koska yrityksen toimittamien
lisätietojen avulla ei kuitenkaan voitu täsmäyttää tietoja niin
yksityiskohtaisesti kuin tutkimuksessa edellytetään, aiemmin tehty päätelmä,
jonka mukaan yrityksen jäljitysjärjestelmä ei ole riittävän luotettava,
pidetään voimassa, ja perusasetuksen 18 artiklaa sovelletaan
tuotantokustannusten lopullista määrittelyä ja polkumyyntimarginaalin
laskemista varten, joka näin ollen perustuu edellä olevassa kappaleessa
tarkoitettuun lähestymistapaan.
(40)     Valituksen tekijä huomautti,
että tarkasteltavana olevan tuotteen ryhmittely teräslajien mukaan esti
komissiota tekemästä asiallisen kannattavuustestin, jonka perusteella olisi
voitu määritellä normaaliarvot tuotevalvontakoodeittain.
(41)     Komissio tekee analyysin
tasolla, joka on johdonmukainen vientiä harjoittavien tuottajien ja unionin
tuottajien sisäisten laskentajärjestelmien kanssa, joiden perusteella
ilmoitetut luvut voidaan vahvistaa. Tämän vuoksi väite hylätään.
(42)     Koska muita huomautuksia ei
esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37 ja 38
kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3.2.        Normaaliarvo
(43)     Yhden vientiä harjoittavan
tuottajan osalta, johon sovelletaan perusasetuksen 18 artiklaa, normaaliarvon
määrittämistä on tarkasteltu uudelleen sen tuotantokustannusten
uudelleenarvioinnin pohjalta. Lopullisessa vaiheessa tuotantokustannukset
määritettiin ilmoitettujen valmistuskustannusten pohjalta – niihin lisättiin
myynti-, hallinto- ja muut kustannukset, rahoituskustannukset mukaan luettuina,
käyttäen perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti sallittua
kohdentamismenetelmää.
(44)     Kolmen vastikään otokseen
valitun vientiä harjoittavan tuottajan ja sen vientiä harjoittavan tuottajan,
jolle myönnettiin yksilöllinen tarkastelu, osalta kotimaisen myynnin määrän
katsottiin olevan yleisesti edustava, sillä se edustaa vähintään 5:tä
prosenttia yrityksen koko tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin vientiin
myymästä määrästä. Edustavuutta tarkasteltiin myös kaikkien niiden tuotelajien
osalta, joita otokseen vastikään valitut tuottajat myivät kotimarkkinoillaan ja
joiden katsottiin vastaavan unioniin vietäviksi myytyjä tuotelajeja
perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(45)     Määrittämällä riippumattomille
asiakkaille tapahtuneen kannattavan kotimarkkinamyynnin osuuden
tutkimusajanjaksolla komissio tutki tarkemmin, voitiinko kunkin otokseen
vastikään valitun vientiä harjoittavan tuottajan ja sen vientiä harjoittavan
tuottajan, jolle myönnettiin yksilöllinen tarkastelu, kotimaan myynnin katsoa
tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan
mukaisesti.
(46)     Yhden vastikään otokseen
valitun vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa kyseisen yrityksen alun
perin toimittamat tiedot kustannusten kohdentamisesta katsottiin
riittämättömiksi, koska niissä ei otettu huomioon teräslangan paksuutta, joka
on merkittävä kustannustekijä. Yrityksen suostumuksella kustannusten
jakomenetelmää mukautettiin.
(47)     Toisen vastikään otokseen
valitun vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa korjattiin polkumyyntimarginaalin
määrityksessä tapahtunut laskuvirhe. Lisäksi kyseinen tuottaja pyysi komissiota
tekemään lisäoikaisuja kannattavuustestiin ja hinnan oikaisuun. Näille
väitteille ei katsottu olevan perusteita.
(48)     Yksilöllinen tarkastelun
saaneen vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa korjattiin määrityksessä
tapahtunut laskuvirhe. Sama vientiä harjoittava tuottaja esitti lisäksi
huomautuksia komission määrittelemien myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten
sekä kotimaisten kuljetuskustannusten tasosta ja pyysi tekemään oikaisuja koti-
ja vientimarkkinoille tarkoitettujen tarkasteltavana olevien tuotteiden
fyysisten erojen perusteella. Nämä vientiä harjoittavan tuottajan esittämät
oikaisut hylättiin, koska laskelmat perustuivat yrityksen toimittamiin
kustannustietoihin, jotka oli todennettu tarkastuskäynnin aikana, ja koska
fyysisiä eroja koskeva väite ei ollut perusteltu.
(49)     Näin ollen väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 39–48 kappaleessa kuvattu normaaliarvon
määrittämismenetelmä vahvistettiin ja sitä sovellettiin kolmeen otokseen
vastikään valittuun vientiä harjoittavaan tuottajaan ja siihen vientiä
harjoittavaan tuottajaan, jolle myönnettiin yksilöllinen tarkastelu.
3.3.        Vientihinta
(50)     Yhden vientiä harjoittavan
tuottajan osalta korjattiin sen esittämien väitteiden seurauksena tiettyjä
virheitä, jotka liittyivät väärän valuuttakurssin satunnaiseen käyttöön sekä
tietyn ryhmänsisäisen myynnin sisällyttämiseen vahingossa
polkumyyntilaskelmiin.
(51)     Toisen vientiä harjoittavan
tuottajan tapauksessa siihen etuyhteydessä olevan, unionissa sijaitsevan
yrityksen kautta tapahtuva myynti sisällytettiin polkumyyntilaskelmiin.
(52)     Yksi otokseen vastikään
valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen DEPB- ja
DDS-tukijärjestelmien puitteissa saamat edut oli lisättävä vientihintoihin.
(53)     Toinen otokseen vastikään
valittu vientiä harjoittava tuottaja ilmoitti DDS-tukijärjestelmän puitteissa
saamansa edut negatiivisiksi hinnanoikaisuiksi, jotka lisäävät keinotekoisesti
vientihintoja.
(54)     Komissio analysoi kummankin
yrityksen hinnoittelua unionin markkinoilla ja teki päätelmänsä, jotka
perustuvat perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan soveltamiseen eivätkä näin ollen
edellytä lisäoikaisuja. Ensimmäisen yrityksen väite hylättiin näin ollen ja
toisen yrityksen ilmoitettu oikaisu jätettiin huomiotta.
(55)     Yksi otokseen vastikään
valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen vientihintoja olisi
korjattava ylöspäin, jotta ne vastaisivat sen kotimaan hintoja, koska
kotimarkkinamyynti tapahtui omalla tuotenimellä, jolloin voidaan periä
korkeampia hintoja. Yritys ei kuitenkaan voinut osoittaa, että laskut, joiden
osalta se väitteensä esitti, todella liittyivät tuotenimellä tapahtuvaan
myyntiin, ja näin ollen väite hylättiin.
(56)     Koska muita huomautuksia ei
esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50–52
kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3.4.        Vertailu
(57)     Yksi vientiä harjoittava
tuottaja väitti, että sen jälkeen kun kaikki tuotevalvontakoodit yhdistettiin
sen tuotantokustannusten määrittämisessä, sama olisi tehtävä vientihintojen
osalta ja vertailussa normaaliarvoon nähden olisi pitänyt käyttää yhtä yksittäistä
vientihintaa.
(58)     Komissio pyrki tutkimuksessaan
hankkimaan kustannuksia ja vientihintoja koskevat tiedot
tuotevalvontakoodeittain, mutta se ei kuitenkaan saanut kyseiseltä yritykseltä
tarvittavia täsmäytyksiä, joiden avulla luotettavat tuotantokustannukset olisi
voitu selvittää tuotevalvontakoodeittain. Tutkimuksessa ei kuitenkaan havaittu
puutteita tuotevalvontakoodeittain ilmoitetuissa vientihintojen tasoissa, eikä
tosiasiallisten vientihintojen määrittämiseen olisi sen vuoksi ollut asianmukaista
soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa. Väite hylättiin, koska ilmoitettuja
hintoja ei komission mielestä ole asianmukaista esittää yleisemmällä tasolla,
jolloin niiden yksityiskohtaisuus kärsii, kun otetaan huomioon ne vaatimukset,
joita tasapuolisen vertailun tekeminen tutkimuksessa edellyttää.
(59)     Koska muita huomautuksia ei
esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 53–55
kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3.5.        Polkumyyntimarginaalit
(60)     Kunkin otokseen valitun yrityksen
osalta samankaltaiselle tuotteelle määritettyä normaaliarvon painotettua
keskiarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vientihintojen
painotettuun keskiarvoon perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.
(61)     Koska perusasetuksen 18 artiklaa sovelletaan kahteen kolmesta
alun perin otokseen kuuluneesta vientiä harjoittavasta tuottajasta,
yhteistyössä toimineiden mutta otokseen kuulumattomien vientiä harjoittavien
tuottajien polkumyyntimarginaali vahvistetaan sen alun perin otokseen kuuluneen
vientiä harjoittavan tuottajan, johon ei enää sovelleta perusasetuksen 18
artiklaa, sekä niiden kahden otokseen vastikään valitun yrityksen, joiden
polkumyyntimarginaalit eivät ole vähimmäistasoa, keskimääräisen
polkumyyntimarginaalin pohjalta perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten
mukaisesti. Tällä perusteella yhteistyössä toimineiden mutta otokseen
kuulumattomien yritysten polkumyyntimarginaali vahvistettiin 8,4 prosentiksi.
(62)     Kaikkien
muiden intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta komissio määritti
ensin yhteistyössä toimimisen asteen. Tätä varten verrattiin keskenään
otantakyselyn vastauksissa esitettyjä kokonaisvientimääriä ja Eurostatin
tuontitilastoihin perustuvaa Intiasta tulevaa kokonaistuontia. Koska
yhteistyössä toimimisen aste oli korkea, jäännöspolkumyyntimarginaali
asetettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritetyn
korkeimman polkumyyntimarginaalin tasolle. Tällä perusteella koko maata
koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 16,2 prosenttia.
(63)     Painotetut keskimääräiset
polkumyyntimarginaalit ilmaistaan prosentteina CIF unionin rajalla
tullaamattomana -hinnoista, ja ne ovat seuraavat:
 Yritys || Lopullinen polkumyyntimarginaali
 GARG Inox || 11,8 %
 KEI Industries || 7,7 %
 Macro Bars and Wires || 0,0 %
 Nevatia Steel & Alloys || 4,1 %
 Raajratna Metal Industries || 16,2 %
 Venus-ryhmä || 11,6 %
 Viraj Profiles || 6,8 %
 Yhteistyössä toimineet otokseen kuulumattomat yritykset || 8,4 %
 Kaikki muut yritykset || 16,2 %
4.           Unionin tuotannonala
4.1.        Unionin tuotannonala
(64)     Jotkin käyttäjät
kyseenalaistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 63
kappaleessa esitetyn unionin tuottajien määrän. Niiden mukaan tuottajien määrä
oli arvioitu virheellisesti ja todellisuudessa unionin markkinoilla on vähemmän
tuottajia.
(65)     Komissio huomauttaa, että
edellä mainittua väitettä ei ole perusteltu minkäänlaisella näytöllä. Komissio
on tarkistanut valituksessa ilmoitetun unionin tuottajien määrän niiden
edustavuutta tarkistaessaan ja myös tutkimuksen aikana. Komissio otti asian
tiimoilta yhteyttä kaikkiin 27:ään tiedossa olevaan unionin tuottajaan.
Tutkimuksessa vahvistettiin, että 27 unionin tuottajaa valmisti samankaltaista
tuotetta unionissa tutkimusajanjakson aikana. Tämän vuoksi väite hylätään, ja
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 63 kappaleessa esitetyt
päätelmät vahvistetaan.
4.2.        Unionin tuotanto ja unionin
tuottajia koskeva otos
(66)     Koska huomautuksia ei
esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 64–67 kappaleessa
esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.           VAHINKO
5.1.        Unionin kulutus
(67)     Jotkin käyttäjät väittivät,
että vahinkoanalyysissä ei olisi pitänyt huomioida vuotta 2009 koskevia
tietoja, koska kyseisen vuoden rahoituskriisillä oli vääristäviä vaikutuksia
erityisesti unionin kulutukseen. Vaikka vuosi 2009 jätettäisiinkin analyysin
ulkopuolelle, kulutussuuntaus on nousussa (+5 %), mikä osoittaa
markkinatilanteen olevan paranemassa. Lisäksi rahoituskriisin negatiiviset
vaikutukset tunnustetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan
68 kappaleessa. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 68 kappaleessa esitetyt päätelmät
vahvistetaan.
5.2.        Tuonti asianomaisesta maasta
unioniin
(68)     Yritykselle Macro Bars and
Wires vahvistettu polkumyyntimarginaali on alle perusasetuksen 9 artiklan 3
kohdassa tarkoitetun vähimmäistason. Sen vuoksi katsotaan, että kyseinen
vientiä harjoittava tuottaja ei ole harjoittanut polkumyyntiä
tutkimusajanjaksolla perusasetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa
merkityksessä. Sen vuoksi sen tuontimääriä ei laskettu Intiasta alustavasti
polkumyynnillä tapahtuvaksi katsotun tuonnin määriin. Yksi vientiä harjoittava
tuottaja eli Venus-ryhmä katsoi, että tietyt tuontitapahtumat oli
virheellisesti laskettu kahteen kertaan. Komissio oli samaa mieltä vientiä
harjoittavan tuottajan kanssa ja oikaisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin
kokonaismäärää poistamalla nämä tuontitapahtumat.
(69)     Näin ollen polkumyynnillä
tapahtuneen tuonnin määrää, markkinaosuutta ja keskimääräistä hintaa
tarkistettiin.
(70)     Polkumyynnillä tapahtuneen
tuonnin määrä ja markkinaosuus
   || 2009 || 2010 || 2011 || Tutkimusajanjakso
 Määrä || 15 826 || 27 291 || 34 494 || 33 252
 Indeksi (2009 = 100) || 100 || 172 || 218 || 210
 Markkinaosuus || 12,0 % || 14,6 % || 17,6 % || 16,9 %
 Indeksi (2009 = 100) || 100 || 121 || 146 || 140
 Lähde: Eurostat ja kyselyvastaukset
(71)     Macro Bars and Wires vei
tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjaksolla vain vähäisiä määriä, ja
myös edellä mainitun Venus-ryhmän vientitapahtumat olivat määrältään vähäisiä,
mistä syystä kyseisen tuonnin vähentäminen Intiasta tulevan polkumyynnillä
tapahtuvan tuonnin kokonaismäärästä ei aiheuta merkittäviä muutoksia
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 69 ja 71 kappaleessa
kuvattuihin kehityssuuntauksiin. Näin ollen kyseisissä väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan kappaleissa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(72)     Polkumyynnillä tapahtuneen
tuonnin keskimääräinen hinta:
   || 2009 || 2010 || 2011 || Tutkimusajanjakso
 Keskimääräinen hinta || 2 380 || 2 811 || 3 259 || 3 207
 Indeksi (2009 = 100) || 100 || 118 || 137 || 135
 Lähde: Eurostat ja kyselyvastaukset
(73)     Polkumyynnillä tapahtuneen
tuonnin määrän oikaiseminen ei aiheuta merkittäviä muutoksia polkumyynnillä
Intiasta tapahtuneen tuonnin keskimääräisissä hinnoissa eikä hinnan
alittavuuden marginaalia koskevissa laskelmissa. Painotettu keskimääräinen
hinnan alittavuuden marginaali on 15 prosenttia, mikä vahvistaa väliaikaista
tullia koskevassa asetuksessa esitetyn päätelmän.
(74)     Yksi intialainen vientiä
harjoittava tuottaja väitti, että unionin myyntihinnat näyttivät erittäin
epätodennäköisiltä ja että niitä on todennäköisesti vääristelty. On kuitenkin
tuotava esiin, että hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa käytetyt hinnat
saatiin kerätyistä tiedoista, jotka todennettiin otokseen valittujen unionin
tuottajien tiloihin tehdyillä tarkastuskäynneillä.
(75)     Väliaikaista tullia koskevan
asetuksen johdanto-osan 75–77 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.        Unionin
tuotannonalan taloudellinen tilanne
(76)     Jotkin
osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan saavuttamaa tulosta olisi
pidettävä kohtuullisen myönteisenä, kun otetaan huomioon maailmanlaajuinen
talouskriisi ja se, että yhtä vahinkoindikaattoria eli markkinaosuutta lukuun
ottamatta mikään muu indikaattori ei viitannut vahingon syntymiseen.
(77)     Yksi osapuoli väitti, että
unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat nousivat noin 34 prosenttia
eli huomattavasti enemmän kuin sen tuotantokustannukset, jotka nousivat 13
prosenttia samalla ajanjaksolla. Tältä osin on syytä huomata, että
tarkastelujakson alussa eli vuonna 2009 unionin tuotannonalan myyntihinta oli
alhaisempi kuin tuotantokustannukset, ja se pystyi myymään tuotantokustannuksia
korkeampaan hintaan vasta vuodesta 2011 alkaen.
(78)     Tutkimus osoitti, että vaikka
joidenkin vahinkoindikaattorien kehityssuuntaus oli myönteinen (tuotantomäärä
ja kapasiteetin käyttöaste) tai pysyi vakaana (työllisyys), useiden muiden
unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta koskevien indikaattorien
(kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto)
kehityssuuntaus ei ollut tyydyttävä tarkastelujaksolla. Investointeja koskeva
indikaattori parani vuonna 2010 mutta laski alle vuoden 2009 tason vuonna 2011
ja tutkimusajanjaksolla. Vaikka pitää paikkansa, että investointien tuotto
parani vuosien 2009–2011 välillä 6,7 prosenttiin, se laski jälleen 0,8
prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Samoin kannattavuutta ja kassavirtaa koskevat
indikaattorit paranivat vuoteen 2011 saakka mutta alkoivat heikentyä uudelleen
tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi voidaan todeta, että unionin tuotannonalan
tilanne alkoi parantua vuoden 2009 jälkeen mutta Intiasta tuleva polkumyynnillä
tapahtunut tuonti hidasti sen elpymistä.
(79)     Erään osapuolen pyynnöstä
vahvistetaan, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100
kappaleessa esitetyt varastot koskivat otokseen kuuluneiden unionissa toimivien
yritysten toimintaa.
(80)     Unionin tuotannonala väitti,
että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa asetettu 5 prosentin
tavoitevoittomarginaali on liian alhainen. Osapuoli ei perustellut väitettä
riittävästi. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95
kappaleessa selitetään kyseisen voittomarginaalin valintaa koskevat perustelut,
eikä tutkimuksessa tullut esiin mitään syytä muuttaa sitä. Sen vuoksi myös
lopullisten päätelmien tekemisessä käytettiin 5 prosentin
tavoitevoittomarginaalia.
(81)     Yksi vientiä harjoittava
tuottaja väitti, että unionin tuotannonalan vaikeudet johtuvat pitkälti rakenteellisista
ongelmista ja että tämän vuoksi 5 prosentin tavoitevoittomarginaali oli
epärealistinen.
(82)     On syytä muistaa, että
oikeuskäytännön[8]
mukaan toimielinten on vahvistettava voittomarginaali, jonka unionin
tuotannonala voisi kohtuudella saavuttaa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa
eli silloin kun polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia ei esiinny. Vuonna 2007
voittomarginaali oli 3,7 prosenttia, ja vuodesta 2008 alkaen voittomarginaali
oli talous- ja rahoituskriisin seurauksena negatiivinen. Tutkimuksessa
vahvistettiin valituksessa esitetty väite, jonka mukaan polkumyynnillä
tapahtuvaa tuontia alkoi ilmaantua unionin markkinoille vuodesta 2007 alkaen,
jolloin tuonnin määrä kasvoi vuonna 2006 toteutuneesta 17 727 tonnista
24 811 tonniin. Tämän vuoksi tavoitevoittomarginaalia ei ollut mahdollista
vahvistaa sellaisen voiton pohjalta, jonka samankaltaista tuotetta valmistavat
unionin tuottajat voivat kohtuudella olettaa saavansa. Kuten väliaikaista
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95 kappaleessa selitettiin, komissio
katsoi näin ollen asianmukaiseksi käyttää 5 prosentin voittomarginaalia
sellaisilla muilla terästeollisuuden osa-alueilla todettujen todellisten
voittojen pohjalta, jotka eivät ole kärsineet polkumyynnillä tapahtuneesta tai
tuetusta tuonnista, kuten on tehty muissa tuoreissa samankaltaista tuotetta
koskevissa tutkimuksissa samalla alalla.[9]
Lisäksi olisi huomattava, että vuonna 2007 todettua 3,7 prosentin
voittomarginaalia pidetään joka tapauksessa liian alhaisena polkumyynnillä
tapahtuvan tuonnin ja sen kasvun vuoksi. Sen vuoksi myös lopullisten päätelmien
tekemisessä käytettiin 5 prosentin tavoitevoittomarginaalia.
5.4.        Vahinkoa koskevat päätelmät
(83)     Komissio päättelee näin ollen,
että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa
tarkoitettua merkittävää vahinkoa. Koska muita huomautuksia ei esitetty,
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78–105 kappaleessa
esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.           Syy-yhteys
6.1.        Polkumyynnillä tapahtuneen
tuonnin vaikutukset
(84)     Yksi vientiä harjoittava
tuottaja väitti, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ei otettu
huomioon sitä, että unionin tuotannonala pystyi hyötymään kasvavasta
kulutuksesta vuodesta 2009 alkaen, ja että komissio ei voi olettaa, että
unionin tuotannonala voi säilyttää markkinaosuutensa hamaan tulevaisuuteen.
(85)     Näihin väitteisiin on syytä
huomauttaa, että tutkimuksessa kävi ilmi, että Intiasta tulevan polkumyynnillä
tapahtuvan tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti nopeammin kuin unionin
markkinoiden kulutus. Intiasta tulevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä
kasvoi 110 prosenttia samana ajanjaksona kuin kulutus kasvoi 50 prosenttia.
Lisäksi tutkimus osoitti, että samalla ajanjaksolla Intiasta tulevan tuonnin
keskimääräinen hinta oli jatkuvasti alhaisempi kuin unionin tuotannonalan
keskimääräinen hinta ja että tuonnin hinta alitti unionin tuotannonalan
keskimääräisen hinnan 15 prosentilla tutkimusajanjaksolla. Tästä syystä, vaikka
unionin tuotannonala hyötyi kulutuksen kasvusta tiettyyn määrään asti ja pystyi
lisäämään myyntiään 40 prosentilla, se ei voinut säilyttää markkinaosuuttaan
siinä määrin kuin olisi voinut olettaa markkinaolosuhteiden parantumisen ja
unionin tuotannonalan vapaan tuotantokapasiteetin ansiosta.
6.2.        Muiden tekijöiden vaikutus
6.2.1.     Muu kuin polkumyynnillä
tapahtunut tuonti
(86)     Muun kuin polkumyynnillä
tapahtuvan tuonnin ja sen hintojen kehitys oli tarkastelujaksolla verrattavissa
polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja hintojen kehitykseen. Polkumyynnillä
tapahtuvan tuonnin hinnat olivat lisäksi pääsääntöisesti samalla tasolla kuin
muun kuin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat siten, että keskimäärin muun
kuin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat olivat 0,4 prosenttia
alhaisemmat. Lisäksi muun kuin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä oli alle
kuusi prosenttia kaikesta Intiasta tapahtuvasta tuonnista ja hieman enemmän
kuin prosentti markkinaosuudesta. Tästä syystä muun kuin polkumyynnillä
tapahtuvan intialaisen tuonnin aiheuttama vahinko ei poista syy-yhteyttä
Intiasta tulevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalalle
tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon väliltä.
6.2.2.     Kolmansista maista tuleva
tuonti
(87)     Kaksi intialaista vientiä
harjoittavaa tuottajaa ja Intian viranomaiset toistivat väitteensä, että Kiinan
kansantasavallasta peräisin olevat ruostumattomat teräslangat olisi pitänyt
sisällyttää tutkimukseen ja että Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin
vaikutusta unionin markkinoihin ja unionin tuotannonalaan aliarvioitiin.
(88)     Kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen 115 kappaleessa todetaan, vireillepanovaiheessa ja tähän
asti ei ole ollut mitään näyttöä polkumyynnin unionin tuotannonalalle
aiheuttamasta vahingosta, joka olisi oikeuttanut Kiinan kansantasavallasta
tulevaa tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn vireillepanon. Sen vuoksi väite,
jonka mukaan Kiinan kansantasavalta olisi pitänyt sisällyttää tutkimukseen, ei
ole perusteltu, ja se on hylättävä.
(89)     Kiinan kansantasavallasta
tulevan tuonnin kehityssuuntaus oli kuitenkin tarkastelujaksolla nouseva, ja
sen markkinaosuus nousi 8,3 prosenttiin tutkimusajanjaksolla, kuten
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 kappaleessa todetaan.
Lisäksi Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin hinnat olivat alhaisemmat
kuin unionin tuotannonalan hinnat ja intialaisten vientiä harjoittavien
tuottajien hinnat unionin markkinoilla. Sen vuoksi tutkittiin uudelleen,
olisiko Kiinan kansantasavallasta tuleva tuonti voinut myötävaikuttaa unionin
tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon ja poistiko se syy-yhteyden vahingon
ja Intiasta tulevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin väliltä.
(90)     Käynnistysvaiheessa saatavilla
olevien tietojen mukaan Kiinasta tulevan tuonnin tuotevalikoima oli erilainen
ja markkinoilla olevien kiinalaisten tuotteiden tuotesegmentit olivat erilaiset
kuin unionin tuotannonalan myymien tuotteiden tai Intiasta peräisin olevien,
unionin markkinoilla myytyjen tuotteiden.
(91)     Väliaikaisista toimenpiteistä
ilmoittamisen jälkeen komissiolle esitettiin useita väitteitä, joiden mukaan
kiinalainen halpatuonti tutkimusajanjaksolla mahdollisesti poistaisi
syy-yhteyden Intiasta tulevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin
tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(92)     Tutkimuksen kohteena olevia
kahta CN-koodia koskevien tuontitilastojen perusteella tehtiin analyysi, joka
osoitti, että 29 prosenttia Kiinasta tulevasta tuonnista tapahtui markkinoiden
alatasolla (CN-koodi 7223 00 99). Tämä
selittää osaksi sen, miksi kyseisen tuonnin hinnat olivat keskimäärin
alhaisempia kuin unionin tuotannonalan tai intialaisten vientiä harjoittavien
tuottajien hinnat. CN-koodia 7223 00 99
koskevat tilastot osoittavat myös, että kiinalaisten tuottajien asiakkaat
olivat pääasiassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa unionin tuotannonalalla
ei juurikaan ole tuotantoa.
 Keskimääräinen hinta (euroa/tonni) || 2009 || 2010 || 2011 || Tutkimusajanjakso
 7223 00 19 || 2 974 || 3 286 || 3 436 || 2 995
 7223 00 99 || 765 || 1 458 || 1 472 || 1 320
 Lähde: Eurostat
(93)     CN-koodin 7223 00 19 osalta
tuotevalvontakoodin perusteella tehty analyysi osoitti, että sekä unionin
tuotannonala että intialaiset tuottajat kilpailivat lähinnä markkinoiden
ylätasolla, jossa hinnat saattavat olla jopa neljä kertaa suuremmat kuin saman
CN-koodin alatasolla.[10]
Lisäksi tutkimus osoitti, että yleensä hintojen vaihtelu liittyy tuotelajiin ja
nikkelipitoisuuteen.
(94)     Kiinan kansantasavallasta
tulevan tuonnin hintatasosta on syytä huomauttaa, että vuodesta 2009
tutkimusajanjaksolle kiinalaisen tuonnin keskimääräinen hinta pysyi korkeampana
kuin tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnillä Intiasta tapahtuneen
viennin hinta, kuten voidaan todeta seuraavasta taulukosta, jossa esitetään
CN-koodiin 7223 00 19 luokitellun intialaisen polkumyynnillä tapahtuneen viennin
keskimääräinen hinta.
             Keskimääräinen hinta (euroa/tonni) ||             2009 ||             2010 ||             2011 ||             Tutkimusajanjakso ||             Tutkimusajanjakso + 1
             7223 00 19 ||             2 974 ||             3 286 ||             3 436 ||             2 995 ||             3 093
             Lähde: Eurostat
(95)     Kiinalaisen tuonnin
keskimääräinen hinta laski ensimmäisen kerran alle intialaisen polkumyynnillä
tapahtuneen tuonnin hinnan tutkimusajanjaksolla. Tämän seikan katsottiin
kuitenkin olevan luonteeltaan väliaikainen, sillä Kiinan hintataso nousi
tutkimusajanjakson jälkeisenä vuonna ja oli jälleen korkeampi kuin Intian hintataso.

(96)     Lisäksi Intiasta ja Kiinan
kansantasavallasta tulevan tuonnin määrien vertailu osoitti, että minä tahansa
ajankohtana tarkastelujaksolla ja etenkin tutkimusajanjaksolla Kiinan
kansantasavallasta tuleva tuonti oli paljon vähäisempää kuin Intiasta tuleva
tuonti. Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin määrä oli vähemmän kuin
puolet Intiasta tulevasta kokonaistuonnista.
(97)     Sen vuoksi, vaikka Kiinan
kansantasavallasta tuleva tuonti myötävaikutti unionin tuotannonalalle
aiheutuneeseen vahinkoon, se ei voinut vaikuttaa siihen siinä määrin, että se
olisi poistanut syy-yhteyden Intiasta tulevan polkumyynnillä tapahtuneen
tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. Näin ollen
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 kappaleen päätelmät
vahvistetaan.
6.2.3.     Kilpailu muiden unionin
tuottajien taholta
(98)     Yksi osapuoli väitti, että
unionin tuottajien huono taloudellinen tulos voisi johtua sellaisten muiden
unionin tuottajien aiheuttamasta kilpailusta, jotka eivät olleet osallisia
valituksessa tai jotka eivät ilmaisseet tukeaan tutkimuksen alkuvaiheessa.
(99)     Muiden unionin tuottajien
markkinaosuus kehittyi seuraavasti:
   || 2009 || 2010 || 2011 || Tutkimusajanjakso
 Muiden unionin tuottajien myynti unionissa (tonnia) || 34 926 || 55 740 || 55 124 || 55 124
 Indeksi (2009 = 100) || 100 || 160 || 158 || 158
 Muiden unionin tuottajien markkinaosuus || 26,6 % || 29,8 % || 28,1 % || 27,9 %
 Lähde: valitus ja edustavuudesta annetut vastaukset
(100)   Niiden unionin tuottajien,
jotka eivät osallistuneet valitukseen ja jotka eivät erityisesti tukeneet
tutkimusta, osuus koko unionin myynnistä oli 44 prosenttia, kuten väliaikaista
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 86 kappaleessa todetaan. Niiden
myyntimäärä kasvoi tarkastelujaksolla 58 prosenttia vuoden 2009 arvioiduista
34 926 tonnista 55 124 tonniin. Tämä kasvu on kuitenkin varsin
vaatimaton verrattuna Intiasta tulevan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin
kasvuun (+110 prosenttia) samalla ajanjaksolla. Lisäksi kyseisten unionin
tuottajien markkinaosuus pysyi suhteellisen vakaana tarkastelujaksolla, eikä
saatu mitään näyttöä siitä, että niiden hinnat olisivat olleet alhaisemmat kuin
otokseen kuuluneiden unionin tuottajien hinnat. Sen vuoksi todetaan, että
niiden myynti unionin markkinoilla ei myötävaikuttanut unionin tuotannonalalle
aiheutuneeseen vahinkoon.
6.3.        Syy-yhteyttä koskevat
päätelmät
(101)   Koska huomautuksia ei esitetty,
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 121–124 kappaleessa
esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.           Unionin etu
7.1.        Yleisiä näkökohtia
(102)   Koska huomautuksia ei esitetty,
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 125 kappaleessa esitetyt
päätelmät vahvistetaan.
7.2.        Unionin tuotannonalan etu
(103)   Koska huomautuksia ei esitetty,
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 126–133 kappaleessa
esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.3.        Etuyhteydettömien tuojien etu
(104)   Koska huomautuksia ei esitetty,
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 142–144 kappaleessa
esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.4.        Käyttäjien etu
(105)   Väliaikaisten toimenpiteiden
käyttöönoton jälkeen seitsemän käyttäjää ja yksi käyttäjien järjestö ottivat
komissioon yhteyttä ja ilmaisivat kiinnostuksensa tehdä tutkimuksessa
yhteistyötä. Pyynnön seurauksena niille lähetettiin kyselylomakkeet huhtikuussa
2013. Vain kaksi käyttäjää kuitenkin palautti asianmukaisesti täytetyn
kyselylomakkeen; kaiken kaikkiaan yhteistyössä toimineiden käyttäjien osuus oli
12 prosenttia kaikesta Intiasta tutkimusajanjaksolla tulleesta tuonnista ja 2,5
prosenttia koko unionin kulutuksesta ja niiden palveluksessa oli 32 henkilöä
valmistamassa tarkasteltavana olevaa tuotetta sisältäviä lopputuotteita.
Toimenpiteiden taloudellista vaikutusta käyttäjiin arvioitiin uudelleen
kyselylomakevastauksista saadun uuden tiedon perusteella, ja kahden käyttäjän
toimipaikkaan tehtiin tarkastuskäynti toimitettujen tietojen tarkistamiseksi.
(106)   Käyttäjät väittivät, että
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 136 kappaleessa esitetty 9
prosentin kannattavuustaso on liian korkea eikä se ole käyttäjien tuotannonalan
osalta edustava. Uusien kyselylomakevastausten saamisen jälkeen kaikkien
yhteistyössä toimineiden käyttäjien keskimääräinen kannattavuus laskettiin
uudelleen ja vahvistettiin 2 prosentiksi liikevaihdosta.
(107)   Lisäksi todettiin, että
yhteistyössä toimineiden käyttäjien tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevista
hankinnoista keskimäärin 44 prosenttia oli peräisin Intiasta ja että Intia oli
kahden yhteistyössä toimineen käyttäjän yksinomainen toimituslähde.
Yhteistyössä toimineiden käyttäjien koko liikevaihdosta keskimäärin 14
prosenttia muodostui tutkimusajanjaksolla tarkasteltavana olevaa tuotetta
sisältävien tuotteiden liikevaihdosta.
(108)   Jos olettamukseksi otetaan
kaikkein epäedullisin tilanne unionin markkinoiden kannalta eli se, että
mahdollista hinnankorotusta ei voida lainkaan siirtää jakeluketjun
maksettavaksi ja että käyttäjät ostavat edelleen Intiasta aiempia vastaavia
määriä, tullin vaikutus käyttäjien kannattavuuteen tarkasteltavana olevaa
tuotetta käyttävien tai sisältävien toimintojen osalta johtaisi kannattavuuden
laskuun siinä määrin, että käyttäjien toiminnasta tulisi tappiollista ja
kannattavuus olisi negatiivista -0,6 prosentin tasolla.
(109)   Komissio huomioi, että vaikutus
on merkittävämpi lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä yksittäisissä
tapauksissa niille käyttäjille, joiden tuonti tapahtuu kokonaan Intiasta.
Tällaisia käyttäjiä on kuitenkin varsin vähän (kaksi yhteistyössä toiminutta
käyttäjää). Niillä on myös mahdollisuus pyytää tulleista hyvitystä
perusasetuksen 11 artiklan nojalla, mikäli kaikki tällaista hyvitystä koskevat
edellytykset täyttyvät ja edellyttäen, että intialainen tuottaja toimii
yhteistyössä.
(110)   Jotkin käyttäjät toistivat
huolensa siitä, että toimenpiteet vaikuttaisivat tietyntyyppisiin lankoihin,
joita ei valmisteta Euroopassa eli nk. sarjaan 200, kuten väliaikaista tullia
koskevan asetuksen johdanto-osan 139 kappaleessa todetaan. Käyttäjien mukaan
tuotannon puuttuminen unionista johtuu vähäisestä kysynnästä ja
tuotantoprosessin erityispiirteistä.
(111)   Tutkimus osoitti kuitenkin,
että unionin tuotannonala valmistaa tämäntyyppisiä ruostumattomia teräslankoja
ja että niiden osuus unionin markkinoista on vähäinen. Käyttäjät voivat myös
hankkia tuotetta muista lähteistä sellaisista maista, joiden tuontiin ei
sovelleta polkumyynnin tai tuen vastaisia toimenpiteitä. Myös muita
ruostumattomien teräslankojen lajeja voidaan käyttää samaan tarkoitukseen. Näin
ollen toimenpiteiden käyttöönotolla ei voi olla merkittäviä vaikutuksia unionin
markkinoihin ja unionin käyttäjiin. Sen vuoksi väite hylätään.
(112)   Jotkin käyttäjät huomauttivat,
että unionin tuottajien samankaltaisen tuotteen toimitusaika on pidempi kuin
intialaisten toimittajien tarkasteltavana olevan tuotteen toimitusaika.
Elinkeinonharjoittajien ja kauppiaiden mahdollisuus varastoida tuotteita ja
pitää niitä helposti saatavilla ei kuitenkaan heikennä polkumyynnillä
tapahtuvan tuonnin kielteisistä vaikutuksista saatua tosiasiallista näyttöä.
Näin ollen väite hylätään.
(113)   Vaikka Intiasta tulevaa tuontia
koskevat toimenpiteet vaikuttavat joihinkin käyttäjiin kielteisemmin kuin
toisiin, edellä esitetty huomioon ottaen katsotaan, että unionin markkinoiden
tasapaino hyötyy toimenpiteiden käyttöönotosta. Erityisesti katsotaan, että
tasapuolisten kilpailuedellytysten palauttaminen unionin markkinoille
mahdollistaa sen, että unionin tuotannonala voi sovittaa hinnat
tuotantokustannuksiin, säilyttää tuotannon ja työvoiman, saada takaisin
menetettyä markkinaosuutta ja hyötyä nykyistä suuremmista mittakaavaeduista.
Näin tuotannonalan pitäisi pystyä saavuttamaan kohtuullinen voittomarginaali,
jonka avulla se voi toimia tehokkaasti keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
Samalla tuotannonala voi parantaa yleistä taloudellista tilannettaan. Lisäksi
tutkimus osoitti, että toimenpiteillä on jonkin verran vaikutusta käyttäjiin ja
etuyhteydettömiin tuojiin. Sen vuoksi katsotaan, että toimenpiteistä saatava
kokonaishyöty unionin markkinoilla on suurempi kuin sen vaikutukset tarkasteltavana
olevan tuotteen käyttäjiin.
7.5.        Unionin etua koskevat
päätelmät
(114)   Edellä esitetyn perusteella
väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145 ja 146 kappaleessa
esitetty arviointi vahvistetaan.
8.           Lopulliset polkumyynnin
vastaiset toimenpiteet
8.1.        Vahingon korjaava taso
(115)   Yhden vientiä harjoittavan
tuottajan osalta vahingon korjaavaa laskelmaa oikaistiin alaspäin sen
väitettyä, että laskennassa oli tapahtunut virheitä, kun tiettyjen tapahtumien
osalta oli käytetty väärää valuuttakurssia ja ryhmänsisäiset myyntitapahtumat
oli sisällytetty laskelmaan. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 148–151 kappaleessa esitetyt päätelmät
vahvistetaan.
(116)   Sama vientiä harjoittava tuottaja
väitti, että Intiasta suuntautuva vienti unioniin tapahtuu tukkukauppiaille ja
että unionin tuotannonalan myynti unionin markkinoilla tapahtuu
loppukäyttäjille ja että tämän vuoksi komissio ei tehnyt vertailuja
asianmukaisella kaupan tasolla. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että
intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat myyvät kummallekin asiakasryhmälle
ja että ne kilpailevat unionin tuottajien kanssa samoista asiakasryhmistä.
8.2.        Vahingon korjaavaa tasoa
koskeva päätelmä
(117)   Yritykselle Macro Bars and
Wires ei laskettu yksilöllistä vahinkomarginaalia, koska yrityksen lopullinen
polkumyyntimarginaali oli vähimmäistasoa, kuten johdanto-osan 51 kappaleessa
todettiin.
(118)   Väliaikaista tullia koskevassa
asetuksessa käytetty menetelmä vahvistetaan.
8.3.        Lopulliset toimenpiteet
(119)   Edellä esitetyn ja
perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan perusteella olisi otettava käyttöön
lopullinen polkumyyntitulli tasolla, joka on riittävä korjaamaan polkumyynnillä
tapahtuneesta tuonnista aiheutuvan vahingon ottaen huomioon komission
asetuksella (EU) N:o 419/2013 vahvistetun tukimarginaalin.
(120)   Näin ollen polkumyyntitullit
vahvistettiin vertaamalla vahinkomarginaaleja polkumyyntimarginaaleihin ottaen
huomioon tukimarginaalit vähentämällä ne kokonaisuudessaan asianomaisesta
polkumyyntimarginaalista. Lopulliset polkumyyntitullit ovat näin ollen
seuraavat:
 Yritys || Polkumyyntimarginaali || Tasoitustulli || Vahinkomarginaali || Lopullinen polkumyyntitulli
 GARG Inox || 11,8 % || 3,4 % || 22,6 % || 8,4 %
 KEI Industries || 7,0 % || 0,0 % || 41,9 % || 7,7 %
 Macro Bars and Wires || 0,0 % || 3,4 % || 30,3 % || 0,0 %
 Nevatia Steel & Alloys || 4,1 % || 3,4 % || 23,8 % || 0,7 %
 Raajratna Metal Industries || 16,2 % || 3,7 % || 17,2 % || 12,5 %
 Venus-ryhmä || 11,6 % || 3,0 % || 23,4 % || 8,6 %
 Viraj Profiles Vpl. Ltd. || 6,8 % || 0,0 % || 32,1 % || 6,8 %
 Yhteistyössä toimineet otokseen kuulumattomat yritykset || 8,4 % || 3,4 % || 23,7 % || 5,0 %
 Kaikki muut yritykset || 16,2 % || 3,7 % || 41,9 % || 12,5 %
(121)   Tässä asetuksessa yrityksille
vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn
tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten
yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa
(toisin kuin koko maata koskevaa, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa
tullia) yksinomaan Intiasta peräisin olevien tarkoin määrättyjen
oikeushenkilöiden tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen
mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin
yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei
voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin
yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(122)   Yksi Intiassa toimiva vientiä
harjoittava tuottaja tarjosi hintasitoumusta perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan
mukaisesti.
(123)   Viime vuosina tarkasteltavana
olevan tuotteen hinnat ovat vaihdelleet voimakkaasti, eikä siihen voi sen
vuoksi soveltaa kiinteää hintasitoumusta. Ongelman ratkaisemiseksi intialainen
vientiä harjoittava tuottaja esitti raaka-ainekustannuksiin perustuvaa
indeksilauseketta. Tältä osin on syytä huomata, että hintojen vaihtelun ja
indeksin välille ei voitu vahvistaa suoraa ja selkeää yhteyttä, minkä vuoksi
indeksin käyttöä ei pidetä asianmukaisena. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi,
että tarkasteltavana olevalla tuotteella on eri tuotelajeja, joita ei ole
helppo erottaa toisistaan mutta joiden hintaerot ovat huomattavat.
(124)   Lisäksi kyseinen vientiä
harjoittava tuottaja tuottaa monia erilaisia ruostumattomasta teräksestä
valmistettuja tuotteita ja voi myydä niitä samoille Euroopan unionissa
toimiville asiakkaille siihen etuyhteydessä olevien yritysten kautta. Tästä
aiheutuisi vakava riistiinkompensoinnin riski, ja hintasitoumusta olisi
erittäin vaikea valvoa tehokkaasti.
(125)   Edellä esitetyn perusteella
komissio katsoi, että hintasitoumusta ei voida hyväksyä.
(126)   Kaikki näiden yrityskohtaisten
yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi
yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen
johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle[11], ja mukaan on liitettävä
kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat
esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai
myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan
sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Lopullisten polkumyyntitullien
käyttöönotosta annettua asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla
yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan
tasalle.
8.4.        Väliaikaisten
polkumyyntitullien lopullinen kantaminen
(127)   Koska todetut
polkumyyntimarginaalit ovat korkeat ja unionin tuotannonalalle aiheutunut
vahinko on merkittävä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti
väliaikaista tullia koskevan asetuksen mukaisten väliaikaisten
polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät lopullisesti käyttöön otettujen
tullien suuruisina,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1.           Otetaan käyttöön lopullinen
polkumyyntitulli tuotaessa Intiasta peräisin olevaa ruostumatonta teräslankaa,
jonka painosta
- vähintään 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun
ottamatta lankaa, jonka painosta 28–31 prosenttia on nikkeliä ja 20–22
prosenttia kromia,
- alle 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun
ottamatta lankaa, jonka painosta 13–25 prosenttia on kromia ja 3,5–6 prosenttia
alumiinia,
ja joka luokitellaan tällä hetkellä
CN-koodeihin 7223 00 19 ja 7223 00 99.
2.           Vapaasti unionin rajalla
tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on
seuraavien yritysten valmistaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
 Yritys || Tulli (%) || Taric-lisäkoodi
 Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra || 8,4 || B931
 KEI Industries Ltd, New Delhi || 7,7 || B925
 Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra || 0,0 || B932
 Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra || 0,7 || B933
 Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat || 12,5 || B775
 Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B776
 Precision Metals, Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B777
 Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B778
 Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra || 8,6 || B779
 Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra || 6,8 || B780
 Liitteessä luetellut yritykset || 5,0 || B781
 Kaikki muut yritykset || 12,5 || B999

3.           Jollei toisin säädetä,
sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Mikäli jokin Intiassa toimiva vientiä
harjoittava tuottaja toimittaa komissiolle riittävät todisteet siitä, että se
- ei vienyt 1 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettuja Intiasta peräisin olevia tuotteita tutkimusajanjaksolla (1 päivän
huhtikuuta 2011 ja 31 päivän maaliskuuta 2012 välisenä ajanjaksona),
- ei ole etuyhteydessä sellaiseen viejään tai
tuottajaan, johon sovelletaan tällä asetuksella käyttöön otettuja
toimenpiteitä, ja
- ei tosiasiallisesti ole vienyt kyseessä
olevia tavaroita unioniin eikä sillä ole peruuttamatonta sopimusvelvoitetta
viedä merkittävää tuotemäärää unioniin tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen,
1 artiklan 2 kohtaa voidaan muuttaa lisäämällä
kyseinen uusi vientiä harjoittava tuottaja liitteessä I olevaan luetteloon.
3 artikla
Kannetaan lopullisesti asetuksen (EU) N:o 418/2013
mukaisesti väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät Intiasta
peräisin olevan ruostumattoman teräslangan, jonka painosta
- vähintään 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun
ottamatta lankaa, jonka painosta 28–31 prosenttia on nikkeliä ja 20–22
prosenttia kromia,
- alle 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun
ottamatta lankaa, jonka painosta 13–25 prosenttia on kromia ja 3,5–6 prosenttia
alumiinia,
ja joka luokitellaan tällä hetkellä
CN-koodeihin 7223 00 19 ja 7223 00 99, tuonnissa. Lopullisen polkumyyntitullin
ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
LIITE:
Yhteistyössä toimineet otokseen kuulumattomat intialaiset vientiä harjoittavat
tuottajat
Taric-lisäkoodi B781
 Yrityksen nimi || Kaupunki
 Bekaert Mukand Wire Industries || Lonand, Tal. Khandala, Satara District, Maharastra
 Bhansali Bright Bars Pvt. Ltd. || Mumbai, Maharashtra
 Bhansali Stainless Wire || Mumbai, Maharashtra
 Chandan Steel || Mumbai, Maharashtra
 Drawmet Wires || Bhiwadi, Rajastan
 Jyoti Steel Industries Ltd. || Mumbai, Maharashtra
 Mukand Ltd. || Thane
 Panchmahal Steel Ltd. || Dist. Panchmahals, Gujarat
[1]               EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.
[2]               EUVL L 126, 8.5.2013, s. 1.
[3]               EUVL L 126, 8.5.2013, s. 19.
[4]               EUVL L 240, 7.9.2013, s. 1.
[5]               EUVL C 240, 10.8.2012, s. 6.
[6]               Asia C-595/11 Steinel, Kok. 2013, ei vielä julkaistu.
[7]               Asia T- 170/94, Shanghai Bycicles, Kok. 1997, s.
II-1383, 64 kohta.
[8]               Asia T-210/95, European Fertilizer Manufacturer's
Association (EFMA) v. Euroopan unionin neuvosto, Kok. 1999, s. II-3291, 60
kohta.
[9]               Neuvoston asetus (EY) N:o 383/2009, annettu
5 päivänä toukokuuta 2009, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön
ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien
seostamattomasta teräksestä valmistettujen esi- ja jälkijännitettyjen lankojen
ja säikeislankojen (esi- ja jälkijännitetyt langat ja säikeislangat) tuonnissa
ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta,
EUVL L 118, 13.5.2009, s. 1; komission asetus (EU) N:o 1071/2012, annettu
14 päivänä marraskuuta 2012, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta
Kiinan kansantasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevien muokattavaksi
soveltuvasta valuraudasta valmistettujen, putkien kierteitettyjen valettujen
liitos- ja muiden osien tuonnissa, EUVL L 318, 15.11.2012, s. 10; komission
asetus (EU) N:o 845/2012, annettu 18 päivänä syyskuuta 2012, väliaikaisen
polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin
olevien orgaanisella aineella pinnoitettujen terästuotteiden tuonnissa, EUVL L
252, 19.9.2012, s. 33.
[10]             On kuitenkin syytä huomata, että sekä unionin tuotannonala
että intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimivat myös markkinoiden
alatasolla, joskin vähäisemmässä määrin.
[11]             Osoite: European Commission, Directorate-General for
Trade, Directorate H, 1049 Brussels, Belgium.


Avis juridique important

|

51999PC0087

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta (27 Ryhmä)  /* KOM/99/0087 lopull. */

Virallinen lehti nro C 247 E , 31/08/1999 s. 0026 - 0026

Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta (27 Ryhmä)(komission esittämä)PERUSTELUTKomissio tarkasteli vuoden 1998 viimeisellä vuosineljänneksellä tullikoodeksikomitean tullitalousjaoston avustamana jäsenvaltioiden sille esittämiä pyyntöjä yhteisen tullitariffin mukaisten tullien suspendoimisesta raa'an parafiinin osalta, joka on tarkoitus käsitellä tietyllä tavalla eli kiteyttää jakotislausmenetelmän avulla.Ehdotetun toimenpiteen kesto on määrittämätön, koska sillä on tarkoitus muuttaa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liite I, ja tämänkin asetuksen voimassaoloaika on määrittämätön.Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta (27 Ryhmä)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettätariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 26 päivänä lokakuuta 1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2261/98 (2), suspendoidaan tullien kantaminen alanimikkeeseen 2712 90 31 kuuluvien, tietyllä tavalla käsitellyiksi tarkoitettujen tavaroiden osalta; kyseisiä tiettyjä käsittelyjä kuvataan edellä mainitun nimikkeistön 27 ryhmän 4 lisähuomautuksessa, ja(1)  EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1.(2)  EYVL L 292, 30.10.1998, s. 1.teknologisen ja ekologisen kehityksen huomioon ottamiseksi ja eurooppalaisten yritysten kilpailukyvyn parantamiseksi on yhteisön edun mukaista laajentaa tullien suspensio koskemaan alanimikkeeseen 2712 90 31 kuuluvien tavaroiden osalta tavaroita, joista on tarkoitus poistaa rasva kiteyttämällä ne jakotislausmenetelmän avulla,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaLisätään tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I olevaan tullitaulukon 27 ryhmän 4 lisähuomautukseen alakohta seuraavasti:"p)  ainoastaan alanimikkeeseen 2712 90 31 kuuluvien tavaroiden osalta rasvanpoisto kiteyttämällä jakotislausmenetelmän avulla.".2 artiklaTämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä  Neuvoston puolesta PuheenjohtajaRAHOITUSSELVITYS1.  TOIMEN NIMIEhdotus neuvoston asetukseksi (EY) tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta (27 Ryhmä).2.  BUDJETTIKOHTA / -KOHDAT12 luvun 120 momentti.3.  OIKEUSPERUSTAEuroopan yhteisön perustamissopimuksen 28 artikla.4.  TOIMEN KUVAUSYhteisen tullitariffin mukaisten tullien suspendoiminen raa'an parafiinin osalta, joka on tarkoitus käsitellä tietyllä tavalla eli kiteyttää jakotislausmenetelmän avulla.7.  TALOUDELLISET VAIKUTUKSETToimenpiteellä ei pitäisi olla taloudellisia vaikutuksia, koska tullit on jo suspendoitu toisen tietyn käsittelyn, valikoivien liuottimien avulla tapahtuvan uuttamisen johdosta.8.  PETOSTENVASTAISET SÄÄNNÖKSETTässä neuvoston asetuksessa tarkoitettujen tavaroiden käyttötarkoituksen valvonta toteutetaan tietyistä yhteisön tullikoodeksista (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 291-304 artiklan mukaisesti.


Avis juridique important

|

51996PC0044(12)

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) N:o ... kuitupellavan ja hampun tuen määrän sekä pellavakuidun käyttöä edistävien toimenpiteiden rahoittamiseksi pidätettävän määrän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1996/1997

Virallinen lehti nro C 125 , 27/04/1996 s. 0022

Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) N:o . . .,annettu . . .,kuitupellavan ja hampun tuen määrän sekä pellavakuidun käyttöä edistävien toimenpiteiden rahoittamiseksi pidätettävän määrän vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1996/1997 (96/C 125/12) 96/0064 (CNS)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon pellava- ja hamppualan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä kesäkuuta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1308/70 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o . . . (2), ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan ja 4 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäasetuksen (ETY) N:o 1308/70 4 artiklassa säädetään, että yhteisössä tuotetun pääsiassa kuidun tuotantoon tarkoitetun pellavan sekä hampun tuen määrät on vahvistettava vuosittain,mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan nojalla tuen määrä vahvistetaan kylvetylle ja korjatulle pinta-alalle hehtaarikohtaisesti siten, että turvataan tasapaino yhteisössä tarvittavan tuotantomäärän ja tuotannon myyntimahdollisuuksien välillä; tuen määrää vahvistettaessa on otettava myös huomioon pellavan ja hampun kuitujen ja siementen maailmanmarkkinahinta,asetuksen (ETY) N:o 1308/70 2 artiklan 3 kohdassa säädetään, etä pellavakuidun käyttöä edistävien yhteisön toimenpiteiden rahoittamiseen tarkoitettu tuen osa vahvistetaan samaan aikaan kuin kyseistä markkinointivuotta koskeva tuki mainitussa kohdassa tarkoitettuja perusteita noudattaen; tuen määrä on vahvistettava ottaen huomioon pellavamarkkinoiden tilanteen kehitys, pellavalle tarkoitetun tuen määrä sekä toimenpiteiden ennakoitavat kustannukset, jaedellä tarkoitettujen perusteiden soveltamisesta seuraa, että tuen määrä ja pellavakuidun käyttöä edistävien toimenpiteiden rahoittamiseen tarkoitettu tuen osa vahvistetaan jäljempänä osoitetulle tasolle,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Markkinointivuonna 1996/1997 asetuksen (ETY) N:o 1308/70 4 artiklassa tarkoitetun tuen määrät vahvistetaana) pellavan osalta 935,65 ecuksi hehtaarilta;b) hampun osalta 774,74 ecuksi hehtaarilta.2 artikla Markkinointivuonna 1996/1997 asetuksen (ETY) N:o 1308/70 2 artiklassa tarkoitettujen pellavakuidun käyttöä edistävien toimenpiteiden rahoittamiseksi pellavan tuesta pidätettävä määrä vahvistetaan 53,64 ecuksi hehtaarilta.3 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 1996.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty . . .Neuvoston puolesta. . .(1) EYVL N:o L 146, 4.7.1970, s. 1(2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 20.


Avis juridique important

|

51995PC0034(17)

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) N:o ... täysikasvuisten nautojen ohjehinnan vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1995/96

Virallinen lehti nro C 099 , 21/04/1995 s. 0025

Ehdotus:NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o . . .annettu täysikasvuisten nautojen ohjehinnan vahvistamisesta markkinointivuodeksi 1995/96 (95/C 99/17)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo, ettätäysikasvuisten nautojen ohjehintaa vahvistettaessa olisi otettava huomioon yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteet; yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteita ovat erityisesti kohtuullisen elintason takaaminen maatalousväestölle, tarvikkeiden saatavuuden turvaaminen ja kohtuullisten kuluttajahintojen takaaminen, jaohjehinta on vahvistettava asetuksen (ETY) N:o 805/68 3 artiklan 2 kohdassa säädettyjä perusteita noudattaen,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Markkinointivuonna 1995/96 täysikasvuisten nautojen ohjehinta vahvistetaan 238,39 ecuksi 100 elopainokilolta.2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty . . .Neuvoston puolesta(). . .() EYVL N:o L 148, 28.6.1968, s. 24


Avis juridique important

|

52001PC0111

Ehdotus neuvoston asetukseksi hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2201/96 oikaisemisesta (KOM(2001) 111 lopull. - 2001/0052(CNS))

Virallinen lehti nro C 180 E , 26/06/2001 s. 0181 - 0181

Ehdotus neuvoston asetukseksi hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2201/96 oikaisemisesta(2001/C 180 E/13)KOM(2001) 111 lopull. - 2001/0052(CNS)(Komission esittämä 26 päivänä helmikuuta 2001)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo seuraavaa:(1) Joulukuun 4 päivänä 2000 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2699/2000(1) muutetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96(2) I osasto ja siitä johtuen säännöksiä, joilla säädellään d'Ente-luumuista saatujen kuivattujen luumujen ja kuivattujen viikunoiden jalostustukijärjestelmää, muuttamatta kuitenkaan näiden säännösten asiasisältöä. Tästä järjestelmästä, joka on tähän asti kuulunut mainitun asetuksen (EY) N:o 2201/96 2-6 artiklaan, säädetään tästä lähtien mainitun asetuksen 6 a artiklassa. Uuden esitystavan vuoksi asetuksen (EY) N:o 2201/96 31 artikla, jossa vahvistetaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta rahoitettavat menot, olisi oikaistava.(2) Mainitussa 31 artiklassa on korvattava maininta kumotusta asetuksesta (ETY) N:o 729/70(3) maininnalla yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1258/1999(4),ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaKorvataan asetuksen (EY) N:o 2201/96 31 artikla seuraavasti: " 31 artiklaEdellä 2, 6 a ja 7 artiklan sekä 9 artiklan 4 ja 5 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan soveltamisesta aiheutuvia menoja pidetään yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuina interventiotoimenpiteinä, joiden tarkoituksena on säädellä maatalousmarkkinoita(5)."2 artiklaTämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.(1) EYVL L 311, 12.12.2000, s. 9.(2) EYVL L 297, 21.11.1996, s. 29. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2699/2000 (EYVL L 311, 12.12.2000, s. 9).(3) EYVL L 94, 28.4.1970, s. 13. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1287/95 (EYVL L 125, 8.6.1995, s. 1).(4) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.(5) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103.