Avis juridique important

|

51998PC0622

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään  /* KOM/98/0622 lopull. - SYN 98/0303 */

Virallinen lehti nro C 400 , 22/12/1998 s. 0007

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (98/C 400/05) KOM(1998) 622 lopull. - 98/0303(SYN)(Komission esittämä 30 päivänä lokakuuta 1998)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä yhteistoiminnassa Euroopan parlamentin kanssa,sekä katsoo, ettäperustamissopimuksen 2 artiklassa määrätään, että yhteisön yhtenä päämääränä on edistää kestävää kasvua koko yhteisössä, ja helmikuussa 1993 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (1) korostetaan kestävän kasvun merkitystä,komission esittämässä ohjelmassa "Kohti kestävää kehitystä", jonka yleisen lähestymistavan neuvosto hyväksyi 1 päivänä helmikuuta 1993 antamassaan päätöslauselmassa, korostetaan yritysten tehtäviä ja vastuuta sekä talouden vahvistamisessa että ympäristönsuojelun alalla kaikkialla yhteisössä,ohjelmassa "Kohti kestävää kehitystä" painotetaan tarvetta monipuolistaa ympäristönsuojelun välineitä ja saada markkinamekanismien avulla organisaatiot sitoutumaan lähestymistapaan, jossa ne eivät tyydy ainoastaan noudattamaan kaikkia ympäristöä koskevia säädöksiä vaan toteuttavat myös aktiivisesti lisätoimia alalla,teollisuusyritysten vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1836/93 on parantanut selvästi teollisuuden ympäristötoimien tehokkuutta,ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän olisi siksi oltava kaikkien sellaisten organisaatioiden toteutettavissa, joiden toiminnasta aiheutuu merkittäviä ympäristövaikutuksia, sillä järjestelmä tarjoaa kyseisille organisaatioille välineen näiden merkittävien vaikutusten hallitsemiseksi ja ympäristötoimien tehokkuuden parantamiseksi,neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1836/93 täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella voidaan parantaa EMAS-järjestelmän mahdollisuuksia tehostaa yleisesti organisaatioiden ympäristötoimia,perustamissopimuksen 3 b artiklassa tarkoitetun toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti eurooppalaisten organisaatioiden ympäristötoimien tehostumista edistävän EMAS-järjestelmän vaikutukset ovat saavutettavissa nimenomaan yhteisön tasolla. Tämän asetuksen tarkoituksena on ainoastaan varmistaa EMAS-järjestelmän yhdenmukainen toteuttaminen kaikkialla yhteisössä yhteisten sääntöjen, menettelyjen ja keskeisten vaatimusten avulla ja jättää kansallisella tasolla toteutettavissa olevat toimet jäsenvaltioiden vastuulle,organisaatioiden vapaaehtoista osallistumista EMAS-järjestelmään on kannustettava ja osallistumisesta on oltava hyötyä sääntelyyn perustuvan valvonnan helpottumisen, kustannussäästöjen ja kohentuneen julkisuuskuvan muodossa,on tärkeää, että pienet ja keskisuuret yritykset osallistuvat EMAS-järjestelmään, ja niiden osallistumista olisi tuettava ottamalla käyttöön tai edistämällä teknisiä aputoimenpiteitä ja rakenteita, joilla tarjotaan tarvittavaa asiantuntija-apua ja tukea tällaisille yrityksille,komissio arvioi jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella, onko tarpeen ottaa käyttöön organisaatioiden EMAS-järjestelmään osallistumista edistäviä erityisiä toimia, etenkin pienten ja keskisuurten yritysten osalta.ympäristöjärjestelmää käyttävien organisaatioiden toiminnan avoimuutta ja luotettavuutta lisää se, että niiden hallintajärjestelmät, ympäristöauditointimenettelyt ja ympäristölausunnot tarkastetaan sen todentamiseksi, että ne ovat tämän asetuksen vaatimusten mukaisia, ja että ympäristötodentajat vahvistavat ympäristölausunnot ja niiden päivitykset,EMAS-järjestelmän uskottavuuden takaamiseksi on tarpeen varmistaa ympäristötodentajien pätevyys itsenäisen ja puolueettoman akkreditointijärjestelmän ja ympäristötodentajien toimien riittävän valvonnan avulla,organisaatioita olisi kannustettava tuottamaan ja määräajoin julkistamaan ympäristölausuntoja, joista yleisö ja sidosryhmät saavat tietoa niiden ympäristötoimien tehokkuudesta.komission on yhteisön menettelyjen mukaisesti mukautettava liitteet tähän asetukseen sopiviksi, otettava huomioon EMAS-järjestelmän kannalta olennaiset eurooppalaiset ja kansainväliset ympäristöstandardit ja laadittava yhdessä EMAS-järjestelmän sidosryhmien kanssa ohjeet, joiden avulla varmistetaan järjestelmän vaatimusten yhdenmukainen täytäntöönpano kaikissa jäsenvaltioissa, jatätä asetusta on syytä tarkistaa saatujen kokemusten perusteella tietyn voimassaoloajan kuluttua,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä ja sen tavoitteet1. Organisaatioiden ympäristötoimien tehokkuuden arvioimiseksi ja parantamiseksi sekä asian kannalta merkityksellisten tietojen jakamiseksi yleisölle ja muille sidosryhmille perustetaan yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä, jäljempänä "EMAS-järjestelmä", johon organisaatiot saavat osallistua vapaaehtoisesti.2. EMAS-järjestelmän tavoitteena on edistää organisaatioiden ympäristötoimien tehokkuuden jatkuvaa parantamistaa) rakentamalla ja toteuttamalla organisaatioiden ympäristöjärjestelmiä;b) arvioimalla järjestelmällisesti, puolueettomasti ja säännöllisesti järjestelmien tehokkuutta;c) jakamalla yleisölle ja sidosryhmille tietoa ympäristötoimien tehokkuudesta;d) edistämällä henkilöstön sitoutumista.3. EMAS-järjestelmällä ei rajoiteta ympäristövalvontaa koskevan yhteisön tai kansallisen lainsäädännön taikka yhteisön lainsäädännön ulkopuolelle jäävien teknisten standardien soveltamista, eikä kyseisestä lainsäädännöstä ja standardeista yrityksille aiheutuvia velvoitteita.2 artikla MääritelmätTässä asetuksessa tarkoitetaana) "ympäristöpolitiikalla" organisaatioiden ympäristöä koskevia yleistavoitteita ja toimintaperiaatteita, mukaan lukien kaikkien ympäristöalalla säädettyjen asiaan kuuluvien määräysten noudattaminen;b) "ympäristökatselmuksella" alustavaa laajaa tutkimusta organisaation toimintaan liittyvistä ympäristökysymyksistä, ympäristövaikutuksista ja ympäristötoimien tehokkuudesta;c) "ympäristönäkökohdalla" organisaation toimintojen, tuotteiden tai palvelujen osaa, joka voi olla vuorovaikutuksessa ympäristön kanssa;HUOMAUTUS: Merkittävä ympäristönäkökohta on sellainen, jolla on tai voi olla merkittävä ympäristövaikutus;d) "ympäristövaikutuksella" mitä tahansa ympäristössä tapahtuvaa haitallista tai hyödyllistä muutosta, joka on kokonaan tai osittain organisaation toimintojen, tuotteiden tai palvelujen seurausta;e) "ympäristöohjelmalla" kuvausta niistä organisaation erityisistä päämääristä ja toimista, jotka on tarkoitettu nostamaan ympäristönsuojelun tasoa organisaatiossa, mukaan lukien kuvaus sellaisista toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä, joiden avulla voidaan saavuttaa nämä päämäärät, ja tarvittaessa näiden toimenpiteiden toteuttamiselle asetetut määräajat;f) "ympäristöpäämäärällä" yleisluontoista ympäristötavoitetta, jonka perustana on ympäristöpolitiikka ja jonka organisaatio asettaa itselleen, ja joka on määrällinen silloin, kun se on käytännössä mahdollista;g) "ympäristötavoitteella" ympäristöpäämääriin perustuvaa, organisaatiolle tai sen osille soveltuvaa yksityiskohtaista vaatimusta, joka on tarpeen asettaa ja täyttää ko. päämäärien saavuttamiseksi, ja joka on määrällinen silloin, kun se on käytännössä mahdollista;h) "ympäristöjärjestelmällä" sitä yleisen hallintajärjestelmän osaa, johon kuuluvat organisaatiorakenne, vastuut, käytännön toimet, menettelyt, menetelmät ja voimavarat, joita tarvitaan ympäristöpolitiikan määrittelyyn ja sen täytäntöönpanoon;i) "ympäristöauditoinnilla" hallinnan apuvälinettä, johon sisältyy järjestelmällinen, dokumentoitu, säännöllinen ja puolueeton arvio organisaation, hallintajärjestelmän ja niiden menetelmien toiminnasta, joiden tarkoituksena on suojella ympäristöä, ja jonka tarkoituksena oni) helpottaa sellaisten käytännön toimien valvontaa, jotka saattavat vaikuttaa ympäristöön;ii) arvioida miten organisaatio noudattaa ympäristöpolitiikkaansa;j) "auditointijaksolla" ajanjaksoa, jonka aikana kaikki tietyn toimipaikan toiminnat auditoidaan;k) "ympäristölausunnolla" liitteessä III olevan 3.2 kohdan a-g alakohdassa lueteltuja yksityiskohtaisia tietoja;l) "organisaatiolla" julkista tai yksityistä yritystä, yhtymää, konsernia, laitosta, viranomaista tai muuta yhteisöä, tai sellaisen osaa tai yhdistelmää, jolla yhtiömuodosta riippumatta on omat toiminnot ja hallinto.Rekisteröitävästä yksiköstä sovitaan todentajan kanssa ottaen huomioon 14 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti laaditut komission ohjeet, kuitenkin siten, ettei yksikkö ylitä jäsenvaltion rajoja. Jos organisaatio muodostaa toimipaikan, tätä on käytettävä rekisteröintiperusteena;m) "toimipaikalla" sellaista maa-aluetta, joka on toimintaa harjoittavan tai tuotteita tai palveluja tarjoavan organisaation hallinnassa. Tämä käsittää kokonaisuudessaan infrastruktuurin, laitteet ja materiaalit;n) "auditoijalla" organisaation henkilöstöön kuuluvaa tai sen ulkopuolista henkilöä tai ryhmää, joka toimii organisaation ylimmän johdon nimissä, jolla on yksilönä tai ryhmänä liitteessä II olevassa 2,4 kohdassa tarkoitetut toimivaltuudet ja joka on riittävän riippumaton auditoitavasta toiminnasta voidakseen antaa objektiivisen arvion;o) "akkreditoidulla ympäristötodentajalla" henkilöä tai toimielintä, joka on riippumaton todentamisen kohteena olevasta organisaatiosta ja joka on akkreditoitu 4 artiklan mukaisten edellytysten ja menettelyjen mukaisesti;p) "akkreditointijärjestelmällä" ympäristötodentajien akkreditointi- ja valvontajärjestelmää, jota johtaa jäsenvaltion nimeämä tai luoma puolueeton laitos tai organisaatio, jolla on riittävät voimavarat ja toimivaltuudet ja joka soveltaa asianmukaisia menettelyä niiden toimintojen suorittamista varten, jotka kyseiselle järjestelmälle on tässä asetuksessa määritelty;q) "toimivaltaisilla toimielimillä" jäsenvaltioiden 5 artiklan mukaisesti nimeämiä toimielimiä, jotka suorittavat tässä asetuksessa tarkoitetut tehtävät.3 artikla Osallistuminen EMAS-järjestelmäänEMAS-järjestelmään voivat osallistua kaikki organisaatiot, joiden tavoitteena on parantaa ympäristötoimiensa tehokkuutta.1. EMAS-järjestelmään rekisteröityminenJotta organisaatio voitaisiin rekisteröidä EMAS-järjestelmään, sen ona) suoritettava tämän asetuksen liitteen VII mukaisesti toimintansa, tuotteidensa ja palvelujensa ympäristökatselmus, jossa selvitetään liitteessä VI esitetyt seikat, ja tämän katselmuksen tulosten valossab) otettava käyttöön ympäristöjärjestelmä, joka käsittää kaikki tämän asetuksen liitteen 1 A mukaiset osatekijät. Organisaation on myös noudatettava asiaa koskevaa lainsäädäntöä, parannettava ympäristötoimiensa tehokkuutta sekä huolehdittava ulkoisesta tiedotuksesta liitteen 1 B säännösten mukaisesti.Organisaatioiden, joilla on sertifioitu ja 9 artiklan säännösten perusteella tunnustettu ympäristöjärjestelmä, ei tarvitse suorittaa virallista alustavaa ympäristökatselmusta siirtyessään EMAS-järjestelmään, jos liitteen VI mukaisten ympäristönäkökohtien tarkastelua ja arviointia varten tarpeellinen tieto saadaan sertifioidusta ympäristöjärjestelmästä;c) tehtävä tai teetettävä ympäristöauditiointi tämän asetuksen liitteen II mukaisesti; Auditoinnin on oltava sellainen, että sen avulla voidaan arvioida organisaation ympäristötoimien tehokkuutta;d) laadittava liitteessä III olevan 3.2 kohdan mukainen ympäristölausunto. Tässä lausunnossa on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, miten organisaatio on onnistunut ympäristöpäämääriensä ja -tavoitteidensa saavuttamisessa;e) organisaatiolta niin vaadittaessa annettava tiettyjen sidosryhmien käyttöön alustava ympäristökatselmus, jos sellainen on suoritettu, hallintajärjestelmä, auditointimenettely ja ympäristölausunto tai osia siitä, tarkastuttaa, että ne täyttävät tämän asetuksen vaatimukset ja hankkia vahvistus ympäristölausunnolle sen varmistamiseksi, että se täyttää liitteessä III olevan 3.2 kohdan vaatimukset;f) toimitettava vahvistettu ympäristölausunto sen jäsenvaltion toimivaltaiselle toimielimelle, jossa organisaatio sijaitsee, ja rekisteröinnin jälkeen asetettava se julkisesti saataville.2. EMAS-rekisteröinnin ylläpitoJotta organisaatio voisi säilyttää EMAS-rekisteröintinsä, sen ona) huolehdittava ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän todentamisesta liitteessä V olevan 5.6 kohdan vaatimusten mukaisesti;b) toimitettava vuosittain vahvistettu, ajantasaistettu ympäristölausunto toimivaltaiselle toimielimelle ja asetettava se julkisesti saataville.4 artikla Ympäristötodentajien akkreditointi ja valvonta1. Kunkin jäsenvaltion on perustettava järjestelmä riippumattomien ympäristötodentajien akkreditointia ja heidän toimintansa valvomista varten. Tätä varten jäsenvaltiot voivat joko käyttää olemassa olevia akkreditointielimiä tai 5 artiklassa mainittuja toimivaltaisia toimielimiä, taikka nimetä tai perustaa muita elimiä, joilla on asianmukainen asema.Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että näiden järjestelmien kokoonpano on sellainen, että niiden riippumattomuus ja puolueettomuus tehtävien suorittamisessa on taattu.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että nämä järjestelmät ovat täysin toimintavalmiita viimeistään kolmen kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta.3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niitä osapuolia, joita asia koskee, kuullaan asianmukaisesti akkreditointijärjestelmän käyttöönottamisesta.4. Ympäristötodentajien akkreditointi ja heidän toimintansa valvonta toteutetaan liitteen V määräysten mukaisesti.5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, joihin ne ryhtyvät tämän artiklan nojalla sekä ilmoitettava akkreditointijärjestelmän rakenteen ja yksityiskohtaisten sääntöjen merkittävistä muutoksista.6. Komissio edistää noudattaen 14 artiklassa säädettyä menettelyä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä erityisesti, jotta vältettäisiin:- jäsenvaltioiden ympäristötodentajien akkreditoinnissa käyttämien perusteiden, edellytysten ja yksityiskohtaisen sääntöjen yhteensopimattomuus,- jäsenvaltioiden akkreditoimien ympäristötodentajien valvonnassa käyttämien yksityiskohtaisten sääntöjen ja toimien yhteensopimattomuus,- jäsenvaltioiden muissa jäsenvaltioissa akkreditoitujen ympäristötodentajien valvonnassa soveltamien yksityiskohtaisten sääntöjen ja toimien yhteensopimattomuus.7. Yhdessä jäsenvaltiossa akkreditoidut ympäristötodentajat voivat suorittaa todentamistehtäviä muissa jäsenvaltioissa liitteen V määräysten mukaisesti.8. Perustetaan kaikista akkreditointielimistä muodostuva yhteistyöfoorumi, jonka tehtävänä on avustaa komissiota sen 4 artiklan 6 kohdan mukaisten velvoitteiden täyttämisessä. Yhteistyöfoorumi kokoontuu tarvittaessa, kuitenkin vähintään kahdesti vuodessa, ja kokouksiin osallistuu komission edustaja.Yhteistyöfoorumi laatii todentajien akkreditointia, pätevyyttä ja valvontaa koskevia ohjeita määrittämällä yhtenäistä tulkintaa liitteen V vaatimuksista. Nämä asiakirjat käsitellään 14 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti.Akkreditointielimien toiminnan ja todentamisen yhdenmukaisen kehityksen varmistamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa yhteistyöfoorumin on luotava menettelyjä vertaisarviointia varten. Vertaisarvioinnilla pyritään varmistamaan, että jäsenvaltioiden akkreditointijärjestelmät täyttävät tämän asetuksen vaatimukset. Komissiolle toimitetaan kertomus vertaisarviointia koskevista toimista.5 artikla Toimivaltaiset toimielimet1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta toimivaltainen toimielin, joka vastaa tässä asetuksessa ja erityisesti sen 6 ja 7 artiklassa säädettyjen tehtävien suorittamisesta, sekä ilmoitettava asiasta komissiolle.2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että näiden toimivaltaisten toimielinten kokoonpano on sellainen, että se takaa toimielinten riippumattomuuden ja puolueettomuuden, ja että toimivaltaiset toimielimet soveltavat yhtenäisesti tämän asetuksen säännöksiä.3. Jäsenvaltioiden on laadittava toimivaltaisten toimielinten käyttöön ohjeet organisaatioiden rekisteröinnin väliaikaisesta tai pysyvästä peruuttamisesta. Toimivaltaisilla toimielimillä on erityisesti oltava tietyt menettelyt- niiden huomautusten käsittelemiseksi, joita sidosryhmät ovat tehneet rekisteröidyistä toimipaikoista, ja- rekisteröinnin epäämisestä taikka väliaikaisesti tai pysyvästi luettelosta poistamisesta.4. Toimivaltainen toimielin on vastuussa rekisteröinnistä EMAS-järjestelmään. Tästä syystä sen on valvottava organisaatioiden rekisteröintiä sekä näitä koskevien tietojen ylläpitoa luettelossa. Rekisteröinnin epääminen tai väliaikainen tai pysyvä poistaminen luettelosta edellyttää asianosaisten kuulemista, jotta toimivaltainen toimielin saa tarvittavat tiedot päätöksen tekemistä varten.5. Kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaiset toimielimet kokoontuvat tarvittaessa, kuitenkin vähintään kahdesti vuodessa, ja kokouksiin osallistuu komission edustaja. Kokousten tarkoituksena on varmistaa, että rekisteröitäessä organisaatioita EMAS-järjestelmään noudatetaan yhdenmukaisia menettelyjä. Jotta toimivaltaiset toimielimet pääsisivät yhteisymmärrykseen rekisteröinnin käytännön toteutuksesta, ne käynnistävät vertaisarviointimenettelyn. Vertaisarviointia koskeva kertomus toimitetaan komissiolle ja asetetaan julkisesti saataville.6 artikla Organisaatioiden rekisteröinti1. Toimivaltaiset toimielimet noudattavat rekisteröinnissä seuraavia periaatteita:a) Jos toimivaltainen toimielin- on saanut vahvistetun ympäristölausunnon, ja- on saanut organisaatiolta liitteen VIII mukaisen lomakkeen täytettynä, ja- on vastaanottanut rekisteröintimaksun, joka voidaan vaatia 16 artiklan perusteella, ja- katsoo saadun näytön perusteella, että organisaatio täyttää kaikki tämän asetuksen vaatimukset,se rekisteröi rekisteröintiä hakevan organisaation ja antaa sille rekisterinumeron. Toimivaltainen toimielin ilmoittaa rekisteröinnistä organisaation johdolle.b) Jos akkreditointielin toimittaa toimivaltaiselle toimielimelle valvontaraportin, josta käy ilmi, ettei todentaja ole riittävän hyvin varmistanut, että rekisteröintiä hakeva organisaatio täyttää tämän asetuksen vaatimukset, rekisteröinti evätään, kunnes saadaan varmuus EMAS-järjestelmän noudattamisesta.c) Jos organisaatio ei toimita toimivaltaiselle toimielimelle kolmen kuukauden kuluessa asiaa koskevasta kehotuksesta- ajantasaista versiota vuosittain laadittavasta ympäristölausunnosta, tai- organisaatiolta edellytettävää liitteen VIII mukaista lomaketta täytettynä, tai- mahdollisia rekisteröintimaksuja,organisaatio poistetaan laiminlyönnin luonteesta ja laajuudesta riippuen joko väliaikaisesti tai pysyvästi luettelosta. Toimivaltainen toimielin ilmoittaa organisaation johdolle toimenpiteiden syyt.d) Jos toimivaltainen toimielin milloin tahansa toteaa saamiensa tietojen perusteella, ettei organisaatio enää täytä yhtä tai useampaa tämän asetuksen säännöistä, organisaatio poistetaan laiminlyönnin luonteesta ja laajuusta riippuen joko väliaikaisesti tai pysyvästi luettelosta. Toimivaltainen toimielin ilmoittaa organisaation johdolle toimenpiteiden syyt.e) Jos toimivaltainen täytäntöönpanoviranomainen ilmoittaa toimivaltaiselle toimielimelle, että organisaatiossa on rikottu ympäristönsuojelua koskevia määräyksiä, toimielin tapauksesta riippuen joko epää rekisteröinnin organisaatiolta tai poistaa organisaation väliaikaisesti luettelostaToimivaltainen toimielin tiedottaa organisaation johdolle toimenpiteiden syistä sekä toimivaltaisen täytäntöönpanoviranomaisen kanssa käydyistä keskusteluista.f) Rekisteröinnin epääminen tai väliaikainen luettelosta poistaminen peruutetaan, jos toimivaltainen toimielin saa toimivaltaiselta täytäntöönpanoviranomaiselta tyydyttävät todisteet siitä, että laiminlyönnit on korjattu ja että on toteutettu riittävät toimenpiteet laiminlyönnin toistumisen estämiseksi.2. Toimivaltainen viranomainen ajantasaistaa EMAS-järjestelmään rekisteröityjen organisaatioiden luettelon kuukausittain.7 artikla Rekisteröityjen organisaatioiden ja akkreditoitujen ympäristötodentajien luettelo1. Akkreditointijärjestelmät laativat, tarkistavat ja ajantasaistavat luettelon kussakin jäsenvaltiossa akkreditoiduista ympäristötodentajista ja toimittavat tiedot luetteloon tehdyistä muutoksista kuukausittain komissiolle joko suoraan tai kansallisten viranomaisten välityksellä kyseisen jäsenvaltion päätöksen mukaan.2. Toimivaltaiset toimielimet laativat luettelon kussakin jäsenvaltiossa rekisteröidyistä organisaatioista sekä ylläpitävät tätä luetteloa. Toimivaltaiset toimielimet toimittavat tiedot luetteloon tehdyistä muutoksista kuukausittain komissiolle kyseisen jäsenvaltion päätöksen mukaan joko suoraan tai kansallisten viranomaisten välityksellä.3. Komissio ylläpitää luetteloa akkreditoiduista ympäristötodentajista ja rekisteröidyistä organisaatioista ja asettaa sen julkisesti saataville.8 artikla Logo1. EMAS-järjestelmään osallistuvat organisaatiot voivat käyttää liitteen IV mukaista logoa. Komissio täydentää liitettä IV noudattaen 14 artiklan mukaista menettelyä. Logoa voivat käyttää ainoastaan organisaatiot, joilla on voimassa oleva EMAS-rekisteröinti.Logon käyttö on sallittu ainoastaan liitteessä IV esitetyssä muodossa.2. Organisaatiot voivat käyttää EMAS-logoa ainoastaan seuraavissa yhteyksissä:- varmennetussa ympäristölausunnossa,- organisaation virallisessa kirjepaperissa,- tuotaessa julki organisaation osallistumista EMAS-järjestelmään.3. Organisaatiot voivat käyttää logoa myös toimintaan, tuotteisiin ja palveluihin liittyvän ympäristötiedotuksen yhteydessä- edellyttäen, että tiedot sisältyvät ympäristölausuntoon, ja ympäristötodentaja on vahvistanut ne ja todennut, että tiedot ovata) tarkkoja ja totuudenmukaisia,b) perusteltuja ja todennettavissa,c) olennaisia ja oikeassa asiayhteydessä,d) esitettyjen näkökohtien kannalta eriteltyjä ja selkeitä,e) sellaisia, että väärintulkintamahdollisuus on epätodennäköinen,f) merkittäviä suhteessa kokonaisympäristövaikutukseen,- edellyttäen, että ilmaisu "vahvistettua tietoa" on lisätty logon yhteyteen liitteen IV mukaisesti.4. Logon käyttö on kielletty seuraavissa tapauksissa:- tuotteissa tai pakkauksissa,- tuotteita, toimintaa tai palveluja koskevien vertailevien väitteiden yhteydessä,- tuotteiden, toiminnan ja palvelujen mainonnassa.9 artikla Suhde eurooppalaisiin ja kansainvälisiin standardeihin1. Organisaatioiden, jotka noudattavat eurooppalaisia tai kansainvälisiä, EMAS-järjestelmän kannalta merkityksellisiä ympäristöasioiden standardeja ja jotka asianmukaista sertifiointimenettelyä noudattaen ovat saaneet siitä todistuksen, katsotaan olevan tämän asetuksen vastaavien vaatimusten mukaisia, edellyttäen että:a) komissio on tunnustanut edellä mainitut standardit noudattaen 14 artiklassa säädettyä menettelyä,b) komissio on tunnustanut sertifiointielimen akkreditoinnin noudattaen 14 artiklassa säädettyä menettelyä,Tunnustettujen standardien viittaukset (sekä ne EMAS-järjestelmän osat, joita nämä standardit koskevat) ja tiedot tunnustetusta akkreditioinnista julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.2. Tällaisten organisaatioiden rekisteröimiseksi EMAS-järjestelmään kyseisten organisaatioiden on osoitettava todentajalle ainoastaan täyttävänsä ne vaatimukset, joita tunnustetut standardit eivät kata.10 artikla Organisaatioiden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, osallistumisen edistäminen1. Jäsenvaltioiden on edistettävä organisaatioiden osallistumista EMAS-järjestelmään ja otettava erityisesti huomioon tarve varmistaa pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) osallistuminen- helpottamalla tiedonsaantia ja tukivarojen saantimahdollisuuksia ja julkisten rakenteiden käyttöä,- ottamalla käyttöön tai edistämällä teknisiä tukitoimenpiteitä etenkin asianomaisten ammatillisten tai paikallisten tahojen (esimerkiksi paikallisviranomaisten, kauppakamarien ja yrittäjäjärjestöjen) käynnistämien aloitteiden yhteydessä.Maantieteellisesti tarkkaan rajattavissa oleville alueille keskittyneiden pk-yritysten osallistumisen edistämiseksi paikallisviranomaiset voivat yhdessä teollisuuden järjestöjen, kauppakamarien ja asianosaisten kanssa avustaa yrityksiä alueen merkittävien ympäristövaikutusten yksilöimisessä. Pk-yritykset voivat näiden tietojen avulla määrittää ympäristöohjelmansa ja asettaa oman EMAS-hallintajärjestelmänsä mukaiset päämäärät ja tavoitteet.2. Jäsenvaltioiden on tarkasteltava, miten rekisteröitymistä EMAS-järjestelmään tämän asetuksen mukaisesti voidaan hyödyntää ympäristölainsäädännön täytäntöönpanossa ja valvonnassa, jotta vältettäisiin tarpeeton päällekkäisyys sekä organisaatioiden että täytäntöönpanosta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen tekemän työn osalta.3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan soveltamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä.4. Komissio pyrkii varmistamaan, että yhteisön tasolla kehitettävät lainsäädännölliset välineet, jotka koskevat ympäristönsuojelua, ovat keskenään yhtenäisiä.11 artikla Tiedonkulku1. Kunkin jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että:- organisaatiot saavat tietoa tämän asetuksen sisällöstä,- yleisölle tiedotetaan järjestelmän päämääristä ja sen keskeisestä sisällöstä.Jäsenvaltioiden on erityisesti käytettävä ammattijulkaisuja, paikallislehtiä, tiedotuskampanjoita tai muita käyttökelpoisia keinoja, jotta järjestelmä kyettäisiin tekemään yleisesti tunnetuksi.2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan soveltamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä.3. EMAS-järjestelmän edistämisestä yhteisön tasolla vastaa komissio.12 artikla RikkomisetJäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset oikeudelliset tai hallinnolliset toimenpiteet niissä tapauksissa, joissa tämän asetuksen säännöksiä ei noudateta, ja ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle.13 artikla LiitteetKomissio mukauttaa tämän asetuksen liitteet 14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ottaen huomioon järjestelmän toteuttamisesta saadut kokemukset ja esiin tulevan, järjestelmän vaatimuksia koskevien ohjeiden tarpeet.14 artikla Komitea1. Komissiota avustaa komitea, jonka muodostavat jäsenvaltioiden edustajat ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.3. a) Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi.b) Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa:- komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä;- neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin edellisessä kohdassa tarkoitetun määräajan kuluessa.15 artikla Järjestelmän tarkistaminenKomissio tarkastelee EMAS-järjestelmää uudelleen viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta järjestelmän toiminnasta saatujen kokemusten ja kansainvälisen kehityksen perusteella ja, mikäli tarpeellista, tekee neuvostolle ehdotuksen tarvittavista muutoksista.16 artikla Kulut ja maksut1. Organisaatioiden rekisteröintimenettelyyn ja ympäristötodentajien akkreditointiin ja valvontaan liittyvien hallintokulujen sekä EMAS-järjestelmän kulujen kattamiseksi voidaan ottaa käyttöön maksujärjestelmä, jota koskevista menettelyistä jäsenvaltiot säätävät2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän artiklan perusteella toteuttamistaan toimenpiteistä.17 artikla Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 kumoaminen1. Asetus (ETY) N:o 1836/93 kumotaan tämän asetuksen voimaantulopäivänä.2. Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 perusteella perustetut akkreditointijärjestelmät ja toimivaltaiset toimielimet pysyvät voimassa. Jäsenvaltioiden on muutettava akkreditointijärjestelmien ja toimivaltaisten toimielinten menettelyjä tämän asetuksen vastaavien säännösten mukaisesti. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että nämä järjestelmät ovat täysin toimintavalmiita kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.3. Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 mukaisesti akkreditoidut ympäristötodentajat voivat jatkaa tehtäviensä hoitamista tämän asetuksen säännösten mukaisesti.4. Asetuksen (ETY) N:o 1836/93 mukaisesti rekisteröidyt toimipaikat säilyvät EMAS-luettelossa. Tämän asetuksen uusien organisaatioita koskevien vaatimusten noudattaminen tarkastetaan seuraavan todentamisen yhteydessä.18 artikla VoimaantuloTämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Sitä sovelletaan kolmen kuukauden kuluttua sen julkaisemispäivästä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.(1) EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1.LIITE I A. YMPÄRISTÖJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET Ympäristöjärjestelmä toteutetaan kansainvälisen ympäristöjärjestelmästandardin ISO 14001:1996 osan 4 mukaisesti.B. EMAS-JÄRJESTELMÄÄ TOTEUTTAVISSA ORGANISAATIOISSA HUOMIOITAVIA SEIKKOJA 1. LainmukaisuusOrganisaatioiden on kyettävä osoittamaan, että- ne ovat tietoisia kaikesta asiaa koskevasta ympäristölainsäädännöstä ja ymmärtävät sen vaikutukset organisaatioon- ne noudattavat lakia- organisaatiossa ovat käytössä menettelytavat, joita noudattamalla se kykenee jatkuvasti täyttämään kyseiset vaatimukset.2. TehokkuusOrganisaatioiden on kyettävä osoittamaan, että hallintajärjestelmä ja auditointi-menettelyt kattavat organisaation ympäristötoimien tosiasiallisen tehokkuuden liitteessä VI lueteltujen näkökohtien osalta, ja että toimien tehokkuuden arviointi on osa katselmusmenettelyä. Organisaation on myös sitouduttava ympäristötoimien tehokkuuden jatkuvaan parantamiseen.3. Ulkoinen viestintäOrganisaatioiden on kyettävä osoittamaan, että sidosryhmiensä tarpeiden ymmärtämiseksi ne käyvät toimintansa, tuotteidensa ja palvelujensa ympäristövaikutuksista avointa vuoropuhelua asianosaisten kanssa, mukaan lukien paikallisyhteisöt ja asiakkaat.LIITE II SISÄISTÄ YMPÄRISTÖAUDITOINTIA KOSKEVAT VAATIMUKSET 2.1. Yleiset vaatimuksetSisäisillä auditoinneilla varmistetaan, että organisaatio noudattaa toiminnassaan vakiintuneita menettelytapoja. Auditoinnissa voidaan myös havaita näihin menettelytapoihin liittyviä ongelmia sekä mahdollisuuksia niiden kehittämiseen. Audiotointien laajuus organisaatiossa voi vaihdella yksinkertaisen menettelyn auditoinnista monimuotoisten toimien auditointiin. Tietyn ajanjakson kuluessa kaikki tietyn organisaation toiminnot auditoidaan. Tätä ajanjaksoa kutsutaan auditointijaksoksi. Pienemmissä ja yksinkertaisemmissa organisaatioissa voi olla mahdollista auditoida kaikki toiminnot kerralla. Auditointijakso tällaisissa organisaatioissa on kahden auditoinnin välinen ajanjakso.Sisäistä auditointia suorittavien henkilöiden on oltava tarpeeksi riippumattomia auditoitavasta toiminnosta puolueettoman näkemyksen muodostamiseksi. Sisäisiä auditointeja voivat suorittaa organisaation omat työntekijät tai ulkopuoliset tahot (toisen organisaation tai saman organisaation toisen osan työntekijät tai konsultit).2.2. PäämäärätOrganisaation ympäristöauditointiohjelmassa määritellään kirjallisesti kunkin auditoinnin ja auditointijakson päämäärät sekä kunkin toiminnan auditointitaajuus.Päämääriin on erityisesti kuuluttava käytössä olevien hallintajärjestelmien arviointi ja sen määritteleminen, ovatko ne organisaation politiikan ja ohjelman mukaisia, mikä tarkoittaa myös ympäristöalalla säädettyjen olennaisten vaatimusten noudattamista.2.3. LaajuusKunkin auditoinnin tai kunkin auditointijakson vaiheen laajuus on määriteltävä selkeästi ja lisäksi on ilmaistava selkeästi:1. käsitellyt aihealueet,2. auditoitavat toiminnot,3. huomioon otettavat ympäristöstandardit,4. auditoinnin kattama ajanjakso.Ympäristöauditointi sisältää niiden faktatietojen tarkastelun, jotka ovat tarpeen tehokkuuden arvioimiseksi.2.4. Organisaatio ja voimavaratYmpäristöauditoinnin suorittavat sellaiset henkilöt tai henkilöryhmät, joilla on asianmukaiset tiedot auditoitavista aloista ja aihealueista sekä tiedot ja kokemus asian kannalta merkittävistä ympäristöasioiden hallintaan, tekniikkaan, ympäristöön ja lainsäädäntöön liittyvistä asioista ja lisäksi riittävä auditointitekniikkaan liittyvä koulutus ja pätevyys asetettujen päämäärien saavuttamiseksi. Auditointiin käytettyjen voimavarojen ja ajan on oltava oikeassa suhteessa auditoinnin laajuuteen ja sen päämääriin.Organisaation ylimmän johdon on tuettava auditointia.Auditoijien on oltava tarpeeksi riippumattomia auditoitavasta toiminnasta, jotta he voivat antaa objektiivisen ja puolueettoman arvion.2.5. Auditoinnin suunnittelu ja valmisteluSuunnittelemalla ja valmistelemalla jokainen auditointi varmistetaan erityisesti, että:- auditointia varten osoitetaan tarvittavat voimavarat,- jokainen auditointiin osallistuva henkilö (mukaan lukien auditoijat, johto ja henkilöstö) ymmärtää tehtävänsä ja velvollisuutensa.Valmisteluun sisältyy tutustuminen organisaation toimintaan ja käytössä olevan ympäristöjärjestelmään sekä edellisten auditointien toteamusten ja johtopäätösten läpikäyminen.2.6. AuditointitoimetAuditointitoimia ovat keskustelut henkilöstön kanssa, toimintaolosuhteiden ja laitteiden tarkastaminen sekä arkistoitujen asiakirjojen, asiaa koskevien merkityksellisten kirjallisten menettelyiden ja muiden asian kannalta olennaisten asiakirjojen tarkastaminen auditoitavan toiminnan tason arvioimiseksi. Tavoitteena on määrittää, onko organisaatio sovellettavien standardien, säännösten tai asetettujen päämäärien ja tavoitteiden mukainen, ja onko ympäristövastuun hoitamiseksi käyttöön otettu järjestelmä tehokas ja asianmukainen. Järjestelmän toimivuus voidaan tarkastaa tekemällä pistokokeita, joilla selvitetään onko järjestelmä näiden arviointiperusteiden mukainen.Auditointimenettelyyn sisältyvät erityisesti seuraavat vaiheet:a) hallintajärjestelmien hahmottaminen,b) hallintajärjestelmän vahvuuksien ja heikkouksien arviointi,c) merkityksellisten tietojen kerääminen,d) auditoinnin toteamusten arviointi,e) auditoinnin johtopäätösten valmistelu,f) auditoinnin toteamuksista ja johtopäätöksistä annettava kertomus.2.7. Kertomus auditoinnin toteamuksista ja johtopäätöksistä1. Auditoijat laativat muodoltaan ja sisällöltään asianmukaisen kirjallisen auditointikertomuksen sen varmistamiseksi, että auditoinnin toteamukset ja johtopäätökset esitetään kokonaisuudessan ja virallisesti kunkin auditoinnin tai auditointijakson lopussa.Auditoinnin toteamukset ja johtopäätökset on toimitettava virallisesti organisaation ylimmälle johdolle.2. Kirjallisen auditointikertomuksen perustavoitteena on:a) kuvata auditoinnin laajuus,b) antaa johdolle tietoa siitä, miten organisaation ympäristöpolitiikkaa noudatetaan ja miten organisaatio on edistynyt ympäristötoimissaan,c) antaa johdolle tietoa ympäristövaikutusten seurantajärjestelyjen tehokkuudesta ja luotettavuudesta organisaatiossa,d) osoittaa tarvittaessa, minkälaiset korjaavat toimenpiteet ovat tarpeen.2.8. Auditoinnin seurantaAuditointimenettelyn päätteeksi laaditaan ja toteutetaan korjaavia toimenpiteitä koskeva suunnitelma.Auditoinnin tulosten seurannan varmistamiseksi on huolehdittava siitä, että käytössä ovat asianmukaiset mekanismit.2.9. AuditointitaajuusYksittäisen toiminnan auditointien taajuus vaihtelee seuraavien näkökohtien perusteella:a) toiminnan luonne, laajuus ja monimuotoisuus,b) toiminnan ympäristövaikutusten merkittävyys,c) edellisissä auditoinneissa havaittujen ongelmien tärkeys ja kiireellisyys,d) ympäristöongelmien tausta.Monimuotoista toimintaa, jonka ympäristöriskit ovat suurempia, auditoidaan useammin. Organisaatio laatii itse auditointiohjelmansa ja määrittää auditointitaajuuden ottaen huomioon komission ohjeet.LIITE III YMPÄRISTÖLAUSUNTO 3.1. JohdantoYmpäristölausunnon tarkoituksena on antaa tietoa organisaation aiheuttamista ympäristövaikutuksista ja sen ympäristötoimien tehokkuudesta. Ympäristölausunnossa otetaan myös kantaa sellaisiin liitteessä I olevan B.3 kohdan menettelyn mukaisesti yksilöityihin sidosryhmien tarpeisiin, joita organisaatio pitää merkittävinä (liitteessä VI olevan 4 kohdan d alakohta). Organisaation ei tarvitse esittää 3.2 kohdassa lueteltuja tietoja yhdessä kattavassa kertomuksessa, mutta on tärkeää, että tiedot voidaan toimittaa selkeässä ja johdonmukaisessa kirjallisessa muodossa henkilöille, joilla ei ole muutoin mahdollisuuksia saada näitä tietoja.3.2. YmpäristölausuntoOrganisaation on ensirekisteröinnin yhteydessä annettava ympäristötodentajan vahvistettavaksi ympäristöä koskevia tietoja, joita kutsutaan ympäristölausunnoksi. Vahvistamisen jälkeen nämä tiedot toimitetaan toimivaltaiselle toimielimelle ja asetetaan sitten julkisesti saataville.Näiden tietojen on sisällettävä vähintään:a) selkeä ja yksiselitteinen kuvaus EMAS-järjestelmään rekisteröitävästä organisaatiosta ja yhteenveto sen toiminnasta, tuotteista ja palveluista sekä tarpeen vaatiessa suhteesta mahdolliseen emäorganisaatioon,b) organisaation ympäristöpolitiikka,c) kuvaus kaikista organisaation toiminnan merkittävistä ympäristövaikutuksista ja selitys kunkin vaikutuksen luonteesta,d) kuvaus merkittäviin ympäristövaikutuksiin liittyvistä ympäristöpäämääristä ja -tavoitteista,e) yhteenveto saatavilla olevista tiedoista, joissa organisaation toimien tehokkuutta verrataan merkittäviä ympäristövaikutuksia koskeviin ympäristöpäämääriin ja -tavoitteisiinf) muut ympäristötoimien tehokkuuteen liittyvät tekijät.g) ympäristötodentajan nimi ja akkreditointinumero sekä vahvistuksen päivämäärä.3.3. Julkisesti saatavilla olevien tietojen ylläpitäminenOrganisaation on ajantasaistettava 3.2 kohdassa luetellut tiedot vuosittain, ja ympäristötodentajan on vahvistettava niin ikään vuosittain mahdolliset muutokset tietoihin. Vahvistamisen jälkeen tieto muutoksista toimitetaan myös toimivaltaiselle toimielimelle ja asetetaan julkisesti saataville.3.4. Tietojen julkaiseminenOrganisaatiot voivat antaa ympäristöjärjestelmässä kerättyjä tietoja erityisille kohderyhmille ja käyttää vain osaa ympäristölausunnon tiedoista. Kaikkeen organisaation julkaisemaan ympäristötietoon voidaan liittää EMAS-logo edellyttäen, että ympäristötodentaja on vahvistanut tiedot ja todennut, että ne ovata) tarkkoja ja totuudenmukaisia,b) perusteltuja ja todennettavissa,c) olennaisia ja oikeassa asiayhteydessä,d) edustavia organisaation ympäristötoimien kokonaistehokkuuden suhteen,e) sellaisia, että niiden tulkitseminen väärin ei ole todennäköistäja että tietojen yhteydessä mainitaan ympäristölausunto, josta tiedot ovat peräisin.3.5. Paikallinen vastuuEMAS-järjestelmään rekisteröityvät organisaatiot voivat julkaista ympäristölausunnon, joka kattaa useita fyysisiä toimipaikkoja. EMAS-järjestelmällä pyritään varmistamaan paikallinen vastuu, ja tästä syystä organisaatioiden on huolehdittava siitä, että lausunnossa yksilöidään selkeästi ympäristövaikutuksiltaan merkittävien toimipaikkojen vaikutukset.3.6. Julkinen saatavuusOrganisaation ympäristölausunnon muodostavat 3.2 kohdan a-g alakohdan tiedot samoin kuin 3.3 kohdassa määritellyt ajantasaistetut tiedot on asetettava julkisesti saataville. Tämä ei välttämättä edellytä, että organisaatioiden on julkaistava ja painatettava yksi kattava kertomus, ja toimitettava se pyynnöstä halukkaille. Sen sijaan organisaatioita kehotetaan käyttämään kaikkia tarjolla olevia julkistamiskeinoja (julkaiseminen sähköisessä muodossa, kirjastot jne.). Organisaation on kyettävä osoittamaan ympäristötodentajalle, että henkilöt, joiden etua organisaation ympäristötoimien tehokkuus perustellusti koskee, saavat helposti ja vapaasti käyttöönsä 3.2 kohdan a-g alakohdan ja 3.3. kohdan mukaiset tiedot.3.7. Tehokkuutta koskeva raportointiYmpäristöjärjestelmässä kerättyä raakatietoja voidaan käyttää usein eri tavoin osoittamaan organisaation ympäristötoimien tehokkuutta. Jos organisaatio käyttää ympäristötoimien tehokkuutta kuvaavia indikaattoreita (esim. energiankulutus tuotettua tonnia kohti), sen on varmistettava, että valitut indikaattorit:a) antavat tarkan kuvan organisaation tehokkuudesta,b) ovat ymmärrettäviä ja yksiselitteisiä,c) mahdollistavat organisaation tehokkuuden vertailun edellisvuosiin nähden,d) mahdollistavat tarvittaessa vertailun alakohtaisten, kansallisten tai alueellisten esikuvien kanssae) mahdollistavat tarvittaessa vertailun sääntelyn asettamien vaatimusten kanssa.LIITE IV LogoP.M.LIITE V YMPÄRISTÖTODENTAJIEN AKKREDITOINTI, VALVONTA JA TOIMINTA 5.1. YleistäYmpäristötodentajien akkreditoinnin on perustuttava seuraavassa lueteltaviin yleisiin pätevyysvaatimuksiin. Akkreditointielimet voivat akkreditoida ympäristötodentajiksi yksittäisiä henkilöitä tai organisaatioita taikka molempia. Kansalliset akkreditointijärjestelmät määrittelevät tämän asetuksen 4 artiklan mukaisesti ympäristötodentajien akkreditointia koskevat menettelytapavaatimukset ja yksityiskohtaiset perusteet näitä periaatteita noudattaen. Periaatteiden noudattaminen varmistetaan 4 artiklan perusteella käyttöön otettavan vertaisarvioinnin avulla.5.2. Ympäristötodentajien akkreditointiperusteet5.2.1. Seuraavat pätevyysvaatimukset ovat vähimmäisvaatimuksia, jotka todentajan - henkilön tai organisaation - on täytettävä:- asetuksen säännösten, asiaa koskevien standardien ja komission 4 ja 14 artiklan perusteella antamien tämän asetuksen soveltamista koskevien ohjeiden tuntemus ja ymmärtäminen,- todentamisen kohteena olevan toiminnan kannalta olennaisten lainsäädännöllisten, sääntelyyn perustuvien ja muiden politiikkoihin liittyvien vaatimusten tuntemus ja ymmärtäminen,- ympäristöasioiden tuntemus ja ymmärtäminen,- sellaisten todentamisen kohteena olevaan toimintaan liittyvien teknisten näkökohtien tuntemus ja ymmärtäminen, jotka ovat ympäristöasioiden kannalta merkityksellisiä,- todentamisen kohteena olevan toiminnan yleinen tuntemus ja ymmärtäminen, jonka avulla on mahdollista arvioida hallintajärjestelmän asianmukaisuus,- ympäristöauditoinnin vaatimusten ja -menetelmien tuntemus ja ymmärtäminen,- asiakirjoihin perustuva auditointi (ympäristölausunto).Lisäksi todentajan on hoidettava tehtävänsä riippumattomasti, puolueettomasti ja tasapuolisesti.5.2.2. Akkreditoinnin laajuusYmpäristötodentajien akkreditoinnin laajuus määritellään neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 761/93 (EYVL L 83, 3.4.1993) säädetyn toimialaluokituksen (NACE-koodit) mukaisesti. Todentajan pätevyyden ja akkreditoinnin laajuuden on oltava sopivassa suhteessa todentamisen kohteena olevan organisaation kokoon ja monimuotoisuuteen.5.2.3. Ympäristötodentajina toimivia, todentamistehtäviä yksin suorittavia yksityishenkilöitä koskevia lisävaatimuksiaYmpäristötodentajina toimivia yksityishenkilöitä, jotka suorittavat, todentamistehtäviä yksin, koskevat 5.2 kohdan vaatimusten lisäksi seuraavat vaatimukset:- heillä on oltava kaikki todentamiseen tarvittava pätevyys akkreditoiduilla aloilla,- akkreditoinnin laajuus on rajattava henkilökohtaisen pätevyyden mukaan.Näiden vaatimusten noudattaminen varmistetaan akkreditointielimen valvonnalla.5.3. Ympäristötodentajien valvonta5.3.1. Akkreditoinnin myöntäneen akkreditointielimen suorittama akkreditoitujen ympäristötodentajien valvontaAkkreditoidun ympäristötodentajan on viipymättä ilmoitettava akkreditointielimelle kaikista muutoksista, jotka vaikuttavat akkreditointiin tai sen laajuuteen.Enintään 12 kuukauden säännöllisin välein tarkistetaan, että akkreditoitu ympäristötodentaja täyttää edelleen akkreditoinnin edellytykset, ja seurataan suoritettujen todennusten laatua. Valvontaa voidaan suorittaa kyselylomakkeiden avulla, arvioimalla todentajan vahvistamia ympäristölausuntoja, arvioimalla todentamiskertomus sekä todistajien läsnäollessa tehdyillä tarkastuksilla. Valvonta on suhteutettava todentajan toimintaan.Akkreditointielimen päätös akkreditoinnin poistamisesta tai tilapäisestä pidättämisestä tai sen laajuuden supistamisesta voidaan tehdä vasta, kun akkreditoidulle ympäristötodentajalle on annettu mahdollisuus tulla kuulluksi.5.3.2. Todentamisen suorituspaikkana olevan jäsenvaltion akkreditointielimen suorittama akkreditoitujen ympäristötodentajien valvontaYhdessä jäsenvaltiossa akkreditoidun todentajan on vähintään neljä viikkoa ennen todentamistoimia toisessa jäsenvaltiossa toimitettava tämän jäsenvaltion akkreditointielimelle ilmoitus- akkreditointia koskevista yksityiskohdista ja tarpeen vaatiessa ryhmän kokoonpanosta,- todentamistapahtuman paikasta ja ajankohdasta: tältä osin ilmoitetaan organisaation osoite ja yhteystiedot sekä tiedot toimenpiteistä, joihin on ryhdytty mahdollisten oikeudellisten ja kielitaitoon liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi.Ilmoitus on tehtävä ennen jokaista uutta todentamistapahtumaa.Akkreditointielin ei voi asettaa muita ehtoja, jotka estäisivät todentajaa tarjoamasta palveluja muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa akkreditointi on myönnetty. Akkreditointielin ei myöskään saa käyttää ilmoitusmenettelyä todentajan saapumisen viivästyttämiseen. Mahdollisille vaikeuksille järjestää todentajan työn valvonta ilmoitettuna päivänä on esitettävä riittävät perusteet.Jos valvova akkreditointielin ei ole tyytyväinen todentajan työn laatuun, toimitetaan valvontakertomus kyseiselle todentajalle, akkreditoinnin myöntäneelle akkreditointielimelle, toimivaltaiselle toimielimelle todennuksen kohteena olevan organisaation sijaintimaassa sekä akkreditointielimien yhteistyöfoorumille.5.4. Todentajien tehtävä5.4.1. Todentajan tehtävänä on, tämän kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden täytäntöönpanovaltuuksia sääntelyn asettamien vaatimusten osalta, tarkastaa:a) ovatko mahdollinen alustava ympäristökatselmus, ympäristöjärjestelmä, ympäristöauditointiohjelma ja ympäristölausunto kaikkien tämän asetuksen säännösten mukaisiab) seuraavissa asiakirjoissa esitettyjen tietojen luotettavuus:- ympäristölausunto (liitteessä III oleva 3.2 ja 3.3. kohta)- otteet ympäristölausunnosta (liitteessä III oleva 3.4 kohta)- ympäristötiedotus (8 artiklan 3 kohta).Todentajan on ammatillisesti asianmukaisella tavalla tutkittava erityisesti organisaation mahdollisesti toteuttaman alustavan ympäristökatselmuksen sekä ympäristöauditioinnin tai muiden menettelyjen tekninen pätevyys toistamatta kuitenkaan turhaan näitä menettelyjä.5.4.2. Ensimmäisen todentamisen yhteydessä ympäristötodentajan on erityisesti tarkastettava, että organisaatio täyttää seuraavat vaatimukset:- käytössä on on kaikilta osin toimiva ja liitteen I A vaatimusten mukainen ympäristöjärjestelmä,- liitteen II mukainen auditointiohjelma on valmis ja otettu jo käyttöön (toiminta, johon liittyy suurin ympäristöriski, on auditoitu ainakin kerran),- johdon katselmus on saatettu loppuun,- on laadittu liitteessä III olevan 3.2 kohdan mukainen ympäristölausunto.5.4.3. Lainsäädännön noudattaminenTodentajan on varmistettava, että organisaatiossa on otettu käyttöön menettelyt niiden näkökohtien tai toimintojen valvomiseksi, jotka kuuluvat asiaa koskevan yhteisön tai kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan, ja että näiden menettelyjen avulla varmistetaan lainsäädännön noudattaminen. Erityisesti auditoinnin yhteydessä tehtävien tarkastusten tavoitteena on selvittää, varmistetaanko menettelyjen avulla lainsäädännön noudattaminen.Todentajan ei pidä vahvista ympäristölausuntoa siinä tapauksessa, että todentamismenettelyn yhteydessä, esimerkiksi pistokokein, on havaittu, ettei organisaatio selvästikään noudata kaikilta osin lainsäädäntöä.5.4.4. Organisaation määrittelyYmpäristöjärjestelmän todentamisen ja ympäristölausunnon vahvistamisen yhteydessä todentajan on varmistettava, että organisaation osat on määritelty yksiselitteisesti ja että määritelmä vastaa todellista toimintojen jakoa. Lausunnon on selkeästi katettava kaikki ne organisaation eri osat, joita EMAS-järjestelmä koskee.5.5. Todentajan toimintaa koskevat määräykset5.5.1. Todentaja toimii organisaation kanssa tehdyn kirjallisen sopimuksen perusteella. Sopimuksessa määritellään työn laajuus, ja se mahdollistaa todentajan riippumattoman ammattimaisen toiminnan sekä velvoittaa organisaatiota osallistumaan tarvittavaan yhteistyöhön.5.5.2. Todentamiseen kuuluu asiakirjojen tutkiminen, käynti organisaatiossa ja erityisesti keskustelut henkilöstön kanssa sekä organisaation johdolle osoitetun kertomuksen laatiminen ja organisaation ratkaisu kertomuksessa mainittuihin ongelmiin.5.5.3. Ennen organisaatiossa käyntiä tutkitaan asiakirjat, jotka sisältävät perustiedot organisaatiosta ja sen toiminnasta, ympäristöpolitiikasta ja ympäristöohjelmasta, kuvauksen organisaation ympäristöjärjestelmästä, yksityiskohtaiset tiedot edellisestä ympäristökatselmuksesta tai auditoinnista, kertomuksen kyseisestä katselmuksesta tai auditoinnista ja kaikista korjaavista toimenpiteistä, jotka niiden perusteella on tehty, sekä ehdotuksen ympäristölausunnoksi.5.5.4. Todentaja laatii organisaation johdolle kertomuksen. Tässä kertomuksessa täsmennetääna) kaikki todentajan työn kannalta merkitykselliset seikat,b) ympäristöjärjestelmän toteuttamisen lähtökohdat organisaatiossa,c) yleisluontoisesti tapaukset, joissa tämän asetuksen säännöksiä ei ole noudatettu, ja erityisesti- alustavan ympäristökastelmuksen, auditointimenetelmän, ympäristöjärjestelmän tai minkä tahansa asiaa koskevan menettelyn tekniset puutteet,- seikat, jotka poikkeavat ympäristölausuntoluonnoksesta sekä sellaiset yksityiskohtaiset lisäykset ja muutokset, jotka ympäristölausuntoon olisi tehtävä,d) vertailu organisaation aikaisempiin lausuntoihin ja toimien tehokkuuden arviointeihin.5.6. TodentamistaajuusTodentajan on vahvistettava enintään 12 kuukauden välein ympäristölausuntoa ajantasaistavat tiedot. Lisäksi todentaja laatii yhteistyössä organisaation kanssa ohjelman, jolla varmistetaan, että kaikki EMAS-rekisteröinnin edellytykset todennetaan enintään 36 kuukauden välein. Ympäristötodentajien käyntien tiheys organisaatiossa on määritettävä ottaen huomioon komission antamat ohjeet.LIITE VI YMPÄRISTÖNÄKÖKOHDAT 6.1. YleistäMerkittävien ympäristövaikutusten määrittämiseksi organisaation on tarkasteltava kaikkia sen toimintaan, tuotteisiin ja palveluihin liittyviä ympäristönäkökohtia ja päätettävä organisaation omien arviointiperusteiden perusteella, mitkä ympäristönäkökohdat ovat vaikutukseltaan merkittäviä.Organisaation on tarkasteltava sekä sen toiminnan, tuotteiden ja palvelujen välittömiä että välillisiä vaikutuksia.6.2. Välittömät ympäristönäkökohdatVälittömät ympäristönäkökohdat liittyvät toimintoihin, jotka ovat organisaation hallinnassa ja organisatioon paikannettavissa. Tällaisia näkökohtia voivat olla luettelon olematta tyhjentävä:a) päästöt ilmaan,b) päästöt veteen,c) jätehuolto,d) maa-alueiden saastuminen,e) luonnonvarojen ja raaka-aineiden käyttö (mukaan luettuna energia),f) paikalliset kysymykset (melu, tärinä, haju, ulkonäkö jne.)g) kuljetukset (tavarat, palvelut, henkilöstö).Arvioitaessa näiden toimintojen ympäristövaikutuksia organisaation on tarkasteltava normaalien toimintaolosuhteiden ohella käynnistys- ja seisokkitilanteita sekä kohtuudella ennakoitavissa olevia hätätilanteita. Tarkastelussa on huomioitava entiset, nykyiset ja suunnitellut toiminnot, tuotteet ja palvelut.6.3. Välilliset ympäristönäkökohdatOrganisaation toiminnalla, tuotteilla ja palveluilla voi olla myös merkittäviä ympäristövaikutuksia, jotka eivät ole organisaation hallinnassa tai jotka eivät ilmene organisaation sijaintipaikalla.Tällaisia ympäristövaikutusten aiheuttajia voivat olla, luettelon olematta tyhjentävä:a) tuotteisiin liittyvät tekijät (suunnittelu, pakkaaminen, kuljetus, käyttö sekä jätteen talteenotto/käytöstä poistaminen)b) pääomasijoitukset, lainojen myöntäminen ja vakuutuspalvelutc) uudet markkinatd) palvelujen valinta ja niiden koostumus (esim. kuljetukset tai ateriapalvelu)e) hallinnolliset ja suunnitteluun liittyvät päätöksetf) tuotevalikoiman koostumus.Lisäksi organisaation on kyettävä osoittamaan, että se on yksilöinyt sen ostotoimeen liittyvät merkittävät ympäristönäkökohdat ja että hallintajärjestelmä kattaa näihin näkökohtiin liittyvät merkittävät ympäristövaikutukset.Ympäristönäkökohtien on oltava merkittäviä ympäristöohjelman, ympäristöjärjestelmän ja ympäristöauditoinnin kannalta ja ottaen huomioon organisaation itselleen asettamat päämäärät.Organisaation on välillisten ympäristönäkökohtien osalta tarkasteltava, missä määrin se voi vaikuttaa näihin näkökohtiin ja mihin toimiin se voi ryhtyä vaikutusten pienentämiseksi.6.4. MerkittävyysKukin organisaatio vastaa itse toiminnan, tuotteiden ja palvelujen ympäristönäkökohtien tärkeyden arvioinnissa sovellettavien arviointiperusteiden määrittämisestä. Yksityiskohtaisen elinkaarianalyysin suorittaminen ei ole tarpeen, mutta organisaation käyttämien arviointiperusteiden on oltava monipuolisia, puolueettomasti tarkistettavissa ja toistettavissa.Organisaation liittyvien ympäristönäkökohtien määritys pitää sisällään seuraavat seikat, luettelon olematta tyhjentävä:a) organisaation toiminnan, tuotteiden ja palvelujen sekä näihin liittyvien ympäristönäkökohtien yksilöinti sekä kuhunkin ympäristönäkökohtaan liittyvän ympäristövaikutuksen määrittäminen,b) ympäristön tilaa koskevan tiedon keruu sellaisten toimintojen, tuotteiden ja palvelujen yksilöimiseksi, jotka voivat tietyissä tapauksissa vaikuttaa tähän tilaan,c) organisaation raaka-aineiden ja energian käyttöä, veteen tai ilmaan joutuvia päästöjä ja jätteitä koskeviin tietoihin perustuva riskianalyysi,d) sidosryhmien näkemysten selvittäminen ja tämä tiedon hyödyntäminen organisaatioon liittyvien merkittävien ympäristönäkökohtien määrittämisessä,e) organisaation sellaisten ympäristötoimintojen yksilöiminen, jotka ovat sääntelyn alaisia ja joita koskevia tietoja organisaatiossa on todennäköisesti kerätty,f) niiden ostotoimintojen yksilöiminen, jotka ovat merkittäviä organisaation aiheuttamien välittömien tai välillisten ympäristövaikutusten kannalta,g) organisaation tuotteiden suunnittelun, tuotekehityksen, valmistuksen, jakelun, huollon, käytön, uudelleenkäytön, kierrätyksen ja käytöstä poistamisen tarkastelu,h) niiden organisaation toimintojen yksilöiminen, joiden ympäristökustannukset, hyödyt tai muut taloudelliset vaikutukset ovat merkittävimmät.LIITE VII ALUSTAVA YMPÄRISTÖKATSELMUS 7.1. YleistäOrganisaation, jolla ei ole 9 artiklan mukaisesti tunnustettua ympäristöjärjestelmää, on määritettävä alustavasta ympäristöasioiden hoidon nykytilanne katselmuksen avulla. Tavoitteena on oltava kaikkien organisaation ympäristönäkökohtien tarkastelu ympäristöjärjestelmän rakentamista varten.7.2. VaatimuksetKatselmuksen on katettava neljä keskeistä alaa:a) lainsäädäntöön ja sääntelyyn perustuvat vaatimukset,b) merkittävien ympäristönäkökohtien yksilöinti,c) nykyisten ympäristöasioiden hallintaan liittyvien periaatteiden ja menettelyjen tarkastelu,d) aikaisempien häiriötilanteiden tutkiminen.Kaikissa tapauksissa on tarkasteltava sekä organisaation tavallisia että epätavallisia toimintoja samoin kuin mahdollisia hätätilanteita.Sopivia katselmuksen toteutuskeinoja ovat toiminnan luonteesta riippuen esimerkiksi tarkastuslistat, haastattelut, paikan päällä tehtävät tarkastukset ja mittaukset ja edellisten auditointien tai muiden katselmusten tulosten tarkastelu.Yksilöitäessä toimintayksiköiden toimintaan liittyviä merkittäviä ympäristönäkökohtia on tarkasteltava seuraavia seikkoja, siltä osin kuin se on tarkoituksenmukaista:a) päästöt ilmaan,b) päästöt veteen,c) jätehuolto,d) maa-alueiden saastuminen,e) raaka-aineiden ja luonnonvarojen käyttö,f) muut paikalliset ympäristöön ja elinyhteisöön liittyvät seikat.Tässä yhteydessä on tarkasteltava normaalien toimintaolosuhteiden ohella käynnistys- ja seisokkitilanteita sekä kohtuudella ennakoitavissa olevien poikkeus- ja hätätilanteiden realistisesti mahdollisia merkittäviä vaikutuksia.Yksityiskohtaisen elinkaarianalyysin suorittaminen toimintaan, tuotteisiin tai palveluihin liittyvien merkittävien ympäristönäkökohtien tunnistamiseksi ei ole tarpeen. Organisaatioiden ei ole tarpeen arvioida kutakin yksittäistä tuotetta, komponenttia tai raaka-ainepanosta. Ne voivat valita toiminnan tuotteiden tai palvelujen luokkia niiden näkökohtien määrittämiseksi, joiden vaikutus todennäköisimmin on merkittävä.LIITE VIII REKISTERÖINTITIEDOT Vähimmäisvaatimukset >KAAVION ALKU>Organisaation nimi: ..........Organisaation osoite: ..........Yhteyshenkilö: ..........NACE-toimialaluokituksen mukainen koodi: ..........Henkilöstön määrä: ..........Todentajan nimi: ..........Akkreditiointinumero: ..........Akkreditoinnin laajuus: ..........Seuraavan ympäristölausunnon päivämäärä: ..........Organisaation toimivaltaisen täytäntöönpanoviranomaisen nimi ja yhteystiedot:..........Tehty .......... 199..........Organisaationedustajan allekirjoitus>KAAVION LOOPU>


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0322

Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus, maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston perustamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 377/2004 muuttamisesta  /* KOM/2009/0322 lopull. - COD 2009/0098 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 8.7.2009KOM(2009) 322 lopullinen2009/0098 (COD)Ehdotus:EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS,maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston perustamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 377/2004 muuttamisestaPERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTA-  Ehdotuksen perustelut ja tavoitteetTämä ehdotus koskee maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 377/2004[1], jäljempänä ’asetus’, muuttamista. Asetusta on muutettava, jotta voidaan varmistaa, että tätä muuttoliikkeen ja ulkorajojen hallinnan kannalta tärkeää yhteistyövälinettä hyödynnetään tehokkaasti. Ehdotuksella pyritään mukauttamaan asetusta käytännön kokemusten pohjalta, jotta se vastaisi yhteisön lainsäädäntöön tehtyjä muutoksia, jotka ovat tulleet voimaan asetuksen antamisen jälkeen.-  Yleinen taustaNeuvosto antoi Kreikan tekemän aloitteen ja Euroopan parlamentin lausunnon pohjalta 19. helmikuuta 2004 asetuksen (EY) N:o 377/2004, jossa säädetään velvoitteesta perustaa jäsenvaltioiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden välisiä yhteistyömuotoja, tällaisen yhteistyön tavoitteista, kyseisten yhteyshenkilöiden tehtävistä ja pätevyysvaatimuksista sekä heidän velvollisuuksistaan vastaanottavaa maata ja lähettävää jäsenvaltiota kohtaan. Asetuksessa ’maahanmuuttoalan yhteyshenkilöllä’ tarkoitetaan jonkin jäsenvaltion edustajaa, jonka maahanmuuttoviranomaiset tai muut toimivaltaiset viranomaiset ovat lähettäneet ulkomaille solmimaan ja ylläpitämään yhteyksiä vastaanottavan maan viranomaisiin edistääkseen laittoman maahanmuuton ehkäisemistä ja torjuntaa, laittomien maahanmuuttajien paluuta ja laillisen maahanmuuton hallintaa. Tämä kattaa ’lentoyhtiöiden yhteyshenkilöt’, ’asiakirja-asiantuntijat’ ja ’lainvalvonta-alan yhteyshenkilöt’, siltä osin kuin näiden on suoritettava edellä mainittuja tehtäviä.Maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt sijoitetaan yleensä lähettävän jäsenvaltion määräämäksi kohtuulliseksi ajanjaksoksi jäsenvaltioiden kolmansissa maissa toimivien kansallisten konsuliviranomaisten tai toisten jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten, mutta myös kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten sekä kansainvälisten järjestöjen yhteyteen.Neuvosto antoi 26. lokakuuta 2004 asetuksen (EY) N:o 2007/2004[2] Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (Frontex) perustamisesta. Asetuksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti Frontexin tehtävänä on laatia riskianalyysejä. Niiden on perustuttava mahdollisimman laajoihin lähteisiin. Tietojen keräämisestä ja toimittamisesta ovat kuitenkin ensisijaisesti vastuussa jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset. Lisäksi Frontexin tehtävänä on tukea jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä operatiivista yhteistyötä. Frontex voi myös tehdä yhteistyötä kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa yhdessä sovittujen toimintamenettelyjen mukaisesti. Yhteistyö voi kattaa esimerkiksi rajavalvontakysymyksiä koskevien tietojen vaihtamisen, rajavartijoiden kouluttamisen, operatiivisten tietojen vaihtamisen ja yhteisten operaatioiden toteuttamisen. Frontexilla ei ole pysyvää edustusta kolmansissa maissa. Keskeisiin kolmansiin maihin sijoitetut maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt voisivat tukea Frontexia huomattavasti edellä mainittujen tehtävien toteuttamisessa, mutta tätä mahdollisuutta ei tällä hetkellä vielä hyödynnetä riittävästi, sillä yhteyshenkilöiden ja viraston väliltä puuttuvat toimivat yhteydet.Yhteistyön tehostaminen edellyttää organisoituja ja suojattuja viestintävälineitä kentällä toimivien maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden käyttöön ja tietojen vaihtoon muiden jäsenvaltioiden kanssa. Verkkoteknologiaan perustuvan suojatun tieto- ja koordinointiverkoston perustamisesta maahanmuuton hallinnasta vastaavia jäsenvaltioiden viranomaisia varten 16 päivänä maaliskuuta 2005 annetussa neuvoston päätöksessä 2005/267/EY[3], joka korvattiin kyseisen päätöksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 15 päivänä joulukuuta 2005 tehdyllä komission päätöksellä[4], säädetään laittoman maahanmuuton virtoja koskevien strategisten, taktisten ja operatiivisten tietojen vaihdantaan tarkoitetusta teknisestä alustasta. Maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkosto on kyseisen suojatun tieto- ja koordinointiverkoston (ICONet) erillinen osa, jossa on mahdollisuus luetella erikseen maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt ja lentoyhtiöiden yhteyshenkilöt (jälkimmäinen ominaisuus ei ole tällä hetkellä käytössä) ja jäsenvaltioiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden keskuspiste(et)/kansalliset yksiköt sekä antaa alueellisia tietoja. Alueelliset tiedot on jaoteltu maantieteellisen sijainnin mukaan, jotta maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt löytäisivät helposti tarvitsemansa tiedot (esim. maakohtaiset raportit ja riskianalyysit).Käytännön kokemukset ovat osoittaneet, että maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostoa ei selvästi hyödynnetä tarpeeksi. Komissio ehdottaa, että tämän suojatun ja helppokäyttöisen viestintävälineen käyttöä edistetään siten, että lisätään asetuksen vastaavaan artiklaan viittaus verkostoon.Useat jäsenvaltiot ovat epävirallisesti sitoutuneet koordinoimaan alueellisia maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostoja Afrikassa ja järjestämään niiden puitteissa kokouksia. Koska asetuksessa kannustetaan tällä hetkellä ainoastaan Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana toimivaa jäsenvaltiota (tai puheenjohtajan sijaisena toimivaa jäsenvaltiota) järjestämään tällaisia kokouksia, komissio ehdottaa asetuksen muuttamista siten, että myös alueellisia verkostoja koordinoivat jäsenvaltiot voisivat järjestää kokouksia.Asetuksessa säädetään raportointivelvollisuudesta seuraavaa: ” Euroopan unionin puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion tai, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole maassa tai alueella edustettuna, kulloisenkin puheenjohtajan tehtävää hoitavan jäsenvaltion on laadittava kunkin puolivuotiskauden lopussa neuvostolle ja komissiolle kertomus niiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen toiminnasta, joissa sillä on edustaja, sekä tilanteesta vastaanottavassa maassa laittomaan maahanmuuttoon liittyvien asioiden osalta. Kertomukset laaditaan komission laatiman mallin ja kaavan[5] mukaisesti . Kyseiset kertomukset ovat keskeinen tietolähde valmisteltaessa kunkin puheenjohtajakauden lopussa neuvostolle toimitettavaa arviointikertomusta, jonka komissio laatii kussakin kolmannessa maassa, johon jäsenvaltioiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöitä on lähetetty, vallitsevasta tilanteesta .”Asetuksen voimaantulon jälkeen kuusi EU:n puheenjohtajavaltiota (Yhdistynyt kuningaskunta, Itävalta, Suomi, Saksa, Portugali ja Slovenia) on laatinut kertomuksen maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen toiminnasta. Kertomuksissa käsitellään vain tiettyjä kolmansia maita. Komissio ei ole kyennyt täyttämään sille asetettua velvoitetta esittää puheenjohtajavaltioiden kertomusten perusteella neuvostolle kattava arviointikertomus. Koska jäsenvaltioiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöitä on tällä hetkellä sijoitettuna yli 130:een kolmanteen maahan, raportointivelvollisuutta koskevia säännöksiä ei ole mahdollista soveltaa käytännössä. Sen vuoksi komissio ehdottaa, että kyseisiä säännöksiä mukautetaan asianmukaisella tavalla.Toukokuun 23 päivänä 2007 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 574/2007/EY[6] perustetaan 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi ajaksi Euroopan ulkorajarahasto osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa. Rahastolla pyritään tukemaan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen vahvistamista ja soveltamaan jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuullisuuden periaatetta. Rahaston varoilla voidaan tehostaa jäsenvaltioiden kolmansissa maissa toimivien konsuli- ja muiden viranomaisten järjestämiä toimia, myös maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden toimia. Päätöksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti ulkorajarahastolla tuetaan maahanmuuton yhteyshenkilöverkoston toimintavalmiuksien lujittamista ja edistetään jäsenvaltioiden välistä tehokasta yhteistyötä kyseisten verkostojen välityksellä.Komissio antoi kesäkuussa 2008 yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa koskevan tiedonannon[7], jossa määritellään periaatteet, toimet ja välineet Tampereen Eurooppa-neuvoston aikaansaannosten, Haagin ohjelman ja vuonna 2005 käyttöön otetun maahanmuuttoa koskevan kokonaisvaltaisen lähestymistavan pohjalta. Eurooppa-neuvosto hyväksyi tiedonannon pohjalta 15. ja 16. lokakuuta 2008 Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksen[8], jossa asetetaan etusijalle jäsenvaltioiden, komission sekä alkuperä- ja kauttakulkumaiden välisen yhteistyön tehostaminen laittoman maahanmuuton hallitsemiseksi.-  Voimassa olevat aiemmat säännöksetNeuvoston asetus (EY) N:o 377/2004, annettu 19 päivänä helmikuuta 2004, maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston perustamisestaNeuvoston päätös 2005/267/EY, tehty 16 päivänä maaliskuuta 2005, verkkoteknologiaan perustuvan suojatun tieto- ja koordinointiverkoston perustamisesta maahanmuuton hallinnasta vastaavia jäsenvaltioiden viranomaisia varten[9]Komission päätös, tehty 15 päivänä joulukuuta 2005, neuvoston päätöksen 2005/267/EY yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä[10]Euroopan komission ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston välillä tehty yhteisymmärryspöytäkirja verkkoteknologiaan perustuvan suojatun tieto- ja koordinointiverkoston kehittämisestä maahanmuuton hallinnasta vastaavia jäsenvaltioiden viranomaisia varten[11].2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI-  Intressitahojen kuuleminenJäsenvaltioita kuultiin ensimmäistä kertaa ennen vuoden 2006 loppua kyselylomakkeen avulla, joka oli laadittu Suomen puheenjohtajakaudella neuvoston Cirefi-työryhmässä (rajanylitys- ja maahanmuuttoasioiden tiedotus-, tarkastelu- ja tietojenvaihtokeskus). Jäsenvaltioiden lähettämiä vastauksia käsiteltiin maahanmuutto-, raja- ja turvapaikka-asioiden strategisessa komiteassa (SCIFA) maaliskuussa 2007.Jäsenvaltiot katsoivat erityisesti, että asetuksen 6 artiklassa säädetty laaja raportointivelvollisuus ei ole asianmukainen, ja korostivat, että Frontex olisi saatava laajemmin mukaan toimintaan. Lisäksi ne puolsivat ICONetin käytön tehostamista ja Afrikkaan sijoitettujen maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden yhteistyön parantamista. Jälkimmäistä kysymystä käsiteltiin asiantuntijoiden kokouksessa loppukeväällä 2007 sekä maahanmuutto- ja turvapaikka-asioiden komiteassa saman vuoden lokakuussa.Maaliskuussa 2008 komissio lähetti kyselylomakkeen, jossa esiteltiin erilaisia vaihtoehtoja neuvoston asetuksen (EY) N:o 377/2004 muuttamiseksi. Saatujen vastausten pohjalta komissio esitti lokakuussa 2008 maahanmuutto- ja turvapaikka-asioiden komitealle epävirallisen valmisteluasiakirjan, joka sisälsi käytännön ehdotuksia asetuksen säännösten muuttamiseksi. Komissio esitti, että se tekisi aluksi ehdotukset tarvittavista muutoksista, jotka koskevat raportointivelvollisuutta, Frontexin osallistumista ja ICONetin kehittämistä. Seuraavassa vaiheessa olisi tarkoitus pohtia, vuodeksi 2010 suunnitellun Frontex-asetuksen tarkistamisen yhteydessä, EU:n yhteisen maahanmuuttoalan yhteyshenkilön nimittämistä. Tämä yhteyshenkilö edustaisi kaikkien jäsenvaltioiden ja asianomaisten EU:n elinten etuja. Frontex-asetuksen tarkistamisen yhteydessä olisi myös harkittava ICONetin hallinnointivastuun siirtämistä komissiolta Frontexille.Jäsenvaltiot antoivat tukensa komission ehdotuksille, myös kaksivaiheiselle lähestymistavalle.-  Vaikutusten arviointiVaikutusten arviointia ei tehty, koska ehdotus käsittää vain pieniä, lähinnä teknisiä muutoksia voimassa olevaan lainsäädäntöön. Muutoksilla ei ole todennettavissa olevia taloudellisia, yhteiskunnallisia tai ympäristövaikutuksia. Lisäksi EU:n sääntelyn parantamishankkeella pyritään muun muassa yksinkertaistamaan ja parantamaan lainsäädäntöä suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Tämä ehdotus vastaa näitä tavoitteita, sillä siinä on otettu huomioon yhteisön lainsäädäntöön asetuksen antamisen jälkeen tehdyt muutokset ja asetuksen täytäntöönpanosta saadut kokemukset.3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT-  Ehdotettujen toimien lyhyt kuvausEhdotetuilla muutoksilla luodaan puitteet ja oikeusperusta Frontexin ja maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen väliselle yhteistyölle, edistetään ICONetin käyttöä tietojen ja kokemusten säännölliseen vaihtamiseen, tuodaan esille mahdollisuus käyttää yhteisön varoja maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen luomiseen ja niiden sujuvan toiminnan turvaamiseen, järkeistetään maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen toimintaan liittyvää raportointijärjestelmää ja varmistetaan, että Euroopan parlamentti saa tämän alan lainsäätäjänä[12] asianmukaiset tiedot.-  OikeusperustaEuroopan yhteisön perustamissopimuksen 63 artiklan 3 kohdan b alakohta ja 66 artikla muodostavat tämän asetusehdotuksen oikeusperustan, sillä ehdotuksella muutetaan maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston perustamisesta 19 päivänä helmikuuta 2004 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 377/2004, joka perustuu kyseisin artikloihin, ja täsmennetään näiden verkostojen toimintaa.-  ToissijaisuusperiaateEY:n perustamissopimuksen 63 artiklan 3 kohdan b alakohdassa annetaan yhteisölle toimivalta toteuttaa laitonta maahanmuuttoa ja laitonta oleskelua, myös laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamista, koskevia toimenpiteitä. Perustamissopimuksen 66 artiklan nojalla neuvosto toteuttaa 67 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä varmistaakseen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen sekä näiden viranomaisten ja komission välisen yhteistyön. Nykyisiä maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen perustamista ja toimintaa koskevia säännöksiä on mukautettava, jotta voidaan ottaa huomioon yhteisön lainsäädäntöön tehdyt muutokset ja alalta saadut kokemukset.Tämän vuoksi ehdotuksen tavoitetta ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin.-  SuhteellisuusperiaateEY:n perustamissopimuksen 5 artiklan mukaan yhteisön toiminnassa ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Yhteisön toimenpiteet on toteutettava sellaisessa muodossa, että voidaan taata ehdotuksen tavoitteen toteutuminen ja sen mahdollisimman tehokas täytäntöönpano. Ehdotetulla aloitteella, joka koskee asetuksen muuttamista, kehitetään laittoman maahanmuuton organisoinnin torjuntaa koskevia Schengenin säännöstön määräyksiä ja varmistetaan yhteistyö jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä näiden viranomaisten ja komission välillä. Ehdotus on tämän vuoksi suhteellisuusperiaatteen mukainen.-  Sääntelytavan valintaEhdotettu sääntelytapa: asetus.Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi, koska tällä ehdotuksella muutetaan asetusta.4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSETEhdotus ei vaikuta yhteisön talousarvioon.5. LISÄTIEDOT-  Perustamissopimuksiin liitetyistä pöytäkirjoista ja kolmansien maiden kanssa tehdyistä assosiaatiosopimuksista aiheutuvat seurauksetEhdotuksen oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen IV osasto, joten siihen sovelletaan vaihtelevan geometrian järjestelmää, joka perustuu Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Tanskan asemasta tehtyihin pöytäkirjoihin sekä Schengen-pöytäkirjaan. Tämä ehdotus koskee Schengenin säännöstön kehittämistä. Sen vuoksi on otettava huomioon seuraavat mainituista pöytäkirjoista johtuvat näkökohdat:Yhdistynyt kuningaskunta ja IrlantiYhdistynyt kuningaskunta osallistuu tähän asetukseen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti.Irlanti osallistuu tähän asetukseen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan sekä Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti.TanskaEuroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Tanska ei osallistu neuvostossa sellaisten toimenpiteiden antamiseen, joita ehdotetaan EY:n perustamissopimuksen IV osaston nojalla, lukuun ottamatta toimenpiteitä, joilla määritetään ne kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, tai yhtenäistä viisumin kaavaa koskevia toimenpiteitä.Koska tämä ehdotus koskee Schengenin säännöstön kehittämistä, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti Tanska päättää kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on tehnyt Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osaston määräysten nojalla päätöksen Schengenin säännöstöön perustuvasta ehdotuksesta tai aloitteesta, saattaako Tanska kyseisen päätöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.Islanti ja NorjaIslannin ja Norjan osalta tällä ehdotuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyssä sopimuksessa[13].SveitsiSveitsin osalta tällä ehdotuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä allekirjoitetussa sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[14].LiechtensteinLiechtensteinin osalta tällä ehdotuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[15].-  Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus1 artiklaAsetuksen 1 artiklan 1 kohdalla ja 2 kohdan a alakohdalla edistetään maahanmuuton hallinnasta vastaavia jäsenvaltioiden viranomaisia varten kehitetyn, verkkoteknologiaan perustuvan suojatun tieto- ja koordinointiverkoston käyttöä maahanmuuttoalan yhteyshenkilöitä koskevien tietojen vaihtamiseen sekä tietojen ja kokemusten vaihtoon maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden välillä.Artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetään Frontexin ja maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen välisen yhteistyön tehostamisesta.Artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan mikä tahansa jäsenvaltio, myös muu kuin puheenjohtajavaltio, voi tehdä aloitteen maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden kokouksista.Artiklan 3 kohdassa yksinkertaistetaan asetuksessa säädettyä raportointivelvollisuutta. Lisäksi siinä säädetään, että EU:n toimielimille on toimitettava säännöllisesti tietoja maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen toimista tietyillä EU:n etujen kannalta keskeisillä alueilla ja/tai keskeisissä maissa sekä laittomaan maahanmuuttoon liittyvistä kysymyksistä kyseisillä alueilla ja/tai kyseisissä maissa.2009/0098 (COD)Ehdotus:EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS,annettu […] päivänä […]kuuta […],maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston perustamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 377/2004 muuttamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja 66 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen[16],noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä,sekä katsovat seuraavaa:1.  Maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkoston perustamisesta 19 päivänä helmikuuta 2004 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 377/2004[17] säädetään velvoitteesta perustaa jäsenvaltioiden maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden välisiä yhteistyömuotoja, tällaisen yhteistyön tavoitteista, kyseisten yhteyshenkilöiden tehtävistä ja pätevyysvaatimuksista sekä heidän velvollisuuksistaan vastaanottavaa maata ja lähettävää jäsenvaltiota kohtaan.2.  Neuvoston päätöksellä 2005/267/EY[18] perustettiin verkkoteknologiaan perustuva suojattu tieto- ja koordinointiverkosto maahanmuuton hallinnasta vastaavia jäsenvaltioiden viranomaisia varten (ICONet) laitonta muuttoliikettä, laitonta maahantuloa ja maahanmuuttoa sekä maassa laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttamista koskevien tietojen vaihtamiseksi. Tietojen vaihdon on tarkoitus kattaa maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostot.3.  Asetuksella (EY) N:o 2007/2004[19] luotiin Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex). Se valmistelee sekä yleisluonteisia että räätälöityjä riskianalyysejä, jotka se esittää neuvostolle ja komissiolle.4.  Maahanmuuttoalan yhteyshenkilöt keräävät laitonta maahanmuuttoa koskevia tietoja joko operatiivisen ja/tai strategisen tason käyttöön. Tiedoista voi olla huomattavasti hyötyä riskianalyyseihin liittyvässä Frontexin toiminnassa. Sitä varten maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen ja Frontexin välistä yhteistyötä olisi tehostettava.5.  Kaikkien jäsenvaltioiden olisi voitava tarvittaessa tehdä aloite tiettyyn kolmanteen maahan tai tietylle alueelle sijoitettujen maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden koolle kutsumiseksi yhteyshenkilöiden välisen yhteistyön tehostamiseksi.6.  Toukokuun 23 päivänä 2007 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 574/2007/EY[20] perustetaan 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi ajaksi Euroopan ulkorajarahasto osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa. Rahastolla pyritään tukemaan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen vahvistamista sekä jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuullisuuden periaatteen soveltamista. Rahastosta voidaan tukea jäsenvaltioiden kolmansissa maissa toimivien konsuli- ja muiden viranomaisten järjestämien toimien tehostamista ja maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen operatiivisten valmiuksien lujittamista ja siten edistää verkostojen kautta tehokasta yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä.7.  Neuvostolle, Euroopan parlamentille ja komissiolle olisi toimitettava säännöllisesti tietoja maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen toimista tietyillä Euroopan unionin etujen kannalta keskeisillä alueilla ja/tai keskeisissä maissa sekä laittomaan maahanmuuttoon liittyvistä kysymyksistä kyseisillä alueilla ja/tai kyseisissä maissa. Euroopan unionin etujen kannalta keskeisiä alueita ja/tai maita valittaessa olisi sovellettava muuttoliikkeitä kuvaavia objektiivisia indikaattoreita, kuten laitonta muuttoliikettä koskevia tilastoja ja Frontexin laatimia riskianalyysejä, sekä otettava huomioon EU:n ulkosuhdepolitiikan tavoitteet.8.  Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 377/2004 olisi muutettava.9.  Ehdotetun toimen tavoitteita eli maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen perustamista ja toimintaa koskevien yhteisön säännösten muuttamista yhteisön lainsäädäntöön tehtyjen muutosten ja tältä alalta saatujen kokemusten pohjalta ei voida saavuttaa riittävällä tavalla jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.10.  Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa tunnustetut sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn eurooppalaiseen yleissopimukseen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjaan kirjatut periaatteet.11.  Yhdistynyt kuningaskunta osallistuu tähän asetukseen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY[21] 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti.12.  Irlanti osallistuu tähän asetukseen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan sekä Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY[22] 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti.13.  Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä se sido Tanskaa eikä asetusta sovelleta siihen. Koska tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten nojalla, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän asetuksen, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään.14.  Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyssä sopimuksessa[23] ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY[24] 1 artiklan A ja E kohdassa tarkoitettuun alaan.15.  Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä allekirjoitetussa sopimuksessa[25] Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A ja E kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY[26] 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.16.  Liechtensteinin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa, joka koskee Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymistä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehtyyn sopimukseen, ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A ja E kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/261/EY[27] 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla MuuttaminenMuutetaan asetus (EY) N:o 377/2004 seuraavasti:17.  Poistetaan 3 artiklan 1 kohdan toinen virke ja lisätään 3 kohta seuraavasti:”3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on siirrettävä neuvoston päätöksellä 2005/267/EY[28] maahanmuuton hallinnasta vastaavia jäsenvaltioiden viranomaisia varten perustettuun, verkkoteknologiaan perustuvaan suojattuun tieto- ja koordinointiverkostoon, jäljempänä ’ICONet’, tarkemmin maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostoille tarkoitettuun osioon. Lisäksi komissio toimittaa nämä tiedot neuvostolle.”18.  Muutetaan 4 artikla seuraavasti:a) Korvataan 1 kohdan toinen luetelmakohta seuraavasti:”- vaihtavat tietoja ja käytännön kokemuksia, erityisesti kokouksissa ja ICONetin välityksellä,”.b) Korvataan 2 kohta seuraavasti:”2. Komission ja asetuksella (EY) N:o 2007/2004 perustetun Frontexin edustajilla on oikeus osallistua maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden verkoston puitteissa järjestettäviin kokouksiin, mutta kokouksia voidaan pitää myös ilman näiden edustajien läsnäoloa operatiivisten seikkojen sitä edellyttäessä. Kokouksiin voidaan tarvittaessa kutsua myös muita elimiä ja viranomaisia.”c) Lisätään 3 kohtaan virke seuraavasti:”Myös muut jäsenvaltiot voivat tehdä aloitteita kokousten pitämisestä.”19.  Korvataan 6 artikla seuraavasti:”1. Euroopan unionin puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion tai, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole maassa tai alueella edustettuna, puheenjohtajan tehtävää hoitavan jäsenvaltion on laadittava kunkin puolivuotiskauden lopussa neuvostolle, Euroopan parlamentille ja komissiolle kertomus Euroopan unionin etujen kannalta keskeisillä alueilla ja/tai keskeisissä maissa toimivien maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen toiminnasta sekä tilanteesta kyseisillä alueilla ja/tai kyseisissä maissa laittomaan maahanmuuttoon liittyvien asioiden osalta. Sen jälkeen kun jäsenvaltioita ja komissiota on kuultu, Euroopan unionin etujen kannalta keskeiset alueet ja/tai maat on valittava soveltamalla muuttoliikkeitä kuvaavia objektiivisia indikaattoreita, kuten laitonta muuttoliikettä koskevia tilastoja ja Frontexin laatimia riskianalyyseja, ja ottaen huomioon EU:n ulkosuhdepolitiikan tavoitteet.2. Kertomukset on laadittava komission päätöksessä 2005/687/EY[29] säädetyn mallin mukaisesti, ja niissä on esitettävä keskeiset valintakriteerit.3. Komissio laatii edellä mainittujen kertomusten perusteella neuvostolle ja Euroopan parlamentille vuosittain tosiseikkoja koskevan yhteenvedon maahanmuuttoalan yhteyshenkilöverkostojen kehityksestä.”2 artikla VoimaantuloTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.Tehty Brysselissä […].Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja[…] […] [1] EUVL L 64, 2.3.2004, s. 1.[2] EUVL L 349, 25.11.2004, s. 1.[3] EUVL L 83, 1.4.2005, s. 48.[4] K(2005) 5159 lopullinen.[5] Komission päätös, tehty 29 päivänä syyskuuta 2005, EUVL L 264, 8.10.2005, s. 8.[6] EUVL L 144, 6.6.2007, s. 22.[7] KOM(2008) 359 lopullinen.[8] Neuvoston asiakirja 13440/08.[9] EUVL L 83, 1.4.2005, s. 48.[10] K(2005) 5159 lopullinen.[11] K(2007) 374.[12] Neuvoston päätös, tehty 22 päivänä joulukuuta 2004, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn soveltamisesta tietyillä kyseisen perustamissopimuksen kolmannen osan IV osastoon kuuluvilla aloilla, EUVL L 396, 31.12.2004, s. 45.[13] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36.[14] EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.[15] EUVL L [...], [...], s. [...].[16] EUVL C […], […], s. […].[17] EUVL L 64, 2.3.2004, s. 1.[18] EUVL L 83, 1.4.2005, s. 48.[19] EUVL L 349, 25.11.2004, s. 1.[20] EUVL L 144, 6.6.2007, s. 22.[21] EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.[22] EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.[23] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36.[24] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.[25] EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1.[26] EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1.[27] EUVL L 83, 26.3.2008, s. 3.[28] EUVL L 83, 1.4.2005, s. 48.[29] EUVL L 264, 8.10.2005, s. 8.


Avis juridique important

|

51999PC0035

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Sveitsin alueella liikkuville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnettävien lupien jakamisesta  /* KOM/99/0035 lopull. - SYN 99/0022 */

Virallinen lehti nro C 114 , 27/04/1999 s. 0004

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Sveitsin alueella liikkuville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnettävien lupien jakamisesta(1999/C 114/04)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)KOM(1999) 35 lopull. - 1999/0022(SYN)(Komission esittämä 27 päivänä tammikuuta 1999)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa tarkoitettua menettelyä Euroopan parlamentin kanssa yhdessä toimien,sekä katsoo, että(1) neuvoston päätöksellä Euroopan yhteisö on tehnyt sopimuksen Sveitsin liittovaltion kanssa tavaroiden ja matkustajien kuljettamisesta rautateillä ja maanteillä,(2) kyseisessä sopimuksessa säädetään lupajärjestelmästä, jonka avulla Sveitsissä normaalisti sallittua painoa raskaammat tavarankuljetusajoneuvot saavat liikkua sen alueella,(3) kyseisessä sopimuksessa säädetään myös lupajärjestelmästä, jossa tyhjiltä ja kevyiltä tavarankuljetusajoneuvoilta voidaan periä Sveitsin alueella alennettuja maksuja,(4) on laadittava yhteisön käyttöön asetettavien lupien jakamista ja hallintaa koskevat säännöt,(5) käytännön ja hallinnallisista syistä komission on saatettava kyseiset luvat jäsenvaltioiden käyttöön,(6) tämän mahdollistamiseksi on luotava jakamismenetelmä; tämän jälkeen jäsenvaltioiden olisi jaettava niiden käyttöön saatetut luvat yrityksille puolueettomien perusteiden mukaisesti,(7) lupien käyttämiseksi mahdollisimman tehokkaasti, käyttämättömät luvat olisi palautettava komissiolle niiden uudelleenjakamista varten,(8) lupien jakamisperusteissa olisi otettava asianmukaisesti huomioon Alpit ylittävät nykyiset liikennevirrat, ja(9) lupien jakamista saatetaan joutua tarkastelemaan uudelleen uusien tilastotietojen perusteella; kyseistä uudelleentarkastelua varten olisi perustettava komissiota avustava komitea,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaTässä asetuksessa säädetään säännöistä niiden lupien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä, jotka ovat yhteisön käytettävissä Euroopan yhteisön ja Sveitsin liittovaltion välisen tavaroiden ja matkustajien kuljettamisesta rautateillä ja maanteillä tehdyn sopimuksen, jälempänä "sopimus", 8 artiklan ja 40 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla.2 artiklaTässä asetuksessa:1) "enimmäispainoon kuormattujen ajoneuvojen luvalla" tarkoitetaan sopimuksen 8 artiklan nojalla myönnettyä lupaa, jonka perusteella painoltaan enintään 40 tonnin tavarankuljetusajoneuvot voivat liikkua Sveitsin alueella,2) "tyhjien ajoneuvojen luvalla" tarkoitetaan sopimuksen 40 artiklan nojalla myönnettyä lupaa, jonka perusteella tyhjät tai sopimuksen 11 artiklan määritelmän mukaiset kevyitä kuormia kuljettavat tavarankuljetusajoneuvot voivat liikkua Sveitsin alueella erityismaksusta sopimuksen 40 artiklan mukaisesti.3 artikla1. Komissio osoittaa luvat jäsenvaltioille 2 - 5 kohdan mukaisesti.2. Enimmäispainoon kuormattujen ajoneuvojen luvat jaetaan liitteen I mukaisesti.3. Tyhjien ajoneuvojen luvat jaetaan liitteen II mukaisesti.4. Luvat on jaettava joka vuosi ennen edeltävän vuoden marraskuun 15 päivää.5. Tämän sopimuksen ensimmäisenä täytäntöönpanovuonna jaettavien lupien määrää on mukautettava suhteellisesti, jos sopimus tulee voimaan kyseisen vuoden tammikuun 1 päivän jälkeen.4 artiklaJäsenvaltiot jakavat luvat niiden alueelle sijoittautuneiden yritysten kesken puolueettomien perusteiden mukaisesti ja ketään syrjimättä.5 artiklaJäsenvaltioiden on siirrettävä kyseisen vuoden osalta yrityksille jakamatta jääneet luvat komissiolle ennen marraskuun 15 päivää.Komissio jakaa nämä luvat 7 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti yhdelle tai useammalle jäsenvaltiolle, jotta kyseiset luvat saataisiin käyttöön parhaalla mahdollisella tavalla.6 artiklaKomissio aloittaa yksityiskohtaisen tilastollisen liikennelaskennan ennen 1 päivää tammikuuta 2000, jotta se pystyisi antamaan tarkat tilastotiedot raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen liikennevirroista Alppien alueella sekä kahdenvälisessä että kauttakulkuliikenteessä ja erityisesti tiedot ajoneuvojen lähtöpaikasta, määränpäästä ja rekisteröintijäsenvaltiosta.Komissio laskee uudelleen lupien jakautumisen kyseisen liikennelaskennan pohjalta liitteessä III esitetyn menetelmän mukaisesti.Jos uusien laskelmien tuloksena jonkin jäsenvaltion osuus eroaa liitteissä I ja II vahvistetuista osuuksista yli 5 prosentilla, mutta kuitenkin vähintään 500 luvalla, liitteisiin I ja II mahdollisesti tarvittavat mukautukset on vahvistettava 7 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.7 artiklaKomissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaiset tai lausuntoa ei anneta, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on saatettu neuvoston käsiteltäväksi, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.8 artiklaTämä asetus tulee voimaan samana päivänä kuin sopimus.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.LIITE IEnimmäispainoon kuormattujen ajoneuvojen lupien jakamista koskeva taulukkoKomissio jakaa sopimuksen 8 artiklassa säädetyt enimmäispainoon kuormattujen ajoneuvojen luvat jäsenvaltioille seuraavasti:Enimmäispainoon kuormattujen ajoneuvojen luvat, jotka ovat käytettävissä vuosina>TAULUKON PAIKKA>LIITE IITyhjien ajoneuvojen lupien jakamista koskeva taulukkoKomissio jakaa Sveitsin liittovaltion ja Euroopan yhteisön välillä tavaroiden ja matkustajien kuljettamisesta rautateillä ja maanteillä tehdyn sopimuksen 40 artiklassa ja liitteessä 11 säädetyt tyhjien ajoneuvojen luvat jäsenvaltioille seuraavasti:Vuosittain käytettävissä olevat tyhjien ajoneuvojen luvat>TAULUKON PAIKKA>LIITE IIILupien jakamisen laskentamenetelmäLuvat saatetaan jäsenvaltioiden käyttöön seuraavassa esitettyjen menetelmien mukaisesti.Enimmäispainoon kuormattujen ajoneuvojen luvatKunkin jäsenvaltion käyttöön saatetaan aluksi 1 500 lupaa.Jäljelle jäävät luvat saatetaan tasapuolisesti kahdenvälistä ja kauttakulkuliikennettä koskevien perusteiden mukaisesti.Kahdenvälinen liikenneLuvat saatetaan jäsenvaltioiden käyttöön sen perusteella, mikä on jäsenvaltioissa rekisteröityjen raskaiden ajoneuvojen osuus kahdenvälisistä tiekuljetuksista Sveitsiin ja Sveitsistä.KauttakulkuliikenneLuvat saatetaan jäsenvaltioiden käyttöön sen perusteella, mikä on jäsenvaltioissa rekisteröityjen raskaiden ajoneuvojen osuus pohjoisesta etelään suuntautuvassa Alpit ylittävässä tieliikenteessä kiertoteiden käytöstä nykyisten Sveitsissä sovellettavien painorajoitusten takia kokonaisuudessaan kertyneistä kilometrimääristä.Kiertoteiden käytöstä kertynyt kilometrimäärä lasketaan Alpit ylittävien matkojen tosiasiallisen pituuden ja Sveitsin kautta kulkevan lyhimmän matkan pituuden välisenä erona. Sveitsin kautta tehtyjen matkojen kilometrimääriä mukautetaan 60 kilometrin lisäyksellä rajamuodollisuuksien ja tieliikenneolosuhteiden huomioon ottamiseksi.Niille jäsenvaltioille, joille tulisi edellä esitetyn menetelmän perusteella vähemmän kuin 200 lupaa, annetaan 200 lupaa.Tyhjien ajoneuvojen luvatTyhjien ajoneuvojen luvat saatetaan jäsenvaltioiden käyttöön sen perusteella, mikä on jäsenvaltioissa rekisteröityjen ajoneuvojen osuus Sveitsin kauttakulkuliikenteessä niistä ajoneuvoista, joiden paino kuormattuna on 7,5 - 28 tonnia.Liitteissä 1 ja 2 esitetyt luvut pohjautuvat edellä esitettyyn menetelmään, saatavissa oleviin tilastotietoihin ja oletusarvoihin niiltä osin kuin tilastotietoja ei ole ollut saatavissa. Saatavissa olevat tilastotiedot ja oletusarvot korvataan liikennelaskennan tuloksilla, kun komissio laskee uudelleen liitteet I ja II.LiikennelaskentaLiikennelaskennasta saadaan seuraavat tiedot:sellaisten ajoneuvojen lähtöpaikat, määränpäät ja rekisteröintijäsenvaltiot, jotka muodostavat edustavan näytteen niistä Itävallan, Sveitsin ja Ranskan kautta kulkevan Alpit (Brennerin ja Mt Blanc'n tunnelin kautta) ylittävän kauttakulkuliikenteen ajoneuvoista, joiden kuormattu paino on yli 28 tonnia,sellaisten ajoneuvojen lähtöpaikat, määränpäät ja rekisteröintijäsenvaltiot, jotka muodostavat edustavan näytteen niistä kahdenvälisen liikenteen ajoneuvoista, joiden kuormattu paino on 7,5 - 28 tonnia ja joiden lähtöpaikka tai määränpää on Sveitsin liittovaltiossa,sellaisten ajoneuvojen rekisteröintijäsenvaltiot, jotka muodostavat edustavan näytteen niistä Sveitsin kautta kulkevan kauttakulkuliikenteen ajoneuvoista, joiden kuormattu paino on 7,5 - 28 tonnia.