Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0510

Ehdotus neuvoston päätös bmuuntogeenisen maissin (Zea mays L. linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti (Ainoastaan saksankielinen versio on todistusvoimainen)  /* KOM/2006/0510 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 9.10.2006KOM(2006) 510 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSbmuuntogeenisen maissin (Zea mays L. linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(Ainoastaan saksankielinen versio on todistusvoimainen)(komission esittämä)PERUSTELUT1. Muuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja T25) markkinoille saattamiseen on annettu lupa direktiivin 90/220/ETY C osan mukaisesti tehdyillä komission päätöksillä ja Ranskan viranomaiset ovat antaneet luvan tämän muuntogeenisen organismin markkinoille saattamiseen.2. Direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan (suojalauseke) mukaisesti Itävalta ilmoitti tämän jälkeen komissiolle päätöksestään kieltää väliaikaisesti kyseessä olevan muuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja T25) käyttö ja myynti tai rajoittaa niitä sekä syyt tähän.3. Asiasta kuultiin kasveja käsittelevää tiedekomiteaa, joka katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon, kun kyseisten muuntogeenisten organismien riskejä alun perin arvioitiin, ja joka edellyttäisi komitean Zea mays L. linja T25 -tuotteen turvallisuudesta antaman alkuperäisen tieteellisen lausunnon tarkistamista.4. Direktiivi 90/220/ETY on kumottu geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/18/EY[1].5. Tammikuussa 2004 komissio pyysi Itävaltaa harkitsemaan uudelleen suojalausekettaan uusien sääntelypuitteiden perusteella ja ilmoittamaan siitä tarvittaessa uudelleen direktiivin 2001/18/EY mukaisesti.6. Itävalta toimitti direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaisesti komissiolle lisätietoja olemassa olevan suojalauseketoimenpiteensä tueksi.7. Direktiivin 2001/18/EY 23 artiklassa edellytetään, että komissio tekee päätökset direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, ja kyseisessä kohdassa viitataan päätökseen 1999/468/EY.8. Komissio pyysi direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (EFSA), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[2] ja joka kyseisen asetuksen nojalla on korvannut asiaa käsittelevät tiedekomiteat. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi 8 päivänä heinäkuuta 2004 antamassaan lausunnossa[3], että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka mitätöisi Zea mays L. line T25 -tuotteen ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen muuntogeenisen organismin kieltämiseen Itävallassa.9. Luonnos komission päätökseksi, jossa Itävaltaa vaadittiin kumoamaan kansallinen suojalausekkeensa, toimitettiin neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti lausuntoa varten direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetulle komitealle.10. Komiteaa kuultiin 29 päivänä marraskuuta 2004 mutta se ei antanut lausuntoa suojalauseketoimenpiteestä, jolloin komission on neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävä viipymättä neuvostolle ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja annettava tästä tieto Euroopan parlamentille.11. Ympäristöneuvosto ilmoitti kuitenkin neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti 24 päivänä kesäkuuta 2005 määräenemmistöllä vastustavansa ehdotusta, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojalauseketoimenpiteensä, ja näin ollen komission on tarkasteltava ehdotustaan uudelleen.12. Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen T25 markkinoille saattamiseen liittyvästä kansallisesta suojatoimenpiteestä vallitsee edelleen tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide Itävallassa ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen edelleen direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.13. Marraskuussa 2005 Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista kuultiin siitä, voidaanko tieteellisin perustein katsoa, että Zea mays L. linja T25 -tuotteen markkinoille saattamisen jatkamisella on lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja sitä pyydettiin erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut sen aiemman tieteellisen lausunnon jälkeen, jossa oli arvioitu näiden muuntogeenisten organismien turvallisuutta.14. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen totesi 29 päivänä maaliskuuta 2006 antamassaan lausunnossa[4] (julkaistu 11 päivänä huhtikuuta 2006) tutkittuaan Itävallan hakemuksessa esitetyt todisteet, että nykyään saatavilla oleva tieteellinen näyttö ei tue Itävallan esittämiä väitteitä ja ettei ollut syytä uskoa Zea mays L., linja T25 -tuotteen markkinoille saattamisen jatkamisella lupaehtoja noudatettaessa olevan haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.15. Neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti komissio voi sen vuoksi tehdä neuvostolle muutetun ehdotuksen, tehdä ehdotuksensa uudelleen tai antaa perustamissopimukseen perustuvan säädösehdotuksen.16. Kun on otettu huomioon neuvoston 24 päivänä kesäkuuta 2005 antama lausuma ja kuultu uudestaan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista, vaikuttaa siltä, että Zea mays L. linja T25 -tuotteen tieteellinen arviointi vahvistaa kolmannen kerran sen, että tuotteella ei todennäköisesti ole haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön. Komissio katsoo tämän vuoksi, että ehdotusta ei olisi muutettava, ja se tekee ehdotuksensa neuvostolle uudelleen neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSbmuuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(Ainoastaan saksankielinen versio on todistusvoimainen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[5] ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Geneettisesti muunnetun maissin ( Zea mays L. linja T25) saattamisesta markkinoille neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 98/293/EY[6] säädetään, että kyseisen tuotteen markkinoille saattamiseen on annettava lupa.(2) Ranskan viranomaiset antoivat kyseisen luvan 3 päivänä elokuuta 1998.(3) Direktiivin 90/220/ETY korvanneen direktiivin 2001/18/EY[7] 35 artiklan 1 kohdan mukaan geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiiviä 2001/18/EY.(4) Itävalta ilmoitti 8 päivänä toukokuuta 2000 komissiolle päätöksestään kieltää väliaikaisesti Zea mays L. linja T25 -tuotteen käyttö ja myynti sekä antoi syyt tähän direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(5) Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi 20 päivänä heinäkuuta 2001, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.(6) Itävalta toimitti 9 päivänä tammikuuta 2004 sekä 9 ja 17 päivänä helmikuuta 2004 komissiolle lisätietoja linjan T25 maissia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.(7) Komissio pyysi direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (EFSA), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[8] ja joka kyseisen asetuksen nojalla on korvannut asiaa käsittelevät tiedekomiteat.(8) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi 8 päivänä heinäkuuta 2004[9], että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka riittäisi mitätöimään linjan T25 maissin ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Itävallassa.(9) Koska silloisen tietämyksen perusteella ei ollut syytä epäillä tuotteen olevan vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle, komissio toimitti 29 päivänä marraskuuta 2004 luonnoksen päätökseksi, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava väliaikaiset suojalauseketoimenpiteensä, direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetun komitean harkittavaksi kyseisen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.(10) Kyseinen komitea ei kuitenkaan antanut lausuntoa, ja menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston päätöksen 1999/468/EY[10] 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio toimitti neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.(11) Neuvosto hylkäsi kuitenkin 24 päivänä kesäkuuta 2005 ehdotuksen määräenemmistöllä päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti.(12) Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen T25 markkinoille saattamiseen liittyvästä kansallisesta suojatoimenpiteestä vallitsee edelleen tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide Itävallassa ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen edelleen direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.(13) Marraskuussa 2005 Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista kuultiin uudestaan siitä, voidaanko tieteellisin perustein katsoa, että linjan T25 maissin markkinoille saattamisen jatkamisella on lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön[11]. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista pyydettiin erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut sen aiemman tieteellisen lausunnon jälkeen, jossa oli arvioitu kyseisen muuntogeenisen organismin turvallisuutta.(14) Maaliskuun 29 päivänä 2006 antamassaan lausunnossa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, ettei ollut syytä uskoa linjan T25 maissin markkinoille saattamisen jatkamisella lupaehtoja noudatettaessa olevan haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.(15) Sen vuoksi Itävallan tulisi kumota Zea mays L. linja T25 -tuotetta koskevat suojalauseketoimenpiteet,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaItävallan toteuttamat toimenpiteet muuntogeenisen maissin Zea mays L. linja T25, jonka markkinoille saattamiseen on annettu lupa päätöksellä 98/293/EY, käytön ja myynnin kieltämiseksi eivät ole oikeutettuja direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan säännösten perusteella.2 artiklaItävallan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän päätöksen noudattamiseksi 20 päivän kuluessa päätöksen tiedoksi antamisesta.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[2] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).[3] Opinion of the Scientific Panel on Genetically Modified Organisms on a request from the Commission related to the Austrian invoke of Article 23 of Directive 2001/18/EC, The EFSA Journal (2004) 78, 1-13.[4] Opinion of the Scientific Panel on Genetically Modified Organisms on a request from the Commission related to genetically modified crops (Bt176 maize, MON810 maize, T25 maize, Topas 19/2 oilseed rape and Ms1xRf1 oilseed rape) subject to safeguard clauses invoked according to Article 16 of Directive 90/220/EEC, The EFSA Journal (2006) 338, 1-15.[5] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[6] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 30.[7] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.[8] EYVL 31, 1.2.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).[9] Opinion of the Scientific Panel on Genetically Modified Organisms on a request from the Commission related to the Austrian invoke of Article 23 of Directive 2001/18/EC, The EFSA Journal (2004) 78, 1-13.[10] EYVL L 184, 17.7. 1999, s. 23.[11] Opinion of the Scientific Panel on Genetically Modified Organisms on a request from the Commission related to genetically modified crops (Bt176 maize, MON810 maize, T25 maize, Topas 19/2 oilseed rape and Ms1xRf1 oilseed rape) subject to safeguard clauses invoked according to Article 16 of Directive 90/220/EEC, The EFSA Journal (2006) 338, 1-15.


Avis juridique important

|

51998PC0542

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta  /* KOM/98/0542 lopull. - COD 98/0284 */

Virallinen lehti nro C 320 , 17/10/1998 s. 0012

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta (98/C 320/05) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(1998) 542 lopull. - 98/0284(COD)(Komission esittämä 30 päivänä syyskuuta 1998)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO,jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 129 d artiklan ensimmäisen kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen,ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon,toimivat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen,sekä katsovat, ettäEuroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1254/96/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 104/97/EY (2), vahvistettu yhteistä etua koskevien hankkeiden luettelo on saatettava säännöllisesti ajan tasalle sen mukaan, miten yhteenliitetyt energiaverkot kehittyvät sekä Euroopan yhteisössä että sen ulkopuolella, ja ottaen huomioon laajentumisprosessi sekä yleisesti energia-alan yhteyksien vahvistaminen Euroopan yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa,on tarpeen mukauttaa joidenkin kyseiseen luetteloon jo sisältyvien yhteistä etua koskevien hankkeiden kuvausta, jakyseiseen luetteloon on lisättävä uusia hankkeita,OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla Muutetaan päätöksen N:o 1254/96/EY liitteenä oleva yhteistä etua koskevien hankkeiden alustava luettelo seuraavasti:1. Muutetaan kohdat c 8, f 1, g 7 und h 11 tämän päätöksen liitteen I mukaisesti.2. Lisätään tämän päätöksen liitteessä II olevat kohdat.2 artikla Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.3 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.(1) EYVL L 161, 29.6.1996, s. 149.(2) EYVL L 152, 11.6.1997, s. 12.LIITE I EUROOPAN LAAJUISET ENERGIAVERKOT SÄHKÖVERKOTc) Sisäisten verkkoyhteyksien kehittäminen jäsenvaltioiden välisten yhteenliitettyjen verkkojen hyödyntämiseksiKorvataan kohta c 8 seuraavalla tekstillä:"c 8 Kreikka:sisäisten yhteyksien vahvistaminen ja kehittäminen."KAASUVERKOTf) Erillisten kaasuverkkojen liittäminen eurooppalaisiin yhteenliitettyihin verkkoihin, mukaan lukien myös olemassa olevien verkkojen vahvistaminen tarvittaessa, sekä erillisten maakaasuverkkojen liittäminen toisiinsaKorvataan kohta f 1 seuraavalla tekstillä:"f 1 Irlanti - Yhdistynyt Kuningaskunta:kyseisten kahden maan välisen kaasunsiirtokapasiteetin vahvistaminen."g) Vastaanottokapasiteetin (nesteytetty maakaasu) ja varastointikapasiteetin tarvittava lisääminen kysynnän tyydyttämiseksi sekä maakaasun hankintalähteiden ja kuljetusreittien monipuolistaminenKorvataan kohta g 7 seuraavalla tekstillä:"g 7 Ranska:kaasun maanalaisen varastointikapasiteetin kehittäminen."h) Kuljetuskapasiteetin (kaasunjakeluverkot) tarvittava lisääminen kysynnän tyydyttämiseksi sekä maakaasun hankintalähteiden ja kuljetusreittien monipuolistuminenKorvataan kohta h 11 seuraavalla tekstillä:"h 11 Venäjä - Ukraina - Moldavia - Romania - Bulgaria - Kreikka - Muut Balkanin Maat:kaasunsiirtoverkkojen parantaminen, jotta voidaan varmistaa hankinta Venäjältä Kreikan uuteen kaasuverkkoon ja muihin Balkanin maihin."LIITE II EUROOPAN LAAJUISET ENERGIAVERKOT Lisätään seuraava 1-15 kohta luettelon aakkos- ja numerojärjestyksen mukaisesti.SÄHKÖVERKOTa) Erillisten sähköverkkojen liittäminen eurooppalaisiin yhteenliitettyihin verkkoihin1. "a 2 Irlanti - Yhdistynyt Kuningaskunta (Wales):Irlannin verkon yhdistäminen Yhdistyneen kuningaskunnan (Wales) verkkoon merikaapelilla."2. "a 8 Yhdistynyt Kuningaskunta (Skotlanti):Shetlandinsaarten yhdistäminen merikaapelilla."b) Jäsenvaltioiden välisten verkkojen yhteenliittämisen kehittäminen3. "b 16 Tanska - Saksa:maanpäällisten yhteyksien vahvistaminen kyseisten kahden maan välillä."c) Sisäisten verkkoyhteyksien kehittäminen jäsenvaltioiden välisten yhteenliitettyjen verkkojen hyödyntämiseksi4. "c 13 Yhdistynyt Kuningaskunta (Pohjois-Irlanti):Pohjois-Irlannin sisäisten yhteyksien vahvistaminen Pohjois-Irlannin ja Irlannin välisten verkkoyhteyksien hyödyntämiseksi."KAASUVERKOTf) Erillisten kaasuverkkojen liittäminen eurooppalaisiin yhteenliitettyihin verkkoihin, mukaan lukien myös olemassa olevien verkkojen vahvistaminen tarvittaessa, sekä erillisten maakaasuverkkojen liittäminen toisiinsa5. "f 13 Italia - Kreikka - Muut Balkanin Maat:kaasuputken rakentaminen kaasun toimittamiseksi Kreikkaan ja muihin Balkanin maihin Etelä-Italian kautta."6. "f 14 Itävalta - T Osekki:kaasuputkien rakentaminen kyseisten kahden maan verkkojen liittämiseksi toisiinsa."7. "f 16 Itävalta:erillisten kaasunsiirtoverkkojen liittäminen toisiinsa."8. "f 17 Itävalta - Slovenia - Kroatia:kaasunsiirtokapasiteetin vahvistaminen kyseisten kolmen maan välillä."g) Vastaanottokapasiteetin (nesteytetty maakaasu) ja varastointikapasiteetin tarvittava lisääminen kysynnän tyydyttämiseksi sekä maakaasun hankintalähteiden ja kuljetusreittien monipuolistaminen9. "g 6 Saksa:kaasun maanalaisen varastointikapasiteetin kehittäminen."10. "g 14 Italia:nesteytetyn maakaasun offshore-terminaalin rakentaminen."11. "g 15 Yhdistynyt Kuningaskunta:kaasun maanalaisen varastointikapasiteetin kehittäminen."h) Kuljetuskapasiteetin (kaasunjakeluverkot) tarvittava lisääminen kysynnän tyydyttämiseksi sekä maakaasun hankintalähteiden ja kuljetusreittien monipuolistuminen12. "h 10 Kaspianmeren Maat - EU:uusien kaasuputkien rakentaminen kaasun toimittamiseksi Kaspianmeren maista Euroopan unioniin."13. "h 15 Alankomaat - Saksa - Sveitsi - Italia:Alankomaat, Saksan ja Italian yhdistävän TEN-kaasuputken kuljetuskapasiteetin lisääminen."14. "h 16 Belgia - Ranska - Sveitsi - Italia:kaasunkuljetuskapasiteetin lisääminen Luoteis-Euroopasta Ranskan kautta Italiaan."15. "h 17 Tanska - Puola:kaasuputken rakentaminen Tanskasta Puolaan,"


Avis juridique important

|

52002PC0113

Ehdotus neuvoston päätös luvan antamisesta Luxemburgille soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa vähärikkiseen kaasuöljyyn direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti  /* KOM/2002/0113 lopull. */

Virallinen lehti nro 262 E , 29/10/2002 s. 0021 - 0023

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Luxemburgille soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa vähärikkiseen kaasuöljyyn direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti(komission esittämä)PERUSTELUT1. Pyynnön esittäminenLuxemburg ilmaisi 3. joulukuuta 2001 päivätyllä kirjeellä komissiolle halunsa ottaa käyttöön eriytetty valmisteverokanta maantieliikenteen ajoneuvojen moottoripolttoaineena käytettävälle kaasuöljylle, jonka rikkipitoisuus on enintään 50 partikkelia miljoonassa (ppm), kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [1] 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti.[1]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).Vähärikkisellä kaasuöljyllä tarkoitetaan kaasuöljyä, jonka rikkipitoisuus vastaa kyseiselle moottoripolttoaineelle bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/70/EY [2] säädettyjä ympäristöperusteisia laatuvaatimuksia (50 ppm).[2]  EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58, direktiivi, jolla muutetaan neuvoston direktiiviä 93/12/EY (EYVL L 74, 27.3.1993, s. 81).Luxemburgin mukaan ehdotetun valmisteveron alennuksen tavoitteena on edistää ympäristöystävällisemmän moottoripolttoaineen kulutusta.Maantieliikenteessä käytettävän kaasuöljyn, jonka rikkipitoisuus ylittää 50 partikkelia miljoonassa, valmisteveroa nostettaisiin 15 euroa 1 000 litralta. Konkreettisesti tämä merkitsee, että moottoripolttoaineena käytettävään kaasuöljyyn nykyisin sovellettua 246,65 euron veroa 1 000 litralta sovellettaisiin jatkossa ainoastaan vähärikkiseen kaasuöljyyn, kun taas enemmän kuin 50 ppm rikkiä sisältävän maantieliikenteen kaasuöljyn osalta käyttöön otettavan veron määrä olisi 261,65 euroa. Eriytetyn verokannan käyttöönoton olisi määrä johtaa enemmän kuin 50 ppm rikkiä sisältävän maantieliikenteen kaasuöljyn nopeaan katoamiseen markkinoilta; sen vähittäismyyntihinta nousisi 0,7 Luxemburgin frangia litralta eli 0,02 euroa litralta.Luxemburg pyytää, että toimenpiteen voimassaolo alkaisi 1. tammikuuta 2002 ja päättyisi  1. tammikuuta 2004.Luxemburg katsoo, että kyseinen eriytetty valmisteverokanta ei muodosta valtiontukea erityisesti sen vuoksi, että se on luonteeltaan yleinen toimenpide, jota sovelletaan kaikkiin kuluttajiin talouden alasta riippumatta.2. Komission toteuttama arviointiKivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön täydentäviä valmisteverovapautuksia tai veronalennuksia erityisistä poliittisista syistä.Luxemburg pyysi 3. joulukuuta 2001 päivätyllä kirjeellä lupaa soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa vähärikkiseen (50 ppm) kaasuöljyyn 1. tammikuuta 2002 alkaen.Luxemburgin esittämästä pyynnöstä on direktiivin 92/81/ETY säännösten mukaisesti ilmoitettu muille jäsenvaltioille.Veroeriytys otetaan käyttöön korottamalla enemmän kuin 50 ppm rikkiä sisältävän maantieliikenteen kaasuöljyn valmisteveroa 15 euroa 1 000 litralta. Moottoripolttoaineena käytettävään kaasuöljyyn nykyisin sovellettavaa 246,65 euron veroa 1 000 litralta sovelletaan jatkossa ainoastaan vähärikkiseen kaasuöljyyn, kun taas enemmän kuin 50 ppm rikkiä sisältävän maantieliikenteen kaasuöljyn osalta käyttöön otettavan veron määrä on  261,65 euroa.Komissio panee merkille, että eriytetyt valmisteverokannat ovat näin ollen direktiivin 92/82/ETY [3] 5 artiklassa tarkoitettuja yhteisön vähimmäismääriä koskevien säännösten mukaiset.[3]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).Komissio tunnustaa verotukseen liittyvien kannustustoimenpiteiden tärkeyden paranneltujen moottoripolttoaineiden käytön edistämiseksi ja tarkasteltuaan asiaa perusteellisesti toteaa, että valmisteveron alennus on yleinen, eli jokainen kuluttaja, joka hankkii vähärikkistä bensiiniä, tosiasiassa hyötyy kyseisestä veron alennuksesta. Lisäksi polttoaineiden laatu on tyydyttävä ja niitä on saatavilla riittävästi.Poikkeus noudattaa ympäristötavoitetta: toimenpiteen on todettu parantavan ilmanlaatua.Valmisteveron alennuksen soveltaminen on ajallisesti rajoitettu. Toimenpiteen voimassaoloaika päättyy 31. joulukuuta 2003, mutta kyseisen polttoaineen käyttö on pakollista 1. tammikuuta 2005 alkaen bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/70/EY mukaisesti. Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa säädetystä järjestelmästä ilmenee, että pyynnöt muodostavat poikkeuksia, jotka eivät periaatteessa voi tulla voimaan ennen kuin neuvosto on antanut niihin luvan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön oikeuden muiden osien soveltamista. Tämän vuoksi komissio aikoo ehdottaa voimaantulopäiväksi 1. huhtikuuta 2002, minkä ansiosta neuvosto ehtii hyväksyä lupaa koskevan päätösehdotuksen.Komissio panee merkille myös, että neuvosto on hyväksynyt verokantojen eriyttämisen Alankomaissa [4] ja Irlannissa [5] enintään 50 ppm rikkiä sisältävän maantieliikenteen ajoneuvojen moottoripolttoaineena käytettävän kaasuöljyn osalta. Lisäksi neuvosto on antanut luvan samankaltaisiin poikkeuksiin enintään 50 ppm rikkiä sisältävien polttoaineiden (bensiini ja kaasuöljy) osalta Saksassa [6] ja Belgiassa [7].[4]  Neuvoston päätös 2001/229/EY, tehty 12.3.2001 (EYVL L 84, 23.3.2001).[5]  Neuvoston päätös 2002/23/EY, tehty 4.12.2001 (EYVL L 11, 15.1.2002)[6]  Huhtikuun 10.4.2000 tehdyssä päätöksessä 2000/283/EY täsmennetään, että Saksalle annetaan lupa soveltaa 1.11.2001-31.12.2002 eriytettyä valmisteverokantaa niihin moottoripolttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 ppm, edellyttäen, että 19. lokakuuta 1992 kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä annetussa direktiivissä 92/82/ETY säädettyjä velvoitteita noudatetaan erityisesti kyseisen direktiivin 4 ja 5 artiklassa säädetyn valmisteveron vähimmäismäärän osalta.[7]  Neuvoston päätös 2001/439/EY, tehty 5.6.2001 (EYVL L 155, 12.6.2001).3. PäätösNeuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio ehdottaa neuvostolle, että se päättäisi antaa Luxemburgille luvan soveltaa moottoripolttoaineena käytettävään vähärikkiseen (50 ppm) kaasuöljyyn valmisteverokannan eriytystä, jonka enimmäismäärä on 15 euroa 1 000 litralta, 1. päivästä huhtikuuta 2002  31. päivään joulukuuta 2003.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Luxemburgille soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa vähärikkiseen kaasuöljyyn direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta  19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [8] ja erityisesti sen  8 artiklan 4 kohdan,[8]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).ottaa huomioon komission ehdotuksen [9],[9]  EYVL Lsekä katsoo seuraavaa:(1) Luxemburg on pyytänyt lupaa soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa moottoripolttoaineena käytettävään vähärikkiseen (50 ppm) kaasuöljyyn.(2) Luxemburgin esittämästä pyynnöstä on ilmoitettu muille jäsenvaltioille.(3) Veroeriytys otetaan käyttöön korottamalla enemmän kuin 50 ppm rikkiä sisältävän maantieliikenteen kaasuöljyn valmisteveroa 15 euroa 1 000 litralta. Tosiasialliset valmisteverokannat pysyvät edelleen korkeampina kuin kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/82/ETY [10] säädetty yhteisössä sovellettava vähimmäismäärä.[10]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46)..(4) Pyydetty poikkeus noudattaa ympäristötavoitetta: toimenpiteen on todettu parantavan ilmanlaatua.(5) Vähärikkinen kaasuöljy on bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/70/EY [11] säädettyjen ympäristöperusteisten laatuvaatimusten (50 ppm) mukaista. Kyseisen direktiivin 4 artiklan säännösten mukaisesti kaasuöljyn, jonka rikkipitoisuus on enintään 50 ppm, käyttö on periaatteessa pakollista 1 päivästä tammikuuta 2005. Eriytettyä valmisteverokantaa koskevan Luxemburgin järjestelyn voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2003.[11]  EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2000/71/EY(EYVL L 287, 14.11.2000, s. 46).(6) Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio ja kaikki jäsenvaltiot arvioivat, että eriytetyn valmisteverokannan soveltaminen vähärikkiseen kaasuöljyyn ei vääristä kilpailua yhteisen edun vastaisesti eikä haittaa sisämarkkinoiden toimintaa.(7) Komissio tarkastelee määräajoin alennuksia ja vapautuksia tarkistaakseen, vääristävätkö ne kilpailua, haittaavatko ne sisämarkkinoiden toimintaa ja ovatko ne yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan mukaisia,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla1. Annetaan Luxemburgille lupa soveltaa 1 päivästä huhtikuuta 2002  31 päivään joulukuuta 2003 eriytettyä valmisteverokantaa moottoripolttoaineena käytettävään vähärikkiseen (50 ppm) kaasuöljyyn.2 artikla2. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu valmisteveron eriytys ei saa ylittää 15 euroa  1 000 litralta moottoripolttoainetta.3. Moottoripolttoaineena käytettäviin kaasuöljyihin sovellettavien valmisteverokantojen on oltava neuvoston direktiivissä 92/82/ETY säädettyjen velvoitteiden ja erityisesti sen 5 artiklassa säädetyn vähimmäismäärän mukaisia.3 artiklaTämän päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2003.4 artiklaTämä päätös on osoitettu Luxemburgin suurherttuakunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


|

52010PC0662

Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS luettelon laatimisesta ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavista matkustusasiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi, ja luettelon vahvistamista varten luotavasta järjestelmästä  /* KOM/2010/0662 lopull. - COD 2010/0325 */

	[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 12.11.2010KOM(2010) 662 lopullinen2010/0325 (COD)Ehdotus:EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖSluettelon laatimisesta ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavista matkustusasiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi, ja luettelon vahvistamista varten luotavasta järjestelmästäPERUSTELUT1. Ehdotuksen taustaSchengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 17 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätään, että ”toimeenpaneva komitea tekee lisäksi tarvittavat päätökset seuraavista seikoista: ... matkustusasiakirjat, joihin viisumi voidaan myöntää”. Kyseisen artiklan mukaisesti laadittiin vuosina 1998 ja 1999 kaksi toimeenpanevan komitean päätöstä, jotka koskivat ”käsikirjan laatimista asiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi” (SCH/Com-ex (98) 56 ja SCH/Com-ex (99) 14). Sen jälkeen laadittiin nykyinen luettelo viisumin myöntämistä ja rajojen ylittämistä varten vaadittavista kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjoista. Yhteisen konsuliohjeiston liitteessä 11 luetellaan tiettyjä ”matkustusasiakirjoja, joihin viisumi voidaan myöntää”. Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 810/2009 kumottiin kuitenkin 5 päivänä huhtikuuta 2010 sekä Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 17 artiklan 3 kohta, joka oli päätösten SCH/Com-ex (98)56 ja SCH/Com-ex (99)14 oikeusperusta, että yhteinen konsuliohjeisto.Neuvoston asetuksen (EY) N:o 789/2001 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava neuvoston pääsihteeristölle muutokset, joita se haluaa tehdä .... käsikirjaan asiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi...”. Saman asetuksen 3 artiklassa säädetään, että ”neuvoston pääsihteeristö huolehtii ... käsikirjan asiakirjoista, joihin viisumi voidaan liittää, ja ... tarkistettujen laitosten laatimisesta...”. Myös asetus EY (N:o) 789/2001 kumottiin viisumisäännöstöllä.Nykyinen luettelo viisumin myöntämistä ja rajojen ylittämistä varten vaadittavista kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjoista (jäljempänä ’luettelo’) koostuu viidestä osasta:I: Matkustusasiakirjat, joihin voidaan liittää viisumi; osassa luetellaan kaikki asiakirjat, jotka myönnetään kolmansissa maissa, joiden kansalaisilta vaaditaan viisumi, kolmansissa maissa, joiden kansalaisilta ei vaadita viisumia ja jäsenvaltioissa, jotka eivät vielä täysimääräisesti sovella Schengenin säännöstöä.II: Schengen-valtioiden muukalaispassit, joihin voidaan liittää viisumi; tähän osaan kuuluu ulkomaalaisen matkustusasiakirja (tai muukalaispassi tai ulkomaalaispassi), pakolaisen matkustusasiakirja (28 päivänä heinäkuuta 1951 tehty Geneven yleissopimus) ja kansalaisuudettoman henkilön matkustusasiakirja (28 päivänä syyskuuta 1954 tehty New Yorkin yleissopimus).III: Luettelo kansainvälisten järjestöjen myöntämistä matkustusasiakirjoista; luettelo käsittää 12 kansainvälisten järjestöjen myöntämää matkustusasiakirjaa.IV: Asteittain kartutettava kokoelma asiakirjojen alkuperäiskappaleiden jäljennöksistä (tätä osaa ei ole tehty).V: Tiedot havaituista tekaistuista passeista.Luetteloa päivitetään määräajoin neuvoston pääsihteeristölle annettujen jäsenvaltioiden ilmoitusten perusteella. Konsolidoidut versiot julkaistaan pääsääntöisesti kerran vuodessa.Luettelolla on kaksi tarkoitusta: rajavalvontaviranomaiset voivat sen avulla tarkistaa, tunnustetaanko tietty asiakirja ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavaksi, ja konsuliviranomaiset voivat tarkistaa, tunnustavatko kaikki yhteistä viisumipolitiikkaa soveltavat jäsenvaltiot tietyn asiakirjan sopivaksi viisumitarran kiinnittämiseen. Myönnetyn ja kiinnitetyn viisumin voimassaoloalueen on vastattava matkustusasiakirjan tunnustaneiden jäsenvaltioiden aluetta, eli jos jokin jäsenvaltio ei tunnusta kyseistä matkustusasiakirjaa, asiakirjan haltija ei pääse kyseisen jäsenvaltion alueelle. Viisumien myöntämiseen tällaisissa tilanteissa sovelletaan viisumisäännöstön 25 artiklan 3 kohdassa esitettyjä määräyksiä.Schengenin rajasäännöstön 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan kolmannen maan kansalaisella on oltava ”hallussaan voimassa oleva matkustusasiakirja tai rajanylitykseen oikeuttavat asiakirjat”.Ehdotuksen perustelut ja tavoitteetNykyinen matkustusasiakirjaluettelo, joka on laadittu Schengen-yhteistyön hallitustenvälisessä vaiheessa, on mukautettava Euroopan unionin institutionaaliseen ja oikeudelliseen toimintakehykseen. Oikeusperusta viisumipolitiikkaa koskeville Schengenin säännöstön määräyksille sekä vaatimuksille ja menettelyille, ”joita … on noudatettava ulkorajoilla tapahtuvissa henkilötarkastuksissa”, on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 77 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta.Viisumisäännöstön eräissä määräyksissä viitataan kolmansien maiden myöntämien matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen jäsenvaltioissa. Schengenin rajasäännöstössä on vain yksi epäsuora viittaus ulkorajojen ylittämistä aikoville kolmansien maiden kansalaisille myönnettyjen matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen jäsenvaltioissa. Nykyinen luettelo käsittää myös ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavat asiakirjat.Kolmansien maiden myöntämistä matkustusasiakirjoista tehtyjä luetteloja ei tähän mennessä ole valvottu järjestelmällisesti. Jäsenvaltioiden ei siis tarvitse ilmoittaa kantaansa jokaisen luetteloon merkityn asiakirjan tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen. Tämä heikentää niiden matkustusasiakirjojen haltijoiden oikeusturvaa, joilta voidaan evätä pääsy maahan tai joille myönnetään vain rajallisella alueella voimassaoleva viisumi, joka oikeuttaa heidät matkustamaan vain kyseisen matkustusasiakirjan tunnustaviin jäsenvaltioihin. Luettelossa oleva merkintä siitä, ettei jäsenvaltio ole tunnustanut jotain tiettyä matkustusasiakirjaa, ei aina johdu asianomaisen jäsenvaltion tietoisesta päätöksestä jättää kyseinen matkustusasiakirja tunnustamatta, vaan pikemminkin siitä, ettei jäsenvaltio ole ottanut kantaa sen tunnustamiseen.Koska jäsenvaltioilla on yksinomainen toimivalta matkustusasiakirjojen tunnustamista koskevissa asioissa, tämän alan yhdenmukaistamisesta ei voida antaa lainsäädäntöä. Tällä ehdotuksella pyritään sen vuoksi vain varmistamaan kolmansien maiden myöntämien matkustusasiakirjojen luettelon jatkuva päivittäminen sitä varten luotavan järjestelmän avulla, perustamaan tällaisten matkustusasiakirjojen tekniseen arviointiin käytettävä järjestelmä sekä varmistamaan, että jäsenvaltiot ottavat kantaa kaikkien luettelossa olevien matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen. Ehdotus kuitenkin mahdollistaa myös tietojenvaihdon neuvoa-antavan komitean kanssa. Tietojenvaihdon tavoitteena on matkustusasiakirjojen tunnustamista tai tunnustamatta jättämistä koskeva jäsenvaltioiden yhteinen kanta.2. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdatEhdotuksen tarkoituksena on varmistaa kolmansien maiden myöntämien matkustusasiakirjojen luettelon säännöllinen päivittäminen sitä varten luotavan järjestelmän avulla, perustaa tällaisten matkustusasiakirjojen tekniseen arviointiin käytettävä järjestelmä sekä varmistaa, että jäsenvaltiot ottavat kantaa näiden matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen. Matkustusasiakirjaluettelon rakenne on uudistettu ja samalla on luotu yhteys sen ja luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun asetuksen EY (N:o) 539/2001 välille.Luetteloon sisällytetään tietoja myös seuraavista asiakirjoista: sellaisten jäsenvaltioiden myöntämät matkustusasiakirjat, jotka eivät sovella Schengenin säännöstöä matkustusasiakirjoihin, joita jäsenvaltiot myöntävät kolmansien maiden kansalaisille, matkustusasiakirjat 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä Geneven yleissopimuksessa tarkoitetuille pakolaisille ja 28 päivänä syyskuuta 1954 tehdyssä New Yorkin yleissopimuksessa tarkoitetuille kansalaisuudettomille henkilöille sekä matkustusasiakirjat, joita kansainväliset järjestöt, kuten Yhdistyneet Kansakunnat, Euroopan unioni, Pohjois-Atlantin liitto ja Punaisen Ristin kansainvälinen komitea myöntävät.Ehdotuksessa luodaan yhteys myös viisumisäännöstön paikallista Schengen-yhteistyötä koskeviin säännöksiin (48 artikla). Viisumisäännöstön 48 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään, että on laadittava ”tyhjentävä luettelo edustuston sijaintimaan myöntämistä matkustusasiakirjoista”. Tämä edistää tietojen pitämistä ajan tasalla.Ehdotus ei sisällä nykyisen luettelon V osaa ”Tiedot havaituista tekaistuista passeista”. Luettelo tekaistuista matkustusasiakirjoista, joita ei voida tunnistaa, ei voi olla tyhjentävä, joten sen tarjoama lisäarvo jää vähäiseksi.Ehdotuksen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohta. Se on määritetty EU:n oikeusperustaksi Schengenin toimeenpanevan komitean päätöksille SCH/Com-ex (98) 56 ja SCH/Com-ex (99) 14 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen asiaa koskevien määräysten mukaisen oikeusperustan vahvistamisesta kullekin Schengenin säännöstöön kuuluvalle määräykselle ja päätökselle 20 päivänä toukokuuta 1999 tehdyssä neuvoston päätöksessä 1999/436/EY (liitteessä C oleva 4 artikla)[1].Ehdotuksella yksinkertaistetaan (EU:n ja kansallisten) viranomaisten hallinnollisia menettelyjä. Vastuuta voidaan jakaa tasapuolisesti, kun luodaan keskitetty järjestelmä eli neuvoa-antava komitea, joka voi tehdä teknisiä arvioita kolmansien maiden myöntämistä matkustusasiakirjoista ja niiden turvallisuudesta, ja näiden arvioiden tulokset annetaan kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön. Näin vältetään myös toimien päällekkäisyyttä.Ehdotuksen hyväksyminen johtaa aiemman lainsäädännön kumoamiseen.3. KuulemisetKomission henkilökunta järjesti 3. lokakuuta 2008 asiantuntijakokouksen, jonka aiheena oli matkustusasiakirjaluettelon tarkistaminen. Siihen osallistui asiantuntijoita 23 jäsenvaltiosta.Jäsenvaltiot vaativat oikeudellista välinettä, jollao luodaan järjestelmä sen varmistamiseksi, että kolmansien maiden myöntämiä asiakirjoja koskevia kirjauksia päivitetään jatkuvastio luodaan jäsenvaltioille keskitetty järjestelmä kolmansien maiden myöntämien matkustusasiakirjojen teknistä arviointia varten ja matkustusasiakirjojen tunnustamista koskevan päätöksentekoprosessin tukemiseksi jäsenvaltioissao luodaan järjestelmä, jolla velvoitetaan jäsenvaltiot ilmoittamaan kantansa kaikkiin lueteltuihin matkustusasiakirjoihino pyritään saavuttamaan yhdenmukainen kanta ”perinteisiin” matkustusasiakirjoihin (tavalliset, diplomaatti- ja virka-/virkamatkapassit sekä erityispassit)o otetaan luettelon perustaksi luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 luettelot I ja IIo säilytetään luettelon nykyinen rakenne, mutta poistetaan V osao varmistetaan, että luettelo on verkossa ja että komissio ylläpitää sitä. Sähköisen tietokannan olisi sisällettävä mallit kaikista luetelluista matkustusasiakirjoista.Tässä komission ehdotuksessa on otettu huomioon lähes kaikki asiantuntijoiden tekemät ehdotukset. Huomiotta oli kuitenkin jätettävä tunnustamisen yhdenmukaistamista koskeva toive edellä mainittujen oikeudellisten rajoitusten vuoksi sekä kaikkien matkustusasiakirjojen mallit sisältävää verkkotietokantaa koskeva toive. Komissio antaa täyden tukensa viimeksi mainitulle. Se katsoo kuitenkin suurimpien ongelmien aiheutuvan nykyisen matkustusasiakirjaluettelon yhteydessä siitä, että kolmansien maiden myöntämiä matkustusasiakirjoja koskevia kirjauksia päivitetään epäsäännöllisesti ja että jäsenvaltiot eivät ole ottaneet kantaa asiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen, mistä aiheutuu haittaa operatiivisella tasolla (erityisesti yhdenmukaisten viisumien myöntämisessä). Ensisijaisena tavoitteena olisikin oltava kanavien ja menettelyjen luominen näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Edellä mainitun tietokannan perustaminen veisi aikaa ja kuluttaisi resursseja. Lisäksi se vain pitkittäisi kiireellisempien ongelmien ratkaisemiseen tarvittavan oikeudellisen välineen hyväksymistä. Synergiaa FADO-järjestelmän (yhteisen toiminnan 98/700/YOS nojalla perustettu neuvoston pääsihteeristön ylläpitämä online-järjestelmä vääriä ja aitoja asiakirjoja koskevien tietojen vaihtamista varten) kanssa voitaisiin edistää ottamalla verkossa olevan matkustusasiakirjaluettelon perustaksi tiettyjä FADO-järjestelmän osia (esimerkiksi kuvia matkustusasiakirjojen malleista). Näin vältyttäisiin myös haitalliselta toimien päällekkäisyydeltä. Komission ehdottaman matkustusasiakirjaluettelon ja sen päivitysten on määrä olla käytettävissä sähköisessä muodossa Circa-tietokannassa.Komission henkilöstö laati lokakuussa 2008 pidettyä asiantuntijakokousta varten kokousasiakirjan. Siinä esitettiin useita vaihtoehtoja, joita jäsenvaltioiden asiantuntijat harkitsivat.Eri vaihtoehdoista valittiin oikeudellinen väline, jonka mukaisessa järjestelmässä matkustusasiakirjaluetteloa pidetään jatkuvasti ajan tasalla. Siinä päivitetään tiedot, jotka koskevat kolmansien maiden myöntämiä matkustusasiakirjoja, sekä tiedot siitä, ovatko jäsenvaltiot tunnustaneet tai jättäneet tunnustamatta jonkin asiakirjan. Näin edistetään yhdenmukaisuutta ja säilytetään silti jäsenvaltioiden yksinomainen toimivalta matkustusasiakirjojen tunnustamisessa.4. Vaikutusten arviointiKoska ehdotuksen tavoitteena on mukauttaa nykyinen matkustusasiakirjaluettelo Euroopan unionin institutionaaliseen ja oikeudelliseen toimintakehykseen, tehdä nykyisestä järjestelmästä tehokkaampi ja luoda puitteet jäsenvaltioiden kansallisen tason päätöksiä koskevien tietojen vaihdolle, vaikutusten arviointia ei tarvitse tehdä.5. Suhteellisuusperiaate ja toissijaisuusperiaateMatkustusasiakirjaluettelo on välttämätön osa rajavalvontaa ja viisumeja koskevaa Schengenin säännöstöä. Ehdotuksen tavoitteena on mukauttaa nykyinen matkustusasiakirjaluettelo Euroopan unionin institutionaaliseen ja oikeudelliseen toimintakehykseen, tehdä nykyisestä järjestelmästä tehokkaampi ja luoda puitteet jäsenvaltioiden kansallisen tason päätöksiä koskevien tietojen vaihdolle.6. Säädöstyypin valintaMatkustusasiakirjojen tunnustamisella on tärkeä merkitys unionin voimassa olevan lainsäädännön (eli Schengenin rajasäännöstön ja viisumisäännöstön) täytäntöönpanon kannalta: se liittyy oleellisesti niiden Schengenin säännöstön määräysten soveltamiseen, jotka koskevat henkilöille ulkorajoilla suoritettavia tarkastuksia ja viisumien myöntämistä lyhytaikaista oleskelua varten. Koska jäsenvaltioilla kuitenkin on yksinomainen toimivalta matkustusasiakirjojen tunnustamisessa, oikeudellisen välineen muodoksi tulee Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös, sillä se koskee vain matkustusasiakirjaluettelon tarkistamista ja uudistamista.7. TalousarviovaikutuksetPäätösehdotuksella ei ole vaikutuksia Euroopan unionin talousarvioon.2010/0325 (COD)Ehdotus:EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖSluettelon laatimisesta ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavista matkustusasiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi, ja luettelon vahvistamista varten luotavasta järjestelmästäEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan,ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,sen jälkeen, kun säädösluonnos on toimitettu kansallisille parlamenteille,noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,sekä katsovat seuraavaa:1.  Päätöksissä SCH/Com-ex (98) 56[2] ja SCH/Com-ex (99) 14[3] vahvistettiin 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen[4] 17 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella käsikirja ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavista matkustusasiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi. Nämä päätökset olisi mukautettava Euroopan unionin institutionaaliseen ja oikeudelliseen toimintakehykseen.2.  Kolmansien valtioiden myöntämistä matkustusasiakirjoista tehtyjä luetteloita olisi valvottava järjestelmällisesti sen varmistamiseksi, että viisumihakemuksien käsittelystä huolehtivilla jäsenvaltioiden viranomaisilla ja rajavalvontaviranomaisilla olisi käytössään täsmällistä tietoa kolmansien maiden kansalaisten esittämistä matkustusasiakirjoista. Olisi uudistettava ja tehostettava jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa myönnetyistä matkustusasiakirjoista ja näiden matkustusasiakirjojen tunnustamisesta jäsenvaltioissa sekä koottujen tietojen antamista yleiseen käyttöön.3.  Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009[5] 48 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan paikallisen Schengen-yhteistyön puitteissa olisi laadittava tyhjentävä luettelo edustuston sijaintimaan myöntämistä matkustusasiakirjoista.4.  Olisi luotava järjestelmä sen varmistamiseksi, että matkustusasiakirjojen luetteloa päivitetään jatkuvasti, että luetteloon sisältyvien matkustusasiakirjojen yhteinen tekninen arviointi voidaan tarvittaessa toteuttaa ja että jäsenvaltiot voidaan velvoittaa ilmoittamaan kantansa kyseisten matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen.5.  Jäsenvaltiot ovat ja niiden tulisi vastaisuudessakin olla vastuussa ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavien sellaisten matkustusasiakirjojen tunnustamisesta, joihin voidaan liittää viisumi.6.  Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava kantansa kaikkiin matkustusasiakirjoihin ja pyrittävä yhdenmukaistamaan erityyppisiä matkustusasiakirjoja koskevat kantansa.7.  Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi hyväksyttävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[6] mukaisesti.8.  Islannin ja Norjan osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyssä sopimuksessa[7] ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY[8] 1 artiklan A, B ja C kohdassa tarkoitettuun alaan.9.  Sveitsin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä allekirjoitetussa sopimuksessa[9] Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A, B ja C kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY[10] 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.10.  Liechtensteinin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa, joka koskee Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymistä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehtyyn sopimukseen, ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A, B ja C kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/261/EY[11] 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.11.  Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen antamiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä päätöksellä on tarkoitus kehittää Schengenin säännöstöä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osaston määräysten mukaisesti, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän päätöksen, saattaako Tanska tämän säädöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.12.  Tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY[12] mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei siten osallistu tämän päätöksen antamiseen, se ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.13.  Tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY[13] mukaisesti. Irlanti ei siten osallistu tämän päätöksen antamiseen, se ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.14.  Kyproksen osalta tämä päätös on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös.15.  Tämä päätös on vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös,OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKohde ja soveltamisala16.  Tässä päätöksessä vahvistetaan luettelo ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavista matkustusasiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi (jäljempänä ”matkustusasiakirjaluettelo”), sekä luettelon laatimiseen käytettävä järjestelmä.17.  Tätä päätöstä sovelletaan matkustusasiakirjoihin, joita ovat muun muassa kansallinen passi (tavallinen, diplomaatti- ja virka-/virkamatkapassi sekä erityispassi), tilapäinen matkustusasiakirja, pakolaisen tai kansalaisuudettoman henkilön matkustusasiakirja, kansainvälisen järjestön myöntämä matkustusasiakirja tai kulkulupa.2 artiklaMatkustusasiakirjaluettelon laatiminen18.  Komissio laatii jäsenvaltioiden avustuksella ja paikallisen Schengen-yhteistyön puitteissa kerättyjen tietojen pohjalta yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 48 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun matkustusasiakirjaluettelon.19.  Matkustusasiakirjaluettelo laaditaan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.3 artiklaLuettelon rakenne20.  Luettelo koostuu kolmesta osasta.21.  Luettelon I osassa ovat matkustusasiakirjat, jotka on myönnetty luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001[14] liitteessä I ja II luetelluissa kolmansissa maissa ja luetelluilla alueilla.22.  Luettelon II osassa ovat Euroopan unionin jäsenvaltioiden myöntämät seuraavat matkustusasiakirjat:a) kolmansien maiden kansalaisille myönnetyt matkustusasiakirjatb) heinäkuun 28 päivänä 1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen perusteella pakolaisille myönnetyt matkustusasiakirjatc) syyskuun 28 päivänä 1954 tehdyn kansalaisuudettomien henkilöiden oikeusasemaa koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen perusteella kansalaisuudettomille henkilöille myönnetyt matkustusasiakirjat d) Yhdistyneen kuningaskunnan myöntämät matkustusasiakirjat Britannian kansalaisille, jotka eivät unionin oikeuden kannalta ole Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia.23.  Luettelon III osa koostuu kansainvälisten järjestöjen myöntämistä matkustusasiakirjoista.24.  Yleisenä sääntönä on, että luetteloon merkitään jonkin tietyn matkustusasiakirjan kaikki voimassa olevat muunnelmat.25.  Jos jokin kolmas maa ei myönnä tietyntyyppisiä matkustusasiakirjoja, luettelon kyseiseen kohtaan merkitään ”ei myönnetä”.4 artiklaIlmoittaminen luettelossa olevien matkustusasiakirjojen tunnustamisesta tai tunnustamatta jättämisestä26.  Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kantansa matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen kuukauden kuluttua 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luettelon tiedoksi saamisesta.27.  Jäsenvaltiot vaihtavat tämän ehdotuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean puitteissa tietoja tiettyjen matkustusasiakirjojen tunnustamisen tai tunnustamatta jättämisen perusteista saavuttaakseen yhdenmukaisen kannan asiassa.28.  Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle mahdollisista muutoksista, joita ne tekevät jonkin tietyn matkustusasiakirjan aiemmin ilmoitettuun tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen.5 artiklaUusien matkustusasiakirjojen myöntäminen29.  Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle 3 artiklan 3 kohdan a–c alakohdassa tarkoitetuista uusista matkustusasiakirjoista.30.  Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle 3 artiklan 2 alakohdassa, 3 artiklan 3 kohdan d alakohdassa ja 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista kolmansien maiden, jäsenvaltioiden ja kansainvälisten järjestöjen myöntämistä uusista matkustusasiakirjoista.31.  Komissio päivittää luetteloa saamiensa ilmoitusten ja tietojen perusteella ja pyytää jäsenvaltioita ilmoittamaan kantansa matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen 4 artiklan mukaisesti.4. Päivitetty luettelo laaditaan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.6 artiklaMatkustusasiakirjojen teknisten ominaisuuksien arviointi32.  Komissio voi säätää 7 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti matkustusasiakirjojen teknisestä analysoinnista avustaakseen jäsenvaltioita matkustusasiakirjojen teknisten ominaisuuksien arvioinnissa.33.  Matkustusasiakirjan teknisen arvioinnin tulokset annetaan tiedoksi jäsenvaltioille.7 artiklaKomiteamenettely34.  Komissiota avustaa komitea (matkustusasiakirjoista vastaava komitea).35.  Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.8 artiklaLuettelon julkaiseminenKomissio saattaa luettelon ja 4 artiklan mukaiset ilmoitukset jäsenvaltioiden saataville ja yleisesti saataville jatkuvasti päivitettävän sähköisen julkaisun muodossa.9 artiklaKumoaminenKumotaan päätökset SCH/Com-ex (98) 56 ja SCH/Com-ex (99) 14.10 artiklaVoimaantulo1. Tämä päätös tulee voimaan […] päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .2. Tämän päätöksen säännöksiä sovelletaan päätöksen voimaantulopäivästä lähtien lukuun ottamatta 9 artiklaa, jota sovelletaan siitä päivästä lähtien, jona komissio julkaisee ensimmäisen kerran 8 artiklassa tarkoitetun luettelon.11 artiklaTämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.Tehty […]Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja [1] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 17.[2] EYVL L 239, 22.9.2000, s. 207.[3] EYVL L 239, 22.9.2000, s. 298.[4] EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19.[5] EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1.[6] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.[7] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36.[8] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.[9] EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.[10] EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1.[11] EUVL L 83, 26.3.2008, s. 3.[12] EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.[13] EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.[14] EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0168

Ehdotus neuvoston päätös muuntogeenisen maissin (Zea mays L. linja MON 810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti  /* KOM/2005/0168 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 26.4.2005KOM(2005) 168 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja MON 810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(komission esittämä)PERUSTELUT1. Muuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja MON 810) markkinoille saattamiseen on annettu lupa neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/294/EY.2. Ranskan viranomaiset antoivat 3 päivänä elokuuta 1998 luvan tuotteen markkinoille saattamiseen.3. Direktiivin 90/220/ETY korvanneen direktiivin 2001/18/EY 35 artiklan 1 kohdan mukaan niihin geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiivin 2001/18/EY säännöksiä.4. Direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti Itävallan viranomaiset ilmoittivat 2 päivänä kesäkuuta 1999 komissiolle päätöksestään kieltää väliaikaisesti kyseessä olevan muuntogeenisen maissin käyttö ja myynti sekä syyt tähän.5. Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.6. Itävalta toimitti 9 päivänä tammikuuta sekä 9 ja 17 päivänä helmikuuta 2004 komissiolle lisätietoja linjan MON 810 maissia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.7. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka mitätöisi linjan MON 810 maissin ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Itävallassa.8. Tällaisissa olosuhteissa direktiivin 2001/18/EY 23 artiklassa edellytetään, että komissio tekee päätöksen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä soveltaen päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ja ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.9. Koska sekä kasveja käsittelevä tiedekomitea että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoivat, että tuote ei ole vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle, komissio on valmistellut päätösluonnoksen, jossa kehotetaan Itävaltaa kumoamaan linjan MON 810 maissia koskevat toimenpiteensä.10. Päätösluonnos toimitettiin päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti direktiivin 2001/18/EY 30 artiklalla perustetulle komitealle lausuntoa varten.11. Komitea ei antanut lausuntoa 29 päivänä marraskuuta 2004 toteutetun kuulemisen jälkeen, jolloin komission on päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävä viipymättä neuvostolle ehdotus tarvittavista toimenpiteistä ja annettava siitä tieto Euroopan parlamentille.12. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetään, että neuvosto voi tällaisen kannan asianmukaisesti huomioon ottaen tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jos neuvosto on näiden kolmen kuukauden aikana ilmaissut määräenemmistöllä vastustavansa ehdotusta, komissio tarkastelee sitä uudelleen. Jos neuvosto ei ole tämän määräajan päättyessä antanut ehdotettua täytäntöönpanosäädöstä eikä ilmoittanut vastustavasta kannastaan, komissio antaa ehdotetun täytäntöönpanosäädöksen.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin ( Zea mays L. linja MON 810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY[1] kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Geneettisesti muunnetun maissin ( Zea mays L. linja MON 810) saattamisesta markkinoille neuvoston direktiivin 90/220/ETY[2] mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä 98/294/EY on päätetty, että tuotteen markkinoille saattamiseen annetaan lupa.(2) Ranskan viranomaiset antoivat 3 päivänä elokuuta 1998 luvan tuotteen markkinoille saattamiseen.(3) Direktiivin 90/220/ETY[3] korvanneen direktiivin 2001/18/EY 35 artiklan 1 kohdan mukaan geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiivin 2001/18/EY säännöksiä.(4) Itävalta ilmoitti 2 päivänä kesäkuuta 1999 komissiolle päätöksestään väliaikaisesti kieltää kyseessä olevan muuntogeenisen maissin käyttö ja myynti sekä syyt tähän direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(5) Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.(6) Itävalta toimitti 9 päivänä tammikuuta sekä 9 ja 17 päivänä helmikuuta 2004 komissiolle lisätietoja linjan MON 810 maissia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.(7) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka mitätöisi linjan MON 810 maissin ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Itävallassa.(8) Nykyisen tietämyksen perusteella ei ole syytä epäillä tuotteen olevan vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle.(9) Itävallan olisi tästä johtuen kumottava kyseiset toimenpiteet.(10) Direktiivin 2001/18/EY 30 artiklalla perustettu komitea, jota kuultiin komission päätösluonnoksessa esitetyistä toimenpiteistä 29 päivänä marraskuuta 2004, ei ole antanut niistä lausuntoa mainitun direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaItävallan toteuttamat toimenpiteet muuntogeenisen maissin, jonka markkinoille saattamiseen on annettu lupa päätöksellä 98/294/EY, käytön ja myynnin kieltämiseksi eivät ole oikeutettuja direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan säännösten perusteella.2 artiklaItävallan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän päätöksen noudattamiseksi 20 päivän kuluessa päätöksen tiedoksi antamisesta.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja

[1] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.

[2] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 32.

[3] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.


Avis juridique important

|

52001PC0515

Ehdotus: neuvoston päätös euroopan yhteisön ja Maltan tasavallan välisen kaloja ja kalastustuotteita koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan talousyhteisön ja Maltan välisestä assosiaatiosta tehtyä sopimusta täydentävän lisäpöytäkirjan muodossa  /* KOM/2001/0515 lopull. - ACC 2001/0206 */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan yhteisön ja Maltan tasavallan välisen kaloja ja kalastustuotteita koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan talousyhteisön ja Maltan välisestä assosiaatiosta tehtyä sopimusta täydentävän lisäpöytäkirjan muodossa(komission esittämä)PERUSTELUTNeuvosto valtuutti 4. huhtikuuta 2001 komission neuvottelemaan yhteisön puolesta Maltan kanssa kalojen ja kalastustuotteiden vastavuoroisen kaupan vapauttamisesta entisestään.Neuvottelut Maltan kanssa käytiin 23. huhtikuuta. Osapuolet sopivat yksinkertaisten, asteittaisten ja vastavuoroisten tariffimyönnytysten mallista. Kahdenvälisten myönnytysten yksityiskohdat sisältyvät kummankin valtuuskunnan päällikön allekirjoittamaan yhteisymmärryspöytäkirjaan.Malta on jo poistanut kaikki tuontitullit (ja vastaavanlaiset rahoitusvälineet arvonlisäveroa lukuun ottamatta) yhteisöstä tuotavilta kaloilta ja kalastustuotteilta. Yhteisön kauppatase on kalatalousalalla Maltan osalta vahvasti ylijäämäinen, ja Maltan vientitavoitteet kohdistuvat pääasiassa meribassiin sekä hammasahveneen ja pagelleihin, joita viljellään yksinomaan yhteisöstä tuodusta raaka-aineesta.Tässä tilanteessa meribassin, hammasahvenen ja pagellien sekä kultaotsa-ahvenen osalta sovittiin, että yhteisö vahvistaa näille lajeille yhteisen tariffikiintiön. Tariffikiintiöksi, joka perustuu perinteiseen kauppaan, vahvistettiin 1 500 tonnia 7,5 prosentin tullilla sopimuksen tullessa voimaan. Kiintiö nostetaan 1 750 tonniin nollatullilla vuoden kuluttua sopimuksen voimaantulosta ja poistetaan kokonaan kahden vuoden kuluttua sopimuksen voimaantulosta.Tämän sopimuksen voimaantulopäivästä sovelletaan kolmanneksen alennusta kaikkiin muihin kaloihin ja kalastustuotteisiin sovellettaviin tariffeihin asetuksen (EY) N:o 104/2000 mukaisesti. Seuraavana vuonna sovelletaan kolmanneksen lisäalennusta. Kahden vuoden kuluttua sopimuksen voimaantulosta sovelletaan täyttä vapaakauppaa kaikkiin kaloihin ja kalastustuotteisiin.Komissio katsoo, että teknisten neuvottelujen tulokset ovat hyväksyttäviä ja johtavat yksinkertaisella hallinnollisella tavalla ja asteittain täyteen vapaakauppaan.Edellä sanotun perusteella neuvostoa pyydetään tekemään tämä päätös kalastusalan kauppamyönnytyksiä koskevan pöytäkirjan lisäämiseksi Maltan kanssa tehtyyn assosiaatiosopimukseen.2001/0206 (ACC)Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan yhteisön ja Maltan tasavallan välisen kaloja ja kalastustuotteita koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan talousyhteisön ja Maltan välisestä assosiaatiosta tehtyä sopimusta täydentävän lisäpöytäkirjan muodossaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) On suotavaa täydentää lisäpöytäkirjalla Euroopan talousyhteisön ja Maltan välisestä assosiaatiosta tehtyä sopimusta [1] etuuskohteluun sovellettavien ehtojen vahvistamiseksi tiettyjen Maltan tasavallasta peräisin olevien kalojen ja kalastustuotteiden tuonnissa yhteisöön sekä tiettyjen yhteisöstä peräisin olevien kalojen ja kalastustuotteiden tuonnissa Maltan tasavaltaan.[1]  EYVL L 61, 14.3.1971, s.3(2) Sen vuoksi mainittuun assosiaatiosopimukseen olisi lisättävä uusi tiettyjen kalojen ja kalastustuotteiden kauppajärjestelyjä koskeva pöytäkirja.(3) Pöytäkirjan muodossa oleva sopimus olisi hyväksyttävä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Euroopan talousyhteisön ja Maltan välisestä assosiaatiosta tehtyä sopimusta täydentävä Euroopan yhteisön ja Maltan tasavallan välinen kaloja ja kalastustuotteita koskeva sopimus lisäpöytäkirjan muodossa.Sopimus pöytäkirjan muodossa on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaOlisi avattava sopimuksen voimassaolon ensimmäisten 12 kuukauden ajaksi 1500 tonnin tariffikiintiö, jonka järjestysnumero on 09.1461, ja johon sovelletaan 7,5 prosentin tullilla Maltasta peräisin oleville alanimikkeisiin 0302 69 94, 0302 69 61 ja 0302 69 95 kuuluville meribassille (Dicentrarchus labrax), hammasahvenelle (Dentex dentex) ja pagelleille (Pagellus spp.) sekä kulta-otsa ahvenelle (Sparus aurata). Siitä vuoden kuluttua kiintiö nostetaan 1 750 tonniin nollatullilla, ja kahden vuoden kuluttua kiintiö poistetaan kokonaan. Kyseistä kiintiötä hallinnoi komission asetuksen (EY) N:o 2454/93 [2] 308a ja 308b artiklan mukaisesti.[2]  EYVL L 235, 11.10.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 993/2001 (EYVL L 141, 28.5.2001, s.1).3 artiklaNeuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus yhteisöä sitovasti.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEEUROOPAN TALOUSYHTEISÖN JA MALTAN VÄLISESTÄ ASSOSIAATIOSTA TEHTYÄ SOPIMUSTA TÄYDENTÄVÄ EUROOPAN YHTEISÖN JA MALTAN TASAVALLAN VÄLINEN KALOJA JA KALASTUSTUOTTEITA KOSKEVA SOPIMUS LISÄPÖYTÄKIRJAN MUODOSSALuonnos: LISÄPÖYTÄKIRJATIETTYJÄ KALOJA JA KALASTUSTUOTTEITA KOSKEVIEN KAUPPAJÄRJESTELYJEN VAHVISTAMISESTA EUROOPAN YHTEISÖN JA MALTAN TASAVALLAN VÄLILLÄEUROOPAN YHTEISÖ, jäljempänä 'yhteisö', jaMALTAN TASAVALTA, jäljempänä 'Malta',KATSOVAT, että sopimus Euroopan talousyhteisön ja Maltan välisestä assosiaatiosta, jäljempänä 'assosiaatiosopimus', allekirjoitettiin Vallettassa 5. joulukuuta 1970 ja tuli voimaan huhtikuussa 1971;KATSOVAT, että neuvoston asetusta (EY) N:o 3010/95 Maltasta peräisin olevien yhdistetyn nimikkeistön 1-24 ryhmään kuuluviin tiettyihin tuotteisiin sovellettavien tullien suspendoimisesta kokonaan tai osittain muutettiin viimeksi neuvoston asetuksella N:o 779/98;KATSOVAT, että assosiaatiosopimuksen 2 artiklaan perustuvat tekniset neuvottelut vastavuoroisista kalastusalan tariffimyönnytyksistä yhteisön ja Maltan välillä käytiin ja saatiin onnistuneesti päätökseen;KATSOVAT, että assosiaatiosopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteisöstä peräisin olevat kalat ja kalastustuotteet tuodaan tullittomasti Maltaan;KATSOVAT, että neuvotellut kalastusalan myönnytykset vaikuttavat assosiaatiosopimuksen nojalla tehtyihin kahdenvälisiin myönnytyksiin; assosiaatiosopimusta olisi tämän vuoksi muutettava sen kauppaa koskevia näkökohtia mukauttavalla pöytäkirjalla;KATSOVAT, että yhteisö ja Malta sopivat myös yksinkertaisesta hallinnollisesta tavasta ottaa neuvotellut tariffimyönnytykset käyttöön asteittain mahdollisimman pian;OVAT PÄÄTTÄNEET soveltaa hyväksyttyjä tariffimyönnytyksiä täyden vapaakaupan aikaansaamiseksi kaikkien kalojen ja kalastustuotteiden osalta:1 artiklaYhteisö soveltaa tämän pöytäkirjan voimaantulopäivästä kolmanneksen alennusta muihin kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 2 artiklassa mainittuihin kaloihin ja kalastustuotteisiin sovellettaviin tariffeihin asetuksen 1 artiklan mukaisesti.Vuoden kuluttua tämän pöytäkirjan voimaantulopäivästä yhteisö soveltaa kolmanneksen lisäalennusta niihin tariffeihin, joita sovellettiin tämän pöytäkirjan tullessa voimaan.Kahden vuoden kuluttua tämän pöytäkirjan voimaantulopäivästä molemmat sopimuspuolet soveltavat täyttä vapaakauppaa kaikkiin, myös 2 artiklassa mainittuihin kaloihin ja kalastustuotteisiin.2 artiklaYhteisö avaa tämän pöytäkirjan voimaantulopäivänä yhteisen 1 500 tonnin tariffikiintiön 7,5 prosentin tullilla Maltasta peräisin oleville alanimikkeisiin 0302 69 94, 0302 69 61 ja 0302 69 95 kuuluville meribassille (Dicentrarchus labrax), hammasahvenelle (Dentex dentex) ja pagelleille (Pagellus spp.) sekä kultaotsa-ahvenelle (Sparus aurata). Siitä vuoden kuluttua kiintiö nostetaan 1 750 tonniin nollatullilla, ja kahden vuoden kuluttua kiintiö poistetaan kokonaan.Tariffikiintiöiden yli menevien yhteisöön tuotavien paljouksien osalta sovelletaan 1 artiklan määräyksiä.3 artiklaEdellä 1 artiklassa mainitut alennukset lasketaan yleisiä matemaattisia periaatteita käyttäen ja ottaen huomioon seuraavat seikat:(a) kaikki luvut, joissa on desimaalipilkun jälkeen 50 tai vähemmän, on pyöristettävä alaspäin lähimpään kokonaislukuun,(b) kaikki luvut, joissa on desimaalipilkun jälkeen enemmän kuin 50, on pyöristettävä ylöspäin lähimpään kokonaislukuun,(c) kaikki alle 2 prosentin tariffit on vahvistettava ilman eri toimenpiteitä nollatariffiksi.4 artiklaMikäli Maltan hakemus liittyä Euroopan unioniin jäädytetään, sopimuspuolet kokoontuvat kuuden kuukauden kuluessa tarkistamaan sopimusta syntyneen tilanteen huomioon ottamiseksi.5 artiklaTämä pöytäkirja tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ilmoittivat toisilleen sisäisten menettelyidensä päätökseen saattamisesta.RAHOITUSSELVITYS1. Toimenpiteen nimiEhdotus Maltan kanssa tehtyyn assosiaatiosopimukseen lisättävästä pöytäkirjasta, jolla pannaan täytäntöön kalojen ja kalastustuotteiden myönnytyksiä koskeva sopimus. Kyseisistä myönnytyksistä on sovittu, ja ne pannaan täytäntöön kahden vuoden kuluessa, mikä johtaa asianomaisten tuotteiden kaupan täyteen vapautumiseen.2. Budjettikohta/-kohdat12 luvun 120 momentti3. OikeusperustaEuroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artikla yhdessä 300 artiklan 2 kohdan kanssa4. Toimenpiteen kuvaus4.1 YleistavoiteKalojen ja kalastustuotteiden kaupan täysi vapauttaminen valmistauduttaessa Maltan liittymiseen Euroopan yhteisöön5. Menojen ja tulojen luokitus5.1 Oletettu tulolajiTuontitullit6. Meno-/tulolaji- Ehdotettu toimenpide aiheuttaa Maltasta peräisin olevista kaloista ja kalastustuotteista kannettujen tuontitullien alenemisen.7. rahoitusvaikutukset7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde)Maltasta tuodaan vain muutamia tuotteita. Seuraavassa taulukossa esitetään vuosien 1998-2000 tuonti sekä keskimääräiset maksetut tullit.Tuoreen ja jäähdytetyn kalan arvioitu keskimääräinen tulli on 12 prosenttia ja kalasäilykkeiden 24 prosenttia.>TAULUKON PAIKKA>Vuonna 1999 kannetut tuontitullit nousivat noin 25 prosenttia vuoteen 1998 verrattuna, kun taas vuonna 2000 tullit laskivat 2 prosenttia vuoteen 1999 verrattuna. Tuoreen ja jäähdytetyn kalan (meribassi sekä hammasahven ja pagellit) tuotannon odotetaan laskevan vuosina 2001 ja 2002, mutta kalasäilykkeiden tuonti näyttäisi pysyvän vuoden 2000 tasolla. Näin ollen vuosi 2002 voisi tuoreen kalan osalta vastata vuotta 1999, kun taas säilykekalan osalta se vastaisi vuotta 2000; molemmille aloille on kohtuullista odottaa 20 prosentin lisäystä vuonna 2003.7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden keskenMaksusitoumusmäärärahat miljoonaa euroa (nykyarvona)>TAULUKON PAIKKA>


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.7.2017
            COM(2017) 396 final
            2017/0172(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimuksen CARIFORUM–EU-yhteisneuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta merentakaisia maita ja alueita koskevan pöytäkirjan I liitteen IX muuttamiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen tausta

               Tämä ehdotus koskee päätöstä CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimuksen CARIFORUM–EU-yhteisneuvostossa unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse aikeesta hyväksyä päätös merentakaisia maita ja alueita koskevan kyseisen sopimuksen pöytäkirjan I liitteen IX muuttamisesta.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimus

               CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tavoitteena on tukea köyhyyden lievittämistä ja viime kädessä sen poistamista perustamalla kauppakumppanuussuhteet, jotka ovat kestävän kehityksen tavoitteen, vuosituhannen kehitystavoitteiden ja Cotonoun sopimuksen mukaisia.

               Sopimus allekirjoitettiin 15. lokakuuta 2008, ja sitä on väliaikaisesti sovellettu 29. päivästä joulukuuta 2008.

               2.2.CARIFORUM–EU-yhteisneuvosto

               CARIFORUM–EU-yhteisneuvosto on yleisesti vastuussa sopimuksen toiminnasta ja täytäntöönpanosta ja seuraa sen tavoitteiden toteutumista. Se kokoontuu ministeritasolla säännöllisesti vähintään kahden vuoden välein. Se käyttää päätösvaltaa kaikissa tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Nämä päätökset sitovat osapuolia ja allekirjoittaneita CARIFORUM-valtioita, joiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet niiden täytäntöönpanemiseksi kunkin osapuolen ja allekirjoittaneen CARIFORUM-valtion omia sisäisiä menettelyjä noudattaen.

               2.3.CARIFORUM–EU-yhteisneuvoston suunniteltu säädös

               CARIFORUM–EU-yhteisneuvoston on 17. marraskuuta 2017 neljännessä kokouksessaan määrä hyväksyä päätös, jolla muutetaan pöytäkirjan I liitettä IX, johon sisältyy merentakaisten maiden ja alueiden luettelo, jäljempänä ’suunniteltu säädös’.

               Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on varmistaa, että merentakaisten maiden ja alueiden luettelo sopimuksen pöytäkirjan I liitteessä IX on saatettu ajan tasalle ja yhdenmukaistettu SEUT-sopimuksen liitteeseen II nähden ottaen huomioon kolmen luetteloon sisältyvän alueen aseman muuttuminen.

               Saint-Barthélemysta (Ranska) tuli Euroopan unioniin assosioitunut merentakainen maa ja alue 1. tammikuuta 2012. Mayottesta (Ranska) tuli Euroopan unionin syrjäisimpiin alueisiin kuuluva alue 1. tammikuuta 2014. Myös neuvoston päätös 2013/755/EU merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan unioniin, jota sovelletaan kaikkiin SEUT-sopimuksen liitteessä II lueteltuihin merentakaisiin maihin ja alueisiin, tuli voimaan 1. tammikuuta 2014. Sopimuksen pöytäkirjan I liitteessä IX oleva merentakaisia maita ja alueita koskeva luettelo olisi sen vuoksi saatettava ajan tasalle.

               Suunniteltu säädös sitoo osapuolia sopimuksen 229 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti.

               3.Unionin puolesta esitettävä kanta

               Sopimus allekirjoitettiin 15. lokakuuta 2008, ja sitä on väliaikaisesti sovellettu 29. päivästä joulukuuta 2008.

               Unionin puolesta esitettävällä ehdotetulla kannalla pyritään tekemään suunniteltu säädös sitovaksi.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaan ”neuvosto tekee komission – – ehdotuksesta päätöksen – – sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               4.1.2.Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               CARIFORUM–EU-yhteisneuvosto on sopimuksella perustettu elin.

               Säädös, joka CARIFORUM–EU-yhteisneuvoston on annettava, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös sitoo osapuolia kansainvälisen oikeuden nojalla sopimuksen 229 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä tai muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaan päätöksen aineellinen oikeusperusta riippuu lähinnä sen suunnitellun säädöksen tarkoituksesta ja sisällöstä, jota koskeva kanta esitetään unionin puolesta.

               4.2.2.Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyy yhteiseen kauppapolitiikkaan.

               Ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana olisi oltava SEUT-sopimuksen 207 artikla yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2017/0172 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimuksen CARIFORUM–EU-yhteisneuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta merentakaisia maita ja alueita koskevan pöytäkirjan I liitteen IX muuttamiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimus
                  1
               , jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin 15 päivänä lokakuuta 2008, ja sitä on väliaikaisesti sovellettu 29 päivästä joulukuuta 2008.

               (2)Sopimuksen 229 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla CARIFORUM–EU-yhteisneuvosto voi tehdä päätöksiä, jotka sitovat osapuolia ja allekirjoittaneita CARIFORUM-valtioita, joiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet niiden täytäntöönpanemiseksi kunkin osapuolen ja allekirjoittaneen CARIFORUM-valtion omia sisäisiä menettelyjä noudattaen.

               (3)CARIFORUM–EU-yhteisneuvoston on 17 päivänä marraskuuta 2017 neljännessä kokouksessaan määrä hyväksyä päätös, jolla muutetaan pöytäkirjan I liitettä IX, johon sisältyy merentakaisten maiden ja alueiden luettelo.

               (4)On aiheellista vahvistaa unionin puolesta CARIFORUM–EU-yhteisneuvostossa vahvistettava kanta, koska päätös sitoo unionia.

               (5)Liitteenä oleva ehdotus neuvoston päätökseksi muodostaa oikeudellisen välineen sopimuksen pöytäkirjan I liitteen IX muuttamiseksi. Muutoksen tarkoituksena on varmistaa merentakaisten maiden ja alueiden luettelon yhdenmukaistettu ja ajantasaistettu esittäminen sopimuksen pöytäkirjan I liitteessä IX SEUT-sopimuksen liitteeseen II nähden ottaen huomioon kolmen alueen aseman muuttuminen.

               (6)Koska CARIFORUM–EU-yhteisneuvoston säädöksellä muutetaan sopimuksen pöytäkirjan I liitettä IX, se on aiheellista julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen, kun se on hyväksytty.

               (7)Unionia edustaa CARIFORUM–EU-yhteisneuvostossa komissio SEU-sopimuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on tuettava unionin kantaa SEU-sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               CARIFORUM–EU-yhteisneuvoston neljännessä kokouksessa 17 päivänä marraskuuta 2017 unionin puolesta esitettävä kanta perustuu tähän päätökseen liitettyyn luonnokseen CARIFORUM–EU-yhteisneuvoston päätökseksi.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle ja kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 289, 30.10.2008, s. 3.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.7.2017
            COM(2017) 396 final
            LIITE
            ehdotukseen
            Neuvoston päätös
            CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimuksen CARIFORUM–EU-yhteisneuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta merentakaisia maita ja alueita koskevan pöytäkirjan I liitteen IX muuttamiseen

               LIITE

               LUONNOS

               CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimuksella perustetun

               CARIFORUM–EU-YHTEISNEUVOSTON PÄÄTÖS N:o …/2017,

               annettu ...,
               merentakaisia maita ja alueita koskevan pöytäkirjan I liitteen IX muuttamisesta

               CARIFORUM–EU-YHTEISNEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, ja erityisesti sen pöytäkirjassa I olevan 41 artiklan

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Sopimuksen pöytäkirjassa I Käsitteen ”alkuperätuotteet” määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä määritellään merentakaiset maat ja alueet merentakaisiksi maiksi ja alueiksi sellaisina kuin ne on sopimuksen liitteessä IX määritelty.

               (2)Mayotten
                  1
                ja Saint Barthélemyn
                  2
                asemaa koskevan muutoksen sekä merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan unioniin annetun neuvoston päätöksen 2013/755/EU
                  3
                voimaantulon johdosta kyseisen sopimuksen pöytäkirjan I liitteessä IX oleva merentakaisten maiden ja alueiden luettelo olisi saatettava ajan tasalle,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1 artikla

               Korvataan pöytäkirjan I liite IX tämän päätöksen liitteellä.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan [...] päivänä [...]kuuta […].

               Tehty [……] [….…] 2017.

                        CARIFORUM-valtioiden puolesta

                        EU-osapuolen puolesta

               Pöytäkirjan I LIITE IX

               Merentakaiset maat ja alueet

               Tässä pöytäkirjassa ’merentakaisilla mailla ja alueilla’ tarkoitetaan jäljempänä lueteltuja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä II tarkoitettuja maita ja alueita:

               (Tällä luettelolla ei määrätä ennakolta näiden maiden ja alueiden asemaa tai siinä tulevaisuudessa tapahtuvia muutoksia.)

               1.Merentakaiset maat ja alueet, joilla on erityinen suhde Tanskan kuningaskuntaan:

               –Grönlanti.

               2.Merentakaiset maat ja alueet, joilla on erityinen suhde Ranskan tasavaltaan:

               –Uusi Kaledonia ja siihen kuuluvat alueet

               –Ranskan Polynesia

               –Saint-Pierre ja Miquelon

               –Saint-Barthélemy

               –Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet

               –Wallis- ja Futunasaaret.

               3.Merentakaiset maat ja alueet, joilla on erityinen suhde Alankomaiden kuningaskuntaan:

               –Aruba

               –Bonaire

               –Curaçao

               –Saba

               –Sint Eustatius

               –Sint Maarten.

               4.Merentakaiset maat ja alueet, joilla on erityinen suhde Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan:

               –Anguilla

               –Bermuda

               –Caymansaaret

               –Falklandinsaaret

               –Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret

               –Montserrat

               –Pitcairn

               –Saint Helena ja siihen kuuluvat alueet

               –Brittiläinen Antarktiksen alue

               –Brittiläinen Intian valtameren alue

               –Turks- ja Caicossaaret

               –Brittiläiset Neitsytsaaret.

                     (1)
                  Neuvoston päätös 2012/419/EU, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2012, Mayotten aseman muuttamisesta Euroopan unioniin nähden (EUVL L 204, 31.7.2012, s. 131).

                     (2)
                  Neuvoston päätös 2010/718/EU, annettu 29 päivänä lokakuuta 2010, Saint Barthélemyn saaren aseman muuttamisesta Euroopan unioniin nähden (EUVL L 325, 9.12.2010, s. 4).

                     (3)
                  Neuvoston päätös 2013/755/EU merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan unioniin (EUVL L 76, 15.3.2014, s. 56).