title: Ehdotus: neuvoston päätös, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Kyproksessa 1 päivänä tammikuuta 2008

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0256

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 16.5.2007KOM(2007) 256 lopullinen2007/0090 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Kyproksessa 1 päivänä tammikuuta 2008(komission esittämä)PERUSTELUTNeuvosto päätti 3. toukokuuta 1998, että Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Portugali, Itävalta ja Suomi täyttivät yhtenäisvaluuttaan 1. tammikuuta 1999 siirtymiseksi vaadittavat edellytykset. Koska Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta käyttivät oikeuttaan jättäytyä talous- ja rahaliiton ulkopuolelle, neuvosto ei arvioinut, täyttävätkö ne vastaavat edellytykset. Neuvosto katsoi, että Kreikka ja Ruotsi olivat jäsenvaltioita, joita koski poikkeus. Neuvosto päätti 19. kesäkuuta 2000, että Kreikka täytti tarvittavat edellytykset euron käyttöönottamiseksi 1. tammikuuta 2001. Euroopan unioniin 1. päivänä toukokuuta 2004 liittyneistä maista (Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia) tuli jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus liittymisasiakirjan 4 artiklan mukaisesti. Neuvosto päätti 11. heinäkuuta 2006, että Slovenia täytti tarvittavat edellytykset euron käyttöönottamiseksi 1. tammikuuta 2007. Bulgariasta ja Romaniasta, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. tammikuuta 2007, tuli jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus liittymisasiakirjan 5 artiklan mukaisesti.Poikkeuksien kumoamisesta määrätään perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa. Kyseisessä kohdassa tarkoitetut menettelyt käynnistetään joka tapauksessa kerran kahdessa vuodessa tai sellaisen jäsenvaltion pyynnöstä, jota koskee poikkeus. Näiden menettelyjen mukaan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) on annettava neuvostolle 121 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kertomus jäsenvaltioiden, joita koskee poikkeus, edistymisestä talous- ja rahaliiton toteuttamiseen liittyvien velvollisuuksiensa täyttämisessä. Komissio voi esittää omaan kertomukseensa ja EKP:n kertomukseen perustuvan ehdotuksen neuvoston päätökseksi vaaditut edellytykset täyttäviä jäsenvaltioita koskevan poikkeuksen kumoamiseksi.Komissio ja EKP arvioivat kaikki maat, joita koskee poikkeus, vuonna 2006. Kypros esitti 13. helmikuuta 2007 pyynnön lähentymiskehityksen arvioimisesta uudelleen tarkoituksena ottaa euro käyttöön 1. tammikuuta 2008, jos poikkeus päätettäisiin kumota. Vastauksena pyyntöön komissio ja EKP arvioivat Kyproksen lähentymiskehitystä.Komissio hyväksyi Kyprosta koskevan lähentymiskertomuksen kokouksessaan 16. toukokuuta 2007. EKP antoi oman kertomuksensa samana päivänä. Komission ja EKP:n kertomuksissa tutkitaan, onko Kyproksen lainsäädäntö, kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, sopusoinnussa perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan sekä EKPJ:n ja EKP:n perussäännön kanssa. Kertomuksissa tarkastellaan myös sitä, onko maa saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason lähentymisperusteiden mukaisesti, ja kiinnitetään huomiota myös useisiin muihin 121 artiklan 1 kohdan viimeisessä alakohdassa mainittuihin näkökohtiin.Komissio katsoo lähentymiskertomuksessaan, että Kypros on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason.Kertomuksensa ja EKP:n kertomuksen perusteella komissio on hyväksynyt oheisen ehdotuksen neuvoston päätökseksi Kyprosta koskevan poikkeuksen kumoamisesta 1. tammikuuta 2008 lukien.2007/0090 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Kyproksessa 1 päivänä tammikuuta 2008EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 122 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon komission kertomuksen[1],ottaa huomioon Euroopan keskuspankin kertomuksen[2],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuneessa neuvostossa käydyt keskustelut,sekä katsoo seuraavaa:(1) Talous- ja rahaliiton (EMU) kolmas vaihe alkoi 1 päivänä tammikuuta 1999. Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1998 valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontunut neuvosto päätti, että Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Portugali ja Suomi täyttivät yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi 1 päivänä tammikuuta 1999 vaadittavat edellytykset[3].(2) Neuvosto teki 19 päivänä kesäkuuta 2000 päätöksen, jonka mukaan Kreikka täytti edellytykset yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi 1 tammikuuta 2001[4]. Neuvosto teki 11 päivänä heinäkuuta 2006 päätöksen, jonka mukaan Slovenia täytti edellytykset yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi 1 tammikuuta 2007[5].(3) Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti neuvostolle eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyn, perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 1 kohdan mukaisesti, että se ei aikonut siirtyä talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen 1 päivänä tammikuuta 1999. Tätä ilmoitusta ei ole muutettu. Tanska on eräistä Tanskaa koskevista määräyksistä tehdyn, perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 1 kohdan ja valtion- tai hallitusten päämiesten Edinburghissa joulukuussa 1992 tekemän päätöksen mukaisesti ilmoittanut neuvostolle, että se ei osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen. Tanska ei ole pyytänyt perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamista.(4) Ruotsia koskee päätöksen 1998/317/EY nojalla perustamissopimuksen 122 artiklassa määritelty poikkeus. Liittymisasiakirjan[6] 4 artiklan mukaisesti Kyprosta, Latviaa, Liettuaa, Maltaa, Puolaa, Slovakiaa, Sloveniaa, Tšekkiä, Unkaria ja Viroa koskee perustamissopimuksen 122 artiklassa määritelty poikkeus. Liittymisasiakirjan[7] 5 artiklan mukaisesti Bulgariaa ja Romaniaa koskee perustamissopimuksen 122 artiklassa määritelty poikkeus.(5) Euroopan keskuspankki (EKP) perustettiin 1 päivänä heinäkuuta 1998. Euroopan valuuttajärjestelmän on korvannut valuuttakurssijärjestelmä (ERM), jonka perustamisesta sovittiin valuuttakurssimekanismin perustamisesta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa 16 päivänä kesäkuuta 1997 annetulla Eurooppa-neuvoston päätöslauselmalla.[8] Talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen valuuttakurssimekanismia (ERM II) koskevista toimintamenettelyistä määrätään talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen valuuttakurssimekanismia koskevista toimintamenettelyistä 1 päivänä syyskuuta 1998 tehdyssä Euroopan keskuspankin ja euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien välisessä sopimuksessa.[9](6) Poikkeuksen kumoamisesta asianomaisten jäsenvaltioiden osalta määrätään perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa. Mainitun artiklan mukaan komissio ja EKP antavat neuvostolle kertomuksen 121 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ainakin kerran kahdessa vuodessa tai sellaisen jäsenvaltion pyynnöstä, jota koskee poikkeus. Kypros esitti 13 päivänä helmikuuta 2007 virallisen pyynnön lähentymiskehityksen arvioimisesta.(7) Kunkin jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä, kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on tarpeen mukaan muutettava, jotta se olisi sopusoinnussa perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) perussäännön kanssa. Komission ja EKP:n kertomuksissa arvioidaan yksityiskohtaisesti Kyproksen lainsäädännön yhteensopivuutta perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.(8) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 1 artiklan mukaan perustamissopimuksen 121 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetulla hintatason vakauden arviointiperusteella tarkoitetaan, että jäsenvaltio on saavuttanut kestävän hintatason vakauden ja tarkasteluajankohtaa edeltävän vuoden aikana todetun keskimääräisen rahanarvon alentumisasteen, joka ylittää enintään 1,5 prosenttiyksiköllä enintään kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaavan asteen. Hintavakautta arvioitaessa inflaatiota mitataan yhdenmukaistetuilla kuluttajahintaindekseillä (YKHI), jotka on määritelty neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2494/95.[10] Hintavakausperusteen arvioimiseksi jäsenvaltion inflaatiota on mitattu kahdentoista kuukausi-indeksin aritmeettisen keskiarvon prosentuaalisena muutoksena verrattuna edellisen jakson kahdentoista kuukausi-indeksin aritmeettiseen keskiarvoon. Maaliskuussa 2007 päättyneen yhden vuoden tarkastelujakson aikana kolme hintavakaudessa parhaiten suoriutunutta jäsenvaltiota olivat Suomi, jonka inflaatio oli 1,3 prosenttia, Puola, jonka inflaatio oli 1,5 prosenttia, ja Ruotsi, jonka inflaatio oli 1,6 prosenttia. Komission ja EKP:n kertomuksissa on käytetty viitearvoa, joka on saatu laskemalla kolmen hintavakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion inflaation yksinkertainen aritmeettinen keskiarvo, johon on lisätty 1,5 prosenttiyksikköä. Maaliskuussa 2007 päättyneen vuoden jakson viitearvo oli 3,0 prosenttia.(9) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 2 artiklan mukaan 121 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu julkistalouden tilannetta koskeva arviointiperuste merkitsee, ettei jäsenvaltiota tarkasteluajankohtana koske perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kyseisessä jäsenvaltiossa.(10) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaan perustamissopimuksen 121 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmään osallistumista koskeva arviointiperuste merkitsee, että jäsenvaltio on noudattanut Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmässä (ERM) määrättyjä tavanomaisia vaihteluvälejä ilman, että sillä on ollut merkittäviä paineita, ainakin kahtena viimeisenä tarkasteluajankohtaa edeltävänä vuotena. Erityisesti jäsenvaltio ei ole omasta aloitteestaan saanut alentaa valuutan kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa toisen jäsenvaltion valuuttaan samana aikana. Valuuttakurssia koskevan lähentymisperusteen täyttymistä on arvioitu 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen ERM II:n puitteissa. Arvioidessaan kertomuksissaan tämän lähentymisperusteen täyttymistä komissio ja EKP ovat tarkastelleet 26 päivänä huhtikuuta 2007 päättynyttä kahden vuoden jaksoa.(11) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 4 artiklan mukaan 121 artiklan 1 kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettu korkokantojen lähentymisperuste tarkasteluajankohtaa edeltävänä vuotena merkitsee, että jäsenvaltion pitkän aikavälin korkokantojen keskimääräinen nimellistaso on enintään kaksi prosenttiyksikköä korkeampi kuin enintään kolmen hintavakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaava taso. Korkokantojen lähentymisperusteen tarkastelussa on käytetty vertailukelpoisia valtion 10 vuoden viitelainan korkoja. Korkokantojen lähentymisperusteen täyttämistä arvioitaessa komission ja EKP:n kertomuksissa on laskettu viitearvo lisäämällä kaksi prosenttiyksikköä kolmen hintavakauden parhaiten saavuttaneen jäsenvaltion pitkäaikaisten nimelliskorkojen yksinkertaiseen aritmeettiseen keskiarvoon. Maaliskuussa 2007 päättyneen vuoden jakson viitearvo oli 6,4 prosenttia.(12) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan mukaan komissio toimittaa lähentymisperusteiden täyttämisen arvioinnissa käytettävät tiedot. Komissio on toimittanut tiedot tämän päätöksen valmistelua varten. Komissio on toimittanut julkista taloutta koskevat tiedot jäsenvaltioiden ilmoitettua ne 1 päivään huhtikuuta 2007 mennessä Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta 22 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93 mukaisesti.[11](13) Niiden kertomusten perusteella, jotka komissio ja EKP ovat laatineet Kyproksen edistymisestä talous- ja rahaliiton toteuttamiseen liittyvien velvollisuuksiensa täyttämisessä, komissio katsoo seuraavaa:Kyproksen kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.Siltä osin, täyttääkö Kypros perustamissopimuksen 121 artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainitut lähentymisperusteet, voidaan todeta seuraavaa:-  Kyproksen keskimääräinen inflaatio oli maaliskuussa 2007 päättyneen vuoden aikana 2,0 prosenttia, joka on viitearvon alapuolella, ja inflaatio todennäköisesti pysyy lähikuukausina viitearvon alapuolella,-  Kyproksesta ei ole tehty liiallista julkisen talouden alijäämää koskevaa neuvoston päätöstä,-  Kypros on ollut ERM II:n jäsen 2 päivästä toukokuuta 2005; 26 päivänä huhtikuuta 2007 päättyneen kahden vuoden jakson aikana Kyproksen puntaan (CYP) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Kypros ole omasta aloitteestaan alentanut punnan kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa euroon,-  maaliskuussa 2007 päättyneen vuoden aikana Kyproksen pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 4,2 prosenttia, mikä alittaa viitearvon.Kypros on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason näiden lähentymisperusteiden perusteella tarkasteltuna ja täyttää euron käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.(14) Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, mitkä niistä jäsenvaltioista, joita koskee poikkeus, täyttävät yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset, ja kumoaa poikkeukset näiden jäsenvaltioiden osalta,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKypros täyttää yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset. Kyprosta koskeva liittymisasiakirjan 4 artiklassa tarkoitettu poikkeus kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2008.2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.3 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .TehtyNeuvoston puolestaPuheenjohtaja[pic][pic][pic] [1] Kertomus annettiin 16 päivänä toukokuuta 2007- [KOM(2007) 255].[2] Kertomus annettiin 16 päivänä toukokuuta 2007.[3] Neuvoston päätös 1998/317/EY, tehty 3 päivänä toukokuuta 1998 (EYVL L 139, 11.5.1998, s. 30).[4] Neuvoston päätös 2000/427/EY, tehty 19 päivänä kesäkuuta 2000 (EYVL L 167, 7.7.2000, s. 19).[5] Neuvoston päätös 2006/495/EY, tehty 11 päivänä heinäkuuta 2006 (EUVL L 195, 15.7.2006, s. 25).[6] EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33.[7] EUVL L 157, 21.6.2005, s. 203.[8] EYVL C 236, 2.8.1997, s. 5.[9] EYVL C 345, 13.11.1998, s. 6, sellaisena kuin se on muutettuna 14 päivänä syyskuuta 2000 tehdyllä sopimuksella (EYVL C 362, 16.12.2000, s. 11).[10] Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95, annettu 23 päivänä lokakuuta 1995, yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä (EYVL L 257, 27.10.1995, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).[11] EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2103/2005 (EUVL L 337, 22.12.2005, s. 1).


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0336

Ehdotus neuvoston päätös tärkkelyksen amylopektiini-ainesosan parannetun pitoisuuden osalta muuntogeenisen perunatuotteen (Solanum tuberosum L. linja EH92-527-1) markkinoille saattamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti (Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)  /* KOM/2007/0336 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 13.6.2007KOM(2007) 336 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖStärkkelyksen amylopektiini-ainesosan parannetun pitoisuuden osalta muuntogeenisen perunatuotteen (Solanum tuberosum L. linja EH92-527-1) markkinoille saattamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)(komission esittämä)PERUSTELUT1.  Ruotsin viranomaiset ovat vastaanottaneet BASF Plant Science –yhtiön direktiivin 2001/18/EY 13 artiklan mukaisesti toimittaman ilmoituksen (viite C/SE/96/35-01), joka koskee tärkkelyksen amylopektiini-ainesosan parannetun pitoisuuden osalta muuntogeenisen perunan ( Solanum tuberosum L linja EH92-527-1) markkinoille saattamista.2.  Ilmoitus koski alun perin perunan viljelyä ja prosessointia teollisuustärkkelykseksi sekä käyttöä rehuna yhteisön alueella.3.  Ruotsin toimivaltainen viranomainen on toimittanut komissiolle direktiivin 14 artiklan mukaisesti ilmoitusta koskevan arviointikertomuksen, jossa todetaan, että muuntogeeninen peruna tulisi saattaa markkinoille suunniteltuja käyttötarkoituksia varten.4.  BASF Plant Science -yhtiö ilmoitti 9 päivänä joulukuuta 2005 Ruotsin toimivaltaiselle viranomaiselle aikeestaan jättää direktiivin 2001/18/EY mukaisesta ilmoituksesta pois rehukäytön, joten ilmoituksen soveltamisala rajataan perunan viljelyyn ja tärkkelyksen tuotantoon teollisuutta varten.5.  Komissio on toimittanut arviointikertomuksen muille jäsenvaltioille, joista osa on esittänyt ja pitänyt voimassa tuotteiden markkinoille saattamista koskevia vastalauseita. Vastalauseet koskevat kyseisen tuotteen sisältämien molekyylien karakterisointia, allergeenisuutta, toksisuutta, seurantasuunnitelman riittämättömyyttä ja tuotteen osoittamismenetelmää.6.  Komissio kuuli Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista (EFSA) näistä vastalauseista direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan sekä asetuksen (EY) N:o 178/200[1]1 22 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti. EFSAn 24 päivänä helmikuuta 2006 antamassa lausunnossa todetaan, että muuntogeeninen peruna ( Solanum tuberosum L., linja EH92-527-1) ei toimitetun näytön perusteella ehdotettuihin tarkoituksiin käytettynä todennäköisesti vaikuta haitallisesti ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.7.  Näin ollen komissio tekee direktiivin 2001/18/EY 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti päätöksen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä soveltaen neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ja ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.8.  Tarvittavia toimenpiteitä koskeva luonnos toimitettiin lausuntoa varten direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetulle komitealle päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.9.  Komiteaa kuultiin 4 päivänä joulukuuta 2006, mutta se ei ole antanut lausuntoa. Komissio tekee siksi viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja antaa siitä tiedon Euroopan parlamentille. Euroopan parlamentille tiedotettiin asiasta 8 päivänä joulukuuta 2006. Euroopan parlamentti voi katsoa aiheelliseksi esittää kantansa edellä mainitun päätöksen 8 artiklan mukaisesti.10.  Euroopan lääkevirasto antoi 26 päivänä helmikuuta 2007 lausunnon, jossa korostetaan kanamysiinin ja neomysiinin terapeuttista merkitystä sekä ihmis- että eläinlääketieteessä. Tämä lausunto perustui Maailman terveysjärjestön julkaisemaan raporttiin, jonka mukaan kanamysiini ja neomysiini ovat ratkaisevan tärkeitä bakteerilääkkeitä ihmislääketieteessä ja riskinhallintastrategioissa, jotka kohdistuvat muihin kuin ihmisiin. EFSA vahvisti 23 päivänä maaliskuuta 2007 tämän lausunnon mukaisesti aiemman arvionsa, joka koski antibioottiresistenssin markkerigeenin npt II turvallista käyttöä muuntogeenisissä organismeissa ja niistä valmistetuissa elintarvikkeissa ja rehuissa.11.  Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetään, että neuvosto voi tällaisen kannan asianmukaisesti huomioon ottaen tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jos neuvosto on kolmen kuukauden määräajan kuluessa ilmaissut määräenemmistöllä vastustavansa ehdotusta, komissio tarkastelee sitä uudelleen. Jos neuvosto ei ole tämän määräajan kuluessa antanut ehdotettua täytäntöönpanosäädöstä eikä ilmoittanut vastustavansa sitä, komissio antaa ehdotetun täytäntöönpanosäädöksen.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖStärkkelyksen amylopektiini-ainesosan parannetun pitoisuuden osalta muuntogeenisen perunatuotteen ( Solanum tuberosum L. linja EH92-527-1) markkinoille saattamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[2] ja erityisesti sen 18 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:12.  Direktiivissä 2001/18/EY säädetään, että sellaisen tuotteen markkinoille saattaminen, joka koostuu muuntogeenisestä organismista tai muuntogeenisten organismien yhdistelmästä tai joka sisältää niitä, edellyttää kirjallista lupaa, jonka myöntää sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jolle on tehty ilmoitus mainitun tuotteen markkinoille saattamisesta mainitussa direktiivissä säädetyn menettelyn mukaisesti.13.  BASF Plant Science -yhtiö (aikaisemmalta nimeltään Amylogen HB) toimitti ilmoituksen (viite C/SE/96/3501) Ruotsin toimivaltaiselle viranomaiselle muuntogeenisen perunatuotteen ( Solanum tuberosum L. linja EH92-527-1) markkinoille saattamisesta.14.  Ilmoitus koski alun perin Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 markkinoille saattamista viljelyä varten ja prosessoitavaksi teollisuustärkkelykseksi sekä käytettäväksi rehuissa yhteisön alueella.15.  Direktiivin 2001/18/EY 14 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti Ruotsin toimivaltainen viranomainen laati arviointiraportin, jonka mukaan mitkään tieteelliset todisteet eivät osoita, että Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 markkinoille saattaminen ilmoitettuja käyttötarkoituksia varten aiheuttaisi riskin ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle.16.  Arviointiraportti toimitettiin komissiolle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jotka esittivät ja pitivät voimassa vastalauseita tuotteen markkinoille saattamisesta.17.  BASF Plant Science -yhtiö ilmoitti 9 päivänä joulukuuta 2005 Ruotsin toimivaltaiselle viranomaiselle aikeestaan jättää direktiivissä 2001/18/EY tarkoitetusta ilmoituksesta pois rehukäytön, joten ilmoituksen soveltamisala rajataan Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 viljelyyn ja tärkkelyksen tuotantoon teollisuutta varten.18.  BASF Plant Science -yhtiö toimitti asetuksen (EY) N:o 1829/2003[3] mukaisesti hakemuksen Solanum tuberosum L. EH92-527-1 –ainesta sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen rehujen ja elintarvikkeiden markkinoille saattamisesta 25 päivänä huhtikuuta 2005.19.  Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunto Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 markkinoille saattamisesta direktiivin 2001/18/EY mukaisesti viljelyä ja teollisuustärkkelyksen jalostusta varten ja asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti rehuna ja elintarvikkeena julkaistiin 24 päivänä helmikuuta 2006. Lausunnossa todettiin, ettei tuotteella todennäköisesti ole kielteisiä vaikutuksia ihmisten ja eläinten terveyteen tai ympäristöön ehdotettuihin tarkoituksiin käytettynä.20.  Jäsenvaltioiden kaikki vastalauseet on tutkittu direktiivin 2001/18/EY mukaisesti. Tämä tutkinta, ilmoituksessa toimitetut tiedot tai Euroopan elintarviketurvallisuusviraston lausunto eivät tuoneet esille todisteita siitä, että Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 markkinoille saattamisella ehdotettuja käyttötarkoituksia varten olisi todennäköisiä haitallisia vaikutuksia ihmisten ja eläinten terveyteen tai ympäristöön.21.  Euroopan lääkevirasto antoi 26 päivänä helmikuuta 2007 lausunnon, jossa korostetaan kanamysiinin ja neomysiinin terapeuttista merkitystä sekä ihmis- että eläinlääketieteessä. Tämä lausunto perustui Maailman terveysjärjestön julkaisemaan raporttiin, jonka mukaan kanamysiini ja neomysiini ovat ratkaisevan tärkeitä bakteerilääkkeitä ihmislääketieteessä ja riskinhallintastrategioissa, jotka kohdistuvat muihin kuin ihmisiin. EFSA vahvisti 23 päivänä maaliskuuta 2007 tämän lausunnon mukaisesti aiemman arvionsa, joka koski antibioottiresistenssin markkerigeenin npt II turvallista käyttöä muuntogeenisissä organismeissa ja niistä valmistetuissa elintarvikkeissa ja rehuissa.22.  Solanum tuberosum L. linjalle EH92-527-1 olisi annettava yksilöllinen tunniste muuntogeenisten organismien jäljitettävyydestä ja merkitsemisestä ja muuntogeenisistä organismeista valmistettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyydestä sekä direktiivin 2001/18/EY muuttamisesta 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1830/2003[4] ja järjestelmän perustamisesta yksilöllisten tunnisteiden kehittämiseksi ja osoittamiseksi muuntogeenisille organismeille 14 päivänä tammikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 65/2004[5] soveltamiseksi.23.  Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1 sisältäville tai niistä koostuville tuotteille ehdotetussa merkinnässä (tuotemerkintä tai tuotteen mukana oleva asiakirja) olisi oltava maininta, jossa ilmoitetaan toimijoille ja loppukäyttäjille, että kyseistä materiaalia ei voi käyttää ihmisten tai eläinten ravinnoksi.24.  Siihen saakka, kunnes asetuksen (EY) N:o 1829/2003 nojalla tehtävä Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 markkinoille saattamista rehuna tai elintarvikkeena tai rehuissa ja elintarvikkeissa koskeva yhteisön hyväksymispäätös tulee voimaan, perunamukuloita olisi viljeltävä, käsiteltävä, kuljetettava ja prosessoitava niin, ettei muuntogeeninen perunatuote tai teollisuuden käyttöön tarkoitetun tärkkelyksen tuotantoprosessista syntyvät sivutuotteet pääse elintarvike- ja rehuketjuun; näin ollen tällaista materiaalia olisi käytettävä ainoastaan teollisuustarkoituksiin tai se olisi tuhottava.25.  Jäsenvaltioiden olisi käytettävä direktiivin 2001/18/EY 31 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti perustettuja rekistereitä pitääkseen kirjaa direktiivin C osan mukaisesti viljeltyjen muuntogeenisten organismien viljelypaikoista muun muassa seurannan ja yleisen seurannan helpottamiseksi, sekä tarkastuksia ja valvontaa varten.26.  Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon perusteella ei ole tarpeen vahvistaa suunniteltuja käyttötarkoituksia varten erityisiä ehtoja, jotka koskisivat tuotteen käsittelemistä tai pakkaamista taikka tiettyjen ekosysteemien, ympäristöjen tai maantieteellisten alueiden suojelemista.27.  Pohjois-Euroopassa tehdyt kenttätutkimukset ovat osoittaneet, ettei Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 viljelyllä todennäköisesti ole kielteisiä vaikutuksia ympäristöön; näiden tutkimusten täydentämiseksi olisi osana seurantaohjelmaa toteutettava lisätoimia perunaa syövien organismien seuraamiseksi sellaisilla pelloilla, joilla viljellään Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1 kaupallisia tarkoituksia varten, tai tällaisten peltojen läheisyydessä.28.  Ennen Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 saattamista markkinoille olisi toteutettava tarpeelliset toimenpiteet tuotteen merkitsemisen ja jäljitettävyyden varmistamiseksi markkinoille saattamisen kaikissa vaiheissa. Käytettävissä olisi muun muassa oltava asianmukainen validoitu menetelmä organismin osoittamiseksi.29.  Yhteisön vertailulaboratorio on validoinut Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 osoitusmenetelmän asetuksen (EY) N:o 1829/2003 32 artiklan ja asetusta (EY) N:o 1829/2003 koskevia täytäntöönpanosääntöjä koskevan komission asetuksen (EY) N:o 641/2004[6] mukaisesti.30.  Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla LupaValtuutetaan Ruotsin toimivaltainen viranomainen antamaan kirjallinen lupa saattaa tämän päätöksen mukaisesti markkinoille BASF Plant Science -yhtiön ilmoittama, 2 artiklassa mainittu tuote (viite C/SE/96/3501), sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön muun lainsäädännön ja erityisesti asetuksen (EY) N:o 1829/2003 soveltamista.Luvassa on direktiivin 2001/18/EY 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimenomaan mainittava lupaan liittyvät ehdot, jotka vahvistetaan 3 ja 4 artiklassa.2 artiklaTuote1. Tuotteina ja tuotteissa markkinoille saatettava muuntogeeninen organismi, jäljempänä ’tuote’, on peruna ( Solanum tuberosum L.), jonka tärkkelyskoostumusta on muutettu tärkkelyksen amylopektiini-ainesosan pitoisuuden lisäämiseksi ja joka on muunnettu Agrobacterium tumafaciens illa käyttämällä vektoria pHoxwG, jolloin on saatu linja EH92-527-1. Tuote sisältää seuraavat DNA-sekvenssit kahdessa kasetissa:a) kasetti 1:nptII-tyyppinen kanamysiiniresistenssigeeni, joka on peräisin Tn5:stä ja jota säätelee nopaliinisyntaasipromoottori kasvisolukossa ilmentymistä varten ja joka päättyy Agrobacterium tumefaciens in nopaliinisyntaasigeenin polyadenylaatiosekvenssiin,b) kasetti 2:vastakkaissuuntaisena insertoitu perunan gbss-geenin segmentti, joka koodaa rakeisiin kiinnittynyttä tärkkelyssyntaasia ja jota säätelee perunasta eristetty gbss-promoottori ja joka päättyy Agrobacterium tumefaciens in- nopaliinisyntaasigeenin plyadenylaatiosekvenssiin.2. Lupa koskee muuntogeenistä Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1 tuotteena tai tuotteissa.3 artiklaMarkkinoille saattamista koskevat ehdotTuote voidaan saattaa markkinoille viljelyä ja teollisuuskäyttöä varten seuraavin ehdoin:a) direktiivin 2001/18/EY 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti lupa on voimassa 10 vuotta Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1 –koskevan luvan myöntämispäivästä alkaen;b) tuotteen yksilöllinen tunniste on BPS-25271-9;c) luvan haltijan on pyynnöstä toimitettava jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja tarkastuslaitoksille sekä yhteisön valvontalaboratorioille positiivisia ja negatiivisia kontrollinäytteitä tuotteesta ja sen geeni- sekä vertailumateriaaleista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2001/18/EY 25 artiklan soveltamista;d) tarkastuksia ja valvontaa varten on käytettävissä yhteisön vertailulaboratorion asetuksen (EY) N:o 1829/2003 liitteen mukaisesti validoima Solanum tuberosum L. linjalle EH92-527-1 spesifinen osoitusmenetelmä;e) tuotemerkinnöissä tai tuotteen mukana olevassa asiakirjassa on oltava maininta ”Tämä tuote sisältää muuntogeenisiä organismeja” tai ”Tämä tuote sisältää muuntogeenistä EH92-527-1-perunaa” sekä maininta ”Ei ihmisravinnoksi”, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1829/2003 säädettyjen erityisten merkintävaatimusten noudattamista. Siihen saakka kunnes yhteisö on hyväksynyt tuotteen käytettäväksi rehuna tai rehussa, tuotemerkinnässä tai tuotteen mukana olevassa asiakirjassa on oltava maininta ”Ei eläinten rehuksi”.f) tuotemerkinnöissä tai tuotteen mukana olevassa asiakirjassa on myös oltava maininta siitä, että tuotteen tärkkelyskoostumusta on muutettu;g) luvan haltijan on saattaessaan markkinoille jäsenvaltiossa Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1 ilmoitettava luvan koko voimassaolon ajan suoraan toimijoille ja käyttäjille tuotteen turvallisuus- ja yleiset ominaisuudet ja tätä linjaa sisältävästä sadosta saadun materiaalin markkinoille saattamista koskevat oikeudelliset vaatimukset;h) koska tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan viljely ja käyttö teollisuudessa, luvan haltijan on varmistettava, että Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 perunamukulati) erotetaan fyysisesti tavanomaisista elintarvikkeina ja rehuna käytettävistä perunoista istutuksen, viljelyn, sadonkorjuun, kuljetusten, varastoinnin ja käsittelyn aikana;ii) toimitetaan ainoastaan nimettyihin tärkkelyksen tuotantolaitoksiin, joista on ilmoitettu asianomaiselle kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle, niiden prosessoimiseksi teollisuustärkkelykseksi suljetussa järjestelmässä (prosessoidaan eri aikaan tai eri paikassa), jotta vältetään sekoittuminen perunoista saadun elintarvikkeiksi tai rehuksi tarkoitetun materiaalin kanssa;iii) prosessoidaan ainoastaan teollisuustärkkelykseksi, ja tästä prosessista syntynyttä sivutuotemateriaalia käytetään ainoastaan teollisuuden tarkoituksiin tai se tuhotaan, siihen saakka kunnes yhteisö on hyväksynyt tuotteen käytettäväksi rehuna tai rehuissa.4 artiklaSeuranta1. Luvan koko voimassaoloaikanaa) Luvan haltijan on varmistettava, että seurantasuunnitelma, jolla seurataan tuotteen käsittelystä tai käytöstä ihmisten ja eläinten terveydelle tai ympäristölle aiheutuvia haitallisia vaikutuksia, otetaan käyttöön ja pannaan täytäntöön. Seurantasuunnitelmassa määrätään tapauskohtaisesta seurannasta, yleisestä seurannasta ja ilmoitukseen sisältyvästä materiaalin tunnustusjärjestelmästä (Identity Preservation System, IPS), ja sitä voidaan muuttaa tämän artiklan mukaisesti.b) Luvan haltijan on varmistettava, että seurannassa seurataan myös pinta-alaa, jolla viljellään Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1, sekä sadon määrää.c) Siihen saakka kunnes yhteisö on hyväksynyt tuotteen käytettäväksi rehuna tai rehussa, luvanhaltijan on varmistettava, että saatavilla on tietoa sivutuotteiden hävittämisestä.d) Luvan haltijan on esitettävä komissiolle ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille todisteet siitä, että:i) ilmoituksen sisältämässä seurantasuunnitelmassa mainitut olemassa olevat seurantaverkot keräävät tuotteiden seurannassa tarvittavat tiedot ja että sekäii) nämä seurantaverkot ovat sopineet toimittavansa luvan haltijalle kyseiset tiedot ennen 3 kohdassa tarkoitetun seurantakertomuksen jättämistä komissiolle ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.e) Luvan haltijan on liitettävä nykyisiin seurantaverkkoihin myös kaikki Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 kasvattajat ilmoituksessa yksilöityjen kysymyslomakkeiden ja raportointijärjestelmän avulla.f) Luvan haltijan on tehtävä liitteessä I säädettyjen vaatimusten mukaisesti erityisiä kenttätutkimuksia seuratakseen perunoita syöville organismeille mahdollisesti aiheutuvia haitallisia vaikutuksia sellaisilla pelloilla, joilla viljellään Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1, ja tällaisten peltojen läheisyydessä.2. Luvanhaltijan on toimitettava komissiolle ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille vuosittain raportti kaikkien seurantatoimien tuloksista; ensimmäisen kerran vuoden päästä lopullisen luvan myöntämisestä.3. Luvan haltijan on komission ja alkuperäisen ilmoituksen vastaanottaneen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella ja/tai alkuperäisen ilmoituksen vastaanottaneen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on komission suostumuksella tarvittaessa tarkistettava ilmoitettua seurantasuunnitelmaa seurantatoimien tulosten perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2001/18/EY 20 artiklan soveltamista. Seurantasuunnitelman tarkistamista koskevat ehdotukset on toimitettava jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.5 artiklaOsoitusTämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITE IPerunaa syövien organismien seuranta sellaisilla pelloilla, joilla viljellään Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1, ja tällaisten peltojen läheisyydessä31.  Luvan haltijan on tehtävä kenttätutkimuksia seuratakseen perunoita syöville organismeille mahdollisesti aiheutuvia haitallisia vaikutuksia sellaisilla pelloilla, joilla viljellään Solanum tuberosum L. linjaa EH92-527-1, ja tällaisten peltojen lähettyvillä.32.  Seurantatutkimuksessa on keskityttävä perunapelloilla ja niiden läheisyydessä eläviin perunoita syöviin malliorganismeihin, jotka edustavat maanviljelysympäristön keskeisiä ekologisia toimintoja.33.  Seurantatutkimuksessa on otettava huomioon uusimmat tieteelliset tutkimustulokset ja käytettävä alan viimeisimmän kehityksen mukaisia menettelyjä, mukaan luettuna tietojen tilastollinen analysointi standardimenetelmien mukaisesti.34.  Näiden tutkimusten tulokset on arvioitava ilmoituksen sisältämän riskiarvioinnin valossa ja niistä on raportoitava 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.35.  Näitä tuloksia on tarvittaessa käytettävä ilmoituksessa ehdotetun seurantasuunnitelman tarkistamiseen ja muuttamiseen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.[1] EUVL L 31, 1.2.2002, s. 1.[2] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1830/2003 (EUVL L 268, 18.10.2003, s. 24).[3] EUVL L 268, 18.10.2003, s. 1.[4] EUVL L 268, 18.10.2003, s. 24.[5] EUVL L 10, 16.1.2004, s. 5-10.[6] EUVL L 102, 7.4.2004, s. 14.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0393

Ehdotus neuvoston päätös monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten  /* KOM/2007/0393 lopull. - CNS 2007/0135 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 9.7.2007KOM(2007) 393 lopullinen2007/0135 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmonivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten(komission esittämä)PERUSTELUTJOHDANTOEuroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyllä pöytäkirjalla Euroopan hiili- ja teräsyhteisön EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta siirretään kaikki EHTY:n varat ja vastuut EY:lle ja varataan kyseinen varallisuus hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen tutkimukseen. Varallisuuden tuotto varataan yksinomaan kyseisillä aloilla puiteohjelman ulkopuolella tehtävään tutkimukseen.Monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten 1. helmikuuta 2003 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2003/78/EY[1] vahvistetaan menettelyt tutkimusohjelman toteuttamista varten.Ohjelmasta myönnetään rahoitustukea rahaston teknisistä suuntaviivoista 1. helmikuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/78/EY liitteessä olevassa 1.5 kohdassa määritellyille hankkeille, liitännäistoimenpiteille ja muille hyväksyttäville toimille. Yrityksiä, tutkimuslaitoksia ja korkeakouluja kannustetaan tekemään yhteistyötä. Ohjelma kattaa tuotantoprosessit, käytön, luonnonvarojen säilyttämisen, ympäristöön liittyvät parannukset sekä työturvallisuuden hiili- ja terästeollisuuteen liittyvillä aloilla.Hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman talousarvio on kaudella 2003–2006 keskimäärin 57 miljoonaa euroa vuodessa. Määrärahoista 27,2 prosenttia osoitetaan hiilialan ja 72,8 prosenttia teräsalan tutkimukseen. Varat ovat pääosin peräisin sen pääoman (noin 1,6 miljardia euroa) korkotuotoista, joka jäi käytettäväksi, kun Euroopan hiili- ja teräsyhteisön toiminta päättyi vuonna 2002. Tutkimusohjelman rahoitus- ja tekninen hallinto annettiin tehtäväksi erityiselle yksikölle, joka perustettiin tutkimuksen pääosastoon vuonna 2003. Kolmen toimintavuoden jälkeen rahaston hallinnoinnin voidaan katsoa olevan tehokasta ja vertailukelpoista tutkimuksen pääosaston muiden toimien suhteen. Tutkimushanke-ehdotuksen jättämisestä sopimuksen allekirjoittamiseen kuluva aika oli vuonna 2006 lyhentynyt yhdeksään kuukauteen. Maksut puolestaan suoritettiin keskimäärin kymmenessä päivässä.Oheisella päätösluonnoksella on tarkoitus tarkistaa monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten tehtyä neuvoston päätöstä 2003/78/EY viisi vuotta kestäneen jakson jälkeen, kuten päätöksen 2 artiklassa säädetään.Tarkistuksessa otetaan huomioon myös se, että komissio on tarkastellut uudelleen teräksen määritelmää neuvostossa 27. helmikuuta 2002 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätökseen 2002/234/EHTY[2] liitetyn lausuman N:o 4 mukaisesti.Muutosehdotuksista on keskusteltu hiili- ja teräsalan neuvoa-antavissa ryhmissä sekä hiili- ja teräsalan komiteassa. Niissä otetaan huomioon myös seurantakertomus, jonka on tehnyt riippumattomien asiantuntijoiden ryhmä, jolle hiljattain annettiin tehtäväksi analysoida kriittisesti ohjelman toimintaa, kuten neuvoston päätöksen 2003/78/EY liitteessä olevassa 4 kohdassa säädetään. Niin ikään on otettu huomioon hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien kyseisestä kertomuksesta esittämät huomautukset. Noudattaen tutkimuksen puiteohjelmassa sovellettavia menettelyjä, jotka koskevat ohjelmien seurannan tuloksien tiedottamista kolmansille osapuolille, edellä mainittu kertomus ja hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien siitä esittämät huomautukset julkaistiin Cordis-palvelun verkkosivuilla osoitteessa http://www.cordis.lu/coal-steel-rtd/home.html.Yleisenä lähtökohtana on, että tehokkaaksi osoittautuneisiin ja vakiintuneisiin menettelyihin ei puututa muuten kuin pienellä määrällä välttämättömiä mukautuksia ja hallinnollisia yksinkertaistamistoimenpiteitä.TARKISTETTU PÄÄTÖSPäätösehdotusta laadittaessa on sovellettu yhteisöjen toimielimissä säädöstekstien laatimiseen osallistuville tarkoitetussa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen käytännön oppaassa vahvistettuja sääntöjä, minkä tuloksena hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman rakennetta ja tekstiä on uusittu. Tekstin tarkastelun avuksi esitetään seuraavassa pääperusteet, joiden mukaisesti vuoden 2003 päätöksen sisältö on joko säilytetty ennallaan tai sitä on muutettu.1. EUROOPAN UNIONIN LAAJENTUMINENEuroopan unionin laajentumisen vuoksi on jouduttu muuttamaan hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien kokoonpanoa koskevia sääntöjä. Päätöksessä 2003/78/EY vahvistettu neuvoa-antavissa ryhmissä toimivien asiantuntijoiden enimmäismäärä pidetään ehdotuksen mukaan ennallaan, jotteivät ryhmien kokoukset muuttuisi raskaammiksi eivätkä niiden kustannukset paisuisi. Periaate, jonka mukaan ryhmissä olisi oltava ainakin yksi jäsen kustakin asianomaisesta jäsenvaltiosta, olisi siksi korvattava pyrkimyksellä mahdollisimman laajaan maantieteelliseen edustavuuteen. Viron liittymissopimuksen (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 598) vuoksi on lisäksi laajennettava ’hiilen’ määritelmää käsittämään myös öljyliuskeet (uuden päätöksen 3 artikla ja entisten teknisten suuntaviivojen lisäys A).2. SEITSEMÄNNEN PUITEOHJELMAN VOIMAANTULOHiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa koskevien monivuotisten teknisten suuntaviivojen tarkistukselle ovat antaneet pohjaa seuraavat kaksi säädöstä: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus säännöistä, jotka koskevat yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista seitsemännen puiteohjelman toimiin sekä tutkimustulosten levittämistä (2007–2013). Hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmalla on täydennettävä jäsenvaltioiden toimia, joita toteutetaan yhteisön ohjelmissa, kuten puiteohjelmassa. Täydentävyyttä haetaan esimerkiksi tutkimusaiheissa, ohjelmissa käytettävissä välineissä ja niiden talousarvioissa.Komissio on nyt ensimmäistä kertaa selvittänyt tarvetta tarkastella uudelleen ”teräksen” määritelmää, kuten se päätökseen 2002/234/EHTY liitetyssä lausumassaan kaavaili. Tarkasteltuaan aihealueita, joille voidaan myöntää rahoitusta seitsemännestä puiteohjelmasta, komissio katsoi, ettei määritelmää tarvitse muuttaa (3 artiklan 2 kohta, aiemmin hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman monivuotisten teknisten suuntaviivojen lisäyksessä A oleva 2 kohta).Eräät rahastoon liittyvät liitännäistoimenpiteet (konferenssien järjestäminen ja tutkimusapurahat) on puolestaan poistettu, koska ne kuuluvat jo seitsemännen puiteohjelman piiriin (”Ihmiset”-erityisohjelmaan).Lisäksi ehdotetaan, että jäsenvaltioiden rooli hiili- ja teräsalan ohjelmakomiteassa linjataan niiden rooliin seitsemännen puiteohjelman erityisohjelmissa.Tutkimusrahaston tutkimusohjelmasta tehtäisiin ehdotuksen mukaan seuranta seitsemän vuoden välein eikä joka viides vuosi kuten nyt.Asiantuntijoiden nimittämisessä olisi noudatettava samoja menettelyjä kuin ne, jotka määritellään säännöistä, jotka koskevat yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista seitsemännen puiteohjelman toimiin sekä tutkimustulosten levittämistä (2007–2013), annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1906/2006[3] 17 artiklassa.3. YHTEISÖN ENERGIAPOLITIIKKA JA KESTÄVÄN KEHITYKSEN POLITIIKKAEuroopan energiantoimitusvarmuus, eurooppalaisen teollisuuden kilpailukyky sekä yhteisön eri aloilla toteuttaman politiikan ympäristövaikutusten hallinta on selvästi asetettu jäsenvaltioiden harjoittaman politiikan prioriteeteiksi. Tämä on käynyt ilmi valtion- ja hallitustenpäämiesten keskusteluissa Hampton Courtissa, maaliskuun 2007 EU-huippukokouksessa, vuoden 2006 alkupuolella annetussa komission energia-aiheisessa vihreässä kirjassa sekä tammikuussa 2007 annetussa komission energia-aiheisessa tiedonannossa.Sen vuoksi ehdotetaan, että hiili- ja teräsalan tutkimustavoitteet säilytetään ennallaan (aiemmin ne vahvistettiin rahaston tutkimusohjelman teknisten suuntaviivojen lisäyksissä B ja C ja nyt uuden päätöksen II luvun 3 ja 4 jaksossa eli 4–10 artiklassa). Tutkimustavoitteissa ovat ensisijaisina seuraavat:-  yhteisön hiilialan kilpailualan parantaminen-  tehokas ympäristönsuojelu ja energialähteenä käytettävän hiilen puhtaamman käytön edistäminen, hiilenkäytöstä aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen vähentäminen kasvihuonekaasun talteenotto ja varastointi mukaan luettuna-  energiahuollon tuontiriippuvuuden hallinta-  teräksentuotannon päästöjen, energiankulutuksen ja ympäristövaikutusten vähentäminen-  luonnonvarojen säilyttäminen ja ekosysteemin suojelu teräksentuotannossa-  ympäristön valvonta ja suojelu teräksentuotantolaitoksissa ja niiden ympäristössä.Jotta voitaisiin tehostaa puiteohjelman ja tutkimusrahaston keskinäistä täydentävyyttä ja keskittää rahoitusta valittuihin teemoihin, komissio voisi ehdotuksen mukaan julkaista tutkimustavoitteitten puitteissa aihekohtaisia tutkimusehdotuspyyntöjä.Aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen määrittelyssä otetaan huomioon seitsemännen puiteohjelman työohjelmat sekä tapauksen mukaan ohjelman kannalta merkityksellisten teknologiayhteisöjen strategiset tutkimussuunnitelmat (tällaisia yhteisöjä ovat mm. European Steel Technology Platform ESTEP, Zero Emission Fossil Fuel Power Plants Platform ZEP ja Sustainable Minerals Resource Platform SMR).4. YHTEISET SÄÄNNÖTTutkimusohjelmassa otetaan huomioon komission vahvistamat yhteiset säännöt, joita on noudatettava kaikissa komission hallinnoimissa tutkimusohjelmissa. Tarkistettuihin teknisiin suuntaviivoihin on otettu mukaan sääntö, jolla huolehditaan naisten ja miesten tasapuolisesta edustuksesta asiantuntijaryhmissä ja komiteoissa (naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta komission perustamien komiteoiden ja asiantuntijaryhmien toimintaan 19. kesäkuuta 2000 tehty komission päätös[4]).5. VARAINHOITOHiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmien edunsaajilta ja ohjelmien seurannan tehtäväkseen saaneilta asiantuntijoilta (erityisesti hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien jäseniltä) saadun myönteisen palautteen perusteella on päädytty ehdottamaan, että tutkimusavustusten rahoituksessa sovellettavat perusperiaatteet jätetään ennalleen.Niinpä ehdotetaan esimerkiksi, että hyväksyttävien kustannusten rakenne jätetään siihen muotoon, joka sille teknisistä suuntaviivoista tehdyssä päätöksessä 2003/78/EY määriteltiin. Kyse on hyväksyttävien kustannusten luokkien määrittelystä sekä välillisten kustannusten kattamisesta kiinteämääräisenä rahoitusosuutena (joka nostetaan 35 prosenttiin hyväksyttävistä henkilöstökustannuksista). Vuonna 2002 ja sen jälkeen tehdyistä tutkimussopimuksista tehtyjen mallinnusten perusteella kävi ilmi, että jos rahoitusosuus nostetaan 30:stä 35:een prosenttiin, lisäys kattaa matkakulut, jotka poistetaan hyväksyttävien kustannusten joukosta. Lisäksi osoittautui, että jos välillisten kustannusten laskentaperustana käytetään 35:tä prosenttia hyväksyttävistä henkilöstökustannuksista, ne vastaavat kustannuksia, joiden laskentaperustana on 20 prosenttia välittömistä kokonaiskustannuksista ilman alihankintakustannuksia, kuten toimitaan kuudennesta ja seitsemännestä puiteohjelmasta rahoitetuissa tutkimusohjelmissa.Rahaston viiden ensimmäisen toimintavuoden aikana saatujen kokemusten perusteella ehdotetaan, että toimintakustannusten eri luokat määritellään tarkemmin.Pilotti- ja demonstrointihanke-ehdotusten lisäämiseksi ehdotetaan, että rahoitusosuuden enimmäismäärä nostetaan 40:stä 50:een prosenttiin hyväksytyistä kustannuksista. Muiden toimien enimmäisrahoitusosuuksiin ei puututa.Kaikki muut säännökset pysyvät ennallaan.2007/0135 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmonivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa vartenEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta tehdyn pöytäkirjan,ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta tehdyn pöytäkirjan täytäntöönpanon edellyttämistä säännöksistä 1 päivänä helmikuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/76/EY[5] ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,[6]ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[7]sekä katsoo seuraavaa:(1) EHTY:n selvityksessä olevien varojen nettoarvon investoinneista ja selvityksen päätyttyä hiili- ja terästutkimusrahaston varojen investoinneista saatavat tulot siirretään hiili- ja terästutkimusrahastoon, josta on tarkoitus rahoittaa yksinomaan tutkimuksen puiteohjelman ulkopuolisten hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen tutkimushankkeita.(2) Komissio hallinnoi hiili- ja terästutkimusrahastoa noudattaen samankaltaisia periaatteita kuin aiempien EHTY:n teknisten hiili- ja terästutkimusohjelmien hallinnoinnissa ja sellaisten monivuotisten suuntaviivojen perusteella, joiden olisi muodostettava jatke näille EHTY:n ohjelmille. Komission olisi tässä yhteydessä pyrittävä tutkimustoimien voimakkaaseen keskittämiseen ja huolehdittava, että toimet täydentävät yhteisön tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelman mukaisia toimia.(3) Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) 18 päivänä joulukuuta 2006 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1982/2006/EY[8] tarjoaa perustan tarkistaa monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten 1 päivänä helmikuuta 2003 tehtyä neuvoston päätöstä 2003/78/EY,[9] jotta voidaan varmistaa, että hiili- ja terästutkimusrahasto täydentää seitsemättä puiteohjelmaa hiili- ja terästeollisuuteen liittyvillä aloilla.(4) Tutkimus ja teknologian kehittäminen ovat merkittäviä välineitä pyrittäessä yhteisön tavoitteisiin, jotka koskevat yhteisön hiilensaantia sekä kilpailukykyistä ja ympäristöä säästävää hiilikonversiota ja hiilen käyttöä. Lisäksi hiilimarkkinoiden lisääntyvä kansainvälistyminen ja markkinoihin liittyvien ongelmien maailmanlaajuinen mittakaava edellyttävät yhteisöltä johtavaa roolia, kun yritetään vastata niihin haasteisiin, jotka liittyvät uudenaikaisiin tekniikkoihin, kaivosten turvallisuuteen ja ympäristönsuojeluun koko maailmassa. Yhteisön on huolehdittava teknologisen edistymisen sekä työolojen (työterveyden ja -turvallisuuden) ja ympäristönsuojelun parantamisen vaatimasta taitotiedon siirtämisestä.(5) Koska yleisenä tavoitteena on kilpailukyvyn parantaminen ja kestävän kehityksen edistäminen, on tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen pääpaino sellaisen uuden tai parannetun teknologian kehittämisessä, jonka avulla voidaan tuottaa taloudellisesti, puhtaasti ja turvallisesti terästä ja terästuotteita, joille on ominaista jatkuvasti parempi suorituskyky, käyttösoveltuvuus, asiakastyytyväisyys, pitempi käyttöikä sekä helppo talteenotto ja kierrätys käytön jälkeen.(6) Järjestys, jossa hiiltä ja terästä koskevat tutkimustavoitteet tässä tiedonannossa esitetään, ei ole prioriteettijärjestys.(7) Komissiolla pitäisi olla hiili- ja terästutkimusrahaston hallinnoinnissa apuna neuvoa-antavia ja teknisiä ryhmiä, jotka edustavat laajasti alan teollisuuden ja muiden sidosryhmien etuja.(8) Uusien jäsenvaltioiden liittymisen vuoksi on muutettava 1 päivänä helmikuuta 2003 vahvistettuja teknisiä suuntaviivoja etenkin neuvoa-antavien ryhmien kokoonpanon ja hiilen määritelmän osalta.(9) Neuvostossa 27 päivänä helmikuuta 2002 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätökseen 2002/234/EHTY[10] liitetyn lausuman N:o 4 mukaisesti komissio on tarkastellut uudelleen teräksen määritelmää ja päätynyt siihen, ettei määritelmää tarvitse muuttaa. Teräsvalut ja –takeet ja jauhemetallurgian tuotteet näet kuuluvat jo seitsemännen puiteohjelman aiheisiin.(10) Yleisenä lähtökohtana neuvoston päätöksen 2003/78/EY tarkistamisessa on, että avustavien ryhmien tehokkaina pitämiin menettelyihin ei puututa muuten kuin pienellä määrällä välttämättömiä muutoksia ja hallinnollisia yksinkertaistamistoimenpiteitä, joiden ansiosta taataan täydentävyys suhteessa seitsemänteen puiteohjelmaan.(11) Muutoksiin kuuluu eräiden liitännäistoimenpiteiden poistaminen, koska ne sisältyvät jo seitsemänteen puiteohjelmaan. Ohjelman tarkistamisen ja asiantuntijoiden nimeämisen ajoitus on lisäksi tarpeen linjata seitsemännen puiteohjelman mukaiseksi.(12) Neuvoa-antavien ryhmien kokoonpanoa koskevia sääntöjä olisi tarkistettava etenkin asianomaisten jäsenvaltioiden edustuksen ja sukupuolten tasapuolisen osallistumisen[11] suhteen.(13) Komissiolla olisi oltava valtuudet julkaista aihekohtaisia ehdotuspyyntöjä tässä päätöksessä vahvistettujen tutkimustavoitteitten puitteissa.(14) Pilotti- ja demonstrointihankkeille tutkimusrahastosta myönnettävän rahoitusosuuden enimmäismäärä olisi nostettava 50 prosenttiin tukikelpoisista kustannuksista.(15) Tukikelpoisiin kustannuksiin perustuva malli olisi säilytettävä, mutta kustannusluokat olisi määriteltävä paremmin ja yleiskustannusten laskemisessa käytettävää prosenttiosuutta olisi tarkistettava.(16) Komissio on arvioinut päätöksessä 2003/78/EY vahvistettuja teknisiä suuntaviivoja uudelleen ja havainnut, että tarvittavien muutosten vuoksi kyseinen päätös olisi korvattava.(17) Jatkuvuus suhteessa päätökseen 2003/78/EY olisi varmistettava, ja sen vuoksi tätä päätöstä olisi sovellettava 16 päivästä syyskuuta […]. Hakijoita, jotka jättävät ehdotuksia 16 päivän syyskuuta ja tämän päätöksen voimaantulopäivän välillä, pyydetään toimittamaan ehdotuksensa uudelleen tämän päätöksen mukaisesti. Näin hakijat pääsevät hyötymään tämän päätöksen tarjoamista entistä suotuisammista ehdoista etenkin pilotti- ja demonstrointihankkeisiin saatavan rahoitusosuuden osalta.(18) Tämän päätöksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet olisi vahvistettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[12] mukaisesti päätöstä vastaavasti sovellettuna,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:I luku Yleiset säännökset1 artikla KohdeTällä päätöksellä perustetaan hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma ja vahvistetaan monivuotiset tekniset suuntaviivat ohjelman toteuttamista varten.II luku Tutkimusohjelma1 jaksoTutkimusohjelman perustaminen2 artikla PerustaminenPerustetaan hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma, jäljempänä ’tutkimusohjelma’.Tutkimusohjelman tavoitteena on tukea yhteisön hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen kilpailukykyä. Ohjelman on oltava yhteisön tieteellisten, teknologisten ja poliittisten tavoitteiden mukainen ja täydennettävä jäsenvaltioissa toteutettavia sekä käynnissä olevien yhteisön tutkimusohjelmien, kuten tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman, jäljempänä ’tutkimuspuiteohjelma’, puitteissa toteutettavia toimia.On edistettävä näiden ohjelmien välistä yhteensovittamista, keskinäistä täydentävyyttä ja synergiaa sekä tiedonvaihtoa tästä tutkimusohjelmasta rahoitettavien hankkeiden ja tutkimuspuiteohjelmasta rahoitettavien hankkeiden välillä.Tutkimusohjelmasta rahoitetaan tutkimusta, joka tähtää 3 jaksossa hiilen ja 4 jaksossa teräksen osalta määriteltyihin tavoitteisiin.2 JAKSO HIILEN JA TERÄKSEN MÄÄRITELMÄT3 artikla MääritelmätTässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:1.  ’Hiilellä’ tarkoitetaan jotakin seuraavista:2.  kivihiili, johon luetaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission kansainvälisen hiililuokitusjärjestelmän mukaiset korkeamman laatuluokan hiilet sekä alhaisemman laatuluokan A hiilet (eli subbitumihiilet)3.  kivihiilibriketit4.  kivihiilestä saatu koksi ja puolikoksi5.  ruskohiili, johon luetaan edellä mainitun luokitusjärjestelmän mukaiset alhaisen laatuluokan C hiilet (eli ortoligniitit) ja alhaisen laatuluokan B hiilet (eli metaligniitit)6.  ruskohiilibriketit7.  ruskohiilestä saatu koksi ja puolikoksi8.  öljyliuske.9.  ’Teräksellä’ tarkoitetaan jotakin seuraavista:10.  raudan ja teräksen valmistuksessa käytettävät raaka-aineet, kuten rautamalmi, huokoinen rauta ja romurauta11.  harkkorauta (mukaan lukien kuuma metalli) ja ferroseokset12.  raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksestä valmistetut alkumuodossa olevat tuotteet tai puolivalmisteet (mukaan luettuina uudelleen käytettävät tai uudelleen valssattavat tuotteet), kuten jatkuvalla valulla tai muulla tavoin valettu sula teräs, sekä aihiot, kuten tankoteelmät, billetit, tangot, laattateelmät ja nauhat13.  raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut kuumamuokatut tuotteet (pinnoitetut tai pinnoittamattomat tuotteet, lukuun ottamatta teräsvaluja ja -takeita ja jauhemetallurgian tuotteita), kuten kiskot, paalutuslevytuotteet, rakenneprofiilit, tangot, valssilangat, levyt ja leveät latat, nauhat ja ohutlevyt sekä pyörö- ja neliötangot putkia varten14.  raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut (pinnoitetut tai pinnoittamattomat) lopputuotteet, kuten kylmävalssatut nauhat ja ohutlevyt sekä sähkötekniset ohutlevyt15.  ensimmäisen jalostusvaiheen terästuotteet, jotka voivat parantaa edellä mainittujen terästuotteiden kilpailuasemaa, kuten putkituotteet, vedetyt tuotteet, kirkkaat tuotteet sekä kylmävalssatut ja kylmämuokatut tuotteet.3 JAKSO HIILTÄ KOSKEVAT TUTKIMUSTAVOITTEET4 artikla Yhteisön hiilialan kilpailuaseman parantaminen1. Tavoitteita ovat kaivosten kokonaistuotantokustannusten alentaminen, tuotteiden laadun parantaminen ja hiilenkäytön kustannusten alentaminen. Tutkimushankkeet kattavat koko hiilentuotantoketjun, ja tutkimuskohteita ovata) nykyaikaiset esiintymienetsintätekniikatb) kokonaisvaltainen kaivosten suunnitteluc) tehokas ja pitkälle automatisoitu sekä Euroopan kivihiiliesiintymien erityisiä geologisia ominaisuuksia vastaava tunnelinlouhinta- ja hiilenlouhintateknologiad) tarkoituksenmukainen tukiteknologiae) kuljetusjärjestelmätf) energiahuoltopalvelut, viestintä-, tieto-, tiedonsiirto-, seuranta- ja prosessinvalvontajärjestelmätg) kuluttajamarkkinoiden tarpeita palvelevat hiilenrikastustekniikath) hiilikonversioi) hiilen poltto.2. Tutkimushankkeilla on myös pyrittävä saamaan aikaan tieteellistä ja teknologista edistystä lisäämällä tietämystä esiintymien käyttäytymisestä ja hallinnasta suhteessa kallion paineeseen, kaasupäästöihin, räjähdysvaaraan, ilmanvaihtoon ja kaikkiin muihin kaivostoimintaan vaikuttaviin tekijöihin. Näihin tavoitteisiin pyrkiviltä tutkimushankkeilta edellytetään, että niiden tulokset ovat lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä sovellettavissa huomattavaan osaan yhteisön tuotannosta.Etusija annetaan hankkeille, jotka edistävät vähintään yhtä seuraavista:16.  yksittäisten tekniikkojen integroiminen järjestelmiin ja menetelmiin sekä integroitujen louhintamenetelmien kehittäminen17.  tuotantokustannusten huomattava alentaminen18.  kaivosten turvallisuuteen liittyvien sekä ympäristöhyötyjen aikaansaaminen.5 artikla Työterveys ja työturvallisuus kaivoksissaMaanalaisten työskentelyolosuhteiden ja työterveys- ja työturvallisuusseikkojen parantamiseksi on edellä 4 artiklan 1 kohdan a–f alakohdassa tarkoitettuja tutkimuskohteita tarkasteleviin hankkeisiin liityttävä tarkoituksenmukaisia toimia, jotka liittyvät kaivosten turvallisuuteen sekä kaasunmuodostuksen valvontaan, ilmanvaihtoon ja ilmastointiin.6 artikla Tehokas ympäristönsuojelu ja energialähteenä käytettävän hiilen puhtaamman käytön edistäminenTähän tavoitteeseen tähtäävien tutkimushankkeiden on pyrittävä minimoimaan yhteisön hiilikaivostoiminnan ja hiilenkäytön vaikutukset ilmakehään, veteen ja maaperään kokonaisvaltaisen pilaantumista ehkäisevän strategian avulla. Koska yhteisön hiiliteollisuudessa on meneillään jatkuva rakenneuudistus, tutkimuksen tavoitteena on myös minimoida suljettavien maanalaisten kaivosten ympäristövaikutukset.Etusija annetaan hankkeille, joilla pyritään ainakin yhteen seuraavista:19.  hiilenkäytöstä aiheutuvien päästöjen vähentäminen hiilidioksidin talteenotto ja varastointi mukaan luettuna20.  hiiliesiintymistä peräisin olevien kasvihuonekaasu- ja erityisesti metaanipäästöjen vähentäminen21.  louhintajätteiden, lentotuhkan ja rikinpoistotuotteitten sekä tarvittaessa muiden jätemuotojen palauttaminen kaivokseen22.  jätekasojen siivoaminen ja hiilen tuotannosta ja käytöstä syntyvien jäännösten hyödyntäminen teollisessa käytössä23.  pohjavesien suojelu ja kaivosten jätevesien puhdistaminen24.  sellaisten laitosten ympäristövaikutusten vähentäminen, jotka käyttävät pääasiassa yhteisön alueen hiiltä ja ruskohiiltä25.  maan pinnalla olevien rakennelmien suojaaminen maan vajoamisen vaikutuksilta lyhyellä ja pitkällä aikavälillä.7 artikla Energiahuollon tuontiriippuvuuden hallintaTähän tavoitteeseen liittyvät tutkimushankkeet koskevat energiahuollon pitkän aikavälin näkymiä ja tähtäävät sellaisten hiilivarojen hyödynnettävyyden parantamiseen – niin taloudellisesti kuin energiantuotannon ja ympäristönkin kannalta –, joiden käyttöönotto perinteisillä louhintatekniikoilla ei ole taloudellista. Hankkeet voivat käsittää selvityksiä, strategioiden määrittämistä, perus- ja soveltavaa tutkimusta sekä sellaisten innovatiivisten tekniikoiden testaamista, joiden avulla voidaan parantaa yhteisön hiilivarojen hyödynnettävyyttä.Etusija annetaan hankkeille, joissa yhdistetään toisiaan täydentäviä tekniikoita, kuten metaanin tai hiilidioksidin adsorptio, hiilikerroksessa olevan metaanin talteenotto ja maanalainen hiilen kaasutus.4 JAKSO TERÄSTÄ KOSKEVAT TUTKIMUSTAVOITTEET8 artikla Uudet ja parannetut teräksenvalmistus- ja pintakäsittelytekniikatTutkimuksen ja teknologian kehittämisen (TTK) tavoitteena on oltava teräksentuotantoprosessien parantaminen, jonka myötä voidaan parantaa tuotteiden laatua ja lisätä tuottavuutta. Kehitystyöhön on kuuluttava erottamattomana osana päästöjen, energiankulutuksen ja ympäristövaikutusten vähentäminen sekä raaka-aineiden käytön tehostaminen ja luonnonvarojen säilyttäminen. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:a) uudet ja parannetut rautamalminpelkistysprosessitb) harkkoraudanvalmistusprosessit ja -toiminnotc) valokaariuuniprosessitd) teräksenvalmistusprosessite) sekundaariset metallurgiatekniikatf) jatkuvan valun ja near net shape -valun tekniikat yhdessä suoran valssauksen kanssa tai ilman sitäg) valssaus-, pintakäsittely- ja pinnoitustekniikath) kuuma- ja kylmävalssaustekniikat, peittaus- ja pintakäsittelyprosessiti) prosessi-instrumentointi, prosessinohjaus ja prosessiautomaatioj) tuotantolinjojen kunnossapito ja luotettavuus.9 artikla TTK ja teräksen käyttöTeräksen käyttöä koskeva TTK on olennaisen tärkeää, jotta voidaan vastata niihin haasteisiin, joita teräksenkäyttäjien vaatimukset tulevaisuudessa asettavat, sekä luoda uusia markkinamahdollisuuksia. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:a) vaativiin sovelluksiin tarvittavat uudet teräslajitb) teräksen ominaisuudet, erityisesti mekaaniset ominaisuudet, kuten lujuus ja sitkeys, väsyminen, kuluminen, viruminen, syöpyminen ja murtumiskestävyys, alhaisissa ja korkeissa lämpötiloissac) käyttöiän pidentäminen erityisesti parantamalla terästen ja teräsrakenteiden lämpö- ja syöpymiskestävyyttäd) terästä sisältävät komposiitit ja sandwich-rakenteete) mikrostruktuureja ja mekaanisia ominaisuuksia koskevat ennustavat simulaatiomallitf) rakenteiden turvallisuus ja suunnittelumenetelmät erityisesti tulipalojen ja maanjäristysten kannaltag) teräksen ja muiden materiaalien muokkaamisen, hitsaamisen ja yhteenliittämisen tekniikath) testaus- ja arviointimenetelmien standardointi.10 artikla Luonnonvarojen säilyttäminen ja työolosuhteiden parantaminenLuonnonvarojen säilyttämisen, ekosysteemin suojelun sekä turvallisuuskysymysten tulee kuulua kiinteänä osana TTK-työhön sekä teräksen tuotannon että käytön alalla. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä:a) eri lähteistä peräisin olevan teräsjätteen kierrättäminen ja teräsromun luokittelub) teräslajit ja koottavien rakenteiden suunnittelu, jotka helpottavat teräsromun talteenottoa ja sen uudelleenmuuntamista käyttökelpoiseksi teräkseksic) ympäristön valvonta ja suojelu työpaikalla ja sen ympäristössäd) terästehdasalueiden palauttaminen käyttökelpoisiksie) työpaikan työolosuhteiden ja elämänlaadun parantaminenf) ergonomiset menetelmätg) työterveys ja työturvallisuush) työpaikan päästöille altistumisen vähentäminen.III luku Monivuotiset tekniset suuntaviivat1 jaksoOsallistuminen11 artikla JäsenvaltiotTutkimusohjelmaan voivat osallistua ja rahoitusta voivat hakea jonkin jäsenvaltion alueelle sijoittautuneet yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina, kunhan nämä aikovat toteuttaa TTK-toimen tai voivat merkittävästi myötävaikuttaa tällaiseen toimeen.12 artikla EhdokasmaatEhdokasmaiden yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina saavat osallistua tutkimusohjelmaan, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta, ellei maita koskevissa Eurooppa-sopimuksissa ja niiden lisäpöytäkirjoissa sekä maakohtaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä toisin määrätä.13 artikla Kolmannet maatKolmansien maiden yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina saavat osallistua tutkimusohjelmaan hankekohtaisesti, jos se on yhteisön edun mukaista, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta.2 JAKSO TUKIKELPOINEN TOIMINTA14 artikla TutkimushankkeetTutkimushanke käsittää tutkimus- tai kokeellisen työn, jonka avulla pyritään saamaan uutta tietämystä ja edistämään näin tiettyjen käytännön tavoitteiden saavuttamista, kuten tuotteiden, tuotantoprosessien tai palvelujen aikaansaamista tai kehittämistä.15 artikla PilottihankkeetPilottihankkeelle on tunnusomaista jonkin laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentaminen, käyttö ja kehittäminen riittävän suuressa mittakaavassa sekä sopivansuuruisten komponenttien käyttö siten, että voidaan todentaa teoreettisten tai laboratoriotulosten sovellettavuus käytännössä ja/tai lisätä tarvittavan teknisen ja taloudellisen tiedon luotettavuutta, jotta voidaan edetä demonstrointivaiheeseen tai tietyissä tapauksissa teollisen tuotannon vaiheeseen ja/tai kaupalliseen vaiheeseen.16 artikla DemonstrointihankkeetDemonstrointihankkeessa on kysymys teollisessa mittakaavassa toimivan laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentamisesta ja/tai käytöstä, jonka avulla pyritään yhdistämään kaikki tekninen ja taloudellinen tieto ja pääsemään mahdollisimman riskittömästi teknologian teollisen ja/tai taloudellisen hyödyntämisen vaiheeseen.17 artikla LiitännäistoimenpiteetLiitännäistoimenpiteillä edistetään hankitun tietämyksen käyttöä tai järjestetään erityisiä seminaareja tai konferensseja, jotka liittyvät ohjelman hankkeisiin tai prioriteetteihin.18 artikla Tuki- ja valmistelutoimetTuki- ja valmistelutoimia ovat toimet, jotka ovat tarkoituksenmukaisia tutkimusohjelman moitteettoman ja tehokkaan hallinnon kannalta; niitä ovat esimerkiksi 27 ja 28 artiklassa tarkoitettu ehdotusten arviointi ja valinta, 38 artiklassa tarkoitetut määräajoin tehtävät valvonta- ja arviointitoimet, selvitykset sekä ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden kokoaminen klustereiksi tai verkottaminen.Komissio voi tarpeelliseksi katsoessaan nimittää riippumattomia huippuasiantuntijoita avustamaan tuki- ja valmistelutoimissa.3 JAKSO OHJELMAN HALLINNOINTI19 artikla HallinnointiOhjelmaa hallinnoi komissio. Komissiota avustavat hiili- ja teräsalan komitea, hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät sekä hiili- ja teräsalan tekniset ryhmät.20 artikla Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien perustaminenHiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät, jäljempänä ’neuvoa-antavat ryhmät’, ovat riippumattomia teknisiä neuvoa-antavia ryhmiä.21 artikla Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien tehtävätKummankin neuvoa-antavan ryhmän tehtävänä on hiileen tai teräkseen liittyvien TTK-kysymysten osalta antaa komissiolle lausuntoja seuraavista:26.  tutkimusohjelman yleinen kehitys, 25 artiklassa tarkoitettu tietopaketti ja tulevat suuntaviivat27.  ohjelman johdonmukaisuus sekä sen mahdollinen päällekkäisyys muiden yhteisön tasolla ja kansallisesti toteutettavien TTK-ohjelmien kanssa28.  TTK-hankkeiden seurannassa sovellettavien periaatteiden määrittäminen29.  yksittäisissä hankkeissa tehtävä työ30.  edellä II luvun 3 ja 4 jaksossa luetellut tutkimusohjelman tutkimustavoitteet31.  tietopaketissa luetellut vuotuiset ensisijaiset tavoitteet ja tapauksen mukaan ensisijaiset tavoitteet, jotka koskevat 25 artiklassa tarkoitettuja aihekohtaisia ehdotuspyyntöjä32.  jäljempänä 27 ja 28 artiklassa tarkoitetun oppaan laatiminen TTK-toimien arviointia ja valintaa varten33.  TTK-toimia koskevien ehdotusten arviointi ja ehdotuksille annettava tärkeysjärjestys ottaen huomioon käytettävissä olevat varat34.  jäljempänä 24 artiklassa tarkoitettujen teknisten ryhmien määrä, pätevyys ja kokoonpano35.  jäljempänä 25 artiklassa tarkoitettujen aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen laatiminen36.  komission pyynnöstä muut toimenpiteet.22 artikla Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien kokoonpanoKummankin neuvoa-antavan ryhmän kokoonpanon on vastattava liitteessä olevia taulukoita. Komissio nimittää jäsenet 42 kuukauden ajaksi, ja nimitys on henkilökohtainen. Nimitykset voidaan peruuttaa.Komissio ottaa huomioon nimittämisehdotukset, joita se on saanuta) jäsenvaltioiltab) liitteessä olevissa taulukoissa tarkoitetuilta tahoiltac) vastauksena hakemuspyyntöön, joka koskee hakijan liittämistä varallaololuetteloon.Komissio varmistaa, että kummassakin neuvoa-antavassa ryhmässä on sopivasti eri alojen asiantuntemusta ja mahdollisimman laaja maantieteellinen edustavuus.Ryhmien jäsenten on toimittava asianomaisella alalla ja oltava perillä alan teollisuuden painopisteistä. Nimittäessään jäseniä neuvoa-antaviin ryhmiin komissio pyrkii lisäksi huolehtimaan naisten ja miesten tasapuolisesta edustuksesta.23 artikla Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien kokouksetNeuvoa-antavien ryhmien kokoukset järjestää ja niiden puheenjohtajana toimii komissio, joka huolehtii myös sihteeristöpalveluista.Puheenjohtaja voi tarvittaessa järjestää äänestyksen, jossa kullakin jäsenellä on yksi ääni. Puheenjohtaja voi tarvittaessa kutsua kokoukseen ylimääräisiä asiantuntijoita tai tarkkailijoita. Ylimääräisillä asiantuntijoilla ja tarkkailijoilla ei ole äänioikeutta.Neuvoa-antavat ryhmät voivat tarvittaessa pitää yhteisen kokouksen esimerkiksi silloin, kun on tarpeen antaa lausuntoja sekä hiili- että teräsalan kannalta merkityksellisissä kysymyksissä.24 artikla Hiili- ja teräsalan teknisten ryhmien perustaminenHiili- ja teräsalan teknisten ryhmien tehtävänä on antaa komissiolle neuvoja, jotka liittyvät tutkimus- sekä pilotti- ja demonstrointihankkeiden seurantaan ja tarvittaessa tutkimusohjelman ensisijaisten tavoitteiden määrittelyyn.Komissio nimittää jäsenet, joiden on oltava hiili- ja terästeollisuuteen liittyviltä aloilta, tutkimusjärjestöistä tai käyttäjäelinkeinoista ja joltakin seuraavalta vastuualueelta: tutkimusstrategia, hallinto tai tuotanto.Nimittäessään jäseniä teknisiin ryhmiin komissio pyrkii lisäksi huolehtimaan naisten ja miesten tasapuolisesta edustuksesta.Teknisten ryhmien kokouspaikat on mahdollisuuksien mukaan valittava niin, että varmistetaan paras mahdollinen hankkeiden seuranta ja tulosten arviointi.4 JAKSO TUTKIMUSOHJELMAN TOTEUTTAMINEN25 artikla Ehdotuspyyntö1. Otetaan käyttöön pysyvästi avoinna oleva ehdotuspyyntö. Ellei toisin täsmennetä, määräpäivä ehdotusten jättämiselle arvioitavaksi on kunkin vuoden syyskuun 15 päivä.2. Jos komissio päättää 41 artiklan d ja e alakohdan mukaisesti muuttaa 1 kohdassa tarkoitettua ehdotusten jättämisen määräpäivää tai julkaista aihekohtaisen ehdotuspyynnön, se julkaisee asiaa koskevat tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Aihekohtaisissa ehdotuspyynnöissä on ilmoitettava ehdotusten jättämiseen ja arvioimiseen sovellettavat määräpäivät ja menettelyt mukaan luettuna se, onko kyse yksi- vai kaksivaiheisesta menettelystä, samoin kuin tarvittaessa tukikelpoisten hankkeiden tyyppi 14–18 artiklan mukaisesti sekä suunnitellun rahoituksen määrä.3. Komissio laatii tietopaketin, jossa esitetään yksityiskohtaiset osallistumissäännöt, ehdotusten ja hankkeiden hallintoa koskevat menettelyt, hakulomakkeet, ehdotusten jättämiseen sovellettavat säännöt, vakiosopimukset, tukikelpoiset kustannukset, myönnettävän rahoituksen enimmäismäärä, maksuehdot sekä tutkimusohjelman vuotuiset ensisijaiset tavoitteet.Komissio saattaa tietopaketin yleisesti saataville yhteisön tutkimus- ja kehitystietopalvelun (Cordis) tai vastaavan verkkosivuston kautta.Hakemukset on jätettävä komissiolle tietopaketissa olevien sääntöjen mukaisesti; tietopaketista saa pyynnöstä paperiversion komissiolta.26 artikla Ehdotusten sisältöEhdotusten on liityttävä II luvun 3 ja 4 jaksossa vahvistettuihin tutkimustavoitteisiin ja tapauksen mukaan tietopaketissa 25 artiklan 3 kohdan mukaisesti lueteltuihin ensisijaisiin tavoitteisiin taikka 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen ensisijaisiin tavoitteisiin.Kussakin ehdotuksessa on oltava yksityiskohtainen kuvaus ehdotetusta hankkeesta sekä täydelliset tiedot tavoitteista, hankekumppanuudesta ja kunkin kumppanin asemasta ja tehtävästä hankkeessa, hankkeen hallinnon rakenteesta, odotettavissa olevista tuloksista ja niiden soveltamisnäkymistä sekä arvio hyödyistä, joita on odotettavissa teollisuudelle, taloudelle, yhteiskunnalle ja ympäristölle.Ehdotuksessa esitettyjen kokonaiskustannusten ja niiden jakauman on oltava realistisia ja tarkoituksenmukaisia, ja odotettavissa olevan kustannusten ja hyötyjen suhteen olisi oltava suotuisa.27 artikla Ehdotusten arviointiKomissio huolehtii siitä, että ehdotukset arvioidaan luottamuksellisesti, oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti.Komissio laatii ja julkaisee oppaan TTK-toimien arviointia ja valintaa varten.28 artikla Ehdotusten valinta ja hankkeiden seuranta1. Komissio rekisteröi toimitetut ehdotukset ja varmistaa niiden kelpoisuuden.2. Komissio arvioi ehdotukset riippumattomien asiantuntijoiden avustamana.3. Komissio laatii luettelon, jossa hyväksytyt ehdotukset on asetettu paremmuusjärjestykseen. Luettelosta voidaan keskustella asianomaisessa neuvoa-antavassa ryhmässä.4. Komissio tekee päätöksen hankkeiden valinnasta ja rahoituksen jakamisesta. Tapauksissa, joissa tutkimusohjelman mukainen yhteisön arvioitu rahoitusosuus on 0,6 miljoonaa euroa tai enemmän, sovelletaan 41 artiklan a alakohtaa.5. Komissio seuraa 24 artiklassa tarkoitettujen teknisten ryhmien avustamana tutkimushankkeita ja -toimintaa.29 artikla AvustussopimuksetEdellä 14–18 artiklassa määritellyistä valittuihin ehdotuksiin perustuvista hankkeista sekä toimenpiteistä ja toimista tehdään avustussopimus. Avustussopimukset perustuvat komission laatimiin asianmukaisiin vakiosopimuksiin, kuitenkin siten, että niissä otetaan tarvittavalla tavalla huomioon toteutettavien toimien luonne.Avustussopimuksissa määritellään ohjelmasta myönnettävän rahoituksen määrä, joka perustuu tukikelpoisiin kustannuksiin, sekä vahvistetaan kustannusraportointia, tilinpäätöstä ja tilintarkastuslausuntoja koskevat säännöt. Lisäksi määrätään levittämisestä ja hyödyntämisestä sekä käyttöoikeuksista.30 artikla RahoitusosuudetTutkimusohjelma perustuu avustussopimuksiin, joissa sovitaan TTK-toimien toteuttamisesta kustannustenjakoperiaatteella. Myönnettävän rahoituksen kokonaismäärän, mahdollinen muu julkinen lisärahoitus mukaan luettuna, on noudatettava tällaiseen rahoitukseen sovellettavia sääntöjä valtiontuesta.Julkisina hankintoina hankitaan myös irtainta ja kiinteää omaisuutta, työsuorituksia tai palveluja, joita tarvitaan tuki- ja valmistelutoimien toteuttamiseen.Rajoittamatta ensimmäisen kohdan soveltamista saa myönnettävän rahoituksen kokonaismäärä ilmaistuna prosentteina 31–35 artiklassa määritellyistä tukikelpoisista kustannuksista olla:tutkimushankkeissa | enintään 60 % |pilotti- ja demonstrointihankkeissa | enintään 50 % |liitännäistoimenpiteissä sekä tuki- ja valmistelutoimissa | enintään 100 %. |37.  31 artikla Tukikelpoiset kustannukset1. Tukikelpoiset kustannukset koostuvat seuraavista:38.  laitteistokustannukset39.  henkilöstökustannukset40.  toimintakustannukset41.  välilliset kustannukset.2. Tukikelpoisia ovat vain tosiasialliset kustannukset, jotka aiheutuvat hankkeen toteuttamisesta avustussopimuksen ehtojen mukaisesti. Sopimuspuolet, liitännäiset sopimuspuolet ja alihankkijat eivät voi kirjata kustannuksiksi mitään budjetoituja tai kaupallisia hintoja.32 artikla LaitteistokustannuksetKustannukset, jotka aiheutuvat suoraan hankkeeseen liittyvien laitteiden ostamisesta tai liisaamisesta, voidaan kirjata välittömiksi kustannuksiksi. Liisattujen laitteiden tukikelpoiset kustannukset eivät saa ylittää niiden ostamisesta aiheutuvia tukikelpoisia kustannuksia.33 artikla HenkilöstökustannuksetKustannuksiksi voidaan kirjata ainoastaan niiden työtuntien kustannukset, jotka suoraan sopimuspuolen palveluksessa olevat tutkijat, jatko-opiskelijat tai tekninen henkilöstö sekä ruumiillisen työn tekijät tosiasiallisesti työskentelevät hankkeen parissa. Mahdollisten muiden henkilöstökustannusten, kuten apurahojen, sisällyttäminen edellyttää komission kirjallista etukäteishyväksyntää. Kaikki henkilöstön työtunnit, jotka sisällytetään kustannuksiin, on kirjattava ja todistettava oikeiksi.34 artikla ToimintakustannuksetVälittömästi hankkeen toteuttamiseen liittyviä toimintakustannuksia voivat olla ainoastaan seuraavien osatekijöiden kustannukset:42.  raaka-aineet43.  kulutushyödykkeet44.  energia45.  raaka-aineiden, kulutushyödykkeiden, laitteiden, tuotteiden tai polttoaineen kuljetus46.  olemassa olevien laitteiden kunnossapito, korjaaminen tai muuntaminen47.  tieto- ja viestintätekniset ja muut erityiset palvelut48.  laitteiden vuokra49.  analyysit ja testit50.  aihekohtaisten seminaarien järjestäminen51.  tilintarkastuslausunnot ja pankkitakaukset52.  tulosaineiston suoja53.  kolmansien osapuolien antama apu.35 artikla Välilliset kustannuksetKaikki muut kustannukset, kuten yleiskustannukset, joita saattaa aiheutua hankkeen yhteydessä ja joita ei ole erikseen mainittu edellä luetelluissa luokissa, mukaan luettuina matka- ja oleskelukustannukset, katetaan kiinteämääräisesti siten, että niiden osuudeksi katsotaan 35 prosenttia 33 artiklassa tarkoitetuista tukikelpoisista henkilöstökustannuksista.5 JAKSO TUTKIMUSTOIMIEN ARVIOINTI JA SEURANTA36 artikla Tekniset kertomuksetSopimuspuolten on laadittava määräajoin kertomus 14, 15 ja 16 artiklassa tarkoitetuista tutkimus-, pilotti- ja demonstrointihankkeista. Kertomuksissa on selostettava hankkeen teknistä edistymistä.Työn valmistumisen jälkeen sopimuspuolten on toimitettava loppukertomus, johon sisältyy arvio tulosten hyödyntämisestä ja hankkeen vaikutuksista. Komissio julkaisee kertomuksen kokonaisuudessaan tai tiivistelmänä hankkeen strategisen tärkeyden mukaan ja kuultuaan tarvittaessa asianomaista neuvoa-antavaa ryhmää.Komissio voi edellyttää, että sopimuspuolet toimittavat loppukertomuksen 17 artiklassa tarkoitetuista liitännäistoimenpiteistä samoin kuin 18 artiklassa tarkoitetuista tuki- ja valmistelutoimista, ja päättää julkaista kertomukset.37 artikla Vuotuinen arviointiKomissio tarkastelee vuosittain tutkimusohjelman toimia ja TTK-työn edistymistä. Tästä tarkastelusta laaditaan kertomus, joka toimitetaan komitealle.Komissio voi nimetä riippumattomia asiantuntijoita ja huippuasiantuntijoita avustamaan vuotuisessa arvioinnissa.38 artikla Ohjelman seuranta ja arviointi1. Komissio toteuttaa tutkimusohjelman seurannan, jossa myös arvioidaan odotettavissa olevia hyötyjä. Seurannasta laaditaan kertomus vuoden 2013 loppuun mennessä ja sen jälkeen joka seitsemäs vuosi. Kertomukset saatetaan yleisesti saataville yhteisön tutkimus- ja kehitystietopalvelun (Cordis) tai vastaavan verkkosivuston kautta.2. Komissio arvioi tutkimusohjelman, kun kunkin seitsenvuotisen kauden aikana rahoitetut hankkeet on saatu päätökseen. Tässä yhteydessä arvioidaan myös ne hyödyt, jotka TTK-työstä ovat koituneet yhteiskunnalle ja asianomaisille aloille. Arviointikertomus julkaistaan.3. Kun komissio suorittaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut seuranta- ja arviointitoimet, sitä avustavat sen nimittämistä huippuasiantuntijoista koostuvat paneelit.39 artikla Riippumattomien huippuasiantuntijoiden nimeäminenNimitettäessä 18 artiklassa, 28 artiklan 2 kohdassa ja 38 artiklassa tarkoitettuja riippumattomia huippuasiantuntijoita sovelletaan soveltuvin osin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1906/2006[13] 14 ja 17 artiklaa.IV luku Loppusäännökset40 artikla Monivuotisten teknisten suuntaviivojen tarkistaminenEdellä III luvussa vahvistettuja monivuotisia teknisiä suuntaviivoja tarkistetaan seitsemän vuoden välein; ensimmäinen jakso päättyy 31 päivänä joulukuuta 2014. Tätä varten komissio arvioi viimeistään kunkin seitsenvuotiskauden viimeisen vuoden kuuden ensimmäisen kuukauden aikana teknisten suuntaviivojen toimivuuden ja tehokkuuden sekä ehdottaa tarvittaessa muutoksia.Tarpeelliseksi katsoessaan komissio voi tehdä tällaisen arvioinnin ja toimittaa neuvostolle ehdotuksia asiaankuuluviksi muutoksiksi ennen kunkin seitsenvuotiskauden päättymistä.41 artikla TäytäntöönpanotoimenpiteetKomissio vahvistaa 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen seuraavat täytäntöönpanotoimet:a) rahoituksen hyväksyminen tapauksissa, joissa tämän ohjelman mukainen yhteisön arvioitu rahoitusosuus on 0,6 miljoonaa euroa tai enemmänb) ohjeiden laatiminen 38 artiklassa tarkoitettua ohjelman seurantaa ja arviointia vartenc) muutokset II luvun 3 ja 4 jaksoond) muutokset 25 artiklassa tarkoitettuun määräaikaane) aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen laatiminenf) mahdolliset muut ohjelmaan liittyvät seikat.42 artikla Komitea1. Komissiota avustaa hiili- ja teräsalan komitea, jäljempänä ’komitea’.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan soveltuvin osin päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa.Kyseisen päätöksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi.3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.43 artikla Kumoaminen ja siirtymätoimenpiteet[Jos päätös tehdään ennen 15 päivää kesäkuuta 2008:][”Kumotaan päätös 2003/78/EY. Päätöstä 2003/78/EY sovelletaan kuitenkin 31 päivään joulukuuta 2008 sellaisten toimien rahoittamiseen, joita koskevat ehdotukset on jätetty 15 päivään syyskuuta 2007 mennessä.”][Jos päätös tehdään 15 päivän kesäkuuta 2008 jälkeen:][”Kumotaan päätös 2003/78/EY. Päätöstä 2003/78/EY sovelletaan kuitenkin 31 päivään joulukuuta 2009 sellaisten toimien rahoittamiseen, joita koskevat ehdotukset on jätetty 15 päivään syyskuuta 2008 mennessä.”]44 artikla Soveltaminen[”Tätä päätöstä sovelletaan 16 päivästä syyskuuta 2007.”][tai][”Tätä päätöstä sovelletaan 16 päivästä syyskuuta 2008.”]45 artikla OsoitusTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja[…]  LIITEPäätöksen 23 artiklassa tarkoitetun hiilialan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano:[pic]Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: hiilen louhinta ja käyttö tai ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset turvallisuusnäkökohdat mukaan luettuina.Päätöksen 23 artiklassa tarkoitetun teräsalan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano:[pic]Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: raaka-aineet, raudanvalmistus, teräksenvalmistus, jatkuva valu, kuuma- ja/tai kylmävalssaus, teräksen työstäminen ja/tai pintakäsittely, teräslajien ja/tai -tuotteiden kehittäminen, terässovellukset ja teräksen ominaisuudet, ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset turvallisuusnäkökohdat mukaan luettuina.[1] EUVL L 29, 5.2.2003, s. 28.[2] EYVL L 79, 22.3.2002, s. 60.[3] EUVL L 391, 30.12.2006, s. 7.[4] EYVL L 154, 27.6.2000, s. 34.[5] EUVL L 29, 5.2.2003, s. 22.[6] EUVL C […], […], s. […].[7] EUVL C […], […], s. […].[8] EUVL L 412, 30.12.2006, s. 1.[9] EUVL L 29, 5.2.2003, s. 28.[10] EYVL L 79, 22.3.2002, s. 42.[11] EYVL L 154, 27.6.2000, s. 34.[12] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).[13] EUVL L 391, 30.12.2006, s. 6.