Avis juridique important

|

52001PC0347

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Ranskalle jatkaa alennetun valmisteverokannan soveltamista sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun perinteiseen rommiin .  /* KOM/2001/0347 lopull. - CNS 2001/0142 */

Virallinen lehti nro 270 E , 25/09/2001 s. 0148 - 0149

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle jatkaa alennetun valmisteverokannan soveltamista sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun perinteiseen rommiin .(komission esittämä)PERUSTELUTHuomautusLokakuun 30 päivänä 1995 tehdyllä neuvoston päätöksellä, jonka voimassaoloaika päättyy 31 päivänä joulukuuta 2002, Ranskalle annettiin lupa soveltaa alennettua valmisteverokantaa sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun perinteiseen rommiin Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla. Kyseisen luvan perusteena oli yhteisön rommintuottajien elintärkeiden etujen suojeleminen. Sokeriruoko-, sokeri- ja rommialaa tukevien toimenpiteiden vaikutuksia odotettaessa ja ottaen huomioon tariffikiintiöiden poistamiseen liittyvät seuraukset katsottiin, että yhdellä ainoalla verotusvälineellä eli tässä tapauksessa alennetulla valmisteverolla pystyttiin antamaan välitön vastaus kysymykseen Ranskan merentakaisista departementeista peräisin olevan rommin "kauppa-alueen" ylläpitämisestä.Ottaen huomioon sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn tarkistuksen vuonna 2001 ja alkoholijuomien tullisuojan purkamisen vuonna 2003 sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan kilpailukyvyn parantamiseksi merentakaisissa departementeissa toteutetut yhteisön toimenpiteet ja kansalliset toimenpiteet eivät edelleenkään yksinään mahdollista sellaisen kilpailukyvyn saavuttamista, jolla Ranska voisi mukauttaa sen merentakaisissa departementeissa tuotetun perinteisen rommin verotusta.Euroopan yhteisön perustamissopimuksen erityisen syrjäisiä alueita koskevan 299 artiklan 2 kohdan puitteissa toteutettavia toimia koskevassa yhteisymmärrysasiakirjassaan Ranska katsoo siten, että on välttämätöntä pitää voimassa merentakaisissa departementeissa tuotettuun perinteiseen rommiin sovellettava verotussäännös 31 päivän joulukuuta 2002 jälkeen. Ottaen huomioon kilpailun kolmansista maista peräisin olevien perinteisten rommien kanssa ainoastaan kyseinen verotussäännös mahdollistaa sen, että kyseinen rommi voi säilyttää osuutensa Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoilla. Markkinaosuus (enemmän kuin 50 prosenttia tuotannosta) on välttämätön merentakaisten departementtien rommin tuotannolle, jolla on oleellinen osa niiden taloudellisen ja yhteiskunnallisen tasapainon säilyttämisessä, ottaen huomioon sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan liikevaihdon ja työpaikkojen lukumäärän.Ottaen huomioon tarpeen luoda asianomaisille taloudellisille toimijoille turvallisuuden ilmapiirin, joka on välttämätön niiden toiminnan nykyaikaistamiseen pyrkivien investointien kannalta, Ranska katsoo, että erityinen verotusjärjestely on suunniteltava pitkäkestoiseksi ja siihen on liityttävä arviointikertomus, jonka tarkoituksena on valmistella toteutettavien toimenpiteiden jatkamista tai mukauttamista. Komissio ehdottaa tässä tapauksessa toimenpiteiden jatkamista seitsemällä vuodella 1 päivästä tammikuuta 2003 31 päivään joulukuuta 2009, ja siihen on liityttävä Ranskan laatima arviointikertomus, jonka avulla komissio voi arvioida mainitun verotusjärjestelyn soveltamisen aikana, onko enää olemassa niitä syitä, jotka oikeuttivat veron alentamisen.Ehdotettuja säännöksiä koskeva huomautus1 artiklassa annetaan Ranskalle lupa soveltaa alennettua valmisteverokantaa sen merentakaisissa departementeissa tuotettuun perinteiseen rommiin Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla.2 artiklassa täsmennetään perinteisen rommin käsitettä.3 artiklassa rajoitetaan alennetun verokannan soveltaminen Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla 90 000 hehtolitran suuruiseen vuosikiintiöön puhdasta alkoholia. Kiintiö on laskettu viime vuosina kirjattujen keskimääräisten määrien perusteella. Kyseisessä artiklassa määritetään myös alennuksen suuruus.4 artiklassa määritetään päätöksen voimassaoloaika; välivaiheen arviointikertomus pyydetään sen todentamiseksi, onko enää olemassa niitä syitä, jotka oikeuttivat nykyisen verotusta koskevan poikkeuksen myöntämisen.5 artikla on pelkästään muodollinen.2001/0142 (CNS)NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle jatkaa alennetun valmisteverokannan soveltamista sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun perinteiseen rommiinEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 299 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]  EYVL C..., ..... , s..ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2],[2]  EYVL C, ..., ...., s. .sekä katsoo seuraavaa:(1) Lokakuun 30 päivänä 1995 tehdyllä neuvoston päätöksellä Ranskalle annettiin lupa soveltaa etyylialkoholiin sovellettavaa täyttä valmisteveroa alempaa valmisteverokantaa sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun perinteiseen rommiin.(2) Kyseinen päätös tehtiin sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan kilpailukyvyn parantamiseksi merentakaisilla alueilla toteutettujen nykyisten toimenpiteiden vaikutuksia odotettaessa sekä AKT-valtioista peräisin olevan rommin tuonnissa sovellettavien tariffikiintiöiden poistamisen seurausten huomioon ottamiseksi; päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivä joulukuuta 2002.(3) Perustamissopimuksen erityisen syrjäisiä alueita koskevan 299 artiklan 2 kohdan puitteissa toteutettavia toimia koskevassa yhteisymmärrysasiakirjassaan Ranska toteaa, että Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla kaupan pidettyyn perinteiseen rommiin sovellettavan verotussäännöksen voimassa pitäminen on välttämätöntä.(4) Ottaen huomioon sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn tarkistuksen vuonna 2001 ja alkoholijuomien suojan purkamisen vuonna 2003 sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan parantamiseksi toteutetut yhteisön toimenpiteet ja kansalliset toimenpiteet eivät edelleenkään yksinään mahdollista sellaisen kilpailutason saavuttamista, jolla Ranska voisi mukauttaa sen merentakaisissa departementeissa tuotetun perinteisen rommin verotusta.(5) Ottaen huomioon paikallisten markkinoiden rajoittuneisuuden merentakaisten departementtien tislaamot pystyvät jatkamaan toimintaansa ainoastaan säilyttämällä osuutensa Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoilla, jotka muodostavat niiden rommintuotannon pääasiallisen markkina-alueen (enemmän kuin 50 prosenttia kokonaistuotannosta); yhteisön markkinoiden kehittyminen osoittaa, että kilpailu yhteisön ulkopuolelta peräisin olevan rommin kanssa on vaikuttanut huomattavasti yhteisön markkinoilla kaupan pidettävän merentakaisista departementeista peräisin olevan rommin määrän laskuun. Näin ollen markkinoilla, joilla on tapahtunut kasvua 28 prosenttia (vuosien 1986-1999 keskiarvo), AKT-maiden osuus kasvoi 64,3 prosenttia ja yhteisön ulkopuolisten maiden osuus kasvoi 64,5 prosenttia; saman ajanjakson aikana merentakaisten departementtien osuus laski 22,4 prosenttia; vuonna 1999 yhteisön markkinoilla kaupan pidettyjen rommien markkinaosuudet jakautuivat seuraavasti: AKT-valtioista peräisin oleva rommi 64,7 prosenttia (346 084 hl puhdasta alkoholia), muista kolmansista maista peräisin oleva rommi 15,5 prosenttia (82 706 hl puhdasta alkoholia) ja merentakaisista departementeista peräisin oleva rommi 19,8 prosenttia (105 950 hl puhdasta alkoholia, josta 85 000 hl Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoilla). Merentakaisista departementeista peräisin oleva rommi ei pysty kilpailemaan yhteisön markkinoilla ennen muuta korkeampien markkinointihintojen vuoksi, jotka johtuvat merentakaisissa departementeissa tuotetun rommin ja yhteisön ulkopuolisilla alueilla tuotetun rommin omakustannushintojen eroista; tässä tapauksessa merentakaisissa departementeissa tuotetun rommin osalta on otettava erityisesti huomioon sokeriruo'on hinta paikallisilla markkinoilla (neljästä kuuteen kertaa kalliimpi kuin yhteisön ulkopuolisilla alueilla) ja työvoimakustannukset (kolmesta kolmeen ja puoleen kertaa korkeammat kuin kolmansissa maissa). Tulevaisuudessa kyseisen rommin kilpailukyky heikkenee entisestään, kun rommin omakustannushinnoissa otetaan huomioon kustannukset, jotka johtuvat merentakaisten departementtien rommin tuotantoyksiköiden saattamisesta vastaamaan yhteisön lainsäädännön mukaisia ympäristönormeja. Ainoastaan Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinat, joilla merentakaisista departementeista peräisin olevaan rommiin sovelletaan erityistä verotusjärjestelyä, jolla voidaan korvata korkeammista omakustannushinnoista johtuva epäedullinen kilpailuasema, mahdollistivat niiden rommintuotannon jatkumisen.(6) Ottaen huomioon sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan liikevaihdon ja työpaikkojen lukumäärän merkityksen alan säilyttäminen merentakaisissa departementeissa on välttämätöntä niiden taloudellisen ja yhteiskunnallisen tasapainon varmistamiseksi; kolmessa departementissa, joita asia eniten koskee, eli Reunionissa, Guadeloupessa ja Martiniquessa, kyseisen alan vuosittainen liikevaihto on enemmän kuin 228 673 526 euroa ja alalla on noin 40 000 työpaikkaa, joista 22 000 välitöntä työpaikkaa.(7) Tämän vuoksi perustamissopimuksen 90 artiklasta poiketen Ranskan alennetun valmisteverokannan soveltamisen jatkaminen sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun perinteiseen rommiin on välttämätöntä ja perusteltua departementtien kehityksen vaarantamisen estämiseksi.(8) Jotta sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä ei vahingoitettaisi, toimenpiteen kohteena olevat merentakaisista departementeista peräisin olevan rommin määrät eivät saa kuten aikaisemminkaan ylittää viime vuosina kirjattujen perinteisten kauppavirtojen tasoa.(9) Ottaen huomioon tarpeen luoda sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan taloudellisille toimijoille oikeusvarmuuden ilmapiirin ja ottaen huomioon välineiden ja rakennusten poistoajat kyseisen poikkeuksen voimassaoloa on jatkettava seitsemällä vuodella.(10) Poikkeuksen myöntäminen kyseiseksi ajaksi edellyttää kuitenkin välivaiheen arviointikertomuksen esittämistä, jonka avulla komissio voi arvioida, onko enää olemassa niitä syitä, jotka oikeuttivat verotusta koskevan poikkeuksen myöntämisen.(11) Tämä päätösehdotus ei rajoita perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan määräysten mahdollista soveltamista,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPerustamissopimuksen 90 artiklasta poiketen Ranskalle annetaan lupa jatkaa neuvoston direktiivin 92/84/ETY [3] 3 artiklassa vahvistettua alkoholiin sovellettavaa täyttä valmisteveroa alemman valmisteverokannan soveltamista sen merentakaisissa departementeissa tuotettuun perinteiseen rommiin Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla.[3]  EYVL L 316, 31.10 1992.2 artiklaEdellä 1 artiklassa tarkoitettu poikkeus on rajoitettu neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 [4] 1 artiklan 4 kohdan a alakohdassa määritettyyn rommiin, joka on tuotettu Ranskan merentakaisissa departementeissa tuotantopaikalla kerätystä sokeriruo'osta, joka sisältää muita haihtuvia aineita kuin etyyli- ja metyylialkoholia vähintään 225 grammaa hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja jonka alkoholipitoisuus on vähintään 40 prosenttia.[4]  (EYVL L 160, 12.6.1989, s.1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3378/94 (EYVL L 366, 31.12.1994, s.1).3 artikla1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettuun tuotteeseen sovellettava alennettu valmisteverokanta rajoitetaan 90 000 hehtolitran suuruiseen vuosittaiseen kiintiöön puhdasta alkoholia.2. Alennettu verokanta voi olla direktiivissä 92/84/ETY säädettyä alkoholin valmisteveron vähimmäismäärää pienempi, mutta se voi olla enintään 50 prosenttia alkoholin tavanomaista kansallista valmisteverokantaa pienempi.4 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003 31 päivään joulukuuta 2009. Viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2006 Ranska toimittaa komissiolle kertomuksen, jonka avulla komissio voi arvioida, onko enää olemassa niitä syitä, jotka oikeuttivat alennetun verokannan myöntämisen.5 artiklaTämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.Tehty Brysselissä .... päivänä ....kuuta ....Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


title: Ehdotus: neuvoston päätös hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52001PC0237

Ehdotus: Neuvoston Päätös hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta  /* KOM/2001/0237 lopull. */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta(komission esittämä)PERUSTELUT(1) Euroopan yhteisö allekirjoitti 24. kesäkuuta 1998 Århusissa hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan lisäpöytäkirjan valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan Geneven yleissopimukseen (CLRTAP), joka on tehty Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan Talouskomission (UN-ECE) puitteissa. Lisäpöytäkirja kattaa tällä hetkellä 16 hitaasti hajoavaa orgaanista yhdistettä.(2) Neuvosto valtuutti komission 20. joulukuuta 1998 osallistumaan yhteisön puolesta ja neuvotteluohjeiden mukaisesti neuvotteluihin, joita oli määrä käydä Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelman (UNEPin) puitteissa maailmanlaajuisesta, hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevasta oikeudellisesti sitovasta välineestä. Kyseisissä neuvotteluissa yhteisö saavutti kaikki tärkeimmät tavoitteet, jotka oli asetettu neuvotteluohjeissa ja myöhemmissä, erityisesti 7. marraskuuta 2000 tehdyissä neuvoston päätelmissä.(3) Hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen teksti viimeisteltiin Johannesburgissa 10. joulukuuta 2000 hallitustenvälisen neuvottelukomitean viidennessä kokouksessa; kyseinen komitea on valmistellut kansainvälistä oikeudellisesti sitovaa välinettä tiettyjä hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevien kansainvälisten toimien toteuttamiseksi.(4) Yleissopimus tehdään ja se on avoinna allekirjoittamista varten täysivaltaisten edustajien konferenssissa Tukholmassa 22. ja 23. toukokuuta 2001.(5) Hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen pääasiallisena tavoitteena on poistaa tarkoituksellisesti tuotetut hitaasti hajoavat orgaaniset yhdisteet sekä vähentää jatkuvasti sellaisia hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä, jotka ovat tahattomia sivutuotteita, tai poistaa ne lopullisesti, jos se on mahdollista. Tavoite edellyttää, että tuotannolle ja käytölle asetetaan tiukkoja vaatimuksia, joita täydennetään kaupan valvontatoimenpiteillä.(6) Hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskeva Tukholman yleissopimus tarjoaa ennalta varautumisen periaatteeseen tukeutuvat puitteet, joiden avulla varmistetaan niiden kahdentoista ensisijaisen hitaasti hajoavan orgaanisen yhdisteen turvallinen poistaminen tai jatkuva vähentäminen, jotka sisältyvät myös UN-ECE:n hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevaan Århusinlisäpöytäkirjaan. Lisäksi yleissopimus antaa tulevaisuudessa sopimuspuolille tilaisuuden yksilöidä vahvistettujen perusteiden mukaisesti muita yhdisteitä, joihin voidaan kohdistaa kansainvälisiä toimia ihmisten terveydelle ja ympäristölle haitallisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi.(7) Yhteisön ympäristöpolitiikalla myötävaikutetaan aa ympäristön laadun säilyttämistä, suojelemista ja parantamisesta, ja ihmisten terveyden ja ympäristön suojelua koskevien tavoitteiden saavuttamiseen sekä sellaisten toimenpiteiden edistämiseen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin. Artiklan 174 kohta 4 valtuuttaa yhteisön neuvottelemaan ja tekemään kansainvälisiä sopimuksia, jotka kuuluvat yhteisön toimivallan piiriin ympäristöasioissa.(8) Lisäksi yhteisöllä on yksinomainen toimivalta tietyissä yleissopimuksen kattamissa asioissa.. Näihin lukeutuu esimerkiksi kemikaaleja ja jätteitä koskevan kaupan valvonta, joka kuuluu perustamissopimuksen 133 artiklan mukaisen yhteisen kauppapolitiikan soveltamisalaan. Lisäksi yhteisöllä on toimivalta asioissa, jotka liittyvät vaarallisten aineiden kieltämiseen tai rajoittamiseen sekä päästöjen lopettamiseen tai vähentämiseen.(9) Yleissopimuksen allekirjoittamista koskevan päätöksen olisi sen vuoksi perustuttava perustamissopimuksen 133 artiklaan ja 174 artiklan 4 kohtaan sekä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäiseen virkkeeseen.(10) Komissio katsoo, että jos Euroopan yhteisö allekirjoittaa hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan yleissopimuksen ensimmäisen tilaisuuden tullessa toukokuussa Tukholmassa, se antaa paitsi hyväksyntänsä yleissopimuksen lopulliselle tekstille myös tärkeän poliittisen signaalin muille maille siitä, että yleissopimuksen allekirjoittaminen ja ratifiointi on ehdottomasti asetettava etusijalle.(11) Tämä seikka ja siihen liittyvä periaate yhteisön yhtenäisestä edustuksesta kansainvälisellä tasolla puoltavat sitä, että yhteisö ja jäsenvaltiot allekirjoittavat ja myöhemmin tallentavat ratifiointi- ja hyväksymisasiakirjat samanaikaisesti.(12) Edellä esitetyn perusteella on suotavaa, että yhteisö allekirjoittaa hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan yleissopimuksen Tukholmassa toukokuussa 2001 pidettävässä täysivaltaisten edustajien konferenssissa, jos kyseinen yleissopimus tehdään.(13) Näin ollen komissio pyytää neuvostoa valtuuttamaan puheenjohtajan nimeämään henkilöt, joilla on oikeus allekirjoittaa hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskeva Tukholman yleissopimus yhteisön puolesta, ja antamaan heille tarvittavat valtuudet.(13) Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan ja 174 artiklan 4 kohdan sekä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]  EYVL C ..., ..., s. ...sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteisön ympäristöpolitiikalla myötävaikutetaan ympäristön laadun säilyttämistä, suojelemista ja parantamista ja ihmisten terveyden ja ympäristön suojelua koskevien tavoitteiden saavuttamiseen sekä sellaisten toimenpiteiden edistämiseen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin. Artikla 174 kohta 4 valtuuttaa yhteisön neuvottelemaan ja tekemään kansainvälisiä sopimuksia, jotka kuuluvat yhteisön toimivallan piiriin ympäristöasioissa.(2) Komissio, joka valtuutettiin vuonna 1998 neuvottelemaan yhteisön puolesta, sekä jäsenvaltiot osallistuivat hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskevasta yleissopimuksesta käytyihin neuvotteluihin.(3) Yleissopimuksen teksti viimeisteltiin Johannesburgissa 10. joulukuuta 2000.(4) Hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskeva Tukholman yleissopimus tarjoaa ennalta varautumisen periaatteeseen tukeutuvat puitteet, joiden avulla varmistetaan kahdentoista ensimmäisen ensisijaisen hitaasti hajoavan orgaanisen yhdisteen turvallinen poistaminen tai jatkuva vähentäminen.(5) Lisäksi yleissopimus antaa tulevaisuudessa sopimuspuolille tilaisuuden yksilöidä vahvistettujen perusteiden mukaisesti muita yhdisteitä, joihin voidaan kohdistaa kansainvälisiä toimia ihmisten terveydelle ja ympäristölle haitallisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi.(6) Yleissopimus tehdään ja se on avoinna valtioiden ja alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen allekirjoituksia varten täysivaltaisten edustajien konferenssissa Tukholmassa 22. ja 23. toukokuuta 2001.(7) Periaate yhteisön yhtenäisestä edustuksesta kansainvälisellä tasolla puoltaa sitä, että yhteisö ja jäsenvaltiot allekirjoittavat ja myöhemmin tallentavat ratifiointi- ja hyväksymisasiakirjat samanaikaisesti.(8) On suotavaa, että hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskeva yleissopimus allekirjoitetaan yhteisön puolesta täysivaltaisten edustajien konferenssissa Tukholmassa, jos kyseinen yleissopimus tehdään,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaValtuutetaan neuvoston puheenjohtaja nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla tai joilla on oikeus myöhempänä ajankohtana allekirjoittaa hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä koskeva Tukholman yleissopimus Euroopan yhteisön puolesta siinä tapauksessa, että mainittu yleissopimus tehdään, ja antamaan kyseiselle henkilölle tai kyseisille henkilöille tähän tarvittavat valtuudet.Tehty Neuvoston puolesta Puheenjohtaja


Avis juridique important

|

52001PC0042

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Itävallan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä  /* KOM/2001/0042 lopull. */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS  luvan antamisesta Itävallan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä(komission esittämä)PERUSTELUT1. Itävallan viranomaiset ovat pyytäneet jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäjärjestelmä: yhdenmukainen määräytymis peruste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin [1] 27 artiklan nojalla lupaa jatkaa kyseisen direktiivin 11 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista.[1]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/65/EY (EYVL L 269, 21.10.2000, s. 44).2. Komissio on kuudennen direktiivin 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoittanut Itävallan tasavallan pyynnöstä muille jäsenvaltioille 4. päivänä joulukuuta 2000 päivätyllä kirjeellä.3. Norjan kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan liitteen XV (Luettelo, josta määrätään liittymisasiakirjan 151 artiklassa) IX osaston (Verotus) mukaan direktiivin 27 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa Itävallan tasavalta saa edelleen verottaa muualle kuin Itävaltaan sijoittautuneiden verovelvollisten muualla kuin Itävallassa rekisteröidyillä moottoriajoneuvoilla harjoittamaa kansainvälistä matkustajaliikennettä seuraavin edellytyksin:- tätä siirtymätoimenpidettä voidaan soveltaa 31 päivään joulukuuta 2000 asti,- Itävallassa tapahtunutta kuljetuksen osuutta verotetaan henkilöä ja kilometriä kohden määräytyvän keskimääräisen määrän perusteella,- järjestelmään ei saa liittyä verotarkastuksia jäsenvaltioiden välisillä rajoilla,- tämä toimenpide, jonka tarkoituksena on yksinkertaistaa veronkantomenettelyä, ei saa vaikuttaa mainittavalla tavalla viimeisessä kulutusvaiheessa maksettavaksi tulevan veron määrään.4. Kuudennen alv-direktiivin 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan henkilö kuljetus palvelun verotuspaikka on paikka, jossa kuljetus, huomioon ottaen kuljettu matka, tapahtuu. Jostakin Itä-Euroopan maasta lähtevään linja-autolla tapahtuvaan henkilö kuljetukseen, joka kulkee Itävallan alueen kautta johonkin toiseen yhteisön jäsenvaltioon, sovelletaan arvonlisäveroa Itävallan alueella tapahtuneen kuljetuksen kilometrien perusteella.5. Määritettäessä Itävallassa kannettavan veron perustaa olisi kuljetuspalvelun kokonaishintaa arvioitava myös suhteessa kyseisessä maassa ja sen ulkopuolella kuljettuun matkaan. Yhteisen alv-järjestelmän yleisten sääntöjen mukaan muualle kuin Itävaltaan sijoittautuneiden liikenteenharjoittajien olisi suoritettava alv-rekisteröintiin ja säännöllisten ilmoitusten tekoon liittyvät velvollisuutensa.6. Itävalta sovelsi jo ennen Euroopan unioniin liittymistään erityisjärjestelyä, jonka mukaan muualle kuin Itävaltaan sijoittautuneiden verovelvollisten muualla kuin Itävallassa rekisteröidyillä moottoriajoneuvoilla harjoittamaa kansainvälistä matkustajaliikennettä verotetaan henkilöä ja kilometriä kohden määräytyvän keskimääräisen määrän perusteella. Liittymisasiakirjan mukaan kyseisen erityisjärjestelmän soveltamista voidaan jatkaa 31 päivään joulukuuta 2000.7. Alv maksetaan välittömästi rajatullitoimipaikassa Euroopan unioniin saavuttaessa tai sieltä lähdettäessä. Tavanomaisia verotussäännöksiä sovelletaan, kun verovelvollinen ei kulje saapuessaan eikä poistuessaan tulitoimipaikan kautta (VAT maksun säännöllinen palautus). Tämän yksinkertaistetun järjestelmän ansiosta muualle kuin Itävaltaan sijoittautuneet verovelvolliset, jotka harjoittavat kansainvälistä matkustajaliikennettä muualla kuin Itävallassa rekisteröidyillä moottoriajoneuvoilla, voidaan vapauttaa alv-rekisteröintiin ja säännöllisten ilmoitusten tekoon liittyvistä velvollisuuksista.8. Komissio on kuitenkin todennut, että Itävalta ei käytännössä kanna veroa alueellaan harjoitetusta matkustajaliikenteestä, joka tapahtuu sellaisessa maassa rekisteröidyllä ajoneuvolla, jonka kanssa on tehty vastavuoroinen kahdenvälinen sopimus. Näiden kahdenvälisten sopimusten seurauksena, yksinkertaistettu järjestelmä toimii vain kun matkustajaliikennettä tarjoava verovelvollinen on sijoittunut maahan, jonka kanssa itävallalla ei ole vastaavaa sopimusta.9. On kuitenkin selvää, että alv:n kantaminen samankaltaisista palveluista eri tavalla sen mukaan, mihin maahan palvelun suorittaja on sijoittautunut, on yhteisön lainsäädännön vastaista. Yhdenmukaistetun alv-järjestelmän tavoitteena on poistaa mahdollisimman tarkkaan kaikki tekijät, jotka mahdollisesti vääristävät kilpailun edellytyksiä, sekä kansallisella että yhteisön tasolla.10. Komissio katsoo tämän vuoksi, että Itävallan tasavallalle olisi annettava lupa jatkaa poikkeavan toimenpiteen soveltamista edellyttäen, että kyseistä yksinkertaistettua järjestelmää sovelletaan samoin edellytyksin kaikkiin muualle kuin Itävallan tasavaltaan sijoittautuneisiin toimijoihin.Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Itävallan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäjärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [2] ja erityisesti sen 27 artiklan,[2]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/65/EY (EYVL L 269, 21.10.2000, s. 44).ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi taikka jatkaa tällaisten toimenpiteiden voimassaoloa.(2) Itävallan tasavalta pyysi komission pääsihteeristön 25 päivänä elokuuta 2000 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä lupaa direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamisen jatkamiseen.(3) Direktiivin 27 artiklan mukaisesti Itävallan tasavallan pyynnöstä on ilmoitettu muille jäsenvaltioille 4. päivänä joulukuuta 2000 päivätyllä kirjeellä.(4) Poikkeustoimenpiteessä on kyse muualle kuin Itävaltaan sijoittautuneiden verovelvollisten muualla kuin Itävallassa rekisteröidyillä moottoriajoneuvoilla harjoittaman kansainvälisen matkustajaliikenteen verotuksen yksinkertaistamisesta. Arvonlisävero kannetaan rajalla henkilöä ja kilometriä kohden määräytyvän keskimääräisen määrän perusteella.(5) Itävallan tasavalta on saanut luvan kyseisen erityistoimenpiteen soveltamiseen 31 päivään joulukuuta 2000 asti Norjan kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan (liitteessä XV olevan IX osaston 2 luvun d kohta) [3] nojalla.[3]  EYVL C 241, 29.8.1994, s. 335.(6) Kyseinen erityistoimenpide on direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan edellytysten mukainen yksinkertaistamistoimenpide, jos sitä sovelletaan kaikkiin samassa tilanteessa oleviin muualle kuin Itävallan tasavaltaan sijoittautuneisiin verovelvollisiin näiden sijoittautumismaasta riippumatta.(7) Näillä edellytyksillä olisi annettava lupa, joka on voimassa 31 päivään joulukuuta 2005, jolloin poikkeustoimenpiteen soveltuvuutta voidaan arvioida uudelleen,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPoiketen siitä, mitä 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 11 artiklassa säädetään, Itävallan tasavalta saa verottaa 31 päivään joulukuuta 2005 asti muualle kuin Itävaltaan sijoittautuneiden verovelvollisten muualla kuin Itävallassa rekisteröidyillä moottoriajoneuvoilla harjoittamaa kansainvälistä matkustajaliikennettä seuraavin edellytyksin:- Itävallassa tapahtunutta kuljetuksen osuutta verotetaan henkilöä ja kilometriä kohden määräytyvän keskimääräisen määrän perusteella,- järjestelmää on sovellettava kaikkiin muualle kuin Itävaltaan sijouttautuneisiin verovelvollisiin riippumatta maasta, jossa näiden liiketoiminnan kotipaikka sijaitsee,- järjestelmään ei saa liittyä verotarkastuksia jäsenvaltioiden välisillä rajoilla.2 artiklaTämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

52000PC0408

Ehdotus: neuvoston päätös tehty luvan antamisesta Portugalin tasavallalle jatkaa keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksen voimassaoloa 9 päivänä huhtikuuta 2001 asti  /* KOM/2000/0408 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS tehty luvan antamisesta Portugalin tasavallalle jatkaa keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksen voimassaoloa 9 päivänä huhtikuuta 2001 asti(komission esittämä)PERUSTELUTPortugalin tasavalta allekirjoitti Etelä-Afrikan tasavallan kanssa 9 päivänä huhtikuuta 1979 keskinäisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen, joka tuli voimaan samana päivänä kymmenen vuoden alustavaksi ajanjaksoksi ja jonka suunniteltiin jäävän myöhemmin voimaan rajoittamattomaksi ajaksi, jollei sopimusta irtisanottaisi kahtatoista kuukautta etukäteen. Tämän kalastussopimuksen perusteella Portugalin lipun alla purjehtiville aluksille voidaan myöntää vuotuiset kalastuslisenssit. Näin on tapahtunut vuodesta 1989 lähtien.Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan 354 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan, että kolmansien maiden kanssa tehtyihin kalastussopimuksiin perustuviin Portugalin tasavallan oikeuksiin ja velvollisuuksiin ei saa tulla muutoksia ajanjaksolla, jota tällaisten sopimusten määräykset koskevat. Liittymisasiakirjan 354 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee määräenemmistöllä ja komission ehdotuksesta tarkoituksenmukaiset päätökset tällaisiin sopimuksiin perustuvan kalastustoiminnan jatkamiseksi. Tähän voi kuulua sopimusten jatkaminen ajanjaksoksi, joka ei ylitä yhtä vuotta.Tässä päätösehdotuksessa annetaan Portugalille lupa jatkaa edellä mainitun kalastussopimuksen voimassaoloa 9 päivänä huhtikuuta 2001.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖStehty luvan antamisesta Portugalin tasavallalle jatkaa keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksen voimassaoloa 9 päivänä huhtikuuta 2001 astiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 354 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]  EYVL C ..., ..., s. ...sekä katsoo seuraavaa:ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaAnnetaan Portugalin tasavallalle lupa jatkaa 9 päivänä huhtikuuta 2001 asti keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevaa, 9 päivänä huhtikuuta 1979 voimaan tullutta sopimusta.2 artiklaTämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.Tehty Brysselissä päivänä kuuta .Neuvoston puolestaPuheenjohtaja