Avis juridique important

|

52002PC0567

Ehdotus neuvoston päätös Euroopan yhteisön kannasta yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) luonnokseen säännöksi yhdenmukaisista vaatimuksista, jotka koskevat seuraavien järjestelmien hyväksyntää: I jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää nestekaasua II jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää paineistettua maakaasua  /* KOM/2002/0567 lopull. - AVC 2002/0248 */

Virallinen lehti nro 071 E , 25/03/2003 s. 0003 - 0004

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan yhteisön kannasta Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) luonnokseen säännöksi yhdenmukaisista vaatimuksista, jotka koskevat seuraavien järjestelmien hyväksyntää: I jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää nestekaasua II jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää paineistettua maakaasua(komission esittämä)PERUSTELUT1. YLEISTÄNeuvoston päätöksellä 97/836/EY, joka tehtiin 27. marraskuuta 1997, yhteisöstä tuli Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen sopimuspuoli 24. maaliskuuta 1998 .Mainitun päätöksen 4 artiklan mukaisesti yhteisö voi äänestää Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöehdotuksen puolesta, kun ehdotuksesta äänestetään UN/ECE:n asianomaisessa elimessä, jos neuvosto on Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon saatuaan hyväksynyt ehdotuksen.Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevän maailmanfoorumin 128. kokouksen (joka pidetään 12.-15. marraskuuta 2002) alustavalla asialistalla on äänestys (uudesta) ehdotuksesta säännöksi yhdenmukaisista vaatimuksista, jotka koskevat seuraavien järjestelmien hyväksyntää: (i) jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää nestekaasua; (ii) jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää paineistettua maakaasua.Säännön tarkoituksena on ennen muuta sopimuspuolten välisten moottoriajoneuvojen kaupan teknisten esteiden poistaminen niin, että samalla varmistetaan turvallisuuden ja ympäristön suojelun korkea taso.On huomattava, että EY:n kanta äänestyksessä muodostetaan UN/ECE:n virallisilla kielillä (ranska ja englanti) saatavilla olevien asiakirjojen perusteella. EY on liittynyt vuoden 1958 tarkistettuun sopimukseen, joten sen on noudatettava tämän sopimuksen menettelyjä.Päätöksen 97/836/EY 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti sääntö julkaistaan kaikilla virallisilla kielillä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ennen sen voimaantuloa yhteisössä.2. PÄÄTÖSEHDOTUKSEN SISÄLTÖPäätösehdotuksen tarkoituksena on mahdollistaa se, että komission edustaja voi äänestää sääntöluonnoksesta yhteisön puolesta Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevän maailmanfoorumin myöhemmin pidettävässä kokouksessä.2002/0248 (AVC)Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan yhteisön kannasta Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) luonnokseen säännöksi yhdenmukaisista vaatimuksista, jotka koskevat seuraavien järjestelmien hyväksyntää: I jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää nestekaasua II jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää paineistettua maakaasuaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista 27 päivänä marraskuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen [1] ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan,[1]  EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78.ottaa huomioon komission ehdotuksen [2],[2]  EYVL C , , s. .ottaa huomioon Euroopan parlamentin puoltavan kannan [3],[3]  EYVL C , , s. .sekä katsoo seuraavaa:(1) Säännökset, jotka esitetään ehdotuksessa säännöksi yhdenmukaisista vaatimuksista, jotka koskevat seuraavien järjestelmien hyväksyntää: (i) jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää nestekaasua; (ii) jälkiasennettavat järjestelmät, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää paineistettua maakaasua, poistavat näihin osiin liittyvät moottoriajoneuvojen kaupan tekniset esteet sopimuspuolten väliltä niin, että samalla varmistetaan turvallisuuden ja ympäristön suojelun korkea taso.(2) Mainittua sääntöä ei sisällytetä moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevaan yhteisön järjestelmään.ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:Ainoa artiklaEuroopan yhteisö äänestää UN/ECE:n sääntöluonnoksen, joka koskee (i) jälkiasennettavien järjestelmien, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää nestekaasua, ja (ii) jälkiasennettavien järjestelmien, jotka on tarkoitettu asennettavaksi moottoriajoneuvoihin, jotta moottorin polttoaineena voidaan käyttää paineistettua maakaasua, ja joka on esitetty asiakirjassa TRANS/WP.29/2000/42, hyväksynnän puolesta Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevän maailmanfoorumin myöhemmin pidettävässä kokouksessä.Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä ... päivänä ...kuutaNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

52002PC0764

Ehdotus: neuvoston päätös direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisen luvan antamisesta Ruotsille soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin  /* KOM/2002/0764 lopull. */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisen luvan antamisesta Ruotsille soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin(komission esittämä)PERUSTELUT1. Pyynnön esittäminen1.1. Ruotsin viranomaiset ilmoittivat komissiolle 8. heinäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä haluavansa ottaa käyttöön poikkeuksen, jonka nojalla ne voisivat soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin direktiivin 92/81/ETY [1] 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti.[1]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).Saadakseen pyynnön tarkastelussa tarvitsemansa tiedot komissio pyysi asiasta lisätietoja 8. elokuuta 2002 päivätyssä kirjeessä, johon Ruotsin viranomaiset vastasivat 20. syyskuuta 2002. Komissio pystyi Ruotsin viranomaisten vastauksen perusteella saattamaan poikkeuspyynnön tarkastelun päätökseen.1.2. Kivennäisöljyjen valmistevero muodostuu Ruotsissa kahdesta osasta, energiaverosta ja hiilidioksidiverosta.Ruotsi soveltaa tällä hetkellä ympäristönormeihin perustuvaa eriytettyä valmisteverokantaa sekä bensiiniin että dieselöljyyn. Ympäristöluokassa 1 [2] sovellettava energiavero on bensiinin osalta 3,16 SEK (0,32 euroa [3]) litralta ja dieselöljyn osalta 1,32 SEK (0,14 euroa) litralta. Hiilidioksidiveron osuus on sama kaikissa ympäristöluokissa, ja sen suuruus on bensiinin osalta 1,46 SEK (0,16 euroa) ja dieselöljyn osalta 1,80 SEK (0,20 euroa).[2]  Ruotsin viranomaisten mukaan luokan 1 polttoaineen, johon sovelletaan alinta verokantaa, osuus vuonna 2001 myydystä polttoaineesta oli sekä bensiinin että dieselin osalta lähes 100 prosenttia.[3]  Valuuttakurssi on pyöristetty siten, että yksi euro on 9,73 Ruotsin kruunua.Ehdotuksensa mukaan Ruotsi muuttaisi kivennäisöljytuotteiden valmisteverotusta koskevaa lainsäädäntöään (energiaverolaki 1994:1776) alentamalla bensiinistä ja dieselöljystä kannettavaa hiilidioksidiveroa tai poistamalla sen siltä osin kuin moottoripolttoaineena käytettävä bensiini tai dieselöljy korvataan sekoitetuilla tai puhtaassa muodossa olevilla hiilidioksidineutraaleilla polttoaineilla.Tämän toimenpiteen tarkoituksena on osaltaan parantaa ympäristön tilaa ja erityisesti vähentää hiilidioksidipäästöjä. Kivennäisöljytuotteiden korvaaminen uusiutuvista energialähteistä tuotettujen hiilidioksidineutraalien polttoaineiden käyttöä lisäämällä vähentää lisäksi EU:n riippuvuutta kolmansista maista, vahvistaa EU:n omaa kestävää energiahuoltoa ja edistää maatalouspolitiikan toteuttamista.Ruotsi aikoo lisäksi edistää kokeiluhankkeiden avulla biopolttoaineiden kehittämistä. Ruotsi voi neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti soveltaa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai -alennuksia polttoaineisiin, joita käytetään verovalvonnassa kokeiluhankkeissa, joiden tarkoituksena on ympäristöystävällisempien tuotteiden, erityisesti uusiutuvista luonnonvaroista saatavien polttoaineiden, teknologinen kehittäminen.Toimenpide on määrä ottaa käyttöön 1. tammikuuta 2003 tai myöhemmin ajankohtana, josta hallitus päättää EU:n hyväksynnän saatuaan. Sen soveltaminen päättyy 31. joulukuuta 2007.Valmisteveron alennuksen vuoksi saamatta jäävien verotulojen määrän arvioidaan olevan noin 750 miljoonaa Ruotsin kruunua (77 miljoonaa euroa) vuodessa.1.3. Hiilidioksidineutraalien polttoaineiden tuotantokustannukset ylittävät tavanomaisen bensiinin tai dieselöljyn tuotantokustannukset paljon suunniteltua hiilidioksidiveron alennusta suuremmalla määrällä. Niiden vähittäismyyntihinta ei tästä syystä olisi kilpailukykyinen ilman veronalennusta. Valmisteveron alennuksen tarkoituksena on tasoittaa osa ylimääräisten tuotantokustannusten vaikutuksista. Kun tämä kustannusten ero poistuu, hiilidioksidineutraaleja polttoaineita voidaan myydä aiempaa kilpailukykyisemmillä hinnoilla tavalliseen bensiiniin tai dieseliin verrattuna.1.4. Pyydetyn hiilidioksidiveron alennuksen on määrä koskea hiilidioksidineutraaleja polttoaineita.Seuraavia tuotteita pidetään niihin sisältyvien hiiliatomien biologisen alkuperän perusteella hiilidioksidineutraaleina polttoaineina:- CN koodeihin 1501-1518 kuuluvat eläin- ja kasvisrasvat ja niiden johdannaiset,- CN koodeihin 2207 20 00 ja 2905 11 00 kuuluvat alkoholit, jotka eivät ole denaturoituja ja jotka eivät ole synteettisesti tuotettuja, sekä samanlaiset tuotteet,- muut biomassasta valmistetut tuotteet.Hiilidioksidiveroa alennetaan suhteessa biologista alkuperää olevien hiiliatomien osuuteen polttoaineessa.1.5. Edellä mainitut vaatimukset täyttävän polttoaineen osalta myönnetään veronalennus kaikille jäsenvaltioiden tai yhteisön ulkopuolisten maiden tuottajille, joiden tuotteita myydään Ruotsin markkinoilla. Hiilidioksidiveron alennus myönnetään automaattisesti soveltamatta minkäänlaista hakemus- ja palautusjärjestelmää.2. Komission arvio2.1. Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön täydentäviä valmisteverovapautuksia tai veronalennuksia erityisistä poliittisista syistä.Ruotsin viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle haluavansa ottaa käyttöön poikkeuksen, jonka nojalla ne voisivat soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin direktiivin 92/81/ETY [4] 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti.[4]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).Ruotsin esittämästä pyynnöstä on direktiivin 92/81/ETY säännösten mukaisesti ilmoitettu muille jäsenvaltioille.2.2. Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan nojalla pyydettyjä verovapautuksia tai veronalennuksia tarkasteltaessa on pyrittävä selvittämään, ovatko ne yhteisön politiikkojen mukaisia.EU:n politiikkana on usean vuoden ajan ollut hiilidioksidipäästöjen vähentäminen. Yksi tähän liittyvä merkittävä välitavoite saavutettiin, kun Euroopan unioni äskettäin allekirjoitti Kioton pöytäkirjan [5].[5]  Huhtikuun 25. Päivänä 2002 tehty neuvoston päätös 2002/358/ETY ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti (EYVL 130/1 15.5.2002).Euroopan unionin veropolitiikan ensisijaisia tavoitteita tulevina vuosina koskevassa komission tiedonannossa neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle [6] sekä kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa [7] todetaan, että verotukselliset toimenpiteet ovat yksi väline, jonka avulla ympäristönäkökohdat voidaan pyrkiä paremmin sisällyttämään kaikkiin yhteisön politiikan aloihin.[6]  KOM(2001) 260 lopullinen.[7]  KOM(2001) 547 lopullinen.Ruotsin viranomaisten pyytämä veronalennus on näin ollen seuraavien yhteisön politiikkojen mukainen:- yhteisön ympäristöpolitiikka, jonka tavoitteena on hiilidioksidipäästöjen vähentäminen, ja- yhteisön energiapolitiikka, jolla pyritään varmistamaan oma kestävä energiahuolto.Komissio toteaa, että täysin hiilidioksidineutraalia alkuperää olevista polttoaineista kannettavan valmisteveron tosiasialliset kokonaismäärät (ks. seuraava taulukko) ovat bensiiniä vastaavan biopolttoaineen osalta korkeammat kuin yhteisössä sovellettava vähimmäismäärä. Sekoittamattoman biodieselöljyn osalta veron määrä saattaa jäädä alle yhteisössä sovellettavan vähimmäismäärän, 140 euroon 1 000 litralta. Direktiivin 92/81/ETY muuttamiseksi biopolttoaineiden osalta annettua neuvoston direktiiviehdotusta [8] koskevan poliittisen kompromissin mukaan biopolttoaineet voidaan kuitenkin tietyin edellytyksin vapauttaa kokonaan kivennäisöljyihin sovellettavista valmisteveroista. Nämä edellytykset täyttyvät tässä tapauksessa.[8]  Ehdotus neuvoston direktiiviksi direktiivin 92/81/ETY muuttamisesta alennetun valmisteverokannan tiettyihin biopolttoaineita sisältäviin kivennäisöljyihin ja biopolttoaineisiin soveltamisen mahdollisuuden osalta, KOM(2001) 547 lopullinen (EYVL C 103 E, 30.4.2002, s. 217 - 0220).>TAULUKON PAIKKA>Ruotsin hallitus seuraa hintoja ja valvoo, ettei hiilidioksidineutraalien polttoaineiden osalta tapahdu ylikorvaamista suhteessa vastaaviin fossiilisiin polttoaineisiin.Valtiontukia koskevien sääntöjen osalta komissio tekee päätöksen ehdotuksen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille heti, kun neuvosto on antanut Ruotsille luvan ottaa käyttöön tämä toimenpide.3. PäätösKomissio ehdottaa, että neuvosto myöntää neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan nojalla Ruotsille luvan soveltaa 31. joulukuuta 2007 saakka eriytettyjä valmisteverokantoja hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin.Lyijyttömän bensiinin korvaaviin hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin sovellettavan tosiasiallisen valmisteverokannan on oltava vähintään 320 euroa 1 000 litraa kohti.Dieselöljyn korvaaviin hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin sovellettavan tosiasiallisen valmisteverokannan on oltava vähintään 140 euroa 1 000 litraa kohti.Valmisteveron alennuksia on tarkistettava Ruotsin viranomaisten säännöllisen tarkastelun pohjalta, jotta ne eivät johtaisi hiilidioksidineutraalien polttoaineiden tuotantoon liittyvien lisäkustannusten ylikorvaamiseen.Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisen luvan antamisesta Ruotsille soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin(Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [9] ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan,[9]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Ruotsi on pyytänyt lupaa eriytetyn hiilidioksidiverokannan soveltamiselle hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Muille jäsenvaltioille on tehty asianmukainen ilmoitus.(2) Uusiutuvien energialähteiden ja erityisesti biopolttoaineiden kehittämistä on kannustettu yhteisössä vuodesta 1985 lähtien. Komissio hyväksyi 7 päivänä marraskuuta 2001 [10] toimintasuunnitelman ja kaksi direktiiviehdotusta korvaavien polttoaineiden käytön edistämiseksi liikennealalla ottaen lähtökohdaksi biopolttoaineiden käytön edistämiseen tarkoitettujen sääntelyä ja verotusta koskevien toimenpiteiden toteuttamisen. Ruotsin viranomaisten pyytämä poikkeus noudattaa näin ollen biopolttoainealan kehittämiseen tähtäävää yhteisön politiikkaa, jonka tavoitteena on ympäristön suojelu ja energiahuollon varmuuden takaaminen.[10]  KOM(2001) 547 lopullinen, 7.11.2001.(3)  Kivennäisöljytuotteiden valmistevero kokonaismäärä muodostuu Ruotsissa kahdesta osasta, energiaverosta ja hiilidioksidiverosta. Hiilidioksidivero voitaisiin alentaa nollaan siltä osin kuin bensiinin tai dieselöljyn sisältämät tavanomaiset kivennäisöljytuotteet korvataan sekoitetuilla tai puhtaassa muodossa olevilla hiilidioksidineutraaleilla polttoaineilla. Hiilidioksidiveron alennuksen tulisi olla suhteessa biologista alkuperää olevien hiiliatomien osuuteen polttoaineessa.(4) Seuraavia tuotteita pidetään niihin sisältyvien hiiliatomien biologisen alkuperän perusteella hiilidioksidineutraaleina polttoaineina:- CN koodeihin 1501-1518 kuuluvat eläin- ja kasvisrasvat ja niiden johdannaiset,- CN koodeihin 2207 20 00 ja 2905 11 00 kuuluvat alkoholit, jotka eivät ole denaturoituja ja jotka eivät ole synteettisesti tuotettuja, sekä samanlaiset tuotteet,- muut biomassasta valmistetut tuotteet(5) Eriytettyä verokantaa sovellettaisiin hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin tuotannon tai tuonnin tasolla. Hiilidioksidiveron alennus myönnetään automaattisesti soveltamatta minkäänlaista hakemus- ja palautusjärjestelmää.(6) Tämän päätöksen säännökset eivät rajoita alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY [11] 27 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan soveltamista denaturoitua alkoholia ja sen jakelumenettelyä koskevan pakollisen verovapautuksen osalta ottaen huomioon, että tätä verotusjärjestelyä voidaan soveltaa ainoastaan niissä erityistapauksissa, joissa denaturoitua alkoholia käytetään polttoaineena tai polttoaineen lisäaineena direktiivin 92/81/ETY 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.[11]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 21.(7) Hiilidioksidineutraalien polttoaineiden tuotantokustannukset ylittävät tavanomaisen polttoaineen tuotantokustannukset, joten niiden vähittäismyyntihinta ei olisi kilpailukykyinen ilman hiilidioksidiveron alennusta. Valmisteveron alennuksella pyritään tasoittamaan hiilidioksidineutraalien polttoaineiden ylimääräisiä tuotantokustannuksia fossiilisiin polttoaineisiin verrattuna. Välttääkseen ylikorvaamista Ruotsin hallituksen tulisi siten säännöllisesti tarkastella hiilidioksidineutraalien polttoaineiden tuotantokustannuksia.(8) Annetun luvan tulisi olla voimassa viisi vuotta.(9) Komissio tarkastelee säännöllisesti veronalennuksia ja verovapautuksia varmistaakseen, että ne eivät vääristä kilpailua tai haittaa sisämarkkinoiden toimintaa ja että ne ovat yhteisön kilpailu-, ympäristön- ja terveydensuojelu-, energia- ja liikennepolitiikan mukaisia,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaRuotsille annetaan lupa soveltaa eriytettyä hiilidioksidiveron verokantaa hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin.2 artiklaSeuraavia tuotteita pidetään niihin sisältyvien hiiliatomien biologisen alkuperän perusteella hiilidioksidineutraaleina polttoaineina:(a) CN koodeihin 1501-1518 kuuluvat eläin- ja kasvisrasvat ja niiden johdannaiset,(b) CN koodeihin 2207 20 00 ja 2905 11 00 kuuluvat alkoholit, jotka eivät ole denaturoituja ja jotka eivät ole synteettisesti tuotettuja, sekä samanlaiset tuotteet,(c) muut biomassasta valmistetut tuotteet.'Biomassalla' tarkoitetaan maataloudesta (sekä kasvi- että eläinperäiset aineet mukaan lukien), metsätaloudesta ja niihin liittyviltä tuotannonaloilta peräisin olevien tuotteiden, jätteiden ja tähteiden biohajoavaa osaa sekä teollisuus- ja yhdyskuntajätteiden biohajoavaa osaa.3 artiklaHiilidioksidiveron alennuksen on oltava suhteessa biologista alkuperää olevien hiiliatomien osuuteen polttoaineessa.4 artiklaLyijyttömän bensiinin korvaaviin hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin sovellettavan tosiasiallisen valmisteverokannan on oltava vähintään 320 euroa 1 000 litraa kohti.Dieselöljyn korvaaviin hiilidioksidineutraaleihin polttoaineisiin sovellettavan tosiasiallisen valmisteverokannan on oltava vähintään 140 euroa 1 000 litraa kohti.5 artiklaValmisteveron alennuksia on tarkistettava Ruotsin viranomaisten säännöllisen tarkastelun pohjalta, ottaen huomioon raaka-aineiden hinnanmuutokset, jotta ne eivät johtaisi hiilidioksidineutraalien polttoaineiden tuotantoon liittyvien lisäkustannusten ylikorvaamiseen.6 artiklaTämän päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2007.7 artiklaTämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

52002PC0358

Ehdotus: Neuvoston Päätösneuvoston direktiivin 94/55/EY muuttamisesta vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa käytettäville kaasuastioille, pullokonteille ja säiliöille asetettujen kyseisen direktiivin soveltamisen määräaikojen osalta  /* KOM/2002/0358 lopull. */

Virallinen lehti nro 262 E , 29/10/2002 s. 0323 - 0324

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS neuvoston direktiivin 94/55/EY muuttamisesta vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa käytettäville kaasuastioille, pullokonteille ja säiliöille asetettujen kyseisen direktiivin soveltamisen määräaikojen osalta(komission esittämä)PERUSTELUT1. Muutettu puitedirektiivi 94/55/EYVaarallisten aineiden kuljetusta maanteitse EU:ssa säännellään pääasiallisesti vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevalla puitedirektiivillä 94/55/EY.Puitedirektiivin, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 2000/61/EY, 6 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat säilyttää 31. joulukuuta 1996 voimassa olevat kyseisen direktiivin liitteiden määräyksistä poikkeavat kansalliset säännöksensä, jotka koskevat uusien kaasuastioiden rakennetta, käyttöä ja kuljetusedellytyksiä sekä uusia säiliöitä, kunnes liitteisiin lisätään viittaukset säiliöiden ja astioiden rakennetta ja käyttöä koskeviin standardeihin, joilla on yhtä velvoittava vaikutus kuin direktiivin säännöksillä, ja joka tapauksessa enintään 30. päivään kesäkuuta 2001, sillä edellytyksellä että määräpäivää lykätään niiden astioiden ja säiliöiden osalta, joita varten ei ole olemassa yksityiskohtaisia teknisiä määräyksiä tai joita varten liitteeseen ei ole sisällytetty riittäviä viittauksia asiaa koskeviin eurooppalaisiin standardeihin. Kyseiset astiat ja säiliöt sekä päivämäärä, josta alkaen direktiiviä on viimeistään sovellettava kyseisiin astioihin ja säiliöihin, vahvistetaan 9 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen (komiteamenettely, vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevä sääntelykomitea).Tämä poikkeus koskee vain kotimaankuljetuksia, ja sitä hyödyntää tällä hetkellä kaksi jäsenvaltiota.2. Kuljetettavista painelaitteista annetun neuvoston direktiivin 1999/36/EY vastaavat vaatimuksetNäihin astioihin ja osaan säiliöistä (painesäiliöt) sovelletaan myös kuljetettavista painelaitteista annettua direktiiviä 1999/36/EY. Kyseinen direktiivi koskee tavaroiden vapaata liikkumista, ja sen soveltamisen alkamispäivällä on samat edellytykset: puitedirektiivin liitteessä on oltava joko riittävän yksityiskohtaiset tekniset määräykset tai riittävät viittaukset kyseisiä kuljetettavia painelaitteita koskeviin eurooppalaisiin standardeihin. Tässä direktiivissä joitakin astioita (kaasuastioita ja pullokontteja) ja kaikkia painesäiliöitä koskeva soveltamispäivä on myöhennetty 1. päivään heinäkuuta 2003 samalla komiteamenettelyllä (tällä direktiivillä on sama sääntelykomitea kuin puitedirektiivillä), koska liitteiden ei katsottu sisältävän riittävän yksityiskohtaisia teknisiä vaatimuksia tai riittäviä viittauksia asianomaisiin eurooppalaisiin standardeihin. Komitea antoi tämän lausunnon 19. heinäkuuta 2000, ja vastaava komission päätös neuvoston direktiivin 1999/36/EY täytäntöönpanopäivämäärän myöhentämisestä tiettyjen kuljetettavien painelaitteiden osalta [1] tehtiin 25. tammikuuta 2001.[1]  EYVL L 39, 9.2.2001, s. 43.3. Puitedirektiivin ja kuljetettavista painelaitteista annetun direktiivin vertailu soveltamispäivän myöhentämisen kannaltaOn tärkeää huomata, että puitedirektiivin ja kuljetettavia painelaitteita koskevan direktiivin soveltamispäivän myöhentämisellä on erilaiset seuraukset. Puitedirektiivin 6 artiklan 4 kohdassa mainittujen määräpäivien myöhentäminen antaa jäsenvaltioille lisäaikaa sellaisten laitteiden käyttämiseen kotimaan kuljetuksissa, jotka eivät ole puitedirektiivin vaatimusten mukaisia, kun taas kuljetettavia painelaitteita koskevassa direktiivissä asetettujen määräaikojen myöhentäminen varmistaa, että laitteet, joilla on yhteisön sertifiointimerkintä  (ð) ja joilla on takeet vapaan kuljetuksen (jota jo puitedirektiivikin koskee) lisäksi ennen muuta vapaasta markkinoille saattamisesta, on sertifioitu käyttäen yhdenmukaistettuja vaatimuksia.4. Komission ehdotus ja vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevän sääntelykomitean päätösKomissio laati päätösluonnoksen puitedirektiivin 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun määräpäivän siirtämisestä 1. päivään heinäkuuta 2003 ottaen huomioon samat taustatiedot ja puitedirektiivin mukaisen velvoitteen aloittaa menettely. Tästä asiasta keskusteltiin aluksi komitean kokouksessa 27. marraskuuta 2001, jolloin vain yksi jäsenvaltio vastusti kyseistä lähestymistapaa. Komissio järjesti asiasta äänestyksen komitean kokouksessa 7. maaliskuuta 2002. Äänestystä edeltäneessä keskustelussa jäsenvaltiot esittivät vahvaa kritiikkiä. Komission ehdotus sai vain 13 puoltavaa ääntä, ja komitea siis hylkäsi ehdotuksen.5. Neuvostolle esitettävä ehdotusKoska komitea ei puoltanut komission ehdotusta ja koska komissiolla on oikeudellinen velvoite ehdottaa päivämäärän myöhentämistä, sillä yksityiskohtaiset tekniset eritelmät ja riittävät viittaukset eurooppalaisiin standardeihin puuttuvat puitedirektiivin liitteestä, komissio esittää tämän ehdotuksen nyt neuvostolle.Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS neuvoston direktiivin 94/55/EY muuttamisesta vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa käytettäville kaasuastioille, pullokonteille ja säiliöille asetettujen kyseisen direktiivin soveltamisen määräaikojen osalta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/55/EY [2], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/7/EY [3], ja erityisesti sen 6 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan[2]  EYVL L 319, 12.12.1994, s. 7.[3]  EYVL L 30, 1.2.2001, s. 43.sekä katsoo seuraavaa(1) Eurooppalaisia standardeja vaarallisten aineiden tiekuljetuksissa käytettävien kaasuastioiden, pullokonttien ja säiliöiden rakennetta, käyttöä ja kuljetusedellytyksiä koskevista yksityiskohtaisista teknisistä eritelmistä ei ole vielä lisätty direktiivin 94/55/EY liitteisiin A ja B, sillä niitä koskevaa CEN:n standardointityötä ei ole vielä saatu valmiiksi.(2) Tämän vuoksi on välttämätöntä myöhentää direktiivin 94/55/EY 6 artiklan 4 kohdassa asetettuja määräaikoja, joihin mennessä kaasuastioiden, pullokonttien ja säiliöiden on oltava direktiivin 94/55/EY mukaisia.(3) Direktiivi 94/55/EY olisi muutettava vastaavasti.(4) Jotta oikeusvarmuus ei heikentyisi, päätöstä olisi sovellettava 1 päivästä heinäkuuta 2001 alkaen,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan direktiivin 94/55/EY 6 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:"Jäsenvaltio voi säilyttää 31 päivänä joulukuuta 1996 voimassa olleet liitteiden A ja B määräyksistä poikkeavat kansalliset säännöksensä, jotka koskevat liitteen C 4 kohdassa tarkoitetun erityismääräyksen mukaisten uusien kaasuastioiden ja pullokonttien sekä uusien säiliöiden rakennetta, käyttöä ja kuljetusedellytyksiä, kunnes liitteisiin A ja B lisätään viittaukset säiliöiden, kaasuastioiden ja pullokonttien rakennetta ja käyttöä koskeviin standardeihin, joilla on yhtä velvoittava vaikutus kuin tämän direktiivin säännöksillä, kuitenkin enintään 30 päivään kesäkuuta 2003. Ennen 1 päivää heinäkuuta 2003 valmistettuja kaasuastioita, pullokontteja ja säiliöitä sekä ennen 1 päivää heinäkuuta 2001 valmistettuja muita astioita, jotka täyttävät vaaditun turvallisuustason, voidaan käyttää edelleen alkuperäisin edellytyksin."2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2001.3 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön maksujärjestelmästä eläinten rehualalla

text:
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                 Bryssel, 29.04.1998
                                 KOM(1998)2251opull.
                    Ehdotus
        NEUVOSTON PAATOKSEKSI
 yhteisön maksujärjestelmästä eläinten rehualalla
             (Komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                 Perustelut
Rehujen lisäaineista annetun direktiivin 70/524/ETY1 ja tiettyjen rehualan
tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista
vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä sekä direktiivien 70/524/ETY,
74/63/ETY, 79/373/ETY ja 82/471/ETY, sellaisina kuin ne ovat muutettuina direktiivillä
.../.../EY (KOM(1998) 216), muuttamisesta annetun direktiivin 95/69/EY2 säännösten
mukaisesti tässä päätösehdotuksessa säädetään tiettyjen maksujen laskentasäännöt
eläinrehualalla.
Perusperiaatteena on, että jäsenvaltiot kantavat ainoastaan sellaiset maksut, jotka kattavat
suoritettujen toimien tosiasialliset kustannukset. Tämän periaatteen soveltamisen
varmistamiseksi päätöksen liitteessä luetellaan ainoat kustannukset, jotka otetaan
huomioon maksuja laskettaessa.
Direktiivin 70/524/ETY viidennestä muutoksesta käytyjen neuvottelujen aikana tehtiin
sopimus siitä, että jäsenvaltioiden ei tarvitse kantaa maksuja kuin tiettyjen lisäaineiden
hyväksymisestä. Näin ollen 1 artiklan 1 kohdassa sekä liitteessä A säädetään, että
maksuja voidaan kantaa ainoastaan sellaisiin ryhmiin kuuluvista lisäaineista, joiden
hyväksyminen on sidoksissa lisäaineen markkinoille saattamisesta vastaavaan henkilöön.
 Saadun kokemuksen mukaan täytäntöönpantua järjestelmää on mahdollista muuttaa, jotta
jäsenvaltioiden maksuasteikkojen välillä mahdollisesti edelleen esiintyviä eroja voidaan
pienentää.
Tällä ehdotuksella ei ole taloudellisia vaikutuksia yhteisön talousarvioon. Se perustuu
yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan.
 1
       EYVL L 270, 14.12.1970, s. I. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission
      direktiivillä 98/19/EY (F.YVL L 96, 28.3.1998, s. 39).
2
      EYVLL332, 30.12.1995, S. 15.
                                                     2
 ---pagebreak---                                                 Ehdotus
                                 NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
                          yhteisön maksujärjestelmästä eläinten rehualalla
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
 ottaa huomioon rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetun neuvoston
 direktiivin 70/524/ETY3 ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,
 ottaa huomioon tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja
 rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä
 sekä direktiivien 70/524/ETY, 74/63/ETY, 79/373/ETY ja 82/471/ETY muuttamisesta
 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/69/EY4 ja erityisesti sen
  14 artiklan,
 ottaa huomioon komission ehdotuksen5,
 sekä katsoo, että
 yhteisön tasolla olisi          määrättävä     kaikissa jäsenvaltioissa  tietyistä   palveluista
 kannettavista maksuista,
 maksuja olisi kannettava ainoastaan tiettyjen lisäaineiden asiakirjojen tarkastamisesta,
 olisi luetteloitava kyseiset lisäaineryhmät,
 kannettavien maksujen olisi katettava yksinomaan palvelut suorittavan yksikön
 tosiasialliset palkka-, sosiaali- ja hallintokustannukset; olisi asianmukaista vahvistaa
 tyhjentävä luettelo kustannuksista, jotka yksinomaan otetaan huomioon mainittuja
 maksuja laskettaessa,
jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus vahvistaa kiinteät maksumäärät, jottei
jokaisessa tapauksessa tarvitse toimittaa todisteita tosiasiallisesti aiheutuneista
kustannuksista, ja
jäsenvaltioiden olisi annettava komissiolle mahdollisuus muuttaa luetteloita komission
 katsoessa sen aiheelliseksi toimittamalla tarvittavat tiedot; tällaiset muutokset on tehtävä
tässä päätöksessä säädetyllä menettelyllä, jotta saadaan aikaan tiivis yhteistyö
jäsenvaltioiden ja komission välille rehualan pysyvässä komiteassa,
3
     EY VL L 270, 14.12.1970 s. I, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission
     direktiivillä 98/19/EY, EY VL L 96, 28.3.1998, s. 39.
4
     EYVLL332, 30.12.1995, s. 15.
5
     EYVL
 ---pagebreak--- ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                             1 artikla
1.       Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 70/524/ETY 4 artiklan
         mukaiselle jäsenvaltiolle tämän päätöksen liitteessä A lueteltujen lisäaineiden
         asiakirjojen tarkastamisesta aiheutuneista kustannuksista kannetaan maksu.
2.       Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kustannuksista direktiivin 95/69/EY
         5 artiklan mukaisesta tiettyjen tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymisestä
         kannetaan maksu.
3.       Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen maksujen laskemisessa otetaan huomioon
         ainoastaan liitteessä B eritellyt kustannukset.
                                             2 artikla
 Liitteitä voidaan muuttaa 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
                                             3 artikla
Tässä päätöksessä tarkoitettujen maksujen suora tai välillinen palauttaminen on
kiellettyä.
Jos jäsenvaltio soveltaa kiinteää maksumäärää yksittäisten tapausten arvioimisessa, tätä
ei kuitenkaan pidetä välillisenä maksun palauttamisena.
                                             4 artikla
1.       Jäsenvaltioiden on laadittava säännösten täytäntöönpanoa koskevat kertomukset,
         joissa eritellään:
                  kannettujen maksujen määrät
                 maksujen jakautuminen
                  maksujen laskentamenetelmä.
         Jäsenvaltioiden on toimitettava kertomukset komissiolle viimeistään 1 päivänä
         huhtikuuta 1999.
2.       Komission on esitettävä 1 kohdassa edellytettyjen kertomusten perusteella
         yhteenveto tämän päätöksen täytäntöönpanosta ja, soveltuvin osin, ehdotuksia
         eläinrehualan maksujärjestelmien edelleen yhdenmukaistamisesta.
 ---pagebreak---                                          5 artikla
Kun tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komissiota avustaa
päätöksellä rehualan pysyvä komitea, jäljempänä 'komitea'.
Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea
antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian
kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan
2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto
tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet
painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu
äänestykseen.
Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon
mukaiset. Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos
lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista
toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut
vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.
                                         6 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä huhtikuuta 1998.
                                         7 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty
                                                    Neuvoston puolesta
                                                    puheenjohtaja
 ---pagebreak---                                          Liite A
Asiakirjat lisäaineista, joiden hyväksymisen edellytyksenä on, että henkilö on vastuussa
lisäaineiden markkinoille saattamisesta direktiivin 70/524/ETY mukaisesti.
 ---pagebreak---                                           Liite B
Tyhjentävä luettelo huomioon otettavista kustannuksista laskettaessa maksuja 1 artiklan
1 ja 2 kohdan mukaisesti:
       palkat, soveltuvin osin myös päivärahat, eläkemaksut, henkilöstövakuutukset
       tilat, myös vuokra, lämmitys, valaistus ja vesi, huonekalut, huolto, vakuutus
       yleiset juoksevat menot, myös toimistotarvikkeet, paperitavarat, postimaksut,
       painatuskustannukset, televiestintä, koulutus, aikakauslehtien tilaus
       matkakustannukset ja niihin liittyvät kulut
       asiaan liittyvät tekniset kustannukset (esimerkiksi laboratoriokustannukset,
       näytteenotto).
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(98) 225 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                             03  15 10
                                        Luettelonumero : CB-CO-98-238-F1-C
                                                          ISBN 92-78-33157-0
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                           i


Avis juridique important

|

51999PC0578

Ehdotus: neuvoston päätös yhteisen tutkimuskeskuksen Euroopan atomienergiayhteisölle toteuttamasta lisätutkimusohjelmasta  /* KOM/99/0578 lopull. - CNS 99/0232 */

Virallinen lehti nro C 056 E , 29/02/2000 s. 0004 - 0005

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisen tutkimuskeskuksen Euroopan atomienergiayhteisölle toteuttamasta lisätutkimusohjelmasta(komission esittämä) PERUSTELUT1. Neuvosto vahvisti 27. kesäkuuta 1996 Pettenin suurvuoreaktorin käyttöä koskevan nelivuotisen lisätutkimusohjelman, jonka yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa Euroopan atomienergiayhteisölle vuosina 1996-1999. Ohjelman on määrä päättyä 31. joulukuuta 1999.2. Tässä ehdotuksessa päätökseksi esitellään uusi nelivuotinen ohjelma (2000-2003).3. Komissio käyttää Pettenin suurvuoreaktoria 25. kesäkuuta 1961 tehdyn Euratomin ja Alankomaiden välisen sopimuksen mukaisesti. Sopimuksen perusteella komissio on yhteisön puolesta sitoutunut rakentamaan tarvittavat laitteistot ja antamaan käyttöön lisävarusteet, jotta näitä laitteistoja (myös suurvuoreaktoria) voitaisiin käyttää parhaalla mahdollisella tavalla. Sopimus allekirjoitettiin 99 vuodeksi. Sen toteuttamiseksi osapuolet tekivät 31. lokakuuta 1962 pitkäaikaisen (99 vuoden) vuokrasopimuksen, joka antaa omaisuuteen kohdistuvan oikeuden (bail emphyotéotique).4. Suurvuoreaktorilla on Euroopan unionissa tärkeä merkitys lääketieteellisessä tutkimuksessa ja sovelluksissa, materiaalitieteissä sekä turvallisen ydinteknologian tukemisessa.·   Suurvuoreaktori tuottaa tarvittavat isotoopit yli 60 prosenttiin Euroopassa vuosittain tehtävistä 10 miljoonasta lääketieteellisestä diagnoosista. Se on laatunsa ja luotettavuutensa takia korvaamaton väline kaikille alan eurooppalaisille lääkeyrityksille. Lisäksi reaktorin tuotteet voidaan sen sijainnin ansiosta toimittaa nopeasti lääketieteellisiin keskuksiin eri puolille Eurooppaa. Tämä on olennaisen tärkeää useimpien nykyisin käytettävien lyhytikäisten isotooppien osalta. ·   Suurvuoreaktorin sulkeminen voisi nopeasti johtaa siihen, että Euroopan ulkopuolinen yritys saa monopoliaseman. Tällä olisi merkittäviä teknisiä ja taloudellisia seurauksia Euroopan unionille: lyhytikäisten isotooppien tarjontaa ei voitaisi enää taata yhtä hyvin ja hinnat nousisivat. Tästä aiheutuva rasite lankeaisi jäsenvaltioiden sosiaalijärjestelmille.·   Suurvuoreaktoria käyttää myös joukko eurooppalaisia tutkimuslaitoksia, jotka ovat kehittämässä hoitoa pahanlaatuisiin aivokasvaimiin hyödyntämällä boorineutronisieppaushoitotekniikkaa. Näihin sairauksiin kuolee Euroopassa vuosittain noin 15 000 henkeä. Vain Japani, Yhdysvallat ja Suomi ovat kehittäneet boorineutronisieppaushoitoon tarkoitettuja laitteistoja.·   Suurvuoreaktori tukee myös muuta tutkimusta: uusien isotooppien tuottamista, muiden teknisten boorineutronisieppaushoitosovellusten kehittämistä, uusien alfaimmunoterapiatuotteiden ja lääketieteellisten proteesien materiaalien tutkimusta jne.·   Perustutkimuksessa neutronisuihkuja hyödynnetään aineen rakennetutkimuksessa. Tätä toimintaa kehitetään jatkuvasti. Se on johtanut jopa uusien reaktoreiden rakentamiseen (esim. FRM II Saksassa). Vuonna 1998 reaktoriin rakennettiin eurooppalaisittain ainutlaatuinen laite, jolla voidaan mitata jopa tonnin painoisten teollisten rakennekomponenttien jäännösjännitykset.·   Vaikka ydintekniikan t&k-määrärahat ovat supistuneet, suurvuoreaktoria käyetään edelleen hyvin aktiivisesti nykyisten reaktoreiden turvallisuuden parantamiseen tähtäävässä tutkimuksessa sekä aiempaa turvallisempien reaktoreiden kehittämisessä. Suurvuoreaktoria käytetään mm. ohjelmissa, jotka koskevat reaktoreiden ikääntymistä ja käyttöikää, ydinjätteen transmutaatiota jätteen varastoinnin turvallisuuden parantamiseksi ja polttoaineen tehokkuuden ja turvallisuuden parantamista.·   Plutoniumia sisältävää polttoainetta (U:n ja Pu:n oksidien seosta ja korkean lämpötilan reaktoripolttoainetta tutkitaan) ydinasekelpoisen plutoniumin eliminoimiseksi.·   Uusien, aiempaa turvallisempien reaktoreiden kehittäminen riippuu monien eri materiaalien ominaisuuksista. Näitä materiaaleja testataan suurvuoreaktorissa.5. Nyt päättymässä olevan lisätutkimusohjelman mukaisesti suurvuoreaktorin toimet toteutettiin pääasiassa kolmen osapuolen - Alankomaiden, Saksan ja Ranskan - välisenä yhteistyönä. Kyseiset maat takasivat ohjelman rahoituksen. Lisärahoitus, jonka määrä on tasaisesti kasvanut, on saatu ulkoisista sopimuksista ja suurvuoreaktorin osallistumisesta yhteisön ohjelmiin. Lisätutkimusohjelma suunniteltiin siten, että se täytti kyseisen yhteistyön ehdoissa asetetut vaatimukset.Kesäkuun 27. päivänä 1996 pidetyn neuvoston istunnon pöytäkirjoissa komissio ilmoitti vahvistavansa, että ilmaisulla "osallistuminen yhteisön ohjelmiin" tarkoitetaan, että suurvuoreaktori voi riittävän rahoituksen turvin osallistua yhteisön ohjelmien toteutukseen joko puiteohjelmissa tai niiden ulkopuolella. Tämä osallistuminen tapahtuu joko kilpailupohjalta tai myymällä säteilytyspalveluja yhteisen tutkimuskeskuksen laitoksille niiden omien toimien toteutuksen aikana.6. Komissio on teettänyt uutta suurvuoreaktoriohjelmaa silmällä pitäen arvioinnin siitä, miten reaktorin toimintakustannuksia voitaisiin vähentää. Arviointi perustui tutkimukseen, jossa olivat mukana kaikki osapuolet ja jota tukivat aiheeseen erikoistuneet yritykset. Tuloksena on ollut joukko sisäisiä uudistuksia, joiden tarkoituksena on lisätä suurvuoreaktorin kilpailukykyä heikentämättä sen turvallisuutta tai luotettavuutta.7. Uutta lisätutkimusohjelmaa koskevan ehdotuksen rahoitusselvityksessä mainitaan ainoastaan ohjelmaan osallistuvista kolmesta jäsenvaltiosta tulevat määrärahat. Ulkopuolisten kumppaneiden kanssa voidaan tehdä virallisesti sopimuksia vasta sitten, kun oikeusperusta on olemassa. Neuvoston päätös muodostaa tämän oikeusperustan.Kyseiset kolme jäsenvaltiota osallistuvat uuteen ohjelmaan yhteensä 38,97 miljoonan euron määrärahalla. Siihen sisältyy määräraha reaktorin tulevaa käytöstäpoistoa varten.8. Ns. suurvuoreaktorin käyttäjäryhmä (HFR Users' Group) on ollut olemassa vuodesta 1998. Ryhmän puheenjohtajana on suurvuoreaktoriyksikön päällikkö, ja se koostuu yhteisen tutkimuskeskuksen johtokunnan hollantilaisten, saksalaisten ja ranskalaisten jäsenten nimeämistä asiantuntijoista. Ryhmä neuvoo komissiota reaktorin käytössä ja sen tulevan käytön kehittämisessä. 99/0232 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSyhteisen tutkimuskeskuksen Euroopan atomienergiayhteisölle toteuttamasta lisätutkimusohjelmastaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 7 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka komissio antoi tieteellis-teknistä komiteaa kuultuaan [1],[1]  &ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2],[2]  &sekä katsoo seuraavaa:(1) Isotooppilääketieteen kehittäminen Euroopan unionissa edistää ihmisten terveyden suojelun varmistamiseen tähtäävää tavoitetta, jonka unioni asettaa itselleen ja joka edellyttää koereaktoreiden käytön lisäämistä lääketieteellisiin tarkoituksiin.(2) Yhteisessä tiede- ja teknologiapolitiikassa lisätutkimusohjelma, johon suurvuoreaktori osallistuu, on yksi tärkeimmistä Euratomin viidennessä TTKK-puiteohjelmassa käytettävissä olevista keinoista myötävaikuttaa lääketieteellisten diagnoosi- ja hoitomenetelmien tukemiseen ja testaukseen, materiaalitieteiden kehittämiseen sekä ydinenergia-alan ongelmien ratkaisuun.(3) Kyseisen lisätutkimusohjelman rahoitus tulee suoraan Alankomailta, Saksalta ja Ranskalta.(4) Kyseisen rahoituksen lisäksi suurvuoreaktori saa määrärahoja kolmansien osapuolten kanssa tehtävien sopimusten perusteella sekä osallistumisesta yhteisön ohjelmiin kilpailupohjalta,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaHyväksytään 1 päivästä tammikuuta 2000 lähtien neljäksi vuodeksi suurvuoreaktorin käyttöä koskeva lisätutkimusohjelma, jäljempänä 'ohjelma', jonka tavoitteet määritellään liitteessä I.2 artiklaRahoitus, joka arvioidaan tarvittavan ohjelman toteuttamiseksi, on yhteensä noin 38,97 miljoonaa euroa. Tämän määrän jakautuminen esitetään liitteessä II. Siihen sisältyy määräraha reaktorin tulevaa käytöstäpoistoa varten.3 artiklaKomissio vastaa ohjelman toteuttamisesta yhteisen tutkimuskeskuksensa kautta. Yhteisen tutkimuskeskuksen johtokunnalle toimitetaan tiedot ohjelman toteuttamisesta.4 artiklaKomissio antaa vuosittain ennen 15 päivää huhtikuuta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle raportin tämän päätöksen täytäntöönpanosta.5 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä  Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE ITIETEELLISET JA TEKNISET TAVOITTEETOhjelman pääasiallisena tavoitteena on:1. Pettenin suurvuoreaktorin turvallinen ja luotettava käyttö; tähän toimintaan sisältyy laitoksen normaalikäyttö yli 250 päivänä vuodessa sekä polttoainekierrosta huolehtiminen turva- ja laadunvalvonnan vaatimusten mukaisesti.2. Reaktorin järkevän käytön kehittäminen useilla eri aloilla; tärkeimpiä t&k-aihepiirejä suurvuoreaktorin käytössä ovat esimerkiksi materiaalitutkimus, ydinpolttoainekierron turvallisuuteen tähtäävän t&k-työn tukeminen, mahdollisuus kehittää ydinpolttoainetta hyödyntämällä ydinasekelpoista plutoniumia, lääketieteellisten isotooppien kehittäminen lääketieteelliseen tutkimukseen ja lääketieteellisten hoitomenetelminen testaus. LIITE II  RAHOITUKSEN JAKAUTUMINENLisätutkimusohjelman rahoitus tulee Alankomailta, Saksalta ja Ranskalta.Rahoitus jakautuu seuraavasti: Alankomaat:  34 milj. euroa Saksa:   3,77 milj. euroa Ranska:  1,20 milj. euroaYhteensä:  38,97 milj. Euroa RAHOITUSSELVITYS1. TOIMENPITEEN NIMILisäohjelma "Suurvuoreaktorin (HFR) käyttö".2. BUDJETTIKOHDAT6221: HFR:n hyödyntämisestä saatavat tulot, joilla avataan lisämäärärahojaB6-443: Yhteinen tutkimuskeskus - Suurvuoreaktorin (HFR) hyödyntäminen [3][3]  Vuoden 2000 talousarvioon ehdotettu kohta.B6-111: Yhteinen tutkimuskeskus - Toimielimeen sidoksissa olevat henkilöt (osa)B6-121: Yhteinen tutkimuskeskus - Toteuttamiskeinot (osa)3. OIKEUSPERUSTA_   Varainhoitoasetuksen 96 artiklan 1 kohta_   Ehdotus neuvoston päätökseksi lisätutkimusohjelmasta, jonka yhteinen tutkimuskeskus (YTK) toteuttaa Euroopan atomienergiayhteisölle (2000-2003)4. TOIMENPITEEN KUVAUS4.1 Toimenpiteen yleistavoiteEhdotettu lisäohjelma koskee yhteisen tutkimuskeskuksen Pettenin laitokseen asennetun reaktorin käyttöä Alankomaiden, Saksan ja Ranskan tutkimushankkeissa.Ohjelmassa keskitytään seuraaviin näkökohtiin:_   Suurvuoreaktorin toiminnan luotettavuus; tähän sisältyy laitoksen tavanomainen käyttö yli 250 päivänä vuodessa, polttoainekierrosta huolehtiminen sekä luotettavuuden ja laadun varmistaminen;_   Reaktorin järkevä käyttö monilla aloilla, joita ovat esimerkiksi isotooppien tuotanto ja siihen liittyvät toiminnat, fissioreaktoreihin ja tulevaisuuden fuusioreaktoreihin tarkoitettujen aineiden säteilytestaus, neutronisovellukset kiinteän olomuodon fysiikan ja materiaalitieteiden tutkimuksessa, neutroni radiografia ainetta rikkomattomana koemenetelmänä, joidenkin syöpämuotojen hoito neutronien avulla (boorineutronisieppaushoito, BNTC) ja siihen liittyvät tutkimukset.4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista tai voimassaolon jatkamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Ohjelman kestoksi on suunniteltu neljä vuotta 1. tammikuuta 2000 alkaen, ja toimenpiteen jatkamiseksi tämän jälkeen tehdään uusi ohjelmaehdotus tai muussa tapauksessa toiminta lopetetaan.5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS5.1 Pakollinen/ei-pakollinen5.2 Jaksotetut/jaksottamattomat määrärahat5.3 Oletettu tulolajiYhteisen tutkimuskeskuksen kolmansille osapuolille korvausta vastaan toimittamista palveluista ja suoritteista saatavat tulot6. MENO-/TULOLAJIKyseisistä kolmesta jäsenvaltiosta peräisin olevat käyttötarkoitukseensa sidotut tulot otetaan varainhoitovuosina 2000-2003 tulotaulukkoon alamomentille 6221. Näillä tuloilla voidaan avata lisämäärärahat, joilla voidaan kattaa henkilöstömenot, toimeenpano kustannukset sekä toimintamäärärahat (juoksevat hallintomenot, investoinnit ja sopimukset).7. RAHOITUSVAIKUTUKSET7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteen laskettujen kustannusten välinen suhde)Ehdotetun toimenpiteen kokonaiskustannuksia arvioitaessa on otettu huomioon seuraavat seikat:_   Henkilöstömenoja koskeva arvio, joka perustuu ennakoituun keskipitkän aikavälin taloudelliseen kehitykseen eri jäsenvaltioissa, joissa yhteisen tutkimuskeskuksen laitoksia sijaitsee, erityisesti Alankomaissa._   Toimeenpanokustannuksia koskeva arvio (tieteellinen ja tekninen tuki sekä osa yleisiin palveluihin liittyvistä kustannuksista)._   Kyseisen ohjelman täytäntöönpanon edellyttämien toimintamäärärahojen kehittymistä koskeva arvio (toimintaan, välineisiin ja sopimuksiin välittömästi liittyvät kulut).Yhteisön varoja ei käytetä lisäohjelman täytäntöön panoon, kuten ei ole tehty aikaisempienkaan lisäohjelmien yhteydessä.Asianomaiset kolme jäsenvaltiota osallistuvat lisäohjelman rahoitukseen joko suoraan tai tutkimusyhteisöjen kanssa tehtävien sopimusten kautta.Alustavan arvion mukaan eri maat osallistuvat kokonaiskustannuksiin seuraavasti: - Alankomaat    34 miljoonaa euroa - Saksa       3,77 miljoonaa euroa - Ranska      1,2 miljoonaa euroaYhteensä  38,97 miljoonaa euroa7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden keskenMaksusitoumusmäärärahat, miljoonaa euroa (nykyhintoina)>TAULUKON PAIKKA> 7.3 Määrärahojen alustava aikatauluMaksusitoumusmäärärahat, miljoonaa euroa>TAULUKON PAIKKA>8. PETOSTENVASTAISET TOIMENPITEETYhteisen tutkimuskeskuksen henkilöstön toteuttama tilintarkastuksen ja sisäisen valvonnan ohjelma, jossa tarkastellaan tieteellisiä ja varainhoidollisia näkökohtia; varainhoidon valvojan suorittama sisäinen tilintarkastus; varainhoidon valvojan ja Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen suorittamat paikallinen tarkastus ja tilintarkastus. Ydinmateriaalin liikkuvuuteen liittyvä valvonta kuuluu Euratomin ja IAEA:n suorittamien tarkastusten piiriin.9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmäOhjelman erityistavoitteet esitetään lyhyesti edellä olevassa 4.1 kohdassa (toimenpiteen yleistavoite).Kohderyhmänä ovat sellaiset eurooppalaiset tutkijat ja teollisuudessa työskentelevät henkilöt, joiden toiminta liittyy energiatutkimukseen, reaktorien turvallisuuteen ja ydinpolttoaineen kiertoon tai suurvuoreaktorin lääkinnälliseen käyttöön.9.2 Toimenpiteen perustelut_   Yhteisön rahoitustuen tarpeellisuusKomissio käyttää Pettenissä sijaitsevaa suurvuoreaktoria Euratomin ja Alankomaiden välillä 25. heinäkuuta 1961 tehdyn sopimuksen mukaisesti. Tähän sopimukseen, joka on voimassa 99 vuotta, ei sisälly sopimussuhteen purkamista koskevaa lauseketta (tämäntyyppisen sopimuksen yhteydessä sopimuspuolet neuvottelevat tapauskohtaisesti sopimussuhteen purkamisen ehdoista)._   Alankomaiden, Saksan ja Ranskan viranomaiset käyttävät reaktoria sopimuksen mukaisesti omissa tutkimusohjelmissaan. Ainoaksi oikeudellisesti sopivaksi välineeksi on osoittautunut lisäohjelma, joka on pääosin Alankomaiden rahoittama.9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointiSisäisen arviointimenettelyn luonne ja arvioinnin suorittaminen säännöllisin väliajoin ovat todennäköisesti riittävä tae siitä, että komissio voi hoitaa sille kuuluvat velvoitteet.Ohjelmien tulosten määrän ja laadun arvioinnissa käytettävät mittarit ja perusteet määritellään kunkin hankkeen osalta erikseen, ja arvioinnin tulokset ilmoitetaan YTK:n hallintoneuvostolle ja julkaistaan mahdollisuuksien mukaan vuosi kertomuksessa.Suurvuoreaktoria koskevan erillisen vuosikertomuksen (EUR 18714 EN, 1998) lisäksi yhteinen tutkimuskeskus julkaisee vuosittain kertomuksen, jonka keskuksen hallintoneuvosto on ensin hyväksynyt; vuoden 1998 toimintaa koskevan kertomuksen viitetiedot ovat KOM(99) 222 lopullinen ja EUR 18704 EN.10. HALLINTOMENOT (TALOUSARVION PÄÄLUOKAN III A-OSAEi sovelleta.


|

52011PC0265

/* KOM/2011/0265 lopull. - NLE 2011/0114 */  NEUVOSTON PÄÄTÖS Madagaskarin tasavallan kanssa käytävien AKT–EU-kumppanuussopimuksen 96 artiklan mukaisten neuvottelujen päättämisestä annetun päätöksen 2010/371/EU voimassaolon pidentämisestä Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Madagaskarin tasavallan kanssa käytävien AKT–EU-kumppanuussopimuksen 96 artiklan mukaisten neuvottelujen päättämisestä annetun päätöksen 2010/371/EU voimassaolon pidentämisestä

	PERUSTELUTEuroopan unionin neuvosto päätti 7. kesäkuuta 2010 toteuttaa Madagaskarin tasavallan vastaisia aiheellisia toimenpiteitä[1] AKT–EU-kumppanuussopimuksen 96 artiklan nojalla käytyjen neuvottelujen jälkeen. Tämän 12 kuukaudeksi annetun päätöksen voimassaolo päättyy 6. kesäkuuta 2011.Päätöksellä 2010/371/EU hyväksyttyihin aiheellisiin toimenpiteisiin kuuluvat erityisesti budjettituen, kymmenennen EKR:n puitteissa aloitetun maaohjelman täytäntöönpanon ja yhdeksännen EKR:n mukaisten hallitusta ja virastoja suoraan koskevien toimien ja maksujen keskeyttäminen. Komissio otti myös hoitaakseen EKR:n kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävät. Toimenpiteet eivät koskeneet humanitaarista apua eivätkä tiettyjä väestöä suoraan hyödyttäviä hankkeita.Päätöksen antamisen jälkeen poliittinen vuoropuhelu on vilkastunut Madagaskarissa ja SADC:n sovittelutoimet on aloitettu uudelleen. SADC esitti yhteisymmärrykseen ja puolueettomuuteen perustuvaa siirtymäaikaa koskevan etenemissuunnitelman, jolla pyritään löytämään ratkaisu Madagaskarin kriisiin. Tämän siirtymäajan olisi johdettava vapaiden ja uskottavien vaalien pitämiseen, jolloin maa voisi palata perustuslailliseen järjestykseen. Siirtymäajan hallinto ja kaikki muut neuvotteluihin osallistuneet poliittiset puolueet, lukuun ottamatta entisten presidenttien Ratsirakan, Zafyn ja Ravalomananan vaikutuspiiriä, parafoivat tämän etenemissuunnitelman 9. maaliskuuta 2011.Livingstonessa 31. maaliskuuta 2011 pidetyssä SADC-troikan huippukokouksessa pantiin etenemissuunnitelma merkille ja päätettiin vahvistaa ja suojata saavutettua edistystä. Etenemissuunnitelman sisältöä ei kuitenkaan vahvistettu, vaan suositeltiin, että siitä keskusteltaisiin tarkemmin SADC:n ylimääräisessä huippukokouksessa.Jos SADC vahvistaisi etenemissuunnitelman, Afrikan unioni tekisi mahdollisesti saman, jonka jälkeen vuorossa olisivat kansainvälinen yhteisö, mukaan lukien Euroopan unioni.Koska tätä vahvistusta ei ole vielä tehty ja perustuslailliseen järjestyksen palauttamiseen tähtäävän yhteisymmärrykseen perustuvan siirtymäajan osalta ei ole juurikaan edistytty, olisi perusteltua pidentää päätöksen voimassaoloa 12 kuukaudella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tilanteen säännöllistä uudelleentarkastelua kyseisenä aikana.Jotta madagaskarilaiset kumppanit saisivat EU:lta selkeän signaalin, joka kannustaisi niitä jatkamaan ponnistuksiaan sopuun pääsemiseksi, ehdotetaan, että tämän päätöksen liitteenä oleva uusi kirje lähetettäisiin Madagaskarin viranomaisille. Kirjeessä EU sitoutuu tukemaan poliittisesti ja rahoituksellisesti yhteisymmärrykseen pohjautuvaa siirtymäaikaa, johon SADC:n, Afrikan unionin ja kansainvälisen yhteisön vahvistaman etenemissuunnitelman täytäntöönpano johtaisi. Koska tämä ehdotus koskee vain voimassa olevien aiheellisten toimenpiteiden voimassaolon pidentämistä eikä niiden perusteellista muuttamista, päätöksen 2010/371/EU liitettä ei ole tarpeen muuttaa. Tässä vaiheessa ei myöskään ole aiheellista käynnistää uudelleen AKT–EU-kumppanuussopimuksen 96 artiklan mukaisesti Madagaskarin tasavallan kanssa käytyjä neuvotteluja.2011/0114 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSMadagaskarin tasavallan kanssa käytävien AKT–EU-kumppanuussopimuksen 96 artiklan mukaisten neuvottelujen päättämisestä annetun päätöksen 2010/371/EU voimassaolon pidentämisestäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen[2], joka on tarkistettu Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005[3], jäljempänä ’AKT–EU-kumppanuussopimus’, ja erityisesti sen 96 artiklan,ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen AKT–EU-kumppanuussopimuksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja noudatettavista menettelyistä[4] ja erityisesti sen 3 artiklan,ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:1.  AKT–EU-kumppanuussopimuksen 9 artiklassa tarkoitettuja olennaisia osia on rikottu.2.  Madagaskarin kanssa aloitettiin 6 päivänä heinäkuuta 2009 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioiden ryhmän edustajien läsnä ollessa AKT–EU-kumppanuussopimuksen 96 artiklan mukaiset neuvottelut, joiden aikana siirtymäajan hallinnon edustajat eivät esittäneet tyydyttäviä ehdotuksia tai sitoumuksia.3.  Poliittiseen kriisiin on pyritty löytämään ratkaisu SADC:n ja kaikkien poliittisten puolueiden välityksellä, ja erityisesti on neuvoteltu SADC:n ehdottamasta yhteisymmärrykseen pohjautuvaa siirtymäaikaa koskevasta etenemissuunnitelmasta, jonka tavoitteena on pitää vapaat ja uskottavat vaalit ja palata perustuslailliseen järjestykseen.4.  Nyt on kuitenkin kulunut jo 12 kuukautta, joten Euroopan unionin on todettava, että pyrkimyksistä huolimatta asianomaiset osapuolet eivät vielä ole allekirjoittaneet mainittua etenemissuunnitelmaa eivätkä SADC, Afrikan unioni ja kansainvälinen yhteisö ole vahvistaneet sitä. Tämän vuoksi ei voida suunnitella perustuslailliseen järjestykseen palaamiseen tähtäävää yhteisymmärrykseen pohjautuvaa siirtymäaikaa, mikä olisi ehdoton edellytys voimassa olevien aiheellisten toimenpiteiden muuttamiselle.5.  Päätöksen 2010/371/EU voimassaolo päättyy 6 päivänä kesäkuuta 2011. Edellä kuvatun tilanteen vuoksi olisi voimassaoloa pidennettävä yhdellä vuodella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tilanteen säännöllistä uudelleentarkastelua kyseisenä aikana,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMuutetaan päätös 2010/371/EU seuraavasti:Korvataan 3 artiklan toinen virke seuraavasti: ”Se on voimassa 6 päivään kesäkuuta 2012, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tilanteen säännöllistä uudelleentarkastelua kyseisenä aikana.”.2 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.3 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .TehtyNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEBrysselLUONNOS KIRJEEKSI SIIRTYMÄAJAN HALLINNON PRESIDENTILLEArvoisa presidenttiEuroopan unioni pitää AKT–EU-kumppanuussopimuksen 9 artiklan määräyksiä erittäin tärkeinä. Ihmisoikeuksien, demokraattisten instituutioiden ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen ovat olennainen osa kumppanuussopimusta ja muodostavat siten suhteidemme perustan.Euroopan unioni ilmoitti Teille 16. kesäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä 7 päivänä kesäkuuta 2010 tekemästään päätöksestä 2010/371/EU päättää AKT–EU-kumppanuussopimuksen 96 artiklan mukaisesti käytävät neuvottelut ja toteuttaa sopimuksen 96 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja aiheellisia toimenpiteitä.Euroopan unioni on tietoinen, että kaikki poliittiset puolueet ovat ponnistelleet löytääkseen ulospääsyn maatanne kohdanneesta poliittisesta kriisistä. Se on seurannut kiinnostuneena SADC:n välityksellä esitetystä etenemissuunnitelmasta käydyissä neuvotteluissa saavutettu edistystä. Kyseinen etenemissuunnitelma koskee yhteisymmärrykseen ja puolueettomuuteen perustuvaa siirtymäaikaa, ja sillä pyritään löytämään Madagaskarin kriisiin, jotta maassa voitaisiin järjestää vapaat ja uskottavat vaalit ja palata perustuslailliseen järjestykseen.Nyt on kuitenkin kulunut jo 12 kuukautta, joten Euroopan unionin on todettava, että näistä pyrkimyksistä huolimatta asianomaiset osapuolet eivät vieläkään ole allekirjoittaneet tätä etenemissuunnitelmaa eivätkä SADC, Afrikan unioni ja kansainvälinen yhteisö ole vahvistaneet sitä. Tämän vuoksi ei voida suunnitella perustuslailliseen järjestykseen palaamiseen tähtäävää yhteisymmärrykseen pohjautuvaa siirtymäaikaa, mikä olisi ehdoton edellytys voimassa olevien aiheellisten toimenpiteiden muuttamiselle.Näin ollen Euroopan unioni on päättänyt jatkaa päätöksen 2010/371/EU voimassaoloa 6. kesäkuuta 2012 asti.Euroopan unioni haluaa korostaa, että se on erittäin halukas tukemaan poliittisesti ja rahoituksellisesti yhteisymmärrykseen pohjautuvaa siirtymäaikaa, johon SADC:n, Afrikan unionin ja kansainvälisen yhteisön vahvistama etenemissuunnitelma johtaisi. Se myös pitää tällaisen tuen antamista ratkaisevan tärkeänä, jotta pitkään kestäneeseen poliittiseen kriisiin löydettäisiin ratkaisu ja yhä raskaammin Madagaskarin väestöön kohdistuvat taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset saataisiin loppumaan.KunnioittavastiEuroopan unionin puolesta [1] EUVL L 169 , 3.7.2010, s. 13.[2] EYVL 317, 15.12.2000, s. 3.[3] EUVL 287, 28.10.2005, s. 1.[4] EYVL 317, 15.12.2000, s. 376.


title: Ehdotus neuvoston päätös muuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0589

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 9.10.2007KOM(2007) 589 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)(komission esittämä)PERUSTELUT1. Muuntogeenisen maissin ( Zea mays L., linja T25) markkinoille saattamiseen annettiin lupa direktiivin 90/220/ETY[1] C osan mukaisesti tehdyillä komission päätöksillä, ja Ranskan viranomaiset antoivat luvan kyseisen muuntogeenisen organismin markkinoille saattamiseen. Lupa koskee kaikkia tuotteen käyttötarkoituksia eli tuontia, jalostamista elintarvikkeiksi ja rehuiksi ja viljelyä.2. Tämän jälkeen Itävalta ilmoitti komissiolle direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan (suojalauseke) mukaisesti päätöksestään kieltää väliaikaisesti kyseisen maissin Zea mays L., linja T25 käyttö ja myynti kaikkiin käyttötarkoituksiin, joita direktiivin 90/220/ETY nojalla annettu lupa koskee, tai rajoittaa tällaista käyttöä ja myyntiä. Itävalta ilmoitti myös päätöksensä perusteet.3. Maissista Zea mays L., linja T25 johdetut tuotteet (tärkki ja kaikki sen johdannaiset, jalostamaton ja jalostettu öljy ja kaikki lämpökäsitellyt tai fermentoidut tuotteet, jotka on saatu maissista Zea mays L., linja T25, sekä kyseisestä maissista valmistetut rehut) ovat sallittuja asetuksen (EY) N:o 258/97[2] ja asetuksen (EY) N:o 1829/2003[3] nojalla. Näihin käyttötarkoituksiin ei sovelleta Itävallan ilmoittamaa suojalauseketta.4. Asiasta kuultiin kasveja käsittelevää tiedekomiteaa, joka katsoi lausunnoissaan, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisältäneet sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi jo otettu huomioon, kun kyseisten muuntogeenisten organismien riskejä alun perin arvioitiin, ja joka olisi edellyttänyt komitean Zea mays L. linja T25 -maissin turvallisuudesta antaman alkuperäisen tieteellisen lausunnon tarkistamista.5. Direktiivi 90/220/ETY on kumottu geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/18/EY[4].6. Komissio pyysi tammikuussa 2004 Itävaltaa harkitsemaan uudelleen suojalausekettaan uuden sääntelyjärjestelmän perusteella ja tarvittaessa tekemään siitä uuden ilmoituksen direktiivin 2001/18/EY mukaisesti.7. Itävalta toimitti direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaisesti komissiolle lisätietoja olemassa olevan suojalauseketoimenpiteensä tueksi.8. Direktiivin 2001/18/EY 23 artiklassa edellytetään, että komissio tekee päätökset mainitun direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä soveltaen päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ja ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.9. Komissio pyysi direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (EFSA), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[5] ja joka kyseisen asetuksen nojalla on korvannut asiaa käsittelevät tiedekomiteat. EFSA katsoi 8. heinäkuuta 2004 antamassaan lausunnossa[6], että Itävallan esittämät tiedot eivät sisältäneet uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka olisi mitätöinyt Zea mays L., linja T25-tuotteen ympäristöriskien arvioinnin ja oikeuttanut kyseisen muuntogeenisen organismin kieltämiseen Itävallassa.10. Näin ollen luonnos komission päätökseksi, jossa Itävaltaa vaadittiin kumoamaan kansallinen suojalausekkeensa, toimitettiin neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti lausuntoa varten direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetulle komitealle.11. Komiteaa kuultiin 29. marraskuuta 2004, mutta se ei antanut lausuntoa suojalauseketoimenpiteestä, jolloin komission on neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävä viipymättä neuvostolle ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja annettava tästä tieto Euroopan parlamentille.12. Ympäristöneuvosto ilmoitti kuitenkin 24. kesäkuuta 2005 neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti vastustavansa määräenemmistöllä ehdotusta, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojalauseketoimenpiteensä. Näin ollen komission on tarkasteltava ehdotustaan uudelleen.13. Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen T25 markkinoille saattamiseen liittyvistä kansallisista suojatoimenpiteistä vallitsee yhä tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide Itävallassa ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen yhä direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.14. Marraskuussa 2005 EFSAa kuultiin siitä, voidaanko tieteellisin perustein katsoa, että Zea mays L., linja T25 -maissin markkinoille saattamisen jatkamisella on lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja EFSAa pyydettiin erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut sen aiemman tieteellisen lausunnon jälkeen, jossa oli arvioitu tämän muuntogeenisen organismin turvallisuutta.15. Tutkittuaan Itävallan hakemuksessa esitetyt todisteet EFSA totesi 29. maaliskuuta 2006 antamassaan lausunnossa (joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2006)[7], että nykyään saatavilla oleva tieteellinen näyttö ei tue Itävallan esittämiä väitteitä ja ettei ollut syytä uskoa Zea mays L., linja T25 -maissin markkinoille saattamisen jatkamisella olevan lupaehtoja noudatettaessa haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.16. Komissio antoi neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan tulisi kumota suojalauseketoimenpiteensä.17. Ympäristöneuvosto ilmoitti 18. joulukuuta 2006 vastustavansa määräenemmistöllä ehdotusta.18. Päätöksessään neuvosto viittasi direktiivin 2001/18/EY mukaiseen ympäristöriskien arviointiin ja totesi, että Euroopan unionin maatalouden erilaiset rakenteet ja erilaiset alueelliset ekologiset ominaisuudet on otettava ympäristöriskien arvioinnissa järjestelmällisemmin huomioon.19. Komissio voi neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaan tehdä neuvostolle muutetun ehdotuksen, tehdä ehdotuksensa uudelleen tai antaa perustamissopimukseen perustuvan säädösehdotuksen.20. Joulukuun 18 päivänä 2006 tehdyssä neuvoston päätöksessä viitataan ainoastaan suojalausekkeeseen liittyviin ympäristönäkökohtiin, tarkemmin sanottuna viljelyyn.21. Itävalta on käynnistänyt tieteellisen todistusaineiston keräämisen näistä näkökohdista, mikä sen mielestä oikeuttaa pitämään suojalausekkeen väliaikaisesti voimassa varsinkin, kun otetaan huomioon edellä mainitun neuvoston päätöksen johdanto-osan 3 kappaleessa oleva viittaus erilaisiin maatalouden rakenteisiin ja erilaisiin alueellisiin ekologisiin ominaisuuksiin. Itävaltaa kehotetaan direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan nojalla toimittamaan komissiolle kaikki tieteellinen näyttö, jonka se on kerännyt, sekä mahdollinen uusi ympäristöriskien arviointi heti sen valmistuttua ja tiedottamaan asiasta kaikille jäsenvaltioille.22. Komissio toimii näiden Itävallan toimenpiteeseen liittyvien näkökohtien osalta Itävallan toimittamien tietojen ja tekemän tieteellisen arvioinnin pohjalta direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaisesti.23. Direktiivin 90/220/ETY nojalla myönnetyn luvan kohteena olevan maissin Zea mays L., linja T25 turvallisuusnäkökohdat ovat elintarvikkeiden ja rehujen osalta (tuonti ja jalostus mukaan luettuina) samanlaiset koko Euroopassa, ja EFSA on ne arvioinut ja todennut, että tällä tuotteella ei todennäköisesti ole haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen.24. Näin ollen komissio katsoo, että ehdotusta olisi muutettava, jotta voidaan ottaa huomioon pelkästään Itävallan asettamaan kieltoon liittyvät elintarvike- ja rehunäkökohdat eli kielto, jonka mukaan käsittelemättömiä siemeniä ei saa tuoda maahan eikä käyttää jatkojalostuksen valmistusaineina tai suoraan elintarvikkeina taikka rehuina.25. Sen vuoksi komissio antaa neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvostolle muutetun ehdotuksen.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin ( Zea mays L., linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[8] ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Geneettisesti muunnetun maissin ( Zea mays L. linja T25) saattamisesta markkinoille neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 98/294/EY[9] päätettiin, että kyseisen tuotteen markkinoille saattamiseen on annettava lupa.(2) Ranskan viranomaiset antoivat kyseisen luvan 3 päivänä elokuuta 1998. Lupa koskee kaikkia tuotteen käyttötarkoituksia eli tuontia, jalostamista elintarvikkeiksi ja rehuiksi ja viljelyä.(3) Direktiivin 90/220/ETY[10] korvanneen direktiivin 2001/18/EY 35 artiklan 1 kohdan mukaan geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ollut saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiiviä 2001/18/EY.(4) Itävalta ilmoitti 8 päivänä toukokuuta 2000 komissiolle päätöksestään kieltää väliaikaisesti Zea mays L., linja T25 -tuotteen käyttö ja myynti kaikkiin käyttötarkoituksiin ja perusteli päätöksensä direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(5) Maissista Zea mays L., linja T25 johdetut tuotteet (tärkki ja kaikki sen johdannaiset, jalostamaton ja jalostettu öljy ja kaikki lämpökäsitellyt tai fermentoidut tuotteet, jotka on saatu maissista Zea mays L., linja T25, sekä kyseisestä maissista valmistetut rehut) ovat sallittuja asetuksen (EY) N:o 258/97[11] ja asetuksen (EY) N:o 1829/2003[12] nojalla. Näihin käyttötarkoituksiin ei sovelleta Itävallan ilmoittamaa suojalauseketta.(6) Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi 20 päivänä heinäkuuta 2001, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisältäneet sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi jo otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka olisi edellyttänyt komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.(7) Itävalta toimitti 9 päivänä tammikuuta 2004 sekä 9 ja 17 päivänä helmikuuta 2004 komissiolle lisätietoja linjan T25 maissia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.(8) Komissio pyysi direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (EFSA), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[13] ja joka kyseisen asetuksen nojalla on korvannut asiaa käsittelevät tiedekomiteat.(9) EFSA katsoi 8 päivänä heinäkuuta 2004[14], että Itävallan esittämät tiedot eivät sisältäneet sellaista uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka olisi riittänyt mitätöimään linjan T25 maissin ympäristöriskien arvioinnin ja sen vuoksi oikeuttanut kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Itävallassa.(10) Koska silloisen tietämyksen perusteella ei ollut syytä epäillä tuotteen olevan vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle, komissio toimitti 29 päivänä marraskuuta 2004 luonnoksen päätökseksi, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava väliaikainen suojalauseketoimenpiteensä, direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetun komitean harkittavaksi kyseisen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.(11) Kyseinen komitea ei kuitenkaan antanut lausuntoa, ja komissio toimitti menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston päätöksen 1999/468/EY[15] 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.(12) Neuvosto hylkäsi kuitenkin ehdotuksen 24 päivänä kesäkuuta 2005 määräenemmistöllä päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti.(13) Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen T25 markkinoille saattamiseen liittyvistä kansallisista suojatoimenpiteistä vallitsee yhä tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide Itävallassa ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen yhä direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.(14) Marraskuussa 2005 komissio kuuli EFSAa uudelleen siitä, voitiinko tieteellisin perustein katsoa, että linjan T25 maissin markkinoille saattamisen jatkamisella oli lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön. EFSAa pyydettiin erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut sen aiemman tieteellisen lausunnon jälkeen, jossa oli arvioitu tämän muuntogeenisen organismin turvallisuutta.(15) EFSA totesi 29 päivänä maaliskuuta 2006 antamassaan lausunnossa[16], ettei ollut syytä uskoa linjan T25 maissin markkinoille saattamisen jatkamisella olevan lupaehtoja noudatettaessa haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.(16) Komissio antoi neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojalauseketoimenpiteensä.(17) Ympäristöneuvosto ilmoitti määräenemmistöllä 18 päivänä joulukuuta 2006 neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan nojalla vastustavansa ehdotusta.(18) Päätöksessään neuvosto viittasi direktiivin 2001/18/EY mukaiseen ympäristöriskien arviointiin ja totesi, että Euroopan unionin maatalouden erilaiset rakenteet ja erilaiset alueelliset ekologiset ominaisuudet on otettava ympäristöriskien arvioinnissa järjestelmällisemmin huomioon.(19) Komissio teki muutetun ehdotuksen neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti ottaakseen huomioon 18 päivänä joulukuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen, jossa viitataan ainoastaan Itävallan suojalausekkeeseen liittyviin ympäristönäkökohtiin, tarkemmin sanottuna viljelynäkökohtiin.(20) Itävalta on käynnistänyt tieteellisen todistusaineiston keräämisen näistä näkökohdista, mikä sen mielestä oikeuttaa pitämään suojalausekkeen väliaikaisesti voimassa varsinkin, kun otetaan huomioon edellä mainitun neuvoston päätöksen johdanto-osan 3 kappaleessa oleva viittaus erilaisiin maatalouden rakenteisiin ja erilaisiin alueellisiin ekologisiin ominaisuuksiin. Itävaltaa kehotetaan direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan nojalla toimittamaan komissiolle kaikki tieteellinen näyttö, jonka se on kerännyt, sekä mahdollinen uusi ympäristöriskien arviointi heti sen valmistuttua ja tiedottamaan asiasta kaikille jäsenvaltioille.(21) Komissio toimii näiden Itävallan toimenpiteeseen liittyvien näkökohtien osalta Itävallan toimittamien tietojen ja tekemän tieteellisen arvioinnin pohjalta direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaisesti.(22) Direktiivin 90/220/ETY nojalla myönnetyn luvan kohteena olevan maissin Zea mays L., linja T25 turvallisuusnäkökohdat ovat elintarvikkeiden ja rehujen osalta (tuonti ja jalostus mukaan luettuina) samanlaiset koko Euroopassa, ja EFSA on ne arvioinut ja todennut, että tällä tuotteella ei todennäköisesti ole haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen.(23) Komission ehdotuksessa otetaan huomioon ainoastaan Itävallan asettamaan kieltoon liittyvät elintarvike- ja rehunäkökohdat eli kielto, jonka mukaan käsittelemättömiä siemeniä ei saa tuoda maahan eikä käyttää jatkojalostuksen valmistusaineina tai suoraan elintarvikkeina taikka rehuina.(24) Näin ollen Itävallan olisi kumottava suojatoimenpiteensä ainakin siltä osin kuin se koskee maissin Zea mays L., linja T25 tuontia ja jalostusta elintarvikkeiksi ja rehuiksi,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaItävallan toteuttamat toimenpiteet, joilla kielletään tuomasta maahan ja jalostamasta elintarvikkeiksi ja rehuiksi maissia Zea mays L., linja T25, jonka markkinoille saattamiseen on annettu lupa päätöksellä 98/294/EY, eivät ole direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan nojalla perusteltuja.2 artiklaItävallan on toteutettava viimeistään 20 päivän kuluttua tämän päätöksen ilmoittamisesta tarvittavat toimenpiteet kumotakseen kiellon, jonka mukaan maissia Zea mays L., linja T25 ei saa tuoda maahan eikä jalostaa elintarvikkeiksi eikä rehuiksi.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.Tehty Brysselissä […] 2007.Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.[2] EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.[3] EUVL L 106, 18.10.2003, s. 1.[4] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[5] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).[6] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto, joka liittyy Itävallan turvautumiseen direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan käyttöön. EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[7] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto muuntogeenisistä viljelykasveista (maissi Bt176, maissi MON 810, maissi T25, rapsi Topas 19/2 ja rapsi Ms1xRf1), joiden osalta on turvauduttu suojalausekkeeseen direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti. EFSA Journal (2006) 338, 1–15.[8] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[9] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 32.[10] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.[11] EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.[12] EUVL L 106, 18.10.2003, s. 1.[13] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).[14] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto, joka liittyy Itävallan turvautumiseen direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan käyttöön. EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[15] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.[16] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto muuntogeenisistä viljelykasveista (maissi Bt176, maissi MON 810, maissi T25, rapsi Topas 19/2 ja rapsi Ms1xRf1), joiden osalta on turvauduttu suojalausekkeeseen direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti. EFSA Journal (2006) 338, 1–15.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 26.8.2015
            COM(2015) 407 final
            2015/0181(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Ukrainan liittymiseen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Ukraina esitti 13. joulukuuta 2012 julkisia hankintoja koskevaan WTO:n sopimukseen, jäljempänä ’GPA-sopimus’, liittymistä koskevan hakemuksen. Se toimitti soveltamisalaa koskevat tarkistetut tarjoukset 7. maaliskuuta 2014, 28. lokakuuta 2014, 27. huhtikuuta 2015, 27. toukokuuta 2015 ja 29. kesäkuuta 2015.

               Komissio neuvotteli unionin puolesta useita Ukrainan esittämiä markkinoiden avaamista koskevia sitoumuksia sekä kahdenvälisesti että julkisia hankintoja käsittelevässä WTO:n komiteassa, jäljempänä ’GPA-komitea’.

               Tämän jälkeen Ukraina esitti lopullisen tarjouksensa GPA-komitealle. Jäljempänä esitetään yhteenveto Ukrainan lopullisesta tarjouksesta sekä komission arviointi siitä.

               Päätöksellä annetaan komissiolle valta esittää Ukrainan liittymistä koskeva unionin kanta GPA-komiteassa.

               •Johdonmukaisuus suhteessa tällä politiikan alalla voimassa oleviin politiikkaa koskeviin säännöksiin

                  Kyseessä on standardimenettely, jota noudatetaan, kun komission on esitettävä kolmannen maan liittymistä koskeva unionin kanta GPA-komiteassa.

               •Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan

               Ei sovelleta.

               2.OIKEUSPERUSTA SEKÄ TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdan mukaan neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta, kun kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen on tehtävä päätös, jolla on oikeusvaikutuksia. GPA-komitean päätös, jossa vahvistetaan Ukrainan liittymisehdot, kuuluu SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan soveltamisalaan, koska päätös tehdään kansainvälisellä sopimuksella perustetussa elimessä ja koska sillä on oikeusvaikutuksia.

               •Toissijaisuusperiaate (muun kuin yksinomaisen toimivallan osalta)

               EU:lla on yksinomainen toimivalta kaupan liitännäistoimenpiteiden alalla. Yhteiset unionin tason toimet ovat paras tapa toimia kolmansia maita koskevissa asioissa.

               •Suhteellisuusperiaate

               Ei sovelleta.

               •Sääntelytavan valinta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdan mukaan neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta, kun kansainvälisellä sopimuksella perustetun elimen on tehtävä päätös, jolla on oikeusvaikutuksia.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMÄKUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Voimassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/kuntotarkastukset

               Ei sovelleta.

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Ei sovelleta.

                •Asiantuntijatiedon käyttö

               Ei sovelleta.

               •Vaikutusten arviointi

               Kolmannen maan liittyminen kansainväliseen sopimukseen, jonka sopimuspuoli unioni on, ei edellytä vaikutusten arviointia.

               •Sääntelyn tila ja yksinkertaistaminen

               Ei sovelleta.

               •Perusoikeudet

               Ei sovelleta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ei ole.

               5.MUUT SEIKAT

               •Täytäntöönpanosuunnitelmat sekä seuranta-, arviointi- ja raportointijärjestelyt

               Ei sovelleta.

               •Perusteluasiakirjat (direktiivien osalta)

               Ei sovelleta.

               •Yksityiskohtainen selvitys ehdotuksen säännöksistä

               Ukrainan lopullinen tarjous

               Markkinoillepääsyä koskevat sitoumukset (soveltamisalaan kuuluvat hankintayksiköt, tavarat, palvelut ja rakennuspalvelut)

               Kynnysarvot

               Ukrainan eri liitteiden osalta tarjoamat kynnysarvot vastaavat GPA-sopimuspuolten soveltamia standardikynnysarvoja.

               Yksiköt

               Liitteessä 1 (”valtionhallintoon kuuluvat hankintayksiköt”) Ukraina tarjoaa – määritelmään perustuvan toimintamallin mukaisesti – pääsyn erittäin monien valtionhallintoon kuuluvien yksiköiden hankintoihin. Liite sisältää ohjeellisen luettelon näistä yksiköistä. Poikkeuksista tai varaumista ei ole esitetty huomautuksia.

               Liitteessä 2 (”valtionhallintoon välillisesti kuuluvat hankintayksiköt”) Ukraina myöntää määritelmän mukaisesti pääsyn useiden valtionhallintoon välillisesti kuuluvien yksiköiden hankintoihin ja sisällyttää mukaan ohjeellisen luettelon näistä yksiköistä. Poikkeuksista tai varaumista ei ole esitetty huomautuksia.

               Liitteessä 3 (”muut yksiköt”) Ukraina myöntää GPA-sopimuspuolille pääsyn useilla yleishyödyllisillä aloilla toimivien yksiköiden hankintoihin määritelmään pohjautuen ja sisällyttää mukaan ohjeellisen luettelon EU:n vaatimusten mukaisesti.

               Se on sisällyttänyt mukaan huomautuksen, joka perustuu liitteessä 3 olevaan EU:n huomautukseen ja jolla jätetään pois hankinnat sidosyrityksiltä tai yhteisyrityksiltä.

               Tavarat

               Ukraina tarjoaa liitteessä 4 kaikki sopimuksen piiriin kuuluvien yksiköiden hankkimat tavarat.

               Palvelut

               Ukraina tarjoaa liitteessä 5 kaikki sopimuksen piiriin kuuluvien yksiköiden hankkimat palvelut muutamin poikkeuksin. Nämä koskevat kansainvälisten sovitteluelinten palveluita, kansainvälisiä kaupallisia välimiesmenettelyitä ja hankintayksikköön liittyvien riitojen ratkaisemista; rahoituslaitosten palveluita, jotka liittyvät luottoresurssien ja varojen keräämiseen hankintayksikön suorittamaa peruspääoman hankintaa varten; tutkimus- ja kehityspalveluja sekä Ukrainan keskuspankin tarjoamia rahoituspalveluja ja niihin liittyviä palveluja. Nämä poikkeukset ovat määrältään ja luonteeltaan rajallisia.

               Rakennuspalvelut

               Liitteessä 6 Ukraina on sisällyttänyt tarjoukseensa yhteisen tavaraluokituksen (CPC Prov.) koko alajakson 51. Tarjoukseen ei sisälly käyttöoikeusurakoita koskevia sopimuksia.

               Yleiset huomautukset

               Ukraina on sisällyttänyt liitteeseen 7 kaksi huomautusta. Ne koskevat ulkomailla olevien diplomaattiedustustojen suorittamaa rakennusalan palvelujen hankintaa sekä turvapaperin, seteleiden, kolikkojen ja arkaluonteisten asiakirjojen hankintaa, jotka eivät sisälly Ukrainan tarjoukseen.

               Ukrainan lainsäädäntö

               Julkisia hankintoja koskeva Ukrainan lainsäädäntö on syrjimätön. Siinä ei ole säännöksiä, joilla kotimaisia tuotteita ja toimittajia kohdeltaisiin suotuisammin kuin ulkomaisia tuotteita ja toimittajia. Vaikuttaa siltä, että Ukrainan hankintalainsäädäntö on avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön, kuten GPA-sopimuksessa vaaditaan.

               Komission arviointi Ukrainan tarjouksesta

               Ukraina sisällyttää lopulliseen tarjoukseensa kattavasti valtionhallinnon yksiköt, valtionhallintoon välillisesti kuuluvat yksiköt sekä yleishyödyllisillä aloilla ja tavaroiden, palveluiden ja rakennuspalveluiden alalla toimivat yksiköt. Näin ollen se on tyydyttävä ja hyväksyttävä. Sen julkisia hankintoja koskeva lainsäädäntö on GPA-sopimuksen mukainen.

               Koska Ukraina tarjoaa liitteessään 1 tyhjentävän luettelon yksiköistä, Ukrainan tavaroilla, palveluilla, tavarantoimittajilla ja palveluntarjoajilla olisi oltava vastaava pääsy EU:n hankintamarkkinoille kuin EU:ta koskevassa liitteessä 1 olevan 2 jakson 2 kohdassa esitetään, mikä tarkoittaa pääsyä liitteessä 1 lueteltujen valtionhallintoon kuuluvien hankintaviranomaisten hankintoihin.

               Suositus

               Ukrainan liittymisen GPA-sopimukseen odotetaan vaikuttavan hyvin myönteisesti kansainvälisten hankintamarkkinoiden avaamiseen, koska se lisää GPA-sopimuspuolten lukumäärää ja kannustaa siten muita maita liittymään GPA-sopimukseen. Komissio suosittaa, että Ukrainan esittämä lopullinen tarjous hyväksytään edellä mainituin ehdoin.

               Näin ollen ehdotetaan, että komissio valtuutetaan esittämään julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin kanta, jossa puolletaan Ukrainan liittymistä ja joka otetaan huomioon Ukrainan liittymistä koskevassa GPA-komitean päätöksessä.

               2015/0181 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Ukrainan liittymiseen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Ukraina esitti 13 päivänä joulukuuta 2012 julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen, jäljempänä ’GPA-sopimus’, liittymistä koskevan hakemuksen.

               (2)Soveltamisalaa koskevat Ukrainan sitoumukset vahvistetaan sen lopullisessa tarjouksessa.

               (3)Ukraina sisällyttää lopulliseen tarjoukseensa kattavasti valtionhallinnon yksiköt, valtionhallintoon välillisesti kuuluvat yksiköt sekä yleishyödyllisillä aloilla ja tavaroiden, palveluiden ja rakennuspalveluiden alalla toimivat yksiköt. Näin ollen tarjous on tyydyttävä ja hyväksyttävä. Ukrainan liittymisehdot, joka esitetään tämän päätöksen liitteessä, huomioidaan julkisten hankintojen komitean, jäljempänä ’GPA-komitea’, Ukrainan liittymisestä tekemässä päätöksessä.

               (4)Ukrainan liittymisen GPA-sopimukseen odotetaan vaikuttavan myönteisesti julkisten hankintojen markkinoiden kansainväliseen avaamiseen.

               (5)GPA-sopimuksen XXII artiklan 2 kohdan mukaan jokainen WTO:n jäsen voi liittyä GPA-sopimukseen kyseisen jäsenen ja osapuolten välillä sovittavin ehdoin sekä GPA-komitean päätöksessä määritetyin ehdoin.

               (6)Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa GPA-komiteassa unionin puolesta esitettävä kanta Ukrainan liittymiseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävä kanta on hyväksyä Ukrainan liittyminen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen tämän päätöksen liitteessä esitetyin erityisin liittymisehdoin.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 26.8.2015
            COM(2015) 407 final
            LIITE
            ehdotukseen
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Ukrainan liittymiseen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen

               LIITE

               UKRAINAN GPA-SOPIMUKSEEN LIITTYMISTÄ KOSKEVAT EU:N EHDOT

               Muutetaan liiteosassa I olevassa Euroopan unionia koskevassa liitteessä 1 olevan 2 jakson 2 kohta (”EU:n jäsenvaltioiden valtionhallintoon kuuluvat hankintaviranomaiset”) seuraavasti Ukrainan liittyessä julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen:

               ”2. Seuraavien valtionhallintoon kuuluvien hankintaviranomaisten hankinnoissa tulevat kysymykseen tavarat, palvelut, tavarantoimittajat ja palveluntarjoajat, jotka ovat peräisin Israelista, Moldovan tasavallasta, Montenegrosta ja Ukrainasta.”