Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0508(01)

hdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Bulgaria, Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Romania, Slovenia ja Slovakia hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi  /* KOM/2007/0508 lopull. - COD 2007/0185 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 11.9.2007KOM(2007) 508 lopullinen2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)EhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖSyksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Bulgaria, Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Romania, Slovenia ja Slovakia hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksiEhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖSyksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat tehdyn päätöksen N:o 896/2006/EY muuttamisesta(komission esittämät)PERUSTELUT1. JOHDANTOEuroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 14 päivänä kesäkuuta 2006 kaksi päätöstä, joilla otettiin käyttöön yksinkertaistettu järjestelmä sellaisten kolmansien maiden kansalaisten tarkastamiseksi unionin ulkorajoilla, joilta neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001[1] mukaisesti vaaditaan viisumi:-  Päätös N:o 895/2006/EY[2], tehty 14 päivänä kesäkuuta 2006, yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi, ja-  Päätös N:o 896/2006/EY[3], tehty 14 päivänä kesäkuuta 2006, yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat.Yhteisön viisumisäännöstöön sisällytettiin näillä päätöksillä ensimmäistä kertaa yhteiset perussäännöt viisumien ja oleskelulupien yksipuolisesta hyväksymisestä.Päätöksessä N:o 895/2006/EY otetaan huomioon Euroopan unioniin vuonna 2004 liittyneiden jäsenvaltioiden erityistarpeet viisumipolitiikan suhteen, erityisesti niiden viisumivaatimukset siirtymäaikana, joka päättyy, kun ne yhdentyvät täysin Schengen-alueeseen. Päätöksellä helpotetaan sitä huomattavaa hallinnollista lisätaakkaa, joka näissä maissa toimiville konsuliedustustoille aiheutui kansallisten kauttakulkuviisumien myöntämisestä henkilöille, jotka eivät merkitse jäsenvaltioille minkäänlaista uhkaa.Päätöksellä N:o 895/2006/EY otetaan käyttöön yhteisiin sääntöihin perustuva vapaaehtoinen järjestelmä, jonka avulla nämä jäsenvaltiot voivat yksinkertaistaa sellaisten kolmansien maiden kansalaisten tarkastuksia ulkorajoillaan, joilla on hallussaan tiettyjä asiakirjoja, jotka Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavat jäsenvaltiot ovat myöntäneet, tai vastaavia asiakirjoja, jotka muut jäsenvaltiot, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, ovat myöntäneet. Tämä ei kuitenkaan merkitse uusien velvollisuuksien luomista vuoden 2003 liittymisasiakirjassa lueteltujen lisäksi. Yhteisiä sääntöjä sovelletaan siirtymäajan päättymiseen asti eli siihen asti, kunnes nämä jäsenvaltiot osallistuvat täysimääräisesti sisärajattomaan alueeseen, jolloin tällaisten asiakirjojen vastavuoroinen hyväksyminen on pakollista.Yksipuoliseen hyväksymiseen perustuva järjestelmä koskee vain kauttakulkua, joka kestää enintään viisi päivää. Tällainen rajoitus on katsottu tarpeelliseksi, ettei nykyisiä Schengenin viisumisääntöjä, joissa määritetään viisumihakemuksen käsittelystä vastaava valtio (joko valtio, jonka alueella matkan pääasiallinen kohde sijaitsee, tai valtio, jonka alueelle saavutaan ensimmäiseksi) käsitettäisi väärin tai sovellettaisi virheellisesti.Päätöksessä N:o 896/2006/EY on noudatettu samaa lähestymistapaa. Siinä otetaan huomioon hallinnolliset ongelmat, joita jäsenvaltioille aiheutuu siitä, että ne joutuvat myöntämään viisumeja Sveitsissä ja Liechtensteinissa laillisesti asuville kolmansien maiden kansalaisille. Koska liikkuminen on vilkasta kausiluonteisesti (kesälomakaudella), joidenkin sellaisten jäsenvaltioiden konsulaatteihin Sveitsissä ja Liechtensteinissa, joita tämä liikkuminen niiden maantieteellisen sijainnin takia erityisesti koski, kohdistui raskas hallinnollinen taakka, koska niiden oli kyseisinä kausina myönnettävä vaaditut viisumit ajoissa.Päätöksellä N:o 896/2006/EY otetaan käyttöön yhteiset säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltiot hyväksyvät yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat kansallisia kauttakulkuviisumejaan vastaaviksi. Uusien sääntöjen noudattaminen on pakollista niille jäsenvaltioille, jotka osallistuvat täysimääräisesti yhteiseen sisärajattomaan alueeseen, ja vapaaehtoista niille, jotka liittyivät unioniin vuonna 2004. Tätä pidettiin tarpeellisena, ettei uusille jäsenvaltioille koituisi lisävelvoitteita siirtymäaikana ennen kuin ne yhdentyvät täysin Schengen-alueeseen.Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia ilmoittivat komissiolle päätöksen N:o 895/2006/EY 5 artiklan ja päätöksen N:o 896/2006/EY 4 artiklan mukaisesti[4] päätöksestään soveltaa kummankin päätöksen yhteistä järjestelmää. Lisäksi nämä maat päätyivät hyväksymään yksipuolisesti myös kaikki päätöksen N:o 895/2006/EY liitteessä luetellut asiakirjat, jotka muut jäsenvaltiot, jotka eivät vielä sovella täysimääräisesti Schengenin säännöstöä, ovat myöntäneet.Komissio on julkaissut ilmoitetut tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä [5]. Yhteisten sääntöjen soveltaminen alkaa eri jäsenvaltioissa eri aikaan. Päätöksissä ei ole asiasta säännöksiä, ja eräät jäsenvaltiot (Slovenia ja Kypros) päättivät soveltaa yhteisiä sääntöjä välittömästi, kun taas toiset päättivät hallinnollisista syistä aloittaa soveltamisen myöhemmin. Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia soveltavat yhteisiä sääntöjä 1 päivästä joulukuuta 2006.Jotta yhteisten sääntöjen soveltaminen olisi tehokasta, jäsenvaltiot ottivat (asianomaisessa neuvoston työryhmässä) esille joitakin päätökseen N:o 895/2006/EY liittyviä kysymyksiä ja pyysivät komission yksiköitä antamaan ohjeistusta ja tulkintansa eräiden säännösten soveltamisalasta.Vastatessaan näihin kysymyksiin komission yksiköt muistuttivat yhteisten sääntöjen käyttöönoton tarkoituksesta ja korostivat, että niiden soveltamisala rajoittuu kauttakulkuun. Yhteistä järjestelmää sovelletaan ensimmäisen päätöksen osalta siirtymäaikana, joka päättyy, kun kyseiset jäsenvaltiot yhdentyvät täysin Schengen-alueeseen, ja toisen päätöksen osalta siihen asti, kunnes Sveitsi ja Liechtenstein alkavat soveltaa Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.Komission yksiköt korostivat, että yhteisten sääntöjen käyttöönotolla pyrittiin yksinkertaistamaan tiettyihin ryhmiin kuuluvien henkilöiden kauttakulkua ja poistamaan perusteeton hallinnollinen taakka, joka konsulaateille voisi aiheutua viisuminhakijoista, jotka eivät merkitse jäsenvaltioille minkäänlaista uhkaa.Uusien sääntöjen käyttöönotto ei vaikuta jäsenvaltioissa yhteisön muuhun viisumi- ja ulkorajasäännöstöön sisältyvien määräysten täytäntöönpanoon vaan niitä sovelletaan edelleen. Nämä yhteiset säännöt eivät siis vaikuta alueellisesti rajoitettuja viisumeja, lentokenttien kauttakulkuviisumeja tai ulkorajoilla suoritettavia henkilötarkastuksia koskeviin määräyksiin.Komissio korosti viimeisen kohdan osalta, että ulkorajoilla suoritettavat henkilötarkastukset pitäisi suorittaa asetuksen (EY) N:o 562/2006[6] 5–13 ja 18–19 artiklan mukaisesti. Suorittaessaan tarkastuksia ulkorajoilla rajavartijoiden on otettava huomioon yhteisten sääntöjen mukanaan tuoma yksinkertaistaminen ja estettävä päätöksen N:o 895/2006/EY säännösten väärinkäyttö. Tarkastusten on siis oltava harkittuja ja oikeassa suhteessa asetettuihin tavoitteisiin. Rajavartijoiden olisi arvioitava kussakin yksittäistapauksessa, voitaisiinko kolmannen maan kansalaisiin soveltaa yksinkertaistettuja sääntöjä, täyttävätkö he maahantuloedellytykset ja onko päätöksessä N:o 895/2006/EY kauttakululle asetettua määräaikaa noudatettu. Jos rajavartija päätyy arvioinnissaan siihen, että henkilö ei ole noudattanut kauttakululle asetettua määräaikaa, tältä voidaan evätä maahanpääsy. Myös muita hallinnollisia toimenpiteitä, jotka ovat tietyissä tilanteissa sopivampia (esim. sakot), voidaan määrätä.Koska näistä kahdesta päätöksestä on saatu hyviä kokemuksia, EU:n olisi laajennettava yksinkertaistettu järjestelmä koskemaan myös Bulgariaa ja Romaniaa, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1 päivänä tammikuuta 2007 ja joita nykyiset yhteiset säännöt eivät vielä koske. Edellä mainittujen kahden päätöksen tekemiseen johtaneet syythän pätevät yhtä lailla myös Bulgariaan ja Romaniaan.Näiden kahden jäsenvaltion osalta on viisumisäännöstöön liittyvissä asioissa noudatettu ns. kaksivaiheista Schengenin säännöstön täytäntöönpanomenettelyä (Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan 4 artikla, jäljempänä ’vuoden 2005 liittymisasiakirja’). Näin tehtiin myös aikaisemman, vuoden 2004 laajentumisen yhteydessä. Tämä tarkoittaa, että Bulgarian ja Romanian on sovellettava liittymispäivästä (1.1.2007) alkaen asetuksen (EY) N:o 539/2001 säännöksiä eli vaadittava sen liitteessä I luetelluilta kolmansien maiden kansalaisilta viisumi ja jatkettava kansallisten viisumiensa myöntämistä siihen päivään asti, jona ne neuvoston päätöksellä yhdentyvät täysin Schengen-alueeseen. Koska kauttakulkuun ja lyhytaikaiseen oleskeluun sovellettavia Schengenin vastavuoroisia hyväksymissääntöjä ei sovelleta Bulgariaan ja Romaniaan niiden liittymispäivästä, niiden on myönnettävä 1 päivästä tammikuuta 2007 kansallisia maahantulo- ja kauttakulkuviisumeja kolmansien maiden kansalaisille, joilta asetuksen (EY) N:o 539/2001 nojalla vaaditaan viisumi, vaikka kyseisillä henkilöillä olisikin Schengen-viisumi tai -oleskelulupa tai Schengen-valtion myöntämä kansallinen viisumi pitkäaikaista oleskelua varten. Sama pätee vastaaviin asiakirjoihin, jotka on myöntänyt jokin unioniin vuonna 2004 liittynyt jäsenvaltio, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia, jotka soveltavat päätöksen N:o 895/2006/EY mukaista yhteistä järjestelmää 1 päivästä joulukuuta 2006 ja jotka eivät ole vielä yhdentyneet täysin Schengen-alueeseen, eivät ole voineet hyväksyä kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti Bulgarian ja Romanian myöntämiä oleskelulupia ja viisumeja.Nykyisissä säännöissä ei anneta Bulgarialle ja Romanialle mahdollisuutta hyväksyä yksipuolisesti Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämiä oleskelulupia.2. KAKSI EHDOTUSTAKoska ei ole olemassa säännöksiä, joiden perusteella Bulgarian ja Romanian konsulaattien hallinnollista taakkaa voitaisiin keventää, ja koska muille jäsenvaltioille on Bulgarian ja Romanian liityttyä Euroopan unioniin syntynyt tarpeita, joihin on vastattava, komissio katsoo tarpeelliseksi tarkastella päätöksissä N:o 895/2006/EY ja N:o 896/2006/EY vahvistettuja yhteisiä sääntöjä uudelleen.Tätä varten komissio on ottanut huomioon, että:-  Bulgarialla ja Romanialla on viisumipolitiikkaan liittyviä erityistarpeita ja jäsenvaltioille on aiheutunut viimeisen laajentumisen jälkeen uusia ongelmia, jotka jatkuvat siihen asti, kunnes Euroopan unioniin vuonna 2004 ja 2007 liittyneet jäsenvaltiot ovat täysin yhdentyneet Schengen-alueeseen, ja-  jäsenvaltiot joutuvat kohdistamaan kyseisiin kolmansien maiden kansalaisiin tiukkoja tarkastuksia ennen kuin myöntävät heille lyhytaikaisen viisumin tai oleskeluluvan ja tämän henkilöryhmän jäsenvaltioille muodostama uhka on vähäinen.Näiden seikkojen vuoksi esitetään hyväksyttäväksi kaksi säädösehdotusta:2.1. Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Bulgaria, Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Romania, Slovenia ja Slovakia hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksiEhdotettu päätös perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohtaan, ja se on osoitettu Bulgarialle ja Romanialle sekä niille jäsenvaltioille, jotka ovat päättäneet soveltaa päätöstä N:o 895/2006/EY.Päätöksessä N:o 895/2006/EY ei ole säännöksiä, joiden nojalla olisi mahdollista Euroopan unionin viimeisimmän laajentumisen jälkeen laajentaa yksinkertaistettua järjestelmää, jota sovelletaan ulkorajoilla tarkastettaessa sellaisia tiettyihin ryhmiin kuuluvia henkilöitä, joilla on hallussaan tietynlaisia asiakirjoja. Siksi on katsottu tarpeelliseksi tarkistaa yhteisiä sääntöjä, jotta voitaisiin vastata erityistarpeisiin, joita Bulgarian ja Romanian liittyminen unioniin 1 päivästä tammikuuta 2007 on luonut.Yksipuolisen hyväksymisjärjestelmän laajentaminen yhteisön säädöksellä ei loisi jäsenvaltioille uusia velvollisuuksia vuoden 2003 liittymisasiakirjassa ja vuoden 2005 liittymisasiakirjassa lueteltujen lisäksi. Se ei siis merkitsisi poikkeamista näistä kahdesta liittymissopimuksesta.Ehdotetun järjestelmän soveltaminen olisi vapaaehtoista: kyseiset jäsenvaltiot voisivat joko soveltaa uutta säädöstä tai jatkaa kansallisten viisumien myöntämistä liittymissopimusten mukaisesti.Uuden ehdotuksen tarkoituksena on antaa vuonna 2007 Euroopan unioniin liittyneille Bulgarialle ja Romanialle mahdollisuus hyväksyä yksipuolisesti kansallisia viisumejaan vastaaviksi Schengen-valtioiden myöntämät viisumit ja oleskeluluvat sekä vastaavat asiakirjat, jotka on myöntänyt Bulgaria tai Romania tai sellainen unioniin vuonna 2004 liittynyt jäsenvaltio, joka ei ole vielä täysin yhdentynyt Schengen-alueeseen.Lisäksi niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet soveltaa päätöstä N:o 895/2006/EY ja jotka eivät ole vielä täysin yhdentyneet sisärajattomaan alueeseen, olisi voitava hyväksyä yksipuolisesti Bulgarian ja Romanian myöntämät viisumit ja oleskeluluvat. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet olla soveltamatta päätöstä N:o 895/2006/EY, ei tulisi antaa soveltaa tätä päätöstä, sillä ne katsovat, että ainoastaan sellaisia oleskelulupia ja viisumeja, jotka on myöntänyt Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltava jäsenvaltio, voidaan kauttakulun yhteydessä pitää niiden omia kansallisia viisumeja vastaavina.Yksinkertaistettu järjestelmä perustuu ajatukseen, että kolmansien maiden kansalaiset, joita järjestelmä koskee, ovat jo läpäisseet jäsenvaltion tiukan tarkastusprosessin, eikä heidän katsota uhkaavan yleistä järjestystä tai muodostavan laittoman maahanmuuton uhkaa.Järjestelmää sovelletaan siirtymäajan päättymiseen asti eli siihen asti, kunnes kyseiset jäsenvaltiot osallistuvat täysimääräisesti sisärajattomaan alueeseen, jolloin tällaisten asiakirjojen vastavuoroinen hyväksyminen on pakollista.Kuten päätöksessä N:o 895/2006/EY, hyväksymisjärjestelmä koskee ainoastaan kauttakulkua kyseisten jäsenvaltioiden alueen läpi. Kauttakulku saa kestää enintään viisi päivää. Järjestelmällä ei ole tarkoitus korvata kyseisten jäsenvaltioiden lyhytaikaisten kansallisten viisumien myöntämistä. Nämä jäsenvaltiot voivat lisäksi myöntää voimassa olevien sääntöjen mukaisesti lyhytaikaista oleskelua varten kansallisia toistuvaisviisumeja, jotka voivat olla voimassa yhden tai useamman vuoden, jotta voidaan helpottaa sellaisten kolmansien maiden kansalaisten liikkumista, joilla on Schengen-asiakirjoja hallussaan ja joiden on tarpeen matkustaa toistuvasti näiden jäsenvaltioiden alueelle.Hyväksymisjärjestelmään on valittu seuraavat asiakirjat:-  yhtenäisviisumi, jonka Schengen-valtio on myöntänyt yhteisessä konsuliohjeistossa annettujen yhteisten sääntöjen mukaisesti (kauttakulkuviisumi, lyhytaikainen viisumi tai matkustusviisumi, ryhmäviisumi);-  kansalliset pitkäaikaiset viisumit, jotka Schengen-valtio on myöntänyt kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti;-  oleskeluluvat, jotka on myöntänyt Schengen-valtio ja jotka sisältyvät yhteisen konsuliohjeiston liitteeseen IV, jossa luetellaan asiakirjat, joiden haltijat pääsevät Schengen-alueelle ilman viisumia;-  Euroopan unioniin vuonna 2004 liittyneen jäsenvaltion myöntämät kansalliset lyhyt- ja pitkäaikaiset viisumit sekä oleskeluluvat, jotka on lueteltu päätöksen N:o 895/2006/EY liitteessä;-  Bulgarian ja Romanian myöntämät kansalliset lyhyt- ja pitkäaikaiset viisumit sekä oleskeluluvat.Jos Bulgaria ja Romania päättävät soveltaa yhteistä järjestelmää, niiden on hyväksyttävä kaikki asiakirjat, jotka Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavat jäsenvaltiot ovat myöntäneet, tekemättä eroa myöntäjäviranomaisten välillä.Kyseisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava päätöksestään komissiolle. Komissio julkaisee tiedon Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja varmistaa tällä tavoin järjestelmän läpinäkyvyyden. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin evätä maahantulon sellaisilta kolmansien maiden kansalaisilta, joiden nimi on kansallisessa maahantulokieltoluettelossa.Säädös hyväksytään yhteispäätösmenettelyllä.2.2 . Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat tehdyn päätöksen N:o 896/2006/EY muuttamisestaEhdotettu päätös perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan a alakohtaan.Päätösehdotuksessa otetaan huomioon Bulgarian ja Romanian liittyminen Euroopan unioniin 1 päivänä tammikuuta 2007. Tarkoituksena on muuttaa päätöstä N:o 896/2006/EY niin, että Bulgaria ja Romania voivat soveltaa yksinkertaistettua järjestelmää henkilötarkastuksissa ulkorajoillaan siten, että ne hyväksyvät yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat, jotka on lueteltu päätöksen N:o 896/2006/EY liitteessä. Päätösehdotuksen lähtökohtana on, että kolmansien maiden kansalaiset, joilla on Sveitsin tai Liechtensteinin myöntämä oleskelulupa, eivät uhkaa jäsenvaltioiden yleistä järjestystä tai muodosta laittoman maahanmuuton uhkaa.Hyväksyminen koskee vain kauttakulkua. Jos Bulgaria ja Romania päättävät osallistua Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseen, jonka nojalla ne voivat hyväksyä yksipuolisesti Schengen-valtioiden ja muiden jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat kauttakulun yhteydessä kansallisia viisumeja vastaaviksi, tämän säädöksen soveltaminen on vapaaehtoista siirtymäaikana, joka päättyy sinä päivänä, jona ne neuvoston päätöksellä yhdentyvät täysin Schengen-alueeseen.Bulgaria ja Romania voivat päättää, haluavatko ne osallistua hyväksymisjärjestelmään, ja niiden on ilmoitettava päätöksensä Euroopan komissiolle. Komissio huolehtii näiden tietojen julkaisemisesta.Ehdotettu järjestelmä ei vaikuta millään tavoin ulkorajojen ylittämisen yhteydessä vaadittavia menettelyjä ja tarkastuksia koskeviin Schengenin säännöstön määräyksiin.Koska ehdotettu järjestelmä koskee vain kauttakulkua, Bulgaria ja Romania voivat edelleen myöntää lyhytaikaista oleskelua varten toistuvaisviisumeja, jotka ovat voimassa yhden tai useamman vuoden, helpottaakseen sellaisten kolmansien maiden kansalaisten liikkumista, joilla on Sveitsin tai Liechtensteinin myöntämä oleskelulupa.Säädös hyväksytään yhteispäätösmenettelyllä.3. TOISSIJAISUUS JA SUHTEELLISUUSEY:n perustamissopimuksen 5 artiklan mukaan ”yhteisön toiminnassa ei saada ylittää sitä, mikä on tarpeen sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi”. Yhteisön toimenpiteet on toteutettava mahdollisimman yksinkertaisessa muodossa, mutta samalla on taattava, että ehdotuksen tavoite toteutuu ja että se pannaan täytäntöön mahdollisimman tehokkaasti. Päätöksillä N:o 895/2006/EY ja 896/2006/EY luotua yksipuolista hyväksymisjärjestelmää koskevia yhteisiä sääntöjä ehdotetaan tarkistettaviksi tässä hengessä seuraavilla säädöksillä:-  Päätös, jonka nojalla Bulgaria, Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Romania, Slovenia ja Slovakia voivat hyväksyä kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi siirtymäaikana, joka päättyy, kun nämä jäsenvaltiot yhdentyvät täysin yhteiseen sisärajattomaan alueeseen. Järjestelmään osallistuminen on vapaaehtoista;-  Muutos päätökseen N:o 896/2006/EY yksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat. Ehdotetun muutoksen tarkoituksena on laajentaa yksinkertaistettu järjestelmä koskemaan Bulgarian ja Romanian alueiden läpi tapahtuvaa kauttakulkua poikkeamalla kauttakulkuviisumin vaatimisesta henkilöiltä, joilla on Sveitsin tai Liechtensteinin myöntämä oleskelulupa.Vuosina 2004 ja 2007 Euroopan unioniin liittyneiden jäsenvaltioiden osallistuminen hyväksymisjärjestelmään on vapaaehtoista siirtymäaikana, joka päättyy, kun ne yhdentyvät täysin yhteiseen sisärajattomaan alueeseen, jolloin vastavuoroinen hyväksymisjärjestelmä on pakollinen sisärajattomaan alueeseen täysimääräisesti osallistuvien jäsenvaltioiden välillä.Tavoite, johon edellä mainituilla ehdotuksilla pyritään, on ottaa väliaikaisesti käyttöön yhteiset säännöt, jotka koskevat Bulgarian, Romanian ja päätöstä N:o 895/2006/EY jo soveltavien jäsenvaltioiden tietyille asiakirjoille antamaa yksipuolista hyväksyntää, sekä laajentaa yhteinen järjestelmä, jossa tunnustetaan yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat, koskemaan myös Bulgariaa ja Romaniaa. Tavoitteen saavuttaminen on mahdollista ainoastaan yhteisön tason toimin, sillä mikään jäsenvaltio ei voisi pelkästään kansallisin toimenpitein saada aikaan toivottua vaikutusta.Yhteisön toimissa on päädytty toimenpiteisiin, joilla ehdotuksen tavoitteeseen voidaan päästä ja ehdotus voidaan panna täytäntöön mahdollisimman tehokkaasti. Asetetut tavoitteet huomioon ottaen on tässä hengessä päädytty kahteen erilliseen säädökseen 14 päivänä kesäkuuta 2006 tehtyjä kahta päätöstä vastaavasti. Ensimmäisen ehdotuksen mukainen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös on sopiva säädös, jolla kyseiset jäsenvaltiot voivat vapaaehtoisesti soveltaa yksipuolista hyväksymistä koskevia yhteisiä sääntöjä poiketen voimassa olevista vastavuoroista hyväksymistä koskevista säännöistä väliaikaisesti. Muuttamalla päätöstä N:o 896/2006/EY toisen ehdotuksen mukaisella uudella Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä on tarkoitus laajentaa yhteisten sääntöjen soveltamisalaa ja antaa Bulgarialle ja Romanialle mahdollisuus hyväksyä yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat.4. SEURAUKSET EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEEN LIITETTYJEN PÖYTÄKIRJOJEN KANNALTAEnsimmäinen ehdotettu Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös on osoitettu pelkästään Bulgarialle, Tšekille, Kyprokselle, Latvialle, Unkarille, Maltalle, Puolalle, Romanialle, Slovenialle ja Slovakialle ja sillä otetaan käyttöön siirtymäajan järjestelmä, jonka nojalla ne voivat yksipuolisesti hyväksyä tietyt jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat kansallisia kauttakulkuviisumejaan vastaaviksi. Ehdotetun päätöksen soveltaminen on vapaaehtoista, ja kyseiset jäsenvaltiot soveltaisivat sitä siihen päivään asti, josta neuvosto päättää vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdan ja vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.Ehdotuksella luotava järjestelmä on luonnostaan sellainen, että se ei voi vaikuttaa Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Tanskan asemasta tehdyissä pöytäkirjoissa määrättyyn tilanteeseen.Päätös on osoitettu pelkästään niille jäsenvaltioille, joita Schengenin säännöstö sitoo, vaikka ne eivät vielä olekaan täysin yhdentyneet yhteiseen sisärajattomaan alueeseen, eikä se merkitse neuvoston, Norjan ja Islannin välillä 18 päivänä toukokuuta 1999 näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyssä sopimuksessa[7] tarkoitettua Schengenin säännöstön kehittämistä. Schengenin järjestelmän yhtenäisyyden ja asianmukaisen toimivuuden vuoksi tämä päätös kattaa kuitenkin myös ne viisumit ja oleskeluluvat, jotka ovat Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvien sekä Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien Norjan ja Islannin myöntämiä.Koska tämä päätös on osoitettu pelkästään niille jäsenvaltioille, joita Schengenin säännöstö sitoo, vaikka ne eivät vielä olekaan täysin yhdentyneet yhteiseen sisärajattomaan alueeseen, se ei merkitse Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevassa sopimuksessa[8] tarkoitettua Schengenin säännöstön kehittämistä, siltä osin kuin se kuuluu sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta sekä sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta tehdyn neuvoston päätöksen 4 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi päätöksen N:o 896/2006/EY muuttamisesta on osoitettu Bulgarialle ja Romanialle, jotta ne voisivat yksipuolisesti hyväksyä tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat kauttakulkuviisumejaan vastaaviksi. Ehdotuksella luotava järjestelmä on luonnostaan sellainen, että se ei voi vaikuttaa Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Tanskan asemasta tehdyissä pöytäkirjoissa määrättyyn tilanteeseen.Päätös ei merkitse neuvoston, Norjan ja Islannin välillä 18 päivänä toukokuuta 1999 näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyssä sopimuksessa tarkoitettua Schengenin säännöstön kehittämistä, sillä tähän päätökseen sisältyvä uusi elementti koskee päätöksen N:o 896/2006/EY yksinkertaistetun järjestelmän laajentamista koskemaan Bulgariaa ja Romaniaa muuttamatta perussääntöjä ja periaatteita.2007/0185 (COD)EhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖSyksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Bulgaria, Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Romania, Slovenia ja Slovakia hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksiEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen[9],noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä,sekä katsovat seuraavaa:(1) Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan, jäljempänä ’vuoden 2005 liittymisasiakirja’, 4 artiklan 1 kohdan nojalla Bulgarian ja Romanian, jotka liittyivät unioniin 1 päivänä tammikuuta 2007, on kyseisestä päivästä vaadittava viisumi niiden kolmansien maiden kansalaisilta, jotka on lueteltu luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001[10] liitteessä I.(2) Vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaan Schengenin säännöstön määräyksiä yhdenmukaisten lyhytaikaisten viisumien myöntämistä koskevista edellytyksistä ja kriteereistä sekä viisumien vastavuoroisesta hyväksymisestä ja oleskelulupien ja viisumien vastaavuudesta sovelletaan Bulgariassa ja Romaniassa vasta kun asiaa koskeva neuvoston päätös on tehty. Määräykset kuitenkin sitovat kyseisiä jäsenvaltioita liittymispäivästä alkaen.(3) Bulgarian ja Romanian on tämän vuoksi myönnettävä kansallinen viisumi maahantuloa tai niiden alueen läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten kolmansien maiden kansalaisille, joilla on Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavan jäsenvaltion myöntämä yhdenmukainen viisumi tai pitkäaikainen viisumi tai oleskelulupa tai sellaisen jäsenvaltion myöntämä vastaava asiakirja, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.(4) Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden myöntämien asiakirjojen ja sellaisten jäsenvaltioiden, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, myöntämien vastaavien asiakirjojen haltijat eivät ole Bulgarialle ja Romanialle minkäänlainen riskitekijä, sillä toiset jäsenvaltiot ovat suorittaneet heille kaikki tarvittavat tarkastukset. Jotta vältettäisiin perusteettoman hallinnollisen lisätaakan aiheuttaminen Bulgarialle ja Romanialle, yhteiset säännöt, jotka on otettu käyttöön yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi, 14 päivänä kesäkuuta 2006 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 895/2006/EY[11], olisi laajennettava koskemaan Bulgariaa ja Romaniaa.(5) Uusien sääntöjen nojalla Bulgarian ja Romanian olisi voitava hyväksyä yksipuolisesti tietyt Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat, toistensa myöntämät vastaavat asiakirjat ja päätöksen N:o 895/2006/EY liitteessä luetellut, Euroopan unioniin vuonna 2004 liittyneiden jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi ja ottaa käyttöön tähän yksipuoliseen vastaavuuteen perustuva yksinkertaistettu järjestelmä ulkorajoilla suoritettavia henkilötarkastuksia varten.(6) Koska Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia ovat ilmoittaneet komissiolle päätöksestään soveltaa päätöksellä N:o 895/2006/EY käyttöön otettua yksinkertaistettua järjestelmää, uusien yhteisten sääntöjen olisi annettava näille jäsenvaltioille mahdollisuus hyväksyä kauttakulussa alueidensa läpi myös Bulgarian ja Romanian myöntämät viisumit ja oleskeluluvat kansallisia viisumejaan vastaaviksi.(7) Uutta yhteistä järjestelmää olisi sovellettava siirtymäaikana vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa neuvoston päätöksessä täsmennettävään päivämäärään saakka.(8) Tietyn asiakirjan hyväksyminen olisi rajattava siten, että se koskee ainoastaan kauttakulkua Bulgarian, Tšekin, Kyproksen, Latvian, Unkarin, Maltan, Puolan, Romanian, Slovenian ja Slovakian alueen läpi. Yhteiseen järjestelmään osallistumisen olisi oltava vapaaehtoista eikä se saisi aiheuttaa lisävelvoitteita jäsenvaltioille, kuten vuoden 2003 liittymisasiakirjassa ja vuoden 2005 liittymisasiakirjassa täsmennetään.(9) Yhteisiä sääntöjä olisi sovellettava Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden myöntämiin lyhytaikaisiin yhdenmukaisiin viisumeihin, pitkäaikaisiin viisumeihin ja oleskelulupiin, sellaisten jäsenvaltioiden myöntämiin vastaaviin asiakirjoihin, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, ja Bulgarian ja Romanian myöntämiin lyhytaikaisiin viisumeihin, pitkäaikaisiin viisumeihin ja oleskelulupiin.(10) Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006[12] 5 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen maahantuloedellytysten on täytyttävä, lukuun ottamatta 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä edellytystä, siltä osin kuin tässä päätöksessä, joka tehdään päätöksessä N:o 895/2006/EY säädettyjen yhteisten sääntöjen laajentamisesta, perustetaan järjestelmä, jonka mukaan Bulgaria ja Romania hyväksyvät kauttakulussa yksipuolisesti tietyt Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat, sellaisten jäsenvaltioiden, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, myöntämät asiakirjat sekä Bulgarian ja Romanian myöntämät lyhytaikaiset viisumit, pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat, ja lisäksi annetaan Tšekille, Kyprokselle, Latvialle, Unkarille, Maltalle, Puolalle, Slovenialle ja Slovakialle, jotka soveltavat päätöksellä N:o 895/2006/EC käyttöön otettua yksinkertaistettua järjestelmää, mahdollisuus hyväksyä vastaavat Bulgarian ja Romanian myöntämät asiakirjat.(11) Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän päätöksen tavoitetta eli ottaa käyttöön yksipuolista hyväksymisjärjestelmää, jota unioniin vuosina 2004 ja 2007 liittyneet jäsenvaltiot soveltaisivat, vaan se voidaan toimen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.(12) Tämä päätös ei merkitse Schengenin säännöstön sellaista kehittämistä, jota Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyssä sopimuksessa tarkoitetaan, koska päätös on osoitettu ainoastaan sellaisille unioniin vuosina 2004 ja 2007 liittyneille jäsenvaltioille, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Schengenin järjestelmän yhtenäisyyden ja asianmukaisen toimivuuden vuoksi tämä päätös kattaa kuitenkin myös ne viisumit ja oleskeluluvat, jotka ovat Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvien sekä Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien kolmansien maiden, kuten Islannin ja Norjan, myöntämiä.(13) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät osallistu tämän päätöksen tekemiseen.(14) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen,OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaTällä päätöksellä otetaan käyttöön ulkorajoilla tehtävissä henkilötarkastuksissa käytettävä yksinkertaistettu järjestelmä, jonka mukaan:-  Bulgaria ja Romania voivat kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti hyväksyä kansallisia viisumejaan vastaaviksi 2 ja 3 artiklassa tarkoitetut asiakirjat sekä näiden kahden maan sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joilta asetuksen (EY) N:o 539/2001 nojalla vaaditaan viisumi, myöntämät 4 artiklassa tarkoitetut asiakirjat.-  Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia, jotka ovat ilmoittaneet komissiolle päätöksestään soveltaa päätöksellä N:o 895/2006/EY käyttöön otettua yksinkertaistettua järjestelmää, voivat kauttakulussa alueidensa läpi hyväksyä yksipuolisesti kansallisia viisumejaan vastaaviksi Bulgarian ja Romanian sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joilta asetuksen N:o (EY) 539/2001 nojalla vaaditaan viisumi, myöntämät 4 artiklassa tarkoitetut asiakirjat.2 artikla1. Bulgaria ja Romania voivat pitää kauttakulkua varten kansallista viisumiaan vastaavina seuraavia Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden myöntämiä asiakirjoja niiden haltijoiden kansallisuudesta riippumatta:i) Schengenin sopimuksesta tehdyn yleissopimuksen 10 artiklassa tarkoitettu ’yhdenmukainen viisumi’;ii) Schengenin sopimuksesta tehdyn yleissopimuksen 18 artiklassa tarkoitettu ’viisumi pitkäaikaista oleskelua varten’;iii) yhteisen konsuliohjeiston liitteeseen IV sisältyvä ’oleskelulupa’.2. Jos Bulgaria ja Romania päättävät soveltaa tätä päätöstä, niiden on hyväksyttävä kaikki 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat asiakirjan myöntäneestä valtiosta riippumatta.3 artiklaJos Bulgaria ja Romania päättävät soveltaa 2 artiklaa, ne voivat lisäksi hyväksyä kauttakulkua varten kansallista viisumiaan vastaaviksi sellaiset kansalliset lyhytaikaiset viisumit, pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat, jotka on myöntänyt jokin sellainen unioniin vuonna 2004 liittynyt jäsenvaltio, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.Sellaisten jäsenvaltioiden, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, myöntämät asiakirjat, jotka voidaan hyväksyä, on lueteltu päätöksen N:o 895/2006/EY liitteessä.4 artiklaLisäksi Bulgaria ja Romania voivat myös hyväksyä kauttakulkua varten kansallista viisumiaan vastaaviksi toistensa myöntämät kansalliset lyhytaikaiset viisumit, pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat.Liitteessä on lueteltu ne Bulgarian ja Romanian myöntämät asiakirjat, jotka voidaan hyväksyä tämän päätöksen nojalla.5 artiklaMyös Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia voivat hyväksyä tämän päätöksen liitteessä luetellut Bulgarian ja Romanian asiakirjat kauttakulkua varten.6 artiklaBulgaria, Tšekki, Kypros, Latvia, Unkari, Malta, Puola, Romania, Slovenia ja Slovakia voivat hyväksyä asiakirjan kauttakulkua varten omaa kansallista viisumiaan vastaavaksi ainoastaan, jos kolmannen maan kansalaisen kauttakulku niiden alueen läpi kestää enintään viisi päivää.Edellä 2, 3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen on oltava voimassa kauttakulkuun kuluvan ajan.7 artiklaTšekin, Kyproksen, Latvian, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian on ilmoitettava komissiolle päätöksestään soveltaa tätä päätöstä 10 työpäivän kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta. Komissio julkaisee näiden jäsenvaltioiden antamat tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä .8 artiklaTämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Päätöstä sovelletaan siihen päivämäärään saakka, joka määritetään vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan nojalla tehtävällä neuvoston päätöksellä.9 artiklaTämä päätös on osoitettu Bulgarialle, Tšekille, Kyprokselle, Latvialle, Unkarille, Maltalle, Puolalle, Romanialle, Slovenialle ja Slovakialle.Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […].Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja[…]  LIITEBULGARIAN myöntämät asiakirjat- Viisumit1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – Lentokentän kauttakulkuviisumi (tyyppi A)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид "B") – Kauttakulkuviisumit (tyyppi B)-  Еднократна транзитна виза – Kauttakulkua varten myönnettävä kertaviisumi-  Двукратна транзитна виза – Kahta kauttakulkua varten myönnettävä viisumi-  Многократна транзитна виза – Kauttakulkua varten myönnettävä toistuvaisviisumi3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – Lyhytaikaiset viisumit (tyyppi C)-  Еднократна входна виза – Kertaviisumi-  Многократна входна виза – Toistuvaisviisumi4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") – Pitkäaikainen viisumi (tyyppi D)- Oleskeluluvat1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – Pitkäaikainen oleskelulupa2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – Pysyvä oleskelulupa3. Карта на бежанец – Pakolaisen oleskelulupa4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – sellaisen kolmannen maan kansalaisen oleskelulupa, jolle Bulgarian tasavalta antaa humanitaarista suojeluaROMANIAN myöntämät asiakirjat- Viisumit-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (kauttakulkuviisumi, jossa tunnisteena B)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C (lyhytaikainen viisumi, jossa tunnisteena C)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AEii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/APiii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/ACiv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AMv) studii, identificată prin simbolul D/SDvi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VFvii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CRviii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RUix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DSx) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(pitkäaikainen viisumi, tunnisteena jokin seuraavista symboleista, jotka kertovat, mitä viisumin saanut ulkomaalainen aikoo tehdä Romaniassa:i) taloudellinen toiminta, tunnisteena D/AEii) ammattitoiminta, tunnisteena D/APiii) kaupallinen toiminta, tunnisteena D/ACiv) työnteko, tunnisteena D/AMv) opiskelu, tunnisteena D/SDvi) perheen yhdistäminen, tunnisteena D/VFvii) Romanian kansalaisen kanssa naimisissa olevan tulo Romanian alueelle, tunnisteena D/CRviii) uskonnollinen tai humanitaarinen toiminta, tunnisteena D/RUix) diplomaattiviisumi ja virkaviisumi, tunnisteena DSx) muu toiminta, tunnisteena D/AS- Oleskeluluvat- Permis de şedere temporară (väliaikainen oleskelulupa)- Permis de şedere permanentă (pysyvä oleskelulupa)- Carte de rezidenţă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (oleskelukortti ulkomaalaisille, jotka ovat Romanian kansalaisten perheenjäseniä)- Carte de rezidenţă permanentă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (pysyvä oleskelukortti ulkomaalaisille, jotka ovat Romanian kansalaisten perheenjäseniä)2007/0186 (COD)EhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖSyksinkertaistetusta menettelystä henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että jäsenvaltiot hyväksyvät kauttakulussa alueidensa läpi yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat tehdyn päätöksen N:o 896/2006/EY muuttamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan a alakohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen[13],noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä,sekä katsovat seuraavaa:(1) Päätöksessä N:o 896/2006/EY vahvistetaan yhteiset säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltiot hyväksyvät yksipuolisesti tietyt Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat, mikä mahdollistaa yksinkertaistetun järjestelmän soveltamisen tarkastettaessa ulkorajoilla sellaisia kolmansien maiden kansalaisia, joilla on tällaisia asiakirjoja.(2) Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 liittyneiden jäsenvaltioiden on Schengenin säännöstön kaksivaiheisen täytäntöönpanomenettelyn takia kyseisestä päivämäärästä lähtien täytynyt myöntää viisumi kolmansien maiden kansalaisille, joilla on Sveitsin tai Liechtensteinin myöntämä oleskelulupa ja joilta vaaditaan viisumi asetuksen (EY) N:o 539/2001 nojalla. Tämä velvollisuus on lisännyt näiden jäsenvaltioiden konsulaattien hallinnollista taakkaa Sveitsissä ja Liechtensteinissa.(3) Ei näytä tarpeelliselta, että jäsenvaltioiden olisi vaadittava tähän ryhmään kuuluvilta henkilöiltä viisumi, sillä jäsenvaltioille aiheutuva laittoman maahanmuuton riski on heidän kohdallaan vähäinen.(4) Koska sama pätee myös Bulgariaan ja Romaniaan, päätöksellä N:o 896/2006/EY[14] käyttöön otettu yksinkertaistettu järjestelmä olisi laajennettava koskemaan Bulgariaa ja Romaniaa.(5) Päätöksen N:o 896/2006/EY muuttaminen tällä tavalla antaisi Bulgarialle ja Romanialle mahdollisuuden päättää soveltaa päätöstä N:o …/2007/EY ja hyväksyä kauttakulussa yksipuolisesti päätöksen N:o 896/2006/EY liitteessä luetellut Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämät oleskeluluvat kansallisia viisumejaan vastaaviksi.(6) Hyväksyminen olisi rajattava koskemaan kauttakulkua Bulgarian ja Romanian alueen läpi, eikä se saisi vaikuttaa näiden kahden jäsenvaltion mahdollisuuteen myöntää viisumeja lyhytaikaista oleskelua varten.(7) Bulgarian ja Romanian mahdollisuus olla soveltamatta tätä päätöstä olisi rajoitettava vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti siirtymäaikaan, jonka päättymispäivän neuvosto määrittää.(8) Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006[15] 5 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen maahantuloedellytysten on täytyttävä lukuun ottamatta sen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä edellytystä, siltä osin kuin tällä päätöksellä otetaan käyttöön vastaavuusjärjestelmä Bulgarian ja Romanian myöntämien kauttakulkuviisumien ja tiettyjen Sveitsin ja Liechtensteinin myöntämien oleskelulupien välillä.(9) Koska toteutettavan toimen tavoite vaikuttaa suoraan viisumeja koskevaan yhteisön säännöstöön eikä tavoitetta voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia paremmin saavuttaa yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.(10) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät osallistu tämän päätöksen tekemiseen.(11) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu päätöksen tekemiseen, tämä päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskassa,OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaLisätään päätöksen N:o 896/2006/EY 2 artiklaan kolmanneksi kappaleeksi seuraava kappale:”Jos Bulgaria ja Romania päättävät soveltaa päätöstä N:o …/2007/EY, ne voivat yksipuolisesti hyväksyä tämän päätöksen liitteessä luetellut oleskeluluvat kansallisia kauttakulkuviisumejaan vastaaviksi siihen päivämäärään asti, jonka neuvosto täsmentää Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.”2 artiklaJos Bulgaria ja Romania päättävät soveltaa tätä päätöstä, niiden on ilmoitettava asiasta komissiolle 10 työpäivän kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta. Komissio julkaisee niiden antamat tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä .3 artiklaTämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .4 artiklaTämä päätös on osoitettu Bulgarialle ja Romanialle.Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […].Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja[…] [1] EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1932/2006 (EUVL L 405, 30.12.2006, s. 23).[2] EUVL L 167, 20.6.2006, s. 1.[3] EUVL L 167, 20.6.2006, s. 8.[4] Vuonna 2004 Euroopan unioniin liittyneiden jäsenvaltioiden oli ilmoitettava komissiolle 1 päivään elokuuta 2006 mennessä päätöksestään soveltaa yhteisiä sääntöjä.[5] EUVL C 251, 17.10.2006, s. 20.[6] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1).[7] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 35.[8] Neuvoston asiakirja 13054/04.[9] EUVL C [...], [...], s. [...].[10] EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1932/2006 (EUVL L 405, 30.12.2006, s. 23).[11] EUVL L 167, 20.6.2006, s. 1.[12] EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.[13] EUVL C […], […], s. […].[14] EUVL L 167, 20.6.2006.[15] EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.


Avis juridique important

|

52003PC0157

Ehdotus neuvoston päätös tehty luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle jatkaa keskinäisiäkalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksenvoimassa-oloa 7 päivään maaliskuuta 2004 asti  /* KOM/2003/0157 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS tehty luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle jatkaa keskinäisiäkalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksenvoimassa-oloa 7 päivään maaliskuuta 2004 asti(komission esittämä)PERUSTELUTEspanjan kuningaskunta allekirjoitti Etelä-Afrikan tasavallan kanssa 14 päivänä elokuuta 1979 keskinäisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen, joka tuli voimaan 8 päivänä maaliskuuta 1982 kymmenen vuoden alustavaksi ajanjaksoksi ja jonka suunniteltiin jäävän myöhemmin voimaan rajoittamattomaksi ajaksi, jollei sopimusta irtisanottaisi kahtatoista kuukautta etukäteen. Tämän kalastussopimuksen perusteella Espanjan lipun alla purjehtiville aluksille voidaan myöntää vuotuiset kalastuslisenssit. Näin on tapahtunut vuodesta 1989 lähtien.Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan 167 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan, että kolmansien maiden kanssa tehtyihin kalastussopimuksiin perustuviin Espanjan kuningaskunnan oikeuksiin ja velvollisuuksiin ei saa tulla muutoksia ajanjaksolla, jota tällaisten sopimusten määräykset koskevat. Liittymisasiakirjan 167 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee määräenemmistöllä ja komission ehdotuksesta tarkoituksenmukaiset päätökset tällaisiin sopimuksiin perustuvan kalastustoiminnan jatkamiseksi. Tähän voi kuulua sopimusten jatkaminen ajanjaksoksi, joka ei ylitä yhtä vuotta.Tässä päätösehdotuksessa annetaan Espanjalle lupa jatkaa edellä mainitun kalastussopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 2004.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS tehty luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle jatkaa keskinäisiäkalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksenvoimassa-oloa 7 päivään maaliskuuta 2004 astiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 167 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]  EYVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Espanjan kuningaskunnan hallituksen ja Etelä-Afrikan tasavallan hallituksen välisiä keskinäisiä kalastussuhteita koskeva, 14 päivänä elokuuta 1979 allekirjoitettu sopimus tuli voimaan 8 päivänä maaliskuuta 1982 ensin kymmenen vuoden ajaksi; sopimus on tämän jälkeen voimassa määrittämättömän ajan, ellei sitä sanota irti käyttämällä kaksitoista kuukautta etukäteen tehtävää ilmoitusta.(2) Liittymisasiakirjan 167 artiklan 2 kohdassa määrätään, että Espanjan kuningaskunnan kolmansien maiden kanssa tekemien kalastussopimusten oikeuksiin ja velvolli-suuk-siin ei vaikuteta sinä aikana, jona näiden sopimusten määräykset pidetään tilapäisesti voimassa.(3) Saman asiakirjan 167 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee ennen Espanjan kuningaskunnan kolmansien maiden kanssa tekemien kalastussopimusten voimassa-olon päättymistä niistä johtuvat, kalastustoi-minnan säilyttämisen kannalta aiheelliset päätökset, mukaan lukien mahdollisuus pidentää voimassaoloa enintään yhden vuoden kerrallaan; edellä mainitun sopimuksen voimassaoloa on jatkettu 7 päivään maaliskuuta 2003 asti [2], ja[2]  EYVL L 116, 03.05.2002, s. 31.(4) Asianomaisten yhteisön alusten kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi olisi annettava Espanjan kuningaskunnalle lupa jatkaa mainitun sopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 2004 asti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaAnnetaan Espanjan kuningaskunnalle lupa jatkaa 7 päivään maaliskuuta 2004 asti keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevaa, 8 päivänä maaliskuuta 1982 voimaan tullutta sopimusta.2 artiklaTämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0435

Ehdotus : neuvoston päätös, luvan antamisesta Puolan tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 287 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä  /* KOM/2009/0435 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 26.8.2009KOM(2009) 435 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,luvan antamisesta Puolan tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 287 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäPERUSTELUT1. Ehdotuksen taustaNeuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan mukaan antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan soveltaa mainitun direktiivin säännöksistä poikkeavia erityistoimenpiteitä arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi.Komission pääsihteeristön 22. kesäkuuta 2009 vastaanottamassa kirjeessä Puolan tasavalta, jäljempänä ’Puola’, pyysi lupaa soveltaa alv-direktiivin 287 artiklasta poikkeavaa erityistoimenpidettä voidakseen myöntää 1. tammikuuta 2010 alkaen verovapauden sellaisille verovelvollisille, joiden vuosittainen liikevaihto on enintään 30 000 euroa.Alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio toimitti 22. kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Puolan esittämän pyynnön muille jäsenvaltioille. Komissio ilmoitti Puolalle 3. heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.Alv-direktiivin XII osaston 1 luvussa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus soveltaa pieniin yrityksiin erityisjärjestelmiä, kuten mahdollisuutta ottaa käyttöön vapaaehtoinen verovapausjärjestelmä sellaisille verovelvollisille, joiden vuosittainen liikevaihto on tiettyä raja-arvoa alempi.Vuosittaisen liikevaihdon raja-arvo vaihtelee jäsenvaltioittain riippuen erityisesti siitä, milloin ne liittyivät yhteisöön.Jäsenvaltiot, jotka liittyivät yhteisöön ennen 1. tammikuuta 1978 ja jotka ovat käyttäneet 11. huhtikuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/288/ETY 14 artiklassa säädettyä mahdollisuutta ottaa tällainen järjestelmä käyttöön, voivat pitää verovapauden voimassa (ks. alv-direktiivin 284 artiklan 1 kohta). Jäsenvaltiot, jotka sovelsivat 17. toukokuuta 1977 verovapautta verovelvollisiin, joiden vuosittainen liikevaihto oli pienempi kuin 5 000 Euroopan laskentayksikön vasta-arvo kansallisena valuuttana kyseisenä päivänä voimassa olleen muuntokurssin mukaan, voivat korottaa tätä raja-arvoa enintään 5 000 euroon (ks. alv-direktiivin 284 artiklan 2 kohta). Sen sijaan jäsenvaltiot, joiden soveltama vuosittaista liikevaihtoa koskeva raja-arvo oli yhtä suuri tai suurempi kuin mainittu vasta-arvo, voivat korottaa sitä verovapauden todellisen arvon säilyttämiseksi (ks. alv-direktiivin 286 artikla).Jäsenvaltiot, jotka eivät ole käyttäneet tätä mahdollisuutta, voivat myöntää verovapauden verovelvollisille, joiden vuosittainen liikevaihto on enintään 5 000 euroa tai sen vasta-arvo kansallisena valuuttana (ks. alv-direktiivin 285 artikla).Jäsenvaltiot, jotka liittyivät yhteisöön 1. tammikuuta 1978 jälkeen, voivat myöntää verovapauden verovelvollisille, joiden vuosittaisen liikevaihdon määrä on enintään liittymisen yhteydessä vahvistetun raja-arvon suuruinen. Nämä raja-arvot vaihtelevat jäsenvaltioittain ja ne vastaavat jäsenvaltioiden liittymispäivänä voimassa olleen muuntokurssin mukaista vasta-arvoa kansallisena valuuttana. Kaikkien jäsenvaltioiden raja-arvot luetellaan alv-direktiivin 287 artiklan 1–16 kohdassa.Alv-direktiivin 287 artiklan 14 kohdan mukaan Puola voi myöntää verovapauden verovelvollisille, joiden vuosittaisen liikevaihdon vasta-arvo kansallisena valuuttana on enintään 10 000 euroa sen liittymispäivänä voimassa olleen muuntokurssin mukaan.Puola perusteli enimmäismäärän korottamista 30 000 euroon koskevaa pyyntöään erityisesti sillä, että tällaisen korotuksen ansiosta se voisi soveltaa laajemmin pieniä yrityksiä koskevia yksinkertaistuksia ja siten lieventää useamman yrityksen hallinnollisia rasitteita ja edistää niiden kehitystä. Puolan mukaan tällaisilta verovelvollisilta perittävien arvonlisäverojen kantamisesta aiheutuu sille huomattavia kustannuksia saataviin tuloihin nähden.Puola mainitsee, että tällaisella toimenpiteellä olisi vain vähäinen vaikutus loppukulutusvaiheessa kerättävien alv-tulojen kokonaismäärään. Puola arvioi, että verovapauteen hiljattain oikeutetuista 360 000 verovelvollisesta verovapauden voisi ottaa käyttöön noin 90 000 verovelvollista, mikä tarkoittaisi noin 500 miljoonan zlotyn menetystä (eli 0,4 prosenttia vuoden 2010 arvioiduista arvonlisäverotuloista).Olisi muistettava, että 29. lokakuuta 2004 annettuun alv-velvoitteiden yksinkertaistamista koskevaan komission direktiiviehdotukseen (KOM(2004) 728 lopullinen) sisältyy säännöksiä, joiden tarkoituksena olisi antaa jäsenvaltioille mahdollisuus vahvistaa verovapauden raja-arvona käytettävän vuosittaisen liikevaihdon enimmäismääräksi 100 000 euroa tai sen vasta-arvo kansallisena valuuttana. Tätä enimmäismäärää voitaisiin tarkistaa vuosittain.Alv-direktiivin 395 artiklan säännökset ja Puolan esittämät perusteet huomioon ottaen komissio arvioi, että pyydetty poikkeus vastaa mainitun artiklan säännöksiä ja erityisesti että sillä yksinkertaistetaan veronkantoa. Näin ollen ja myös edellä mainitut taustatiedot huomioon ottaen komissio ei vastusta tätä pyyntöä ja arvioi, että asiaa koskeva ehdotus on syytä esittää neuvostolle.Komissio katsoo kuitenkin, että poikkeuksen soveltamisaikaa olisi rajoitettava, jotta Puolan toimittamien asianmukaisten tietojen perusteella voitaisiin arvioida määräajoin, täyttyvätkö pyynnön myöntämisedellytykset edelleen. Lisäksi komissio katsoo, että tämän poikkeuksen soveltaminen olisi joka tapauksessa lopetettava silloin, kun komission tällä alalla ehdottamat yhdenmukaiset säännöt tulevat voimaan.2. Kuulemiset ja vaikutusten arviointiPäätösehdotuksen tarkoituksena on laajentaa arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseen tähtäävän toimenpiteen soveltaminen koskemaan useampia pieniä yrityksiä. Sillä on sen vuoksi myönteinen vaikutus erityisesti pienille yrityksille ja asianomaiselle jäsenvaltiolle. Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu. Asianomaisia osapuolia ei myöskään tarvittu kuulla eikä päätöksen vaikutusta arvioida. Joka tapauksessa ehdotuksen vaikutus on vähäinen, koska poikkeuksen soveltamisala ja -aika ovat rajalliset.3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdatPäätösehdotuksen tarkoituksena on antaa Puolalle lupa soveltaa alv-direktiivin 287 artiklasta poikkeavaa erityistoimenpidettä verovapauden myöntämiseksi 1. tammikuuta 2010 alkaen sellaisille verovelvollisille, joiden vuosittainen liikevaihto on enintään 30 000 euroa eikä 10 000 euroa.Tämän päätöksen oikeusperustana ovat alv-direktiivin 395 artiklan säännökset, jotka annettiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla. Näiden säännösten mukaan jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön alv-direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä, on saatava tähän neuvoston lupa, joka annetaan neuvoston päätöksenä. Koska kyseessä on liikevaihtoverosta annetun lainsäädännön yhdenmukaistamista koskeva täytäntöönpanotoimenpide, toissijaisuusperiaatetta on noudatettu.Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen eikä sillä sen vuoksi ylitetä sitä, mikä on tarpeen yksinkertaistamistavoitteen saavuttamiseksi, koska sillä laajennetaan Puolassa sovellettavan verovapausjärjestelmän soveltamisalaa ainoastaan hyvin rajoitetusti lisäämällä verovapauden piiriin vain rajoitettu määrä pieniä yrityksiä, joille tämän järjestelmän käyttöönotto on vapaaehtoista. Sen vuoksi se poikkeaa alv-direktiivin periaatteista ainoastaan rajoitetusti ja asianmukaisella tavalla.4. TalousarviovaikutuksetEhdotus ei vaikuta yhteisön talousarvioon.5. LisätiedotEhdotuksen mukaan päätöksen soveltamisaika päättyy ilman eri toimenpiteitä päivänä, jona kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavaa pienten yrityksen verovapausjärjestelmää koskevat säännökset tulevat voimaan.Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,luvan antamisesta Puolan tasavallalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 287 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[1] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],sekä katsoo seuraavaa:(1) Komission pääsihteeristön 22 päivänä kesäkuuta 2009 vastaanottamassa kirjeessä Puolan tasavalta pyysi lupaa soveltaa alv-direktiivin 287 artiklasta poikkeavaa erityistoimenpidettä voidakseen myöntää 1 päivästä tammikuuta 2010 alkaen verovapauden sellaisille verovelvollisille, joiden vuosittaisen liikevaihdon vasta-arvo kansallisena valuuttana on enintään 30 000 euroa liittymispäivänä voimassa olleen muuntokurssin mukaan.(2) Direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio antoi 22 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Puolan tasavallan esittämän pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille. Komissio ilmoitti Puolan tasavallalle 3 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.(3) Direktiivin 2006/112/EY XII osaston 1 luvussa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus soveltaa pieniin yrityksiin erityisjärjestelmiä, kuten sellaisia verovelvollisia koskevaa valinnaista verovapausjärjestelmää, joiden vuosittainen liikevaihto on tiettyä raja-arvoa pienempi.(4) Direktiivin 2006/112/EY 287 artiklan 14 kohdan mukaan Puolan tasavalta voi myöntää verovapauden sellaisille verovelvollisille, joiden vuosittaisen liikevaihdon vasta-arvo kansallisena valuuttana on enintään 10 000 euroa sen liittymispäivänä voimassa olleen muuntokurssin mukaan.(5) Tämän enimmäismäärän korottaminen 30 000 euroon mahdollistaa sen, että Puolan tasavalta voi soveltaa yksinkertaistuksia useampiin pieniin yrityksiin, mutta rajoittuen kuitenkin liikevaihdoltaan kaikkein pienempiin yrityksiin, ja edistää niiden kehitystä.(6) Komissio sisällytti 29 päivänä lokakuuta 2004 annettuun alv-velvoitteiden yksinkertaistamista koskevaan direktiiviehdotukseensa (KOM(2004) 728 lopullinen[3]) säännöksiä, joiden tarkoituksena on antaa jäsenvaltioille mahdollisuus vahvistaa verovapauden raja-arvona käytettävän vuosittaisen liikevaihdon enimmäismääräksi 100 000 euroa tai sen vasta-arvo kansallisena valuuttana; tätä enimmäismäärää voidaan tarkistaa vuosittain. Puolan tasavallan esittämä pyyntö on tämän ehdotuksen mukainen.(7) Ehdotettu poikkeus ei vaikuta arvonlisäverosta saataviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPoiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 287 artiklassa säädetään, Puolan tasavalta voi myöntää verovapauden sellaisille verovelvollisille, joiden vuosittaisen liikevaihdon vasta-arvo kansallisena valuuttana on enintään 30 000 euroa sen liittymispäivänä voimassa olleen muuntokurssin mukaan.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2010 siihen päivään, jona verovapauden raja-arvona käytettävän vuosittaisen liikevaihdon enimmäismääriä muuttavan direktiivin säännökset tulevat voimaan, ja joka tapauksessa enintään 31 päivään joulukuuta 2012.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Puolan tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1,[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EUVL C 24, 29.1.2005, s. 10.


Avis juridique important

|

52002PC0330

Ehdotus neuvoston päätös Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen seurauksista EHTY:n tekemille kansainvälisille sopimuksille  /* KOM/2002/0330 lopull. - ACC 2002/0127 */

Virallinen lehti nro 020 E , 28/01/2003 s. 0058 - 0058

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen seurauksista EHTY:n tekemille kansainvälisille sopimuksille(komission esittämä)PERUSTELUTEuroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamissopimuksen voimassaolo päättyy 23. heinäkuuta 2002. EHTY on tehnyt useita kansainvälisiä kahdenvälisiä sopimuksia, joissa ei ole määräyksiä EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen varalta. Lisäksi EHTY:n perustamissopimuksen kattamat asiat siirtyvät sen voimassaolon päättyessä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan.On yhteisön edun mukaista, että kyseiset kansainväliset sopimukset pysyvät voimassa. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että näistä sopimuksista johtuvat oikeudet ja velvoitteet siirretään Euroopan yhteisölle. Liitteenä olevassa luonnoksessa neuvoston päätökseksi säädetään tällaisesta siirrosta ja annetaan komission tehtäväksi ilmoittaa asiasta kaikille niille yhteisön ulkopuolisille maille, joita asia koskee, sekä toteuttaa tarvittavat tekniset muutokset. Samanaikaisesti tämän neuvoston päätöksen kanssa neuvostossa kokoontuvat jäsenvaltioiden hallitusten edustajat tekevät päätöksen kaikkien kahdenvälisistä kansainvälisistä sopimuksista EHTY:lle johtuvien oikeuksien ja velvoitteiden siirtämisestä Euroopan yhteisölle.2002/0127 (ACC)Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen seurauksista EHTY:n tekemille kansainvälisille sopimuksilleEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]  EYVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) EHTY:n perustamissopimuksen 97 artiklan mukaisesti sen voimassaolo päättyy 23 päivänä heinäkuuta 2002.(2) EHTY on tehnyt useita kansainvälisiä sopimuksia yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa.(3) Näissä sopimuksissa ei ole määräyksiä EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen varalta.(4) EHTY:n perustamissopimuksen kattamat asiat siirtyvät sen voimassaolon päättyessä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan tämän 133 artikla mukaan luettuna.(5) Neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat ovat päättäneet, että EHTY:n tekemistä kansainvälisistä sopimuksista johtuvat oikeudet ja velvoitteet olisi siirrettävä Euroopan yhteisölle (EY) [2].[2]  EYVL ...(6) Katsotaan, että on yhteisön edun mukaista, että kyseiset kansainväliset sopimukset pysyvät voimassa EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen ja että ne olisi siirrettävä EY:lle.(7) Jotkin näistä sopimuksista saattavat edellyttää teknisiä muutoksia, jotta ne olisivat EY:n sääntöjen mukaiset.(8) Asianomaisille yhteisön ulkopuolisille maille on ilmoitettava tästä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaSiirretään Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa tekemistä kansainvälisistä sopimuksista johtuvat oikeudet ja velvoitteet Euroopan yhteisölle (EY) 24 päivänä heinäkuuta 2002.2 artiklaKomissio ilmoittaa asianomaisille yhteisön ulkopuolisille maille kyseisistä sopimuksista johtuvien EHTY:n oikeuksien ja velvoitteiden siirtämisestä EY:lle.Se toteuttaa myös tarvittavat tekniset muutokset, jotta sopimukset ovat EY:n sääntöjen mukaiset, ja neuvottelee tarvittaessa sopimusten mukauttamisesta.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tätä päätöstä sovelletaan 24 päivästä heinäkuuta 2002.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 30.6.2016
            COM(2016) 312 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta ennakkomaksujen maksamiseksi unionin vuoden 2017 yleisestä talousarviosta

               PERUSTELUT

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetussa neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  1
                ja erityisesti sen 10 artiklassa säädetään, että Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja voidaan ottaa vuosittain käyttöön enintään 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina) yli rahoituskehyksen asianomaisten otsakkeiden enimmäismäärien.

               Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  2
                11 kohdassa vahvistetaan solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa koskevat menettelyt.

               Rahastoon liittyvät tukikelpoisuuden edellytykset vahvistetaan Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2012/2002
                  3
               , jossa säädetään, että talousarvioon otetaan ennakkomaksujen maksamista varten enintään 50 000 000 euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoina.

               Komissio katsoo, että näiden varojen käyttöönotto on tarpeen, jotta käytettävissä olevat budjettivarat voidaan varmistaa hyvissä ajoin. Sen vuoksi komissio ehdottaa, että kyseinen määrä otetaan vuoden 2017 talousarvioesitykseen.

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta ennakkomaksujen maksamiseksi unionin vuoden 2017 yleisestä talousarviosta

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  4
                ja erityisesti sen 4 a artiklan 4 kohdan,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  5
                ja erityisesti sen 11 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, tavoitteena on antaa unionille mahdollisuus reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteisiin osoittaakseen solidaarisuutta luonnonkatastrofien kohteeksi joutuneiden alueiden väestöä kohtaan

               (2)Rahasto ei saa ylittää 500 000 000 euron enimmäismäärää (vuoden 2011 hintoina), kuten neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  6
                10 artiklassa säädetään.

               (3)Asetuksen (EY) N:o 2012/2002 4 a artiklan 4 kohdassa säädetään, että aina kun tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että budjettivarat ovat hyvissä ajoin käytettävissä, rahastosta voidaan ottaa käyttöön varoja 50 000 000 euron enimmäismäärään asti ennakkomaksujen maksamiseksi ottamalla vastaavat määrärahat unionin yleiseen talousarvioon.

               (4)Jotta voidaan varmistaa, että unionin vuoden 2017 yleisessä talousarviossa on käytettävissä riittävät budjettivarat hyvissä ajoin, rahastosta olisi otettava käyttöön 50 000 000 euroa ennakkomaksujen maksamista varten.

               (5)Jotta rahaston varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2017,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan unionin yleisessä talousarviossa varainhoitovuodeksi 2017 otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja 50 000 000 euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoina ennakkomaksujen maksamista varten.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017.

               Tehty

               Euroopan parlamentin puolesta

                     Neuvoston puolesta

               Puhemies

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)
                  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (3)
                  EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (4)
                  EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (5)
                  EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (6)
                  Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta. EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.


title: Ehdotus: neuvoston päätös, luvan antamisesta Portugalille soveltaa alennettuja valmisteverokantoja Madeiran itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin rommiin ja likööreihin sekä Azoreiden itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin likööreihin ja tislattuihin alkoholijuomiin

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---                    EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                                      Bryssel 9.6.2009
                                                      KOM(2009) 259 lopullinen
                                                      2009/0075 (CNS)
                                             Ehdotus:
                                   NEUVOSTON PÄÄTÖS,
   luvan antamisesta Portugalille soveltaa alennettuja valmisteverokantoja Madeiran
    itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin rommiin ja likööreihin sekä
      Azoreiden itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin likööreihin ja
                                  tislattuihin alkoholijuomiin
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                                PERUSTELUT
   1)        EHDOTUKSEN TAUSTA
             • Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
   Helmikuun 18 päivänä 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/267/EY1 annettiin
   Portugalille lupa soveltaa alennettua valmisteverokantaa Madeiran itsehallintoalueella siellä
   tuotettaviin ja kulutettaviin rommiin ja likööreihin sekä Azoreiden itsehallintoalueella siellä
   tuotettaviin ja kulutettaviin likööreihin ja tislattuihin alkoholijuomiin. Mainitun päätöksen
   mukaan Portugali voi soveltaa näihin tuotteisiin valmisteverokantaa, joka on pienempi kuin
   direktiivin 92/84/ETY2 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi valmisteverokanta ja tällä
   direktiivillä vahvistettu alkoholin vähimmäisvalmisteverokanta, mutta se saa olla enintään 75
   prosenttia alkoholin tavanomaista kansallista valmisteverokantaa pienempi. Tämän
   toimenpiteen soveltaminen alkoi 1. tammikuuta 2002 ja päättyi 31. joulukuuta 2008. Portugali
   haki 16. kesäkuuta 2008 ja 20. kesäkuuta 2008 päivätyillä pyynnöillä tämän luvan
   voimassaolon pidennystä 31. joulukuuta 2013 saakka.
   Komission yksikköjen esittämien pyyntöjen vuoksi Portugalin viranomaiset toimittivat 5.
   marraskuuta 2008 ja 25. helmikuuta 2009 lisätietoja, joilla pyrittiin osoittamaan, että
   alennetun valmisteverokannan on tarpeen olla voimassa vuoden 2008 jälkeenkin, jotta
   rommin, liköörien ja/tai tislattujen alkoholijuomien tuotanto ja niihin liittyvät
   maataloustoiminnot voisivat jatkua.
   Tällä hetkellä kahdeksan yritystä on rekisteröitynyt rommin ja/tai liköörien tuottajaksi
   Madeiralla. Yhdeksän yritystä tuottaa liköörejä ja 38 yritystä tislattua alkoholijuomaa
   Azoreilla. Kaikkein suurimman tuottajan, joka tuottaa rommia ja liköörejä Madeiralla,
   odotetaan tuottavan vuosittain keskimäärin yhteensä 558,02 hehtolitraa puhdasta alkoholia
   vuosina 2009–2013. Vuonna 2007 talouden toimijat tuottivat Madeiran itsehallintoalueella
   yhteensä 1 304,99 hehtolitraa rommia ja 419,95 hehtolitraa liköörejä (alkoholipitoisuus
   100 %). Samana vuonna toimijat tuottivat Azoreiden itsehallintoalueella 1 680 hehtolitraa
   liköörejä (alkoholipitoisuus 20 %) ja 994 hehtolitraa tislattuja alkoholijuomia
   (alkoholipitoisuus 37,5–42 prosenttia). Käytännössä koko tuotanto myydään aluemarkkinoilla
   ja ainoastaan pieni osuus viedään (Azoreiden liköörituotannosta viedään ±10 % lähinnä
   Pohjois-Amerikkaan).
   Paikallistuotanto työllistää noin 130 työntekijää Madeiralla ja noin 90 Azoreilla. Madeiralla
   noin 1 000 perhetilaa tarjoaa töitä sokeriruo'on ja hedelmien viljelyssä ja jalostuksessa.
   Vuonna 2007 alennetun valmisteverokannan soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden
   markkinaosuus oli pienempi kuin muilta yhteisön alueilta tuotujen tai toimitettujen
   samanlaisten tuotteiden markkinaosuus (20,3 % Madeiralla ja 38,9 % Azoreilla). Muut
   yhteisön alueet ovat näin ollen Madeiran ja Azoreiden merkittäviä kilpailijoita. Alennetusta
   valmisteverokannasta huolimatta paikallisesti tuotettujen rommin, liköörien ja tislattujen
   alkoholijuomien keskimääräinen vähittäismyyntihinta (veroineen) on Madeiralla ja Azoreilla
   1
           EYVL L 55, 26.2.2002, s. 36.
   2
           Neuvoston direktiivi 92/84/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, alkoholin ja alkoholijuomien
           valmisteverojen määrien lähentämisestä (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29).
FI                                                    2                                                    FI
 ---pagebreak---    korkeampi kuin samanlaisten tuotteiden keskimääräinen vähittäismyyntihinta näiden alueiden
   ulkopuolella.
   Suurimmat rommiin, likööriin ja/tai tislattuun alkoholijuomaan kohdistuvat haitat ovat
   lisäkustannukset, jotka aiheutuvat perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa mainituista
   tekijöistä (syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto).
   Maatalouden raaka-aineet (tapauksen mukaan joko sokeriruoko, hedelmät, kasvit, hunaja,
   kerma, maito tai viini) ovat kalliimpia kuin tavanomaisissa tuotanto-olosuhteissa. Tämä
   johtuu tilojen pienestä koosta ja hajanaisuudesta, minkä vuoksi koneistus on vähäistä. Lisäksi
   Madeiralla sokeriruo'on jalostusmäärät ovat pienemmät kuin muilla syrjäisimmillä alueilla
   pinnanmuodostuksen, ilmaston, maaperän ja pienimuotoisen tuotannon vuoksi.
   Eräiden raaka-aineiden ja pakkausmateriaalien, joita ei tuoteta paikallisesti, kuljettaminen
   saarille aiheuttaa enemmän kustannuksia kuin pelkästään valmiin tuotteen kuljetus. Azoreilla
   saaristoluonne ilmenee kahdella tavalla, sillä saaret ovat levittäytyneet 600 kilometrin
   suuruiselle alueelle, mikä aiheuttaa lisäkustannuksia saarten välisissä kuljetuksissa. Jalostus-,
   tuotanto- ja pakkauslaitteiston kuljetus ja asentaminen on kalliimpaa näillä alueilla kuin
   emämaalla niiden syrjäisen sijainnin ja saaristoluonteen vuoksi.
   Valmiiden tuotteiden varastointi aiheuttaa lisäkustannuksia, koska tuotantoa ei kuluteta
   paikallisesti välittömästi vaan kulutus jakautuu koko vuodelle.
   Emämaalta vierailevien toimittajien ja kuluttajien matkakustannukset ja näytteiden
   lähettämisestä laboratorioanalyysiin aiheutuvat ylimääräiset kustannukset (koskee vain
   Azoreita) on otettava huomioon.
   Yksikkökustannuksia nostavat aluemarkkinoiden pienestä koosta johtuvat tekijät, kuten tarve
   pitää suuria raaka-ainevarastoja ja ennen kaikkea kiinteiden kustannusten ja tuotannon välinen
   epäedullinen suhde. Tämä epäedullinen suhde johtuu laitteiston ylimitoituksesta ja jossakin
   määrin myös ympäristövaatimusten noudattamisen aiheuttamista kustannuksista. Tältä osin
   Madeiran rommintuottajat ovat vieläkin epäedullisemmassa asemassa, koska niiden on pakko
   maksaa sokeriruo'on jalostamisessa syntyvän jätteen käsittelykustannukset, kun taas muiden
   alueiden tuottajat voivat kierrättää nämä sivutuotteet.
   Asianomaisten tuottajien on maksettava myös saarilla sijaitsevia kaikkia yrityksiä koskevia
   muita lisäkustannuksia, joita emämaassa sijaitsevien yritysten ei tarvitse maksaa. Ne koskevat
   erityisesti työvoimakustannuksia (minimipalkka on viisi prosenttia korkeampi näillä kahdella
   alueella) ja energiakustannuksia sekä (Madeiran tapauksessa) rakennuskustannuksia ja
   maanhankinnasta aiheutuvia kustannuksia.
   Osoittaakseen, että alennettu valmisteverokanta ei ylitä sitä, mikä on tarpeen
   perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa mainittujen tekijöiden (syrjäinen sijainti,
   saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus, ilmasto ja taloudellinen riippuvuus
   muutamista harvoista tuotteista) aiheuttamien lisäkustannusten kompensoimiseksi, Portugalin
   viranomaiset ovat ilmaisseet määrällisesti näihin tekijöihin liittyvät lisäkustannukset. Tämän
   laskelman mukaan tuotteiden yksikkökohtaiset lisäkustannukset ovat noin 7–19 prosenttia
   korkeammat kuin valmisteveron vastaavan alennuksen arvo.
   Alennetun valmisteverokannan soveltamista voidaan siten pitää tarpeellisena, jotta tämän alan
   tuottajat voisivat kilpailla muilta yhteisön alueilta tulevien samanlaisten tuotteiden kanssa.
FI                                                   3                                               FI
 ---pagebreak---    Tarkasteltuaan sekä oikeusvarmuutta, jota ilman paikallistuottajat eivät voisi kehittää
   kaupallista toimintaansa, että tarvetta vahvistaa veropoikkeuksille määräaika, komissio
   ehdottaa, että poikkeuksen voimassaolon pidennys sallittaisiin viideksi vuodeksi. Portugalia
   vaadittaisiin kuitenkin toimittamaan välikertomus viimeistään 31. joulukuuta 2011, jotta
   komissio voi arvioida, vieläkö veronalennuksen perusteena olleet syyt pätevät.
             • Yleinen tausta
   Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteveroa koskevasta yhteisön järjestelmästä säädetään
   kahdessa direktiivissä. Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden
   yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä
   92/83/ETY3 säädetään yhteiset määritelmät valmisteveron alaisille tuotteille ja määritellään
   valmisteveron laskentamenetelmä ja perusteet, joilla tietyt tuotteet voidaan vapauttaa
   valmisteverosta tai niihin voidaan soveltaa alennettua valmisteverokantaa. Edellä mainitussa
   neuvoston direktiivissä 92/84/ETY säädetään vähimmäisverokannat kaikille tuoteluokille.
   Päätöksellä 2002/167/EY annettiin Portugalille lupa soveltaa alennettua valmisteverokanta
   Madeiran itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin rommiin ja likööreihin sekä
   Azoreiden itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin likööreihin ja tislattuihin
   alkoholijuomiin. Alennettu verokanta saa olla enintään 75 prosenttia alkoholin tavanomaista
   kansallista valmisteverokantaa pienempi. Päätöksen voimassaolo päättyi 31. joulukuuta 2008.
             • Voimassa olevat aiemmat säännökset
   EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan nojalla perustamissopimusta sovelletaan
   Ranskan merentakaisiin departementteihin, Azoreihin, Madeiraan ja Kanariansaariin
   (syrjäisimmät alueet). Ottaen huomioon syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja
   taloudellinen tilanne, jota vaikeuttaa niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko,
   vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista
   tuotteista, jotka sen vuoksi, että ne ovat pysyviä tekijöitä ja niillä on yhteisvaikutuksia,
   haittaavat näiden alueiden kehitystä, neuvosto kuitenkin hyväksyy määräenemmistöllä
   komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan erityistoimenpiteitä, joiden
   tarkoituksena on erityisesti määritellä ne edellytykset, joilla EY:n perustamissopimusta
   sovelletaan kyseisiin alueisiin, mukaan lukien yhteiset politiikat.
             • Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin
                tavoitteisiin
   EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa määrätyissä erityistoimenpiteissä on
   otettava huomioon syrjäisimpien alueiden erityispiirteet ja rajoitukset heikentämättä yhteisön
   oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta, mukaan lukien sisämarkkinat ja
   yhteiset politiikat. Kuten edellä mainitaan, veronalennus myönnetään ainoastaan siltä osin
   kuin on tarpeen lieventää asianomaisiin paikallisesti tuotettaviin ja kulutettavin tuotteisiin
   kohdistuvia haittoja. Kun otetaan tämä huomioon sekä se, että kyseessä olevat määrät ovat
   pieniä ja että veroetuudet koskevat ainoastaan kulutusta asianomaisilla alueilla, vaikutukset
   sisämarkkinoihin ovat erittäin vähäiset, edellä mainitut 299 artiklan 2 kohdassa määrätyt
   vaatimukset täyttyvät.
   3
           EYVL L 316, 31.10.1992, s. 21.
FI                                                 4                                               FI
 ---pagebreak---    2)        KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
             • Intressitahojen kuuleminen
   Portugalin hallitus esitti pyynnön asianomaisten talouden toimijoiden pyynnöstä.
             • Asiantuntijatiedon käyttö
   Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen.
             • Vaikutusten arviointi
   Ehdotuksen taloudelliset vaikutukset koskevat ensisijaisesti rommin ja liköörien tuottajia
   Madeiralla sekä liköörien ja tislattujen alkoholijuomien tuottajia Azoreilla, minkä vuoksi
   vaikutuksia voidaan pitää vähäisinä.
   Jos näille tuottajille ei enää myönnettäisi alennettua valmisteverokantaa, vähittäismyyntihinta
   nousisi ja alan toimeentulo ja eloonjääminen sekä siihen suoraan ja välillisesti liittyvä
   työllisyys vaarantuisivat.
   3)        EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
             • Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus
   Portugalille ehdotetaan annettavaksi lupa soveltaa 1. tammikuuta 2009 ja 31. joulukuuta 2013
   välisenä aikana alennettua valmisteverokantaa Madeiran itsehallintoalueella siellä tuotettaviin
   ja kulutettaviin rommiin ja likööreihin sekä Azoreiden itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja
   kulutettaviin likööreihin ja tislattuihin alkoholijuomiin. Alennettu verokanta voi olla
   direktiivissä 92/84/ETY säädettyä alkoholin valmisteveron vähimmäismäärää pienempi,
   mutta se voi olla enintään 75 prosenttia alkoholin tavanomaista kansallista valmisteverokantaa
   pienempi. Tämä vastaa 1. tammikuuta 2002 ja 31. joulukuuta 2008 väliseksi ajaksi
   päätöksellä 2002/167/EY annettua lupaa.
             • Oikeusperusta
   Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta
             • Toissijaisuusperiaate
   Poikkeukset perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisista määräyksistä kuuluvat
   yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.
             • Suhteellisuusperiaate
   Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. Se ei ylitä sitä, mikä on tarpeen Madeiran
   itsehallintoalueella tuotettavien rommin ja liköörien sekä Azoreiden itsehallintoalueella
   tuotettavien liköörien ja tislattujen alkoholijuomien tuotantoon liittyvien korkeiden
   kustannusten kompensoimiseksi (ks. edellä).
             • Sääntelytavan valinta
FI                                                 5                                                  FI
 ---pagebreak---    Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa määrätään, että syrjäisimpiä alueita koskevat
   erityistoimenpiteet hyväksytään neuvoston päätöksellä.
   4)        TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
   Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon.
FI                                                6                                           FI
 ---pagebreak---                                                               2009/0075 (CNS)
                                                     Ehdotus:
                                          NEUVOSTON PÄÄTÖS,
       luvan antamisesta Portugalille soveltaa alennettuja valmisteverokantoja Madeiran
        itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin rommiin ja likööreihin sekä
          Azoreiden itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin likööreihin ja
                                         tislattuihin alkoholijuomiin
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 299 artiklan 2
   kohdan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen4,
   ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon5,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)      Helmikuun 18 päivänä 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/267/EY6 annettiin
            Portugalille lupa soveltaa alennettua valmisteverokantaa Madeiran itsehallintoalueella
            siellä tuotettaviin ja kulutettaviin rommiin ja likööreihin sekä Azoreiden
            itsehallintoalueella siellä tuotettaviin ja kulutettaviin likööreihin ja tislattuihin
            alkoholijuomiin. Alennetun valmisteverokannan soveltamista näihin tuotteisiin
            pidettiin tarpeellisena, jotta näitä tuotteita tuottava ja markkinoiva paikallinen
            tuotannonala voisi jäädä henkiin. Mainittujen toimintojen korkeat kustannukset
            johtuvat pääasiassa siitä, että kyseessä ovat syrjäisimmät alueet (syrjäinen sijainti,
            saaristoluonne, pieni koko, pinnanmuodostus ja ilmasto), minkä vuoksi katsottiin, että
            ainoastaan alentamalla asianomaisten paikallisesti tuotettavien ja kulutettavien
            tuotteiden valmisteverokantaa voidaan tuottajille varmistaa tasavertaiset
            kilpailuolosuhteet muista yhteisön osista tuotavien tai toimitettavien samanlaisten
            tuotteiden kanssa ja varmistaa siten tuotannonalan eloonjääminen. Mainitun päätöksen
            mukaan Portugali voi soveltaa näihin tuotteisiin valmisteverokantaa, joka on pienempi
            kuin direktiivin 92/84/ETY7 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi valmisteverokanta ja
            tällä direktiivillä vahvistettu alkoholin vähimmäisvalmisteverokanta, mutta se saa olla
            enintään 75 prosenttia alkoholin tavanomaista kansallista valmisteverokantaa
            pienempi. Tämän toimenpiteen soveltaminen alkoi 1 päivänä tammikuuta 2002 ja
            päättyi 31 päivänä joulukuuta 2008.
   4
            EUVL C […], […], s. […].
   5
            EUVL C […], […], s. […].
   6
            EYVL L 55, 26.2.2002, s. 36.
   7
            Neuvoston direktiivi 92/84/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, alkoholin ja alkoholijuomien
            valmisteverojen määrien lähentämisestä (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29).
FI                                                      7                                                   FI
 ---pagebreak---    (2) Portugali haki 16 päivänä kesäkuuta 2008 ja 20 päivänä kesäkuuta 2008 päivätyillä
       pyynnöillä lupaa samoin ehdoin 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta
       2013 väliseksi ajaksi.
   (3) Haetun uuden luvan myöntäminen on perusteltua, jotta näiden syrjäisimpien alueiden
       kehitys ei vaarantuisi. Paikallistuotanto työllistää noin 130 työntekijää Madeiralla ja
       noin 90 Azoreilla. Madeiralla noin 1 000 perhetilaa tarjoaa töitä sokeriruo'on ja
       hedelmien viljelyssä ja jalostuksessa. Koska näitä tuotteita on vaikea viedä näiden
       alueiden ulkopuolelle, aluemarkkinat ovat ainoa mahdollinen paikka myydä niitä.
   (4) Alennetun valmisteverokannan soveltamista koskevaa lupaa olisi jatkettava pyydetyllä
       tasolla, jotta voitaisiin korjata korkeammista tuotanto- ja markkinointikustannuksista
       johtuva Madeiralla ja Azoreilla tuotettavien tislattujen alkoholijuomien epäedullinen
       kilpailuasema.
   (5) Maatalouden raaka-aineet ovat kalliimpia kuin tavanomaisissa tuotanto-olosuhteissa
       tilojen pienen koon ja hajanaisuuden sekä koneistuksen vähäisyyden vuoksi. Lisäksi
       Madeiralla sokeriruo'on jalostusmäärät ovat pienemmät kuin muilla syrjäisimmillä
       alueilla pinnanmuodostuksen, ilmaston, maaperän ja pienimuotoisen tuotannon vuoksi.
       Eräiden raaka-aineiden ja pakkausmateriaalien, joita ei tuoteta paikallisesti,
       kuljettaminen saarille aiheuttaa enemmän kustannuksia kuin pelkästään valmiin
       tuotteen kuljetus. Azoreilla saaristoluonne ilmenee kahdella tavalla, sillä saaret ovat
       levittäytyneet laajalle alueelle. Laitteiston kuljetus ja asentaminen aiheuttaa näille
       syrjäisille saarialueille lisäkustannuksia. Tämä pätee myös eräisiin emämaahan
       suuntautuviin tarpeellisiin kuljetuksiin ja lähetyksiin. Myös valmiiden tuotteiden
       varastointi aiheuttaa lisäkustannuksia, koska tuotantoa ei kuluteta paikallisesti
       välittömästi vaan kulutus jakautuu koko vuodelle. Aluemarkkinoiden pieni koko lisää
       yksikkökustannuksia monella tavalla, mutta erityisesti sen vuoksi, että kiinteiden
       kustannusten ja tuotannon välinen suhde on epäedullinen sekä laitteiston osalta että
       ympäristövaatimusten noudattamisesta aiheutuvien kustannusten osalta. Lisäksi
       rommin tuottajien on Madeiralla käsiteltävä sokeriruo'on jalostuksessa syntyvät jätteet,
       kun taas muiden alueiden tuottajat voivat kierrättää ne. Asianomaiset tuottajat
       maksavat myös paikallistaloudelle yleisesti aiheutuneet kustannukset, jotka liittyvät
       erityisesti työvoima- ja energiakustannusten nousuun.
   (6) Alennus, joka on 75 prosenttia, ei ylitä sitä, mikä on tarpeen niiden lisäkustannusten
       korvaamiseksi, joita Madeiran ja Azoreiden syrjäisestä sijainnista johtuvat edellä
       mainitut erityisolosuhteet aiheuttavat toimijoille.
   (7) Tilanteen perusteellinen tutkiminen osoittaa, että Portugalin pyyntöön on tarpeen
       myöntyä,       jos    asianomaisilla    syrjäisimmillä    alueilla  aiotaan    säilyttää
       alkoholiteollisuutta.
   (8) Koska veroetuus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen lisäkustannusten korvaamiseksi, ja
       koska kyseessä olevat määrät ovat pieniä ja veroetuus myönnetään ainoastaan
       asianomaisille alueilla tapahtuvaan kulutukseen, toimenpide ei vahingoita yhteisön
       oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta.
   (9) Kun otetaan huomioon tarve asettaa veropoikkeuksille määräaika ja tarve antaa
       paikallisille talouden toimijoille vaadittava varmuus kaupallisten toimintojen
       kehittämismahdollisuudesta, on lupa aiheellista myöntää viideksi vuodeksi.
FI                                              8                                               FI
 ---pagebreak---    (10)     Olisi varmistettava, että Portugali voi soveltaa kyseisiä alennuksia päätöksellä
            2002/167/EY edeltävälle kaudelle myönnetyn vastaavan luvan voimassaolon
            päättymisestä alkaen. Pyydetyn uuden luvan olisi sen vuoksi tultava voimaan 1
            päivänä tammikuuta 2009.
   (11)     Välikertomuksen antamista olisi vaadittava, jotta komissio voi arvioida, vieläkö
            poikkeuksen myöntämisperusteet täyttyvät.
   (12)     Tämä päätös ei rajoita perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan määräysten mahdollista
            soveltamista,
   ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                                  1 artikla
   Poiketen siitä, mitä perustamissopimuksen 90 artiklasta määrätään, Portugalille annetaan lupa
   soveltaa alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä
   lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa vahvistettua alkoholiin
   sovellettavaa täyttä valmisteveroa alempaa valmisteverokantaa Madeiran itsehallintoalueella
   siellä tuotettaviin ja kulutettaviin rommiin ja likööreihin ja Azoreiden itsehallintoalueella
   siellä tuotettaviin ja kulutettaviin likööreihin ja tislattuihin alkoholijuomiin.
                                                  2 artikla
   Edellä 1 artiklassa tarkoitettua poikkeusta sovelletaan
   (1)      Madeiralla
            (a)    tislattujen     alkoholijuomien       määritelmistä,     kuvauksesta, esittelystä,
                   merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston
                   asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta 15 päivänä tammikuuta 2008
                   annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/20088
                   liitteen II tuoteluokassa 1 määriteltyyn rommiin, jolla on mainitun asetuksen
                   liitteen III tuoteluokassa 1 tarkoitettu maantieteellinen merkintä ”Rum da
                   Madeira”,
            (b)    asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteen II tuoteluokissa 32 ja 33 määriteltyyn
                   alueellisista hedelmistä tai kasveista tuotettuun liköörin ja ”crème de” -
                   alkoholijuomaan;
   (2)      Azoreilla
            (a)    asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteen II tuoteluokissa 32 ja 33 määriteltyyn
                   alueellisista hedelmistä tai raaka-aineista tuotettuun liköörin ja ”crème de” -
                   alkoholijuomaan;
   8
            EUVL L 39, 13.2.2008, s. 16.
FI                                                    9                                               FI
 ---pagebreak---            (b)    viinistä tai rypäleiden puristusjätteistä valmistettuihin tislattuihin
                  alkoholijuomiin, joilla on asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteen II tuoteluokissa
                  4 ja 6 määritellyt ominaisuudet.
                                                 3 artikla
   Edellä 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovellettava alennettu valmisteverokanta voi olla
   direktiivissä 92/84/ETY säädettyä alkoholin valmisteveron vähimmäismäärää pienempi,
   mutta se voi olla enintään 75 prosenttia alkoholin tavanomaista kansallista valmisteverokantaa
   pienempi.
                                                 4 artikla
   Portugalin on toimitettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011 komissiolle kertomus,
   jonka avulla komissio voi arvioida, ovatko alennetun verokannan myöntämisperusteet
   edelleen voimassa.
                                                 5 artikla
   Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2009 31 päivään joulukuuta 2013.
                                                 6 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.
   Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […].
                                                  Neuvoston puolesta
                                                  Puheenjohtaja
FI                                                  10                                               FI