				|

		52011PC0839

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta /* KOM/2011/0839 lopullinen - 2011/0405 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Yleinen tausta
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 8
artiklassa edellytetään, että unioni luo naapurimaittensa kanssa erityissuhteet
pyrkien saamaan aikaan EU:n rajoille alueen, jolla vallitsee vauraus ja hyvä
naapuruus. Euroopan naapuruuspolitiikka (ENP) laadittiin vuonna 2004, ja sen
piiriin kuuluu EU:n rajojen itä- ja eteläpuolella seuraavat 16 kumppania:
Algeria, Armenia, Azerbaidžan, Egypti, Georgia, Israel, Jordania, Libanon,
Libya, Marokko, miehitetyt palestiinalaisalueet, Moldovan tasavalta, Syyria,
Tunisia, Ukraina ja Valko-Venäjä. EU tarjoaa ENP:n puitteissa naapureilleen
erityissuhteen, jossa kumpikin osapuoli sitoutuu sellaisiin arvoihin ja
periaatteisiin kuin demokratia ja ihmisoikeudet, oikeusvaltioperiaate, hyvä
hallintotapa, markkinatalouden periaatteet ja kestävä kehitys,
ilmastonmuutostoimet mukaan lukien. ENP antaa mahdollisuuden myös poliittiseen
assosiaatioon ja taloudelliseen yhdentymiseen sekä liikkuvuuden ja ihmisten
välisen vuorovaikutuksen lisäämiseen. ENP:n rahoittamista varten on olemassa
eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline (ENPI), joka kattaa edellä
mainitut 16 kumppanimaata ja Venäjän.
Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Tilanne on muuttunut ENP:n ja ENPI:n
käynnistämisen jälkeen merkittävästi.
EU:n naapurisuhteiden muutoksia ja tilanteen
kehittymistä ENP:n käynnistämisen jälkeen on analysoitu ja arvioitu ENP:n
strategisen uudelleentarkastelun yhteydessä. Tämän seurauksena on laadittu uusi
ENP-visio, joka on hahmoteltu unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan
korkean edustajan ja Euroopan komission 25. toukokuuta 2011 hyväksytyssä
yhteisessä tiedonannossa ”Uusi strategia muutostilassa olevia naapurimaita
varten” ja 20. kesäkuuta 2011 hyväksytyissä neuvoston päätelmissä. Uudessa
lähestymistavassa kehotetaan erityisesti tukemaan sellaisia kumppaneita, jotka
sitoutuvat demokraattisen yhteiskunnan rakentamiseen ja uudistusten
toteuttamisen ”enemmällä enemmän” -periaatteen ja molemminpuolisen
vastuuvelvollisuuden periaatteen mukaisesti. Lähestymistapa tarjoaa strategiset
puitteet EU:n suhteille naapureihinsa.
Vaikka on laajasti tunnustettua, että ENPI on
EU:n naapuruuspolitiikkaa tukevana välineenä onnistunut, ENP:n
uudelleentarkastelussa ja muissa arvioinneissa, saaduissa kokemuksissa ja
julkisissa kuulemisissa on kaikissa tullut esiin joitakin kysymyksiä, joita on
tulevaisuudessa käsiteltävä mukauttamalla ENPI:tä niin, että EU:n toimilla on
vieläkin enemmän vaikutusta:
·
”Enemmällä enemmän” -periaatteen soveltaminen: ”Enemmällä enemmän” -periaate on uudistetun
naapuruuspolitiikan keskeinen tekijä. Sen myötä kumppaneiden kohtelua voidaan
eriyttää paljon enemmän sen mukaan, kuinka sitoutuneita ne ovat yhteisesti
sovittuihin arvoihin ja tavoitteisiin ja erityisesti demokratiaan ja yhteiseen
vaurauteen tähtäävään kumppanuuteen EU:n kanssa. Uuteen lähestymistapaan kuuluu
tärkeänä osatekijänä taloudellisten kannustinten tarjoaminen
kunnianhimoisimmille uudistajille. Koska Euroopan naapuruuspolitiikan
rahoitusväline (ENI) on politiikkalähtöinen väline, tämän keskeisen periaatteen
tulisi näkyä tulevassa ENI:ssä erityisesti ohjelmoinnissa ja tuen
kohdentamisessa kumppaneille.
·
Ohjelmoinnin monimutkaisuus ja kesto: Nykyinen ohjelmointiprosessi sisältää laajoja kuulemisia ja monia
muita menettelyvaiheita. Prosessi kestää keskimäärin 18 kuukautta.
Ohjelmointiprosessin pituus vähentää avun merkityksellisyyttä. ENPI:n
ohjelmointiasiakirjojen (maakohtaiset strategia-asiakirjat) soveltamisala
noudattaa kehitysyhteistyössä käytettyä formaattia, mikä tarkoittaa, että
tietyn maan tilanteesta tehdään kattava analyysi, jolloin prosessi pitkittyy.
Naapuruuskumppanimaiden tilanne on kuitenkin erilainen. Maa-analyysi esitetään
useimmista kumppanimaista (maista, jotka ovat tehneet toimintasuunnitelman tai
sopineet vastaavista yhteisistä tavoitteista EU:n kanssa) vuosittain
edistymiskertomuksissa, jolloin maakohtaisen strategia-asiakirjan yleinen osa
on tarpeeton. Siksi ohjelmointiprosessin virtaviivaistaminen, lyhentäminen ja
parempi kohdentaminen on tarpeen ja mahdollista.
·
Rahoitusvälineen soveltamisala: ENPI:n soveltamisala, sellaisena kuin se on tällä hetkellä määritelty,
koskee kumppanuus- ja yhteistyösopimusten, assosiaatiosopimusten tai muiden
asiaa koskevien sopimusten täytäntöönpanoa sekä hyvän hallintotavan ja
tasavertaisen sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen edistämistä. Siihen
sisältyy myös hyvin laaja luettelo 29 temaattisesta yhteistyöalasta, jotka
esitetään yksityiskohtaisesti ja tasavertaisesti, minkä vuoksi ENP:n keskeisten
tavoitteiden ja painopisteen selvittäminen on hyvin vaikeaa. Ohjelmointi
heijastelee tätä laajapohjaista lähestymistapaa, ja monissa tapauksissa
johdonmukaisuus politiikan ja yhteistyön välillä on ollut haaste. Tulevalla
ENI:tä koskevalla säädösehdotuksella autetaan paremmin virtaviivaistamaan
välineen soveltamisalaa ja vahvistamaan yhteyksiä sisäisiin politiikkoihin.
Samalla nykyinen joustavuus kuitenkin säilyy.
·
Osittain vanhentuneet täytäntöönpanosäännökset
ja johdonmukaisuuden puute ulkoisen toiminnan välineiden välillä: Nykyisessä ENPI-asetuksessa täytäntöönpanoa koskeva jakso on
joiltakin osin vanhentunut, eikä se siksi enää riittävästi kuvaa sitä, miten
apua pannaan naapurustossa täytäntöön. ENPI:n täytäntöönpanosäännökset ja
muiden ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanosäännökset eivät ole
myöskään keskenään johdonmukaisia. Joustomekanismeja voidaan parantaa niin,
että ne vastaavat uutta politiikkakontekstia. Jotta nämä seikat voitaisiin
korjata ja tätä välinettä yhdenmukaistaa ja yksinkertaistaa, on laadittu
erillinen horisontaalinen puiteasetus, joka sisältää kaikki yleiset ja
toistuvat säännökset. Tämä uusi horisontaalinen asetus kattaa myös ENI:n
täytäntöönpanon erityispiirteet. Sen avulla täytäntöönpanosäännökset voidaan
päivittää ja poistaa ulkoisen toiminnan välineiden keskinäisen
johdonmukaisuuden puute. Lisäksi uudella horisontaalisella asetuksella
pystytään lisäämään sääntöjen selkeyttä sekä tehostamaan ja yhdenmukaistamaan
unionin toimia.
·
Rajat ylittävää yhteistyötä koskevat säännökset: Rajat ylittävä yhteistyö on ollut EU:n, ENP-kumppaneiden ja Venäjän
välisten suhteiden erityispiirre. Sen puitteissa on toteutettu yhteisiä
aloitteita samoin säännöin molemmin puolin EU:n rajaa. Järjestelmä toimii
suhteellisen hyvin, mutta sidosryhmien kuulemisen yhteydessä on tullut ilmi
tarve tehdä joitakin muutoksia, jotka vaikuttavat asetukseen. Näitä ovat
maantieteellisen tukikelpoisuuden laajentaminen kattamaan merkittävät talous-,
yhteiskunta- ja kulttuurielämän keskukset, joilla on merkitystä ohjelmien
asianmukaisen toiminnan kannalta; rahoitussopimuksen allekirjoittaneiden
jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin täysimääräinen
soveltaminen; kumppanimaiden osarahoitusta koskevat säännöt ja Venäjän
erityisasema. Rajat ylittävän yhteistyön täytäntöönpanosäännöistä annettuun
komission asetukseen on tehtävä pitkälle meneviä muutoksia lähinnä
hallinnointitavan osalta.
·
Yhteydet sisäisiin välineisiin/politiikkoihin: ENP:ssä on kyse kumppanimaiden asteittaisesta
poliittisesta assosioitumisesta ja taloudellisesta yhdentymisestä EU:n kanssa.
EU:n sisäiset politiikat ja markkinatalouden periaatteet ovat tässä prosessissa
keskeisiä vertailukohtia. Useilla aloitteilla on naapuruuskumppanimaiden
kannalta valtioiden rajat ylittävä aspekti, mitä tähän mennessä on käsitelty
vain hyvin vähäisessä määrin. Merkillepantava poikkeus on rajat ylittävä
yhteistyö, jossa on mahdollista vaikuttaa yhteisiin haasteisiin ja
tavoitteisiin yksillä säännöillä ja kokoamalla resursseja yhteen sekä EU:n
talousarvion sisäisistä että ulkoisista rahoituslähteistä. Yhteyksiä sisäisten
politiikkojen ja välineiden sekä ENP:n ja Euroopan naapuruuspolitiikan
rahoitusvälineen välillä on mahdollista vahvistaa muilla osa-alueilla, joita
ovat infrastruktuuri, energia[1],
liikenne[2],
pk-yritysten[3]
kehittäminen ja teollinen yhteistyö, matkailu mukaan lukien, ICT[4],
työllisyys- ja sosiaalipolitiikka[5],
muuttoliike ja turvallisuus, oikeuslaitos, huumeiden torjunta, korkea-asteen
koulutus, kulttuuri, tutkimus ja innovointi[6], ympäristö, ilmastotoimet[7],
katastrofivalmius ja -palautuvuus sekä yhteistyö meriasioissa. Tässä suhteessa
ENI-asetuksella edistetään täydentävyyttä, johdonmukaisuutta ja EU:n
ensisijaisten politiikanalojen valtavirtaistamista Eurooppa 2020 -strategian
mukaisesti samalla, kun keskitytään edelleen ENP:n keskeisiin tavoitteisiin.
ENP antaa kumppaneille mahdollisuuden osallistua EU:n erillisvirastojen
toimintaan ja EU:n ohjelmiin. Kysymys siitä, miten ENP-kumppaneiden
osallistuminen EU:n erillisvirastojen toimintaan ja EU:n ohjelmiin rahoitetaan pitkällä
aikavälillä, on ratkaistava asianmukaisesti, tarvittaessa ENI:n
rahoitusosuudella. Lisäksi on luotava asianmukaiset ja kestävät
toteutusmekanismit.
·
Kehittyvä suhde Venäjään: Venäjä on ainoa ENPI:n tuensaaja, joka ei kuulu ENP:n piiriin. Kuten
muutkin maat, Venäjä voi saada niin kahdenvälistä, useita maita koskevaa kuin
rajat ylittävääkin ENPI-rahoitusta. Koska Venäjän julkistalouden tila on
huomattavasti parantunut, laajamittaisen rahoitusavun tarve on vähäinen. Venäjä
pyrkii tasavertaiseen suhteeseen, ja siitä itsestäänkin on tullut avun antaja.
Siksi sen saama osuus ENPI:n kahdenvälisistä määrärahoista vuosina 2007–2013
oli hyvin vähäinen. Yhteistyö useita maita koskevien ohjelmien puitteissa
jatkuu, ja siinä noudatetaan EU:n ja Venäjän yhteisrahoituksen periaatetta.
Venäjä rahoittaa erityisesti rajat ylittävää yhteistyötä koskevia ohjelmia.
Tämä kertoo Venäjän muuttuvasta asemasta strategisena kumppanina siellä, missä
yhteisrahoitetut hankkeet ovat molempien osapuolien etujen mukaisia.
Euroopan naapuruuspolitiikan tulevan
rahoitusvälineen olisi oltava uuden ENP-vision mukainen, ja sillä olisi
vastattava edellä esitettyihin haasteisiin ja kysymyksiin.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA
VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET
Intressitahojen kuuleminen
Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälinettä
koskeva säädösehdotus perustuu laajaan kuulemisprosessiin. Siihen sisältyi
julkinen kuuleminen ulkoisen toiminnan rahoituksesta. Kuuleminen koski kaikkien
EU:n ulkoisen toiminnan välineitä. Lisäksi toteutettiin erillisiä kuulemisia
Euroopan naapuruuspolitiikan ja rajat ylittävän yhteistyön strategisen
uudelleentarkastelun osana. Kuulemisia järjestettiin myös EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikan tulevaisuudesta.
Julkinen
kuuleminen EU:n ulkoisen toiminnan rahoituksesta
Komissio järjesti
julkisen kuulemisen EU:n ulkoisen toiminnan tulevasta rahoituksesta 26.
marraskuuta 2010 ja 31. tammikuuta 2011 välisenä aikana. Kuuleminen perustui
verkossa järjestettyyn kyselyyn, johon liittyi komission ja Euroopan
ulkosuhdehallinnon laatima tausta-asiakirja ”EU:n ulkoisen toiminnan rahoitus
vuoden 2013 jälkeen”. Tähän julkiseen kuulemiseen saatiin 220 vastausta,
joiden laaja kirjo edustaa ulkoisen toiminnan toimijoiden rakenteiden,
näkemysten ja perinteiden moninaisuutta.
Useimmat vastaajat olivat sitä mieltä, että
EU:n taloudellinen tuki tuo huomattavaa lisäarvoa tärkeimmillä
politiikanaloilla[8],
joita EU:n ulkoisen toiminnan rahoitusvälineillä tuetaan. Monet vastaajat
pitivät EU:n lisäarvon kriteeriä keskeisenä tulevaisuuden tekijänä. EU:n olisi
hyödynnettävä suhteellinen etunsa, joka liittyy sen globaaliin läsnäoloon ,
laaja-alaiseen asiantuntemukseen, ylikansalliseen luonteeseen ja rooliin
koordinoinnin mahdollistajana sekä mittakaavaetuihin.
Lähes kaikki vastaajat kannattivat EU:n rahoitusvälineiden
vaikutuksen lisäämiseksi eritytetympää, tuensaajien tilanteeseen räätälöityä
lähestymistapaa, joka perustuu vakaisiin kriteereihin. Laajan kannatuksen sai
myös ehdollisuus, joka perustuu ihmisoikeuksien, vähemmistöjen, hyvän
hallintotavan ja kulttuurin ilmenemismuotojen moninaisuuden kunnioittamiseen
tai tuensaajien politiikan laatuun ja niiden kykyyn ja tahtoon toteuttaa sitä.
ENP:n strategisen uudelleentarkastelun
yhteydessä järjestetyt kuulemiset
Euroopan ulkosuhdehallinto järjesti erilliset
kuulemiset EU:n jäsenvaltioiden ja ENP-kumppanimaiden edustajien kanssa osana
heinäkuussa 2010 käynnistettyä politiikan strategista uudelleentarkastelua.
Kuulemisissa käsiteltiin ENP:n rahoittamista, erityisesti eurooppalaisen
naapuruuden ja kumppanuuden välineen nojalla, ja ENP:n pitkän aikavälin visioon
ja keskipitkän aikavälin poliittisiin tavoitteisiin liittyviä kysymyksiä.
Kuulemisissa kävi ilmi, että ENPI:n katsottiin
muuttaneen merkittävästi tapaa, jolla EU:n apua on annettu. Niissä kuitenkin tunnustettiin
myös tarve jatkaa hienosäätöä. Monet jäsenvaltiot korostivat, että on tärkeää
parantaa johdonmukaisuutta politiikan ja välineestä annettavan taloudellisen
avun välillä. Useat vastaajat korostivat, että varojen myöntämisen olisi
perustuttava tuloksiin. Monet korostivat, että on tärkeää tehdä taloudellisesta
tuesta nopeampaa, tehokkaampaa ja joustavampaa, jotta sillä voidaan vastata
ilmeneviin tarpeisiin.
Kumppanimaat korostivat tarvetta liittää
taloudelliseen yhdentymiseen, markkinoiden avautumiseen ja sääntelyn
lähentämiseen asianmukainen taloudellinen tuki. Ne myös painottivat ulkomaisten
sijoitusten edistämisen merkitystä.
Rajat ylittävää yhteistyötä koskevat
sidosryhmien kuulemiset
Rajat ylittävää yhteistyötä koskevat
kuulemiset järjestettiin kaikkien sidosryhmien kanssa. Prosessi käynnistettiin
Brysselissä helmikuussa 2011 järjestetyn rajat ylittävää yhteistyötä
käsitelleen konferenssin yhteydessä, ja sidosryhmiä kuultiin tulevasta
sääntelykehyksestä (myös rajat ylittävän yhteistyön täytäntöönpanosäännöistä)
touko-kesäkuussa 2011 lähetetyn kyselyn pohjalta. Tulokset kertovat, että
joitakin säännöksiä on tarpeen mukauttaa rajat ylittävän yhteistyön tehokkuuden
parantamiseksi. Esitettyjen muutosten tarkoituksena on, että EU:n ulkopolitiikan
ensisijaisten tavoitteiden ja EU:n koheesiopolitiikan välinen yhteys näkyisi
paremmin erityisesti edelleen mukauttamalla EU:n ulkorajoilla tehtävää rajat
ylittävää yhteistyötä Euroopan alueelliseen yhteistyöhön. Jäsenvaltioiden
kesken pidettiin vielä neuvoa-antava kokous Brysselissä 20. syyskuuta 2011 ja
kaikkien sidosryhmien kanssa Budapestissa 18.–19. lokakuuta 2011.
Julkiset kuulemiset EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikasta
Lisäksi komissio julkaisi vihreän kirjan ”EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikasta tukea osallistavalle kasvulle ja kestävälle
kehitykselle” ja järjesti julkisen kuulemisen 15. marraskuuta 2010 ja 17.
tammikuuta 2011 välisenä aikana. Monet vastaajat korostivat, että ODA[9] on vain
yksi osa kehityksen rahoitusta ja että se on nähtävä kotimaisten resurssien,
ulkomaisten investointien, kaupan ja rahalähetysten täydentäjänä. EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikalta toivottiin suurempaa johdonmukaisuutta erityisesti
keskituloisten maiden osalta. Vaikka yhteistä ohjelmointia periaatteessa
kannatettiin, se olisi otettava käyttöön vähitellen aloittaen maista, joissa se
toisi selvästi osoitettavaa lisäarvoa.
Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälinettä
koskeva ehdotus perustuu pitkälti näiden kuulemisten tuloksiin. Keskeisiä
näkökohtia, jotka on sisällytetty tarkistettuun välineeseen, ovat eriyttäminen
ja tuloksiin perustuva varojen kohdentaminen, ohjelmointiin liittyvä uusi
lähestymistapa ja politiikan ja avun välisen johdonmukaisuuden parantaminen,
rajat ylittävän yhteistyön sääntöjen muuttaminen ja säännökset, joilla
parannetaan tuen tehokkuutta ja joustavuutta.
Vaikutusten arviointi
Euroopan ulkosuhdehallinto ja Euroopan
komissio ovat yhdessä laatineet tulevaa ENI:tä koskevan vaikutusten arvioinnin.
Vaikutusten arvioinnissa tarkasteltiin
seuraavia neljää vaihtoehtoa:
·
Vaihtoehto 0: Ei
toteuteta mitään toimia EU:n tasolla. EU lopettaa taloudellisen tuen
antamisen naapuruuspolitiikan piiriin kuuluville maille tarkoitetun välineen
avulla.
·
Vaihtoehto 1: Ei
muutosta. Säilytetään yhteistyö kyseisten maiden kanssa tiukasti ENPI:tä
koskevan voimassa olevan asetuksen mukaisena.
·
Vaihtoehto 2: Mukautetaan
nykyistä järjestelyä. Tulevan säädösehdotuksen olisi perustuttava nykyiseen
ENPI-asetukseen, johon tehtäisiin merkittäviä muutoksia uuden poliittisen
ympäristön ja erityisten tavoitteiden huomioon ottamiseksi. Tällä vaihtoehdolla
on alavaihtoehtoja, jotka koskevat eriyttämisperiaatetta; ohjelmointiprosessia;
välineen soveltamisalaa sekä johdonmukaisuutta politiikan ja avun välillä;
rajat ylittävän yhteistyön sääntöjä; täytäntöönpanosäännöksiä, erityisesti
suuremman joustavuuden mahdollistamiseksi; yhteyksiä sisäisiin politiikkoihin
ja välineisiin ja ENI:n maantieteellistä soveltamisalaa.
·
Vaihtoehto 3: Esitetään
kokonaan uusi väline, jolla on erilainen maantieteellinen soveltamisala ja
jossa keskitytään tavoitteisiin, jotka ovat laajempia tai erilaisia kuin ENP:n
tavoitteet.
Kunkin vaihtoehdon todennäköisten
taloudellisten, sosiaalisten, ympäristöä koskevien ja muiden vaikutusten
perusteella on todettu seuraavaa:
·
EU:n toimien lopettaminen (vaihtoehto 0) vähentäisi
ja heikentäisi huomattavasti tähän mennessä aikaansaatujen vaikutusten
kestävyyttä. Lisäksi se vaikuttaisi kielteisesti EU:n yleisiin suhteisiin
ENP-kumppaneihinsa.
·
Nykyisen välineen pitäminen entisellään (vaihtoehto
1) saisi kumppanimaissa aikaan myönteisiä taloudellisia, sosiaalisia ja
ympäristövaikutuksia.
·
Välineen muuttaminen (vaihtoehto 2) lisäisi
nykyisellä järjestelyllä aikaansaatuja myönteisiä taloudellisia, sosiaalisia ja
ympäristövaikutuksia, ja sillä tavoin saataisiin aikaan vielä myönteisempiä,
hallintotapaa koskevia vaikutuksia, erityisesti soveltamalla ”enemmällä
enemmän” -periaatetta.
·
Kokonaan uuden välineen esittäminen (vaihtoehto 3)
vaikuttaisi kielteisesti erityisesti siihen, miten EU:n toimet vastaavat ENP:n
tavoitteita, ja vähentäisi EU:n uskottavuutta alueella.
Analyysin ja erilaisten vaikutusten
(globaalien, taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristövaikutusten) perusteella
vaihtoehto 0 ja vaihtoehto 3 hylättiin, koska niillä ei olisi myönteisiä vaikutuksia
eivätkä ne auttaisi ENP:n tavoitteiden saavuttamisessa. Vaihtoehdolla 2 olisi
suurimmat mahdollisuudet saada aikaan myönteisiä vaikutuksia ja mukauttaa
nykyiset yhteistyöpuitteet uuteen politiikkakontekstiin, ENP:n tavoitteisiin ja
haasteisiin, joita on määritelty arviointien ja saatujen kokemusten
perusteella. Vaihtoehto 1 olisi toiseksi paras vaihtoehto nykyisten myönteisten
vaikutusten säilyttämiseksi, mutta sillä ei kuitenkaan voitaisi saavuttaa uuden
ENP:n tavoitteita eikä ratkaista nykyisen järjestelyn yhteydessä havaittuja
haasteita ja ongelmia.
Siksi vaihtoehto 2 on paras.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
ENP:n yleinen linja ja perusta määrätään
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 8 artiklassa. ENP:tä tukevan rahoitusvälineen,
tulevan Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen, oikeusperustan
muodostavat SEUT-sopimuksen[10]
209 artiklan 1 kohta ja 212 artiklan 2 kohta.
Toissijaisuusperiaate
EU:n tason toimet tuovat olennaista lisäarvoa,
joka liittyy useisiin tekijöihin:
·
Naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvissa maissa,
joissa omien sääntöjen ja normien, suuntaviivojen ja toimenpiteiden
mukauttaminen EU:n vastaaviin kuuluu keskeisiin politiikan tavoitteisiin,
parhaat edellytykset avun antamiseen on EU:lla. Esimerkiksi talouden yhdentymistä
EU:n sisämarkkinoihin, Schengen-alueelle pääsyä tai osallistumista EU:n
ohjelmiin voidaan tukea ainoastaan EU:n tasolla. Näin ollen EU on
useimmissa ENP-maissa johtava yhteistyökumppani. Jäsenvaltiot, kansainväliset
rahoituslaitokset ja muut avunantajat ovat laajasti hyväksyneet tämän EU:n
roolin. EU:n naapurimaiden auttaminen EU:n politiikkoihin, sääntöihin ja
standardeihin mukautumisessa on ENP-kumppanimaissa keskeinen uudistusten
veturi.
·
Yksinään EU:lla, jonka 27 jäsenvaltiota toimivat
yhteisten toimintalinjojen ja strategioiden puitteissa, on tarvittava painoarvo
globaaleihin haasteisiin vastaamiseksi. Kansallisen tason toimet voivat olla
rajallisia ja hajanaisia, sillä hankkeet ovat usein niin pieniä, ettei niillä
ole pysyvää merkitystä. Jäsenvaltioiden työn virtaviivaistaminen EU:n kautta
parantaa EU:n toimien koordinointia ja tuloksellisuutta.
·
Budjettirajoitusten aikana, kun useat jäsenvaltiot
ovat päättäneet luopua kokonaan joistakin yhteistyöaloista ja lopettaa tukensa
tietyille maille, EU voi olla aktiivinen demokratian, rauhan, vakauden,
vaurauden ja köyhyydentorjunnan edistämisessä naapurialueillaan. Tätä taustaa
vasten avun kanavoiminen EU:n tasolla, jossa todellisia tuloksia voidaan saada
aikaan, on puhtaasti talouden näkökulmasta järkevämpää kuin koskaan. Se on myös
halvempaa. Hallinnolliset kustannukset ovat alhaisempia kuin tärkeimpien
kahdenvälisen avun antajien keskimääräiset hallinnolliset kustannukset.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Uuteen Euroopan naapuruuspolitiikan
rahoitusvälineeseen EU:n talousarvioista osoitettavien määrärahojen tason olisi
vastattava tarkistetun Euroopan naapuruuspolitiikan kunnianhimoisia
tavoitteita.
Euroopan komissio ehdottikin 29. kesäkuuta
2011 antamassaan tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”
18 182 300 000 euron (nykyhintoina) osoittamista ENI:lle
vuosiksi 2014–2020.
Ennustettavuuden varmistamiseksi EU:n ulkoisen
toiminnan tavoitteita vastaavasti asetetaan Yhteinen Erasmus -ohjelman
puitteissa käyttöön rahoitusta korkea-asteen koulutukseen liittyviä toimia
varten kahden monivuotisen määrärahan muodossa. Niistä toinen kattaa
ensimmäiset neljä vuotta ja toinen loput kolme vuotta. Tämän rahoituksen on
tarkoitus vastata ENI:n suuntaa antavaa monivuotista ohjelmointia kyseisten maiden
tarpeiden ja tavoitteiden mukaisesti. Määrärahoja voidaan tarkistaa EU:n
ulkoisen toiminnan tavoitteiden mukaisesti, jos olosuhteet muuttuvat
odottamattomatta merkittävästi tai tapahtuu suuria poliittisia muutoksia.
Kyseisten varojen käyttöön sovelletaan Yhteisen Erasmuksen perustamisesta
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o [--][11]
säännöksiä.
Yksityiskohtainen arvio ehdotuksen
rahoitusvaikutuksista esitetään erillisessä ENI-säädöksen
rahoitusselvityksessä.
5.           KESKEISET OSATEKIJÄT
Yksityiskohtainen selostus ehdotuksen
säännöksistä
Ehdotuksen keskeiset osatekijät (nykyiseen
järjestelyyn verrattuna) ja niiden perustelut ovat seuraavat:
·
Sovelletaan ”enemmällä enemmän” -periaatetta ja
molemminpuolista vastuuvelvollisuutta ENP:n uuden vision mukaisesti erityisesti määrärahojen ja ohjelmoinnin eriyttämistä koskevilla
säännöksillä;
·
Vähennetään ohjelmointiprosessin
monimutkaisuutta ja pituutta, jotta sitä voidaan
virtaviivaistaa, lyhentää ja keskittää paremmin erityisesti niiden
ENP-kumppaneiden osalta, jotka ovat yhdessä EU:n kanssa sopineet
toimintasuunnitelmissa tai vastaavissa asiakirjoissa strategisista
tavoitteista;
·
Virtaviivaistetaan rahoitusvälineen
soveltamisalaa niin, että joustavuus ja keskittyminen
politiikan tavoitteisiin ja yhteistyön keskeisiin osa-alueisiin ovat
tasapainossa.
·
Mukautetaan täytäntöönpanosäännöksiä ja parannetaan ulkoisen toiminnan välineiden keskinäistä
johdonmukaisuutta;
·
Parannetaan rajat ylittävää yhteistyötä koskevia
säännöksiä, jotta ohjelmien tuloksellinen ja nopea
toteuttaminen helpottuisi.
·
Edistetään läheisempiä yhteyksiä EU:n sisäisiin
välineisiin ja politiikkoihin esimerkiksi lisäämällä
yhteistyötä komission kanssa ohjelmointivaiheessa ja edistämällä tarpeen mukaan
mekanismeja, joiden avulla voidaan koota yhteen varoja EU:n talousarvion
sisäisen ja ulkoisen toiminnan otsakkeista;
·
Reagoidaan kehittyvään Venäjä-suhteeseen muuttamalla säännöksiä Venäjän oikeudesta ENI-rahoitukseen niin, että
niissä näkyy Venäjän erityisasema EU:n naapurina ja strategisena kumppanina.
Yksinkertaistaminen
ENI:tä koskeva ehdotus sisältää säännöksiä,
joilla rahoitusvälinettä joiltakin osin yksinkertaistetaan. Rahoitusvälineen
soveltamisalaa on virtaviivaistettu supistamalla nykyisen ENPI-asetuksen 29
temaattista alaa kuuteen tavoitteeseen. Lisäksi on otettu käyttöön uusi,
yksinkertaistettu ohjelmointiväline (yhdistetty tukikehys), jota sovelletaan
useimpiin naapurimaihin. Tämä uusi ohjelmointiasiakirja on
strategia-asiakirjoja ja suuntaa antavia monivuotisia ohjelmia lyhyempi. Sillä
vältetään päällekkäisyyttä niiden tietojen kanssa, joita EU:n ja sen
naapureiden suhteiden perustana olevat oikeudelliset ja poliittiset asiakirjat
sisältävät. Lisäksi sen on määrä auttaa lyhentämään ohjelmointiprosessia ja
sillä tavoin pienentää hallinnollisia kustannuksia. Uudella artiklalla, joka
mahdollistaa ENI:n varojen ja EU:n talousarvion relevantin sisäisen otsakkeen
varojen kokoamisen yhteen ja yhteisen säännöstön soveltamisen toimenpiteisiin,
joilla vastataan erityisesti rajat ylittäviin haasteisiin, parannetaan
merkittävästi tehokkuutta ja pienennetään hallinnollisia kustannuksia, joita
tällaisten toimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuu.
Komission ensisijainen tavoite tämän uuden
asetuksen suhteen, kuten myös muiden monivuotiseen rahoituskehykseen kuuluvien
ohjelmien suhteen, on yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä ja parantaa
kumppanimaiden ja -alueiden, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen, pk-yritysten
ym. EU-avun saantia, mikäli ne ajavat asetuksen tavoitteita.
Uuden ENI-asetuksen yksinkertaistettujen ja
joustavien menettelyjen on määrä johtaa nopeampaan täytäntöönpanotoimenpiteiden
hyväksymiseen ja EU:n avun nopeampaan toimittamiseen erityisesti
kriisitilanteissa tai silloin, kun demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeudet ja
perusvapaudet ovat uhattuina, tai luonnon tai ihmisen aiheuttamien katastrofien
yhteydessä. Myös erityisen merkittäviä ulkoisen toiminnan säännöksiä sisältävän
varainhoitoasetuksen tarkistus auttaa kansalaisyhteiskunnan järjestöjä ja
pienyrityksiä osallistumaan rahoitusohjelmiin, kun sääntöjä yksinkertaistetaan,
osallistumiskustannuksia pienennetään ja rahoituksen myöntämismenettelyjä
nopeutetaan. Komissio aikoo panna tämän asetuksen täytäntöön käyttämällä
uudessa varainhoitoasetuksessa säädettyjä uusia joustavia menettelyjä.
Lisäksi tilanne yksinkertaistuu myös sillä,
että laaditaan kaikki yleiset ja yhteiset säännökset sisältävä horisontaalinen
puiteasetus, jolla lisätään ulkoisen toiminnan välineiden keskinäistä
johdonmukaisuutta.
2011/0405 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen
perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan 1 kohdan ja 212 artiklan 2
kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[12],

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[13],
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Tämä asetus kuuluu Euroopan unionin ulkoisia
politiikkoja suoraan tukeviin välineisiin. Sillä korvataan eurooppalaista
naapuruuden ja kumppanuuden välinettä koskevista yleisistä määräyksistä 24
päivänä lokakuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY)
N:o 1638/2006[14],
jonka voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013.
(2)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 8 artiklan
mukaan unioni luo naapurimaittensa kanssa erityissuhteet pyrkien saamaan aikaan
unionin arvoihin perustuvan alueen, jolla vallitsee vauraus ja hyvä naapuruus
ja jolle ovat ominaisia yhteistyöhön perustuvat läheiset ja rauhanomaiset
suhteet.
(3)
Unioni pyrkii edistämään, kehittämään ja
vakiinnuttamaan perustanaan olevat vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien ja
perusvapauksien kunnioittamisen arvot sekä tasa-arvon ja oikeusvaltion
periaatteet käymällä vuoropuhelua ja tekemällä yhteistyötä kolmansien maiden
kanssa.
(4)
Euroopan naapuruuspolitiikalla on sen
käynnistämisestä asti merkittävästi lujitettu suhteita kumppanimaihin, ja se on
tuottanut konkreettisia etuja sekä unionille että sen kumppaneille.
(5)
Unioni tarjoaa Euroopan naapuruuspolitiikan
puitteissa naapurimaille erityissuhteen, joka perustuu molemminpuoliseen
sitoutumiseen demokratian ja ihmisoikeuksien arvoihin,
oikeusvaltioperiaatteeseen, hyvään hallintotapaan sekä markkinatalouden ja
kestävän kehityksen periaatteisiin.
(6)
Kaksi keskeistä poliittista aloitetta on muovannut
alueellista yhteistyötä Euroopan unionin naapurustossa: unionin ja sen itäisten
naapureiden välinen itäinen kumppanuus ja unionin ja sen Välimeren
eteläpuolisten naapureiden välinen Välimeren unioni. Nämä aloitteet muodostavat
jaettuun omistajuuteen ja vastuuseen perustuvat merkitykselliset poliittiset
puitteet, joissa voidaan syventää suhteita kumppanimaihin ja kumppanimaiden
kesken.
(7)
Euroopan naapuruuspolitiikan käynnistymisen ja
eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen perustamisen jälkeen on
tapahtunut merkittäviä muutoksia. Näitä ovat suhteiden syventyminen,
alueellisten hankkeiden käynnistäminen ja alueella käynnissä olevat
demokratisoitumisprosessit. Tältä pohjalta esitettiin vuonna 2011
naapuruuspolitiikan kokonaisvaltaisen strategisen uudelleentarkastelun
tuloksena uusi Euroopan naapuruuspolitiikan visio. Siinä hahmotellaan
päätavoitteet yhteistyölle, jota unioni tekee naapurimaidensa kanssa, ja
annetaan enemmän tukea niille kumppaneille, jotka ovat sitoutuneet
demokraattisen yhteiskunnan rakentamiseen ja uudistusten toteuttamiseen
”enemmällä enemmän” -periaatteen ja molemminpuolisen vastuuvelvollisuuden
periaatteen mukaisesti.
(8)
Tästä välineestä ja Euroopan aluekehitysrahastosta
olisi tuettava rajat ylittävän yhteistyön ohjelmia Euroopan unionin
ulkorajoilla kumppanimaiden ja jäsenvaltioiden välillä, jotta voidaan edistää
kokonaisvaltaista ja kestävää alueellista kehitystä toistensa naapureina
olevien raja-alueiden välillä sekä tasapainoista alueellista yhdentymistä koko
yhteisössä ja yhteisön ja sen naapurimaiden kesken.
(9)
Lisäksi on tärkeää vaalia ja helpottaa yhteistyötä
unionin ja sen kumppaneiden yhteiseksi hyväksi muun muassa kokoamalla yhteen
resursseja unionin talousarvion sisäisen toiminnan ja ulkoisen toiminnan
välineistä erityisesti rajat ylittävää yhteistyötä, naapurimaihin ulottuvia
unionin edun mukaisia infrastruktuurihankkeita ja muita yhteistyön osa-alueita
varten.
(10)
Niiden Euroopan talousalueeseen (ETA) kuuluvien
raja-alueiden ja Venäjän federaation alueiden, jotka tällä hetkellä
osallistuvat rajat ylittävään yhteistyöhön, olisi voitava jatkaa
osallistumistaan. On myös tärkeää, että liittymistä valmistelevan tukivälineen
piiriin kuuluvien maiden raja-alueet voivat osallistua rajat ylittävään
yhteistyöhön. Euroopan talousalueen maiden osallistumisen rajat ylittävän
yhteistyön ohjelmiin olisi edelleen perustuttava niiden omiin resursseihin.
(11)
Rajat ylittävään yhteistyöhön osallistuvien EU:n
jäsenvaltioiden ja kumppanimaiden odotetaan tarjoavan kansallista
osarahoitusta. Tämä vahvistaa maiden omistajuutta, lisää ohjelmien
käytettävissä olevia varoja ja helpottaa paikallisten toimijoiden
osallistumista.
(12)
Rajat ylittävällä yhteistyöllä myötävaikutetaan
voimassa olevien ja tulevien makroaluestrategioiden toteuttamiseen tilanteen
mukaan.
(13)
Unionin naapureina oleville kehitysmaille Euroopan
naapuruuspolitiikan yhteydessä toimitettavan tuen olisi oltava johdonmukaista
unionin ulkoisten politiikkojen ja erityisesti sen kehitysyhteistyöpolitiikan
tavoitteiden ja periaatteiden kanssa, mukaan lukien yhteinen julkilausuma
kehityspolitiikasta ”Eurooppalainen konsensus”, jonka neuvosto, neuvostossa
kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat, Euroopan parlamentti ja
komissio hyväksyivät 20 päivänä joulukuuta 2005.
(14)
Yhteisellä EU–Afrikka-strategialla on merkitystä
suhteissa Pohjois-Afrikan välimerellisiin naapurimaihin.
(15)
Unionin ja sen jäsenvaltioiden olisi parannettava
naapurimaiden kanssa tehtävää yhteistyötä koskevien politiikkojensa
johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä. Jotta unionin tekemä ja jäsenvaltioiden
tekemä yhteistyö täydentäisivät ja vahvistaisivat toisiaan, on syytä säätää
yhteisestä ohjelmoinnista, jota olisi toteutettava aina kun se on mahdollista
ja asianmukaista.
(16)
Tähän asetukseen perustuva unionin tuki olisi
periaatteessa mukautettava kumppanimaiden vastaaviin kansallisiin, alueellisiin
tai paikallisiin strategioihin ja toimenpiteisiin.
(17)
Naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvissa maissa,
joissa omien sääntöjen ja normien mukauttaminen unionin vastaaviin kuuluu
keskeisiin politiikan tavoitteisiin, parhaat edellytykset tämän tuen antamiseen
on unionilla. Tiettyä erityistukea voidaan tarjota ainoastaan unionin tasolla.
(18)
Jäsenvaltiot eivät myöskään voi saavuttaa
riittävällä tavalla tämän asetuksen tavoitteita eli edistää poliittista
yhteistyötä ja asteittaista taloudellista yhdentymistä Euroopan unionin ja
naapurimaiden välillä, vaan toiminnan laajuuden takia ne voidaan saavuttaa
paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä
perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen
mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen
mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden
tavoitteiden saavuttamiseksi.
(19)
Euroopan unionin ulkoisen tuen rahoitustarpeet
kasvavat, mutta unionin talous- ja budjettitilanne rajoittaa tällaiseen tukeen
käytettävissä olevia resursseja. Siksi komission on pyrittävä mahdollisimman
tehokkaaseen resurssien käyttöön käyttämällä rahoitusvälineitä, joilla on
vipuvaikutus. Tällaista vaikutusta voitaisiin lisätä mahdollistamalla
rahoitusvälineiden sijoittamien ja tuottamien varojen käyttö ja
uudelleenkäyttö.
(20)
Ilmastonmuutoksen torjunta on suurimpia unionin
kohtaamia haasteita, ja siihen vastaamiseksi tarvitaan kiireellisesti
kansainvälisiä toimia. Kesällä 2011 annettuun, monivuotista rahoituskehystä
koskevaan komission tiedonantoon on kirjattu aikomus korottaa unionin
talousarvion ilmastonmuutosmäärärahojen osuus vähintään 20 prosenttiin. Tällä
asetuksella olisi myötävaikutettava kyseiseen päämäärään.
(21)
Sukupuolten tasa-arvon ja syrjimättömyyden olisi
oltava poikkileikkaava tavoite kaikissa tämän asetuksen nojalla toteutettavissa
toimissa.
(22)
Unioni on suhteissaan kumppaneihinsa ympäri
maailman sitoutunut edistämään ihmisarvoista työtä sekä kansainvälisesti hyväksyttyjen
työtä koskevien normien ja monenvälisten ympäristösopimusten ratifiointia ja
tuloksellista täytäntöönpanoa.
(23)
Euroopan unionin taloudellisia etuja olisi menojen
hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita
ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä
hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen
takaisinperintä ja soveltuvin osin seuraamukset. Nämä toimenpiteet toteutetaan
kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten
mukaisesti.
(24)
Rajat ylittävän yhteistyön ohjelmien
täytäntöönpanoasiakirjoja olisi kutsuttava yhteisiksi toimenpideohjelmiksi,
jotta terminologia olisi yhdenmukaista Euroopan alueellisen yhteistyön
terminologian kanssa.
(25)
Jotta neuvoston tekemien poliittisten päätösten
tulokset näkyisivät nopeasti tässä asetuksessa, komissiolle olisi siirrettävä
valta antaa säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290
artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteessä olevan tuensaajamaiden luettelon
päivittämiseksi.
(26)
Vaikka unionin ulkoisen toiminnan välineiden
täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä säädetään ...
annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o .../...[15], komissiolle
olisi siirrettävä valta antaa säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn
sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tämän asetuksen III osastossa perustettujen
rajat ylittävän yhteistyön mekanismien edellyttämien
täytäntöönpanotoimenpiteiden hyväksymiseksi. On erityisen tärkeää, että
komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös
asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja
laatiessaan lisäksi varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan
Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja
asianmukaisesti.
(27)
Tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon
varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.
(28)
Täytäntöönpanovaltaa, joka liittyy 7 artiklan 1–3
kohtaan sekä 9 artiklan 1 kohtaan, olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja
periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[16]
mukaisesti. Kun otetaan huomioon kyseisten täytäntöönpanosäädösten luonne,
erityisesti niiden politiikkaa suuntaava luonne, ja taloudelliset vaikutukset,
niiden hyväksymiseen olisi periaatteessa käytettävä tarkastelumenettelyä, ellei
ole kyse kustannuksiltaan vähäisistä toimenpiteistä.
(29)
Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatio ja
toiminta kuvataan neuvoston päätöksessä 2010/427/EU,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I osasto - TAVOITTEET JA PERIAATTEET
1 artikla
Yleinen tavoite ja soveltamisala
1.
Unionin tavoitteena on luomalla erityissuhde
kehittää vaurauden ja hyvien naapurisuhteiden alue, joka käsittää Euroopan
unionin ja tämän asetuksen liitteessä luetellut maat ja alueet, jäljempänä
’kumppanimaat’.
2.
Tämän asetuksen mukaista unionin tukea on käytettävä
kumppanimaiden hyödyksi, ja sitä voidaan käyttää myös EU:n ja kumppanimaiden
yhteiseksi hyödyksi.
3.
Unionin rahoitusta voidaan käyttää myös Venäjän
federaation osallistumiseen rajat ylittävään yhteistyöhön ja relevantteihin
useita maita koskeviin ohjelmiin ottaen huomioon Venäjän federaation
erityisaseman sekä unionin naapurina että strategisena kumppanina alueella.
2 artikla
Unionin tuen erityistavoitteet
1.
Tämän asetuksen mukaisella tuella edistetään
unionin ja kumppanimaiden poliittista yhteistyötä ja asteittaista taloudellista
yhdentymistä ja erityisesti kumppanuus- ja yhteistyösopimusten,
assosiaatiosopimusten tai muiden voimassa olevien ja tulevien sopimusten sekä
yhteisesti sovittujen toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa.
2.
Unionin tuella olisi pyrittävä erityisesti:
a)      edistämään ihmisoikeuksia ja
perusvapauksia, oikeusvaltioperiaatetta ja tasa-arvon periaatteita, luomaan
syvä ja kestävä demokratia, edistämään hyvää hallintotapaa ja kehittämään
kukoistava kansalaisyhteiskunta, johon myös työmarkkinaosapuolet kuuluvat;
b)      saavuttamaan asteittainen yhdentyminen
unionin sisämarkkinoihin ja lisäämään alakohtaista ja monialaista yhteistyötä
muun muassa lähentämällä lainsäädäntöä ja sääntelyä unionin ja muihin
kansainvälisiin normeihin, rakentamalla tähän liittyviä instituutioita ja
investoimalla erityisesti verkkoyhteyksiin;
c)      luomaan edellytykset hyvin hallitulle
ihmisten liikkuvuudelle ja ihmisten väliselle kanssakäymiselle;
d)      kaikin puolin kestävään ja osallistavaan
kehitykseen sekä köyhyyden vähentämiseen, myös yksityissektoria kehittämällä;
edistämään sisäistä taloudellista, sosiaalista ja alueellista
yhteenkuuluvuutta, maaseudun kehittämistä, ilmastonmuutostoimia sekä
katastrofivalmiuksia ja ‑palautuvuutta;
e)      edistämään luottamuksen rakentamista ja
muita turvallisuutta lisääviä toimenpiteitä sekä konfliktien ehkäisemistä ja
ratkaisemista;
f)       lisäämään alueiden osien välistä,
alueellista ja naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvan alueen laajuista
yhteistyötä sekä rajat ylittävää yhteistyötä.
3.
Näiden tavoitteiden saavuttamista on mitattava
käyttäen muun muassa politiikan täytäntöönpanoa koskevia EU:n
määräaikaiskertomuksia ja 2 kohdan a, d ja e alakohdan osalta kansainvälisten
järjestöjen ja muiden elinten luomia asiaa koskevia indikaattoreita; 2 kohdan b,
c ja d alakohdan osalta EU:n sääntelykehyksen käyttöönottoa kumppanimaissa; ja
2 kohdan c ja f alakohdan osalta asiaa koskevien sopimusten ja yhteistyötoimien
määrää. Indikaattoreita ovat muun muassa riittävästi seuratut demokraattiset
vaalit, korruption laajuus, kauppavirrat ja sisäistä taloudellista
eriarvoisuutta, kuten työllisyyttä, mittaavat indikaattorit.
4.
Unionin tukea voidaan käyttää myös muilla alueilla,
jos se on Euroopan naapuruuspolitiikan yleisten tavoitteiden mukaista.
3 artikla
Poliittinen kehys
1.
Yleisen poliittisen kehyksen tämän asetuksen
nojalla annettavan unionin tuen ohjelmointia ja täytäntöönpanoa varten
muodostavat kumppanuus- ja yhteistyösopimukset, assosiaatiosopimukset ja muut
voimassa olevat tai tulevat sopimukset, joilla luodaan suhteet kumppanimaihin,
vastaavat tiedonannot, neuvoston päätelmät ja Euroopan parlamentin
päätöslauselmat sekä kumppanimaiden kanssa pidettävien ministerikokousten
päätelmät.
2.
Unionin tuen
ensisijaisista tavoitteista päätettäessä lähtökohtana ovat kumppanimaiden ja
unionin välillä yhteisesti sovitut toimintasuunnitelmat tai muut vastaavat
asiakirjat.
3.
Ellei unionilla ja kumppanimailla ole 1 kohdassa
mainittuja sopimuksia, unionin tukea voidaan antaa, kun sen katsotaan edistävän
unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamista, jolloin apu on suunniteltava
kyseisten tavoitteiden mukaisesti ottaen huomioon kyseisen maan tarpeet.
4 artikla
Eriyttäminen, kumppanuus ja yhteisrahoitus
1.
Tämän asetuksen nojalla annettava unionin tuki
kullekin kumppanimaalle on eriytettävä muodoltaan ja määrältään sen mukaan,
miten kumppanimaa on sitoutunut uudistuksiin ja miten se edistyy näiden
uudistusten toteuttamisessa. Eriyttämisessä on otettava huomioon, miten
kunnianhimoisella tasolla maan kumppanuus unionin kanssa on, miten se edistyy
syvän ja kestävän demokratian rakentamisessa, miten se edistyy sovittujen
uudistustavoitteiden toteuttamisessa, mitkä ovat maan tarpeet ja valmiudet ja
mikä on unionin tuen mahdollinen vaikutus.
2.
Periaatteena on, että
tämän asetuksen mukainen unionin tuki vahvistetaan kumppanuussuhteessa
tuensaajien kanssa. Kumppanuudessa on otettava
tapauksesta riippuen kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset, muut
sidosryhmät, kansalaisyhteiskunta, työmarkkinaosapuolet ja muut valtiosta
riippumattomat toimijat mukaan unionin tuen valmisteluun, täytäntöönpanoon ja
seurantaan.
3.
Periaatteena on, että
kumppanimaat yhteisrahoittavat tämän asetuksen nojalla annettavaa unionin tukea
julkisilla varoilla, tuensaajilta saatavilla osuuksilla tai muista lähteistä
saatavilla varoilla. Samaa periaatetta on
sovellettava yhteistyöhön Venäjän federaation kanssa, erityisesti 6 artiklan 1
kohdan c alakohdassa tarkoitettujen ohjelmien osalta.
Yhteisrahoitusta koskevat vaatimukset voidaan poistaa asianmukaisesti
perustelluissa tapauksissa ja jos se on tarpeen kansalaisyhteiskunnan ja
valtiosta riippumattomien toimijoiden kehityksen tukemiseksi, rajoittamatta
kuitenkaan varainhoitoasetuksessa asetettujen muiden ehtojen noudattamista.
5 artikla
Johdonmukaisuus ja avunantajien toiminnan koordinointi
1.
Tämän asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä on
huolehdittava johdonmukaisuudesta unionin ulkoisen toiminnan muiden alojen
kanssa sekä unionin muiden politiikkojen kanssa. Tätä varten tämän asetuksen
nojalla rahoitettavien toimenpiteiden, myös niiden, joita Euroopan
investointipankki (EIP) hallinnoi, on perustuttava 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa
tarkoitettuihin yhteistyöasiakirjoihin sekä unionin etuihin, politiikan
ensisijaisiin tavoitteisiin ja strategioihin.
Toimenpiteissä on noudatettava sellaisten monenvälisten sopimusten ja
kansainvälisten yleissopimusten mukaisia sitoumuksia, joiden sopimuspuolia
unioni ja kumppanimaat ovat.
2.
Komission,
jäsenvaltioiden ja Euroopan investointipankin (EIP) on varmistettava
johdonmukaisuus tämän asetuksen nojalla annettavan tuen sekä unionin,
jäsenvaltioiden ja Euroopan investointipankin antaman muun tuen välillä.
3.
Tuen toimittamisen ja
poliittisen vuoropuhelun tuloksellisuuden ja tehokkuuden parantamiseksi unionin
ja jäsenvaltioiden on sovitettava omat tukiohjelmansa yhteen ulkoisen tuen
alalla vahvistettujen, toiminnan koordinoinnin vahvistamista koskevien
periaatteiden mukaisesti ja toimintaperiaatteiden ja menettelyjen
yhdenmukaistamiseksi. Koordinointiin on
sisällytettävä säännöllisiä neuvotteluja sekä tiivistä asiaankuuluvien tietojen
vaihtoa tukiprosessin eri vaiheissa etenkin käytännön tasolla, ja se voi johtaa
yhteiseen ohjelmointiin, delegoituun yhteistyöhön ja/tai järjestelyjen
siirtoon.
4.
Unioni toteuttaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa
tarvittavat toimet varmistaakseen asianmukaisen koordinoinnin ja yhteistyön
monenvälisten ja alueellisten järjestöjen ja yksiköiden, kuten eurooppalaisten
rahoituslaitosten, kansainvälisten rahoituslaitosten, Yhdistyneiden
Kansakuntien elinten, rahastojen ja ohjelmien, yksityisten ja poliittisten
säätiöiden sekä Euroopan unionin ulkopuolisten avunantajien kanssa.

II osasto – SUUNTAA ANTAVA OHJELMOINTI JA
VAROJEN KOHDENTAMINEN
6 artikla
Ohjelmalajit
1.
Tämän asetuksen mukainen unionin tuki kohdennetaan
seuraavin välinein:
a)      kahdenväliset ohjelmat, joilla tuetaan
yhtä kumppanimaata;
b)      useita maita koskevat ohjelmat, joilla
vastataan kaikille tai joillekin kumppanimaille yhteisiin haasteisiin tai jotka
koskevat koko alueen tai sen osan käsittävää yhteistyötä vähintään kahden
kumppanimaan välillä ja joihin voi sisältyä yhteistyötä Venäjän federaation
kanssa;
c)      vähintään yhden jäsenvaltion ja vähintään
yhden kumppanimaan ja/tai Venäjän federaation välistä rajat ylittävää
yhteistyötä koskevat ohjelmat, jotka toteutetaan maiden yhteisenä rajana
olevalla EU:n ulkorajalla.
2.
Tämän asetuksen nojalla annettava unionin tuki
pannaan täytäntöön yhteisen täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti.
7 artikla
Ohjelmointi ja suuntaa antava varojen kohdentaminen yhtä maata ja useita maita
koskeviin suuntaa antaviin ohjelmiin
1.
Niiden maiden osalta, joilla on 3 artiklan 2
kohdassa tarkoitettu asiakirja, on hyväksyttävä kattava monivuotinen yhdistetty
tukikehys yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
tarkastelumenettelyn mukaisesti. Yhdistetyssä tukikehyksessä on tarkasteltava
edistymistä suhteessa poliittiseen kehykseen ja lueteltava unionin tuen
ensisijaiset tavoitteet, jotka valikoidaan lähinnä 3 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetuista asiakirjoista ja kumppanimaiden strategioista tai suunnitelmista
ja joihin unionin suorittama säännöllinen arviointi on osoittanut tarvittavan
tukea. Siinä on asetettava myös niiden rahoituksen suuntaa antava taso.
Yhdistetyn tukikehyksen voimassaoloajan on vastattava 3 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetun asiakirjan voimassaoloaikaa.
2.
Niiden maiden osalta, joilla ei ole 3 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua asiakirjaa, on hyväksyttävä kattava ohjelmointiasiakirja,
johon sisältyy strategia ja suuntaa antava monivuotinen ohjelma, yhteisen
täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn
mukaisesti. Siinä on määriteltävä unionin
toimintastrategia, jonka perustana ovat analyysi kyseisen maan tilanteesta ja
sen suhteista unioniin, kumppanimaiden strategiat tai suunnitelmat, unionin
tuen ensisijaiset tavoitteet ja rahoituksen suuntaa antava taso ensisijaisiin
tavoitteisiin jaoteltuna. Tämän monivuotisen
asiakirjan voimassaoloajan on oltava asianmukainen.
3.
Useita maita koskevien ohjelmien osalta on
hyväksyttävä kattava ohjelmointiasiakirja, johon sisältyy strategia ja suuntaa
antava monivuotinen ohjelma, yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3
kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti.
Siinä on määriteltävä alueelle tai sen osaan suunnattavan unionin tuen
ensisijaiset tavoitteet ja rahoituksen suuntaa antava taso ensisijaisiin
tavoitteisiin jaoteltuna. Tämän monivuotisen
asiakirjan voimassaoloajan on oltava asianmukainen.
4.
Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja yhdistettyjä
tukikehysasiakirjoja on tarkasteltava tarvittaessa uudelleen, ja niitä voidaan
tarkistaa yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun
tarkastelumenettelyn mukaisesti. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja
ohjelmointiasiakirjoja on tarkasteltava ohjelman puolivälissä tai tarvittaessa
uudelleen, ja niitä voidaan tarkistaa saman menettelyn mukaisesti.
5.
Yhtä maata ja useita maita koskevien ohjelmien
määrärahoista on päätettävä läpinäkyvin ja objektiivisin perustein 4 artiklan 1
kohdassa tarkoitettu eriyttämisperiaate huomioon ottaen.
6.
Silloin kun on välttämätöntä toteuttaa
tuloksellisempia toimenpiteitä unionin ja kumppanimaiden yhteiseksi hyväksi
esimerkiksi ylikansallisen yhteistyön ja verkkoyhteyksien osa-alueella, tämän
asetuksen nojalla myönnettävää rahoitusta voidaan yhdistää rahoitukseen, josta
säädetään muissa rahoitusvälineiden perustamista koskevissa unionin
asetuksissa. Tällaisessa tapauksessa komissio päättää, mitä yhtä
sääntökokonaisuutta täytäntöönpanoon olisi sovellettava.
7.
Jäsenvaltioiden ja muiden avunantajien, jotka ovat
sitoutuneet kohdentamaan tukensa yhdessä EU:n kanssa, on oltava mukana
ohjelmointiprosessissa. Niiden maksuosuudet voidaan myös tarvittaessa
sisällyttää ohjelmointiasiakirjoihin.
8.
Jos jäsenvaltiot ja muut avunantajat ovat
sitoutuneet kohdentamaan tukensa yhdessä, 1 kohdassa tarkoitettu yhdistetty
tukikehys sekä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut ohjelmointiasiakirjat voidaan
korvata yhteisellä monivuotisella ohjelmointiasiakirjalla, kunhan se täyttää
kyseisissä säännöksissä asetetut vaatimukset.
9.
Kriisitilanteissa tai demokratian, oikeusvaltion,
ihmisoikeuksien ja perusvapauksien ollessa uhattuna sekä luonnonkatastrofien
tai ihmisten toimista johtuvien katastrofien yhteydessä voidaan suorittaa
ohjelmointiasiakirjojen tapauskohtainen uudelleentarkastelu. Tällaisen hätätilanteessa
tehtävän uudelleentarkastelun yhteydessä on varmistettava, että johdonmukaisuus
tämän asetuksen nojalla myönnettävän ja muista unionin rahoitusvälineistä
myönnettävän tuen välillä säilyy. Hätätilanteessa tehtävän uudelleentarkastelun
seurauksena voidaan hyväksyä tarkistettuja ohjelmointiasiakirjoja. Jos näin
tapahtuu, komission on lähetettävä tarkistetut ohjelmointiasiakirjat Euroopan
parlamentille ja neuvostolle tiedoksi kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä.

III osasto – RAJAT YLITTÄVÄ YHTEISTYÖ
8 artikla
Maantieteellinen tukikelpoisuus
1.
Edellä 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa
tarkoitettuja rajat ylittävän yhteistyön ohjelmia voidaan perustaa:
a)      maarajojen osalta sellaisia NUTS 3 -tason
tai vastaavia alueyksiköitä varten, jotka rajoittuvat jäsenvaltioiden ja
kumppanimaiden ja/tai Venäjän federaation välisiin maarajoihin;
b)      merirajojen osalta sellaisia NUTS 3
-tason tai vastaavia alueyksiköitä varten, jotka rajoittuvat jäsenvaltioiden ja
kumppanimaiden ja/tai Venäjän federaation välisiin merirajoihin ja joiden
välinen etäisyys on enintään 150 kilometriä, rajoittamatta kuitenkaan
mahdollisia mukautuksia, joita tarvitaan yhteistyötoiminnan johdonmukaisuuden
ja jatkuvuuden varmistamiseksi;
c)      merialueen ympärillä sellaisia NUTS 2
-tason tai vastaavia rannikkoalueiden alueyksiköitä varten, jotka rajoittuvat
jäsenvaltioille ja kumppanimaille ja/tai Venäjän federaatiolle yhteisiin
merirajoihin.
2.
Olemassa olevan yhteistyön jatkuvuuden
varmistamiseksi ja muissa perustelluissa tapauksissa myös alueyksiköille, jotka
rajoittuvat 1 kohdassa tarkoitettuihin alueisiin, voidaan sallia osallistuminen
rajat ylittävään yhteistyöhön.
3.
Merkittäviä yhteiskunta-, talous- ja
kulttuurielämän keskuksia, jotka eivät rajoitu tukikelpoisiin alueyksikköihin,
voidaan ottaa mukaan sillä edellytyksellä, että tällainen osallistuminen
edistää ohjelmointiasiakirjassa esitettyjä tavoitteita.
4.
Jos ohjelmat on perustettu 1 kohdan b alakohdan
mukaisesti, Euroopan komissio voi yhteisymmärryksessä kumppaneiden kanssa
ehdottaa, että maantieteellinen tukikelpoisuus ulotetaan koko NUTS 2 -tason
alueyksikköön, jonka alueella NUTS 3 -tason alueyksikkö sijaitsee.
9 artikla
Ohjelmointi ja varojen kohdentaminen rajat ylittävää yhteistyötä varten
1.
Ohjelmointiasiakirjassa on määriteltävä:
a)       strategiset tavoitteet, joihin rajat
ylittävällä yhteistyöllä pyritään;
b)       luettelo perustettavista yhteisistä
toimintaohjelmista;
c)       resurssien suuntaa antava jakautuminen 8
artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen maa- ja merirajaohjelmien
ja 8 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun merialueohjelman välillä;
d)       kunkin yhteisen toimintaohjelman suuntaa
antavat monivuotiset määrärahat;
e)       alueyksiköt,
jotka ovat oikeutettuja osallistumaan kuhunkin yhteiseen toimintaohjelmaan, ja
8 artiklan 2–4 kohdassa tarkoitetut alueet ja keskukset;
f)        suuntaa antava määräraha, jolla tuetaan
tarvittaessa horisontaalisia toimia valmiuksien luomiseksi, verkostoitumista ja
kokemusten vaihtoa ohjelmien välillä;
g)       erityissäännöksistä Euroopan alueellista
yhteistyötä koskevan tavoitteen tukemiseksi Euroopan aluekehitysrahastosta
[...] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o [...][17] nojalla
vahvistetut sellaisten ylikansallisten ohjelmien maksuosuudet, joihin
kumppanimaat ja/tai Venäjän federaatio osallistuvat.
Ohjelmointiasiakirjan on katettava seitsemän
vuoden ajanjakso, ja komissio hyväksyy asiakirjan yhteisen
täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn
mukaisesti. Sitä tarkastellaan ohjelman puolivälissä tai tarvittaessa
uudelleen, ja sitä voidaan tarkistaa edellä mainitun menettelyn mukaisesti.
2.
Yhteiset toimintaohjelmat yhteisrahoitetaan
Euroopan aluekehitysrahastosta. Euroopan aluekehitysrahaston maksuosuuden
kokonaismäärä määritetään erityissäännöksistä Euroopan alueellista yhteistyötä
koskevan tavoitteen tukemiseksi Euroopan aluekehitysrahastosta [...] annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o [...][18] 4
artiklan 4 kohdan mukaisesti Tämän maksuosuuden käyttöön sovelletaan tämän
asetuksen säännöksiä.
3.
Liittymistä valmistelevasta tukivälineestä voidaan
yhteisrahoittaa sellaisia yhteisiä toimintaohjelmia, joihin tukivälineestä
myönnettävään rahoitukseen oikeutetut maat osallistuvat. Tämän
yhteisrahoituksen käyttöön sovelletaan tämän asetuksen säännöksiä.
4.
Varojen suuntaa antava kohdentaminen yhteisiin
toimintaohjelmiin tehdään lähinnä tukikelpoisten alueiden väestön perusteella.
Suuntaa antavia määrärahoja määritettäessä voidaan tehdä mukautuksia, joissa
otetaan huomioon tasapaino Euroopan aluekehitysrahaston maksuosuuksien ja tämän
rahoitusvälineen määrärahoista tulevien maksuosuuksien välillä sekä muita
yhteistyön intensiteettiin vaikuttavia tekijöitä, kuten raja-alueiden
erityispiirteet ja niiden kyky hallinnoida ja vastaanottaa unionin tukea.
10 artikla
Yhteiset toimintaohjelmat
1.
Rajat ylittävä yhteistyö toteutetaan monivuotisina
yhteisinä toimintaohjelmina, jotka kattavat johonkin rajaan tai useamman rajan
kokonaisuuteen liittyvän yhteistyön ja joihin kuuluu monivuotisia
toimenpiteitä, jotka edistävät yhtenäisesti asetettuja ensisijaisia tavoitteita
ja jotka voidaan toteuttaa unionin tuella. Yhteisten toimintaohjelmien
perustana on 9 artiklassa tarkoitettu ohjelmointiasiakirja. Niissä on oltava
tiivistetty kuvaus hallinto- ja valvontajärjestelmistä, jotka kattavat 11
artiklan 2 kohdassa ja 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut osatekijät.
2.
Maa- ja merirajoihin liittyvät yhteiset
toimintaohjelmat perustetaan rajakohtaisesti tarkoituksenmukaisella
aluetasolla, ja niissä on mukana vähintään yhteen jäsenvaltioon ja vähintään
yhteen kumppanimaahan ja/tai Venäjän federaatioon kuuluvia alueyksikköjä.
3.
Merialueisiin liittyvät yhteiset toimintaohjelmat
ovat monenvälisiä. Ne perustetaan tarkoituksenmukaisella aluetasolla, ja niissä
on mukana tukikelpoisia alueyksikköjä, jotka rajoittuvat usealle
osallistujamaalle, joista vähintään yksi on jäsenvaltio ja yksi kumppanivaltio
ja/tai Venäjän federaatio, yhteiseen merialueeseen. Niihin voi sisältyä
kahdenvälistä toimintaa, joka tukee yhden jäsenvaltion ja yhden kumppanimaan
ja/tai Venäjän federaation yhteistyötä.
4.
Osallistujamaat tekevät yhdessä komissiolle
ehdotuksia yhteisiksi toimintaohjelmiksi vuoden kuluessa 9 artiklassa
tarkoitetun ohjelmointiasiakirjan hyväksymisestä. Komissio hyväksyy erikseen
kunkin yhteisen toimintaohjelman arvioituaan, että se on tämän asetuksen,
ohjelmointiasiakirjan ja täytäntöönpanosääntöjen mukainen.
5.
Osallistujamaihin kuulumattomien maiden, Venäjän
federaation tai jäsenvaltioiden alueita, jotka rajoittuvat 8 artiklan 1 kohdan
a ja b alakohdassa määriteltyyn tukikelpoiseen alueeseen tai yhteiseen
merialueeseen, jolle perustetaan yhteinen toimintaohjelma, voidaan ottaa mukaan
kyseiseen yhteiseen toimintaohjelmaan, ja ne voivat saada unionin tukea 9
artiklassa tarkoitetussa ohjelmointiasiakirjassa asetettujen edellytysten
mukaisesti.
6.
Komission ja osallistuvien maiden on toteutettava
asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän asetuksen nojalla
perustetut merialueohjelmat ja asetuksen (EU) N:o [...] nojalla perustetut
ylikansalliset yhteistyöohjelmat, joiden maantieteellinen soveltamisala on
osittain päällekkäinen, ovat kaikilta osin toisiaan täydentäviä ja tukevia.
7.
Yhteisiä toimintaohjelmia voidaan tarkistaa
osallistujamaiden tai komission aloitteesta seuraavankaltaisista syistä:
-        yhteistyön esisijaisten tavoitteiden
muuttuminen, sosiaalis-taloudellinen kehitys,
-        asianomaisten toimenpiteiden
toteuttamisesta saadut kokemukset ja seurannan ja arvioinnin tulokset,
-        tarve mukauttaa käytettävissä olevien
varojen määriä ja kohdentaa resursseja uudelleen.
8.
Kun yhteinen toimintaohjelma on hyväksytty,
komissio tekee rahoitussopimuksen kumppanimaiden ja/tai Venäjän federaation
kanssa. Rahoitussopimukseen
on sisällyttävä määräykset, jotka ovat tarpeen yhteisen toimintaohjelman
täytäntöönpanemiseksi, ja myös muut osallistuvat maat ja 12 artiklan 2 kohdan c
alakohdassa mainittu hallintoviranomainen voivat allekirjoittaa sen.
Tarvittaessa on tehtävä osallistuvien maiden ja
hallintoviranomaisen välinen yhteisymmärryspöytäkirja, jossa asetetaan
rahoitusta koskevat maiden velvollisuudet.
9.
Useamman kuin yhden kumppanimaan yhteinen
toimintaohjelma perustetaan, jos vähintään yksi kumppanimaa allekirjoittaa
rahoitussopimuksen. Muut perustetun ohjelman soveltamisalaan kuuluvat maat
voivat liittyä ohjelmaan milloin tahansa allekirjoittamalla rahoitussopimuksen.

10.
Jos osallistuva maa ryhtyy yhteisrahoittamaan
ohjelmaa, yhteisrahoituksen antamista, käyttämistä ja seurantaa koskevat
järjestelyt on selvennettävä yhteisessä toimintaohjelmassa. Kaikkien osallistuvien maiden on allekirjoitettava ohjelmaan liittyvä
rahoitussopimus.
11.
Yhteisissä toimintaohjelmissa voidaan myös
hyödyntää rahoitusosuuksia välineistä ja välineisiin, joihin voidaan yhdistää
avustuksia, kyseisten välineiden sääntöjä noudattaen ja edellyttäen, että näin
voidaan myötävaikuttaa ohjelmien ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseen.
12.
Kumppanuuden periaatetta noudattaen osallistujamaat
valitsevat yhdessä unionin tukea saavat toimet, joiden on oltava yhteisen
toimintaohjelman ensisijaisten tavoitteiden ja toimenpiteiden mukaisia.
13.
Erityisissä ja
asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, joissa:
a) yhteistä toimintaohjelmaa ei voida toimittaa
osallistujamaiden tai Euroopan unionin ja kumppanimaiden välisiin suhteisiin
liittyvien ongelmien vuoksi,
tai
b) osallistujamaat eivät ole 30 päivään kesäkuuta
2017 mennessä vielä toimittaneet komissiolle yhteistä toimintaohjelmaa,
tai
c) yksikään ohjelmaan soveltamisalaan kuuluva
kumppanimaa ei ole allekirjoittanut rahoitussopimusta ohjelman hyväksymistä
seuraavan vuoden loppuun mennessä,
komissio ryhtyy jäsenvaltioiden kanssa käytyjen
neuvottelujen jälkeen tarpeellisiin toimiin, jotta kyseinen jäsenvaltio voi
hyödyntää Euroopan aluekehitysrahaston rahoitusta yhteiseen toimintaohjelmaan
asetuksen (EU) N:o [...] 4 artiklan 7 ja 8 kohdan mukaisesti.
14.
Useamman kuin yhden varainhoitovuoden aikana
toteutettavia, rajat ylittävään yhteistyöhön liittyviä toimia tai ohjelmia
koskevat talousarviositoumukset voidaan jakaa vuosieriin useiden vuosien
ajalle.
11 artikla
Yhteisten toimintaohjelmien hallinnointi
1.
Yhteiset toimintaohjelmat pannaan periaatteessa
täytäntöön yhteistyössä hallinnoituina. Osallistuvat maat voivat ehdottaa myös
välillisesti hallinnoitua täytäntöönpanoa varainhoitoasetuksessa luetellun
yksikön toimesta 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosääntöjen
mukaisesti.
2.
Komissio vakuuttuu käytettävissä olevien tietojen
perusteella, että jäsenvaltio, jos kyseessä on hallinnointi yhteistyössä, tai
kumppanimaa tai kansainvälinen järjestö, jos kyseessä on välillinen
hallinnointi, on perustanut ja ottanut käyttöön varainhoitoasetuksen, tämän
asetuksen ja 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosääntöjen
mukaiset hallinnointi- ja valvontajärjestelmät.
Asianomaisten jäsenvaltioiden, kumppanimaiden ja
kansainvälisten järjestöjen on varmistettava, että niiden hallinto- ja
valvontajärjestelmä toimii tehokkaasti, että rahoitustoimet ovat laillisia ja
asianmukaisia ja että varojen hallinnoinnissa noudatetaan moitteettoman
varainhoidon periaatetta. Komissio vastaa ohjelmien hallinnoinnista ja
valvonnasta.
Komissio voi pyytää jäsenvaltiota, kumppanimaata
tai kansainvälistä järjestöä tutkimaan komissiolle esitetyn kantelun, joka
koskee tämän osaston nojalla tuettujen toimien valintaa tai toteuttamista taikka
hallinnointi- ja valvontajärjestelmän toimintaa.
3.
Jotta yhteisissä toimintaohjelmissa voidaan
valmistautua riittävällä tavalla täytäntöönpanoon, menot, jotka ovat
aiheutuneet sen jälkeen, kun yhteiset toimintaohjelmat on toimitettu
komissiolle, ovat tukikelpoisia aikaisintaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
4.
Jos tukikelpoisuutta rajoitetaan yhteisen
täytäntöönpanoasetuksen 8 artiklan 7 kohdan mukaisesti, 1 kohdassa tarkoitettu
yksikkö, joka voi käynnistää ehdotus- ja tarjouspyyntöjä, on tällaisessa
tapauksessa yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti
oikeutettu hyväksymään tarjoajiksi hakijoita ja ehdokkaita muista kuin
tukikelpoisista maista tai hyväksymään tavaroita kyseisistä maista.
12 artikla
Rajat ylittävän yhteistyön täytäntöönpanosäännöt
1.
Tätä osastoa koskevat täytäntöönpanosäännöt
hyväksytään delegoidulla säädöksellä 14 artiklan mukaisesti.
2.
Täytäntöönpanosäännöt koskevat muun muassa
a)      yhteisrahoituksen astetta ja menetelmiä;
b)      yhteisten toimintaohjelmien laadintaa,
muuttamista ja päättämistä;
c)      ohjelman rakenteiden, kuten
seurantakomitean, hallintoviranomaisen ja sen yhteisen teknisen sihteeristön
sekä yhteisten valintakomiteoiden, roolia ja tehtävää, mukaan lukien niiden
asema, niiden tosiasiallinen määrittäminen, tilivelvollisuus ja vastuu,
hallinnointi- ja valvontajärjestelmien kuvaus sekä unionin tuen teknisen
hallinnon ja varainhoidon edellytykset sekä menojen tukikelpoisuus;
d)      takaisinperintämenettelyt; seuranta ja
arviointi;
e)      näkyvyyden parantaminen ja tiedotustoimet;
f)       yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 6
artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteistyössä suoritettava ja välillinen
hallinnointi.

IV osasto – LOPPUSÄÄNNÖKSET
13 artikla
Liitteen päivittäminen
Tämän asetuksen liitteessä olevaa
tuensaajamaiden luetteloa voidaan päivittää naapuruuspolitiikan soveltamisalaa
koskevien neuvoston poliittisten päätösten perusteella. Liitteen muuttaminen
hyväksytään delegoidulla säädöksellä 14 artiklan mukaisesti.
14 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1.
Edellä 12 ja 13 artiklassa tarkoitettu säädösvallan
siirto on voimassa yhtä kauan kuin tämä asetus.
2.
Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin
tahansa peruuttaa säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan
tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä
päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa
lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei
vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
3.
Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen,
komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja
neuvostolle.
4.
Delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos
Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne
eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä
määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
15 artikla
Komitea
Komissiota avustaa Euroopan
naapuruuspolitiikan rahoitusvälinettä käsittelevä komitea. Komitea on
asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
16 artikla
Muun kuin liitteessä mainitun kolmannen maan osallistuminen
1.
Komissio voi asianmukaisesti perustelluissa
olosuhteissa ja unionin rahoituksen johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden
varmistamiseksi tai alueellisen tai alueiden välisen yhteistyön edistämiseksi
päättää ulottaa toimien tukikelpoisuuden sellaisiin maihin ja alueisiin, jotka
eivät muutoin olisi oikeutettuja rahoitukseen. Kyseisten maiden ja alueiden
luonnolliset ja oikeushenkilöt voivat osallistua tällaisten toimien
toteutusmenettelyihin, rajoittamatta kuitenkaan yhteisen
täytäntöönpanoasetuksen 8 artiklan 1 kohdan soveltamista.
2.
Tätä mahdollisuutta koskevia säännöksiä voidaan
antaa 7 artiklassa tarkoitetuissa ohjelmointiasiakirjoissa.
17 artikla
Unionin
tuen keskeyttäminen
Jos kumppanimaa ei noudata demokratian,
oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen
periaatteita, unioni voi erityisen kiireellisiä tapauksia lukuun ottamatta
kehottaa kyseistä maata järjestämään neuvottelut molempia osapuolia tyydyttävän
ratkaisun löytämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kumppanimaiden ja ‑alueiden
kanssa tehtyihin kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin ja assosiaatiosopimuksiin
sisältyvien avun keskeyttämistä koskevien määräysten soveltamista. Jos
neuvottelut kyseisen maan kanssa eivät johda molempia osapuolia tyydyttävään
ratkaisuun tai jos neuvotteluista kieltäydytään tai jos tapaus on erityisen
kiireellinen, neuvosto voi toteuttaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn
sopimuksen 215 artiklan 1 kohdan mukaisesti aiheellisia toimenpiteitä, joihin
voi kuulua unionin tuen keskeyttäminen kokonaan tai osittain.
18 artikla
Rahoitusohje
1.
Rahoituspuitteet tämän asetuksen täytäntöönpanoa
varten ajanjaksolla 2014–2020 ovat 18 182 300 000 euroa
(nykyhintoina). Enintään 5 prosenttia rahoituspuitteiden mukaisesta määrästä
myönnetään 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuille rajat ylittävää
yhteistyötä koskeville ohjelmille.
2.
Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset
määrärahat rahoituskehyksen rajoissa.
3.
Jotta voidaan edistää korkea-asteen koulutuksen
kansainvälistä ulottuvuutta, ulkoisista välineistä (kehitysyhteistyön
rahoitusvälineestä, Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineestä,
liittymistä valmistelevasta tukivälineestä, kumppanuusvälineestä ja Euroopan
kehitysrahastosta) osoitetaan 1 812 100 000 euron suuntaa antava määrä toimiin,
jotka koskevat oppimiseen liittyvää liikkuvuutta EU:n ulkopuolisiin maihin tai
maista, sekä yhteistyöhön tai poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden
viranomaisten/laitosten/organisaatioiden kanssa, kuten Yhteinen Erasmus
-ohjelmasta annetun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa säädetään. Näiden varojen
käyttöön sovelletaan Yhteinen Erasmus -ohjelmasta annetun asetuksen säännöksiä.
Rahoitus asetetaan käyttöön kahtena monivuotisena
määrärahakokonaisuutena, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja
toinen loput kolme vuotta. Rahoitus otetaan huomioon näiden välineiden suuntaa
antavassa monivuotisessa ohjelmoinnissa kyseisten maiden osalta kartoitettujen
tarpeiden ja prioriteettien mukaan. Määrärahoja voidaan tarkistaa merkittävien
ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien poliittisten muutosten mukaan
EU:n ulkoisen toiminnan prioriteettien mukaisesti.
19 artikla
Euroopan ulkosuhdehallinto
Tätä asetusta on sovellettava Euroopan
ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta annetun neuvoston päätöksen
2010/427/EU mukaisesti.
20 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä
asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
LIITE
Asetuksen 1 artiklassa tarkoitetut kumppanimaat
Algeria
Armenia
Azerbaidžan
Egypti
Georgia
Israel
Jordania
Libanon
Libya
Marokko
Moldovan tasavalta
miehitetyt palestiinalaisalueet
Syyria
Tunisia
UkrainaValko-Venäjä
EUROOPAN NAAPURUUSPOLITIIKAN
RAHOITUSVÄLINEESEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
              1.1.    Ehdotuksen/aloitteen nimi
              1.2.    Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
              1.3.    Ehdotuksen/aloitteen
luonne
              1.4.    Tavoitteet

              1.5.    Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
              1.6.    Toiminnan
ja sen rahoitusvaikutusten kesto
              1.7.    Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)
2.           HALLINNOINTI
              2.1.    Seuranta-
ja raportointisäännöt
              2.2.    Hallinto-
ja valvontajärjestelmä
              2.3.    Toimenpiteet
petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
              2.4.    Arvio
valvonnan kustannuksista ja hyödyistä
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET
              3.1.    Kyseeseen
tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
              3.2.    Arvioidut
vaikutukset menoihin
              3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin

              3.2.2. Arvioidut
vaikutukset toimintamäärärahoihin
              3.2.3. Arvioidut
vaikutukset hallintomäärärahoihin
              3.2.4. Yhteensopivuus
nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
3.2.5. Ulkopuolisten tahojen osallistuminen
rahoitukseen
              3.3.    Arvioidut
vaikutukset tuloihin
ASIAKIRJAAN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1         Ehdotuksen/aloitteen nimi
 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EU) N:o XXX Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen (ENI) perustamisesta
1.2.        Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[19]
Otsake 19: Ulkosuhteet
Toiminto 19 08:
Euroopan naapuruuspolitiikka ja suhteet Venäjään
Talousarvion luvun 19 08 otsake vastaa nykyistä
vuosien 2007–2013 rahoitusvälineiden rakennetta. Ehdotetaan, että säilytetään
sama toiminto 19 08, mutta muutetaan luvun otsake vuosiksi 2014–2020
seuraavasti:
19 08 : Euroopan
naapuruuspolitiikan rahoitusväline
1.3.        Ehdotuksen/aloitteen luonne
X Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen
¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai
valmistelutoimeen[20]

¨Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen.
1.4.        Tavoitteet
1.4.1.     Komission monivuotinen
strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden)
saavuttamista ehdotus/aloite tukee
Eurooppa maailmassa: painoarvomme lisääminen
maailmannäyttämöllä
1.4.2.     Erityistavoite
(erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis-
ja budjetointijärjestelmässä
Euroopan
naapuruuspolitiikalla pyritään saamaan aikaan EU:n rajoille alue, jolla
vallitsee vauraus ja hyvä naapuruus, muun muassa edistämällä poliittista
assosioitumista, taloudellista yhdentymistä ja läheistä yhteistyötä eri
aloilla. Vuosina 2014–2020 EU tukee edelleen näitä tavoitteita kohdennetulla
rahoitusvälineellä, Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineellä (ENI), joka
korvaa vuonna 2006 perustetun eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden
välineen. Valtaosa EU:n talousarviosta kumppaneille annettavasta rahoituksesta
katetaan ENI:stä.
Tämän
asetuksen mukaisella unionin tuella edistetään Euroopan unionin ja
kumppanimaiden vahvempaa poliittista yhteistyötä ja asteittaista taloudellista
yhdentymistä ja erityisesti kumppanuus- ja yhteistyösopimusten,
assosiaatiosopimusten tai muiden voimassa olevien ja tulevien sopimusten sekä
yhteisesti sovittujen toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa.
Unionin tuella
olisi pyrittävä erityisesti:
a) edistämään
ihmisoikeuksia ja perusvapauksia, oikeusvaltioperiaatetta ja tasa-arvon
periaatteita, luomaan syvä ja kestävä demokratia, edistämään hyvää
hallintotapaa ja kehittämään kukoistava kansalaisyhteiskunta, johon myös
työmarkkinaosapuolet kuuluvat;
b)
saavuttamaan asteittainen yhdentyminen unionin sisämarkkinoihin ja lisäämään
alakohtaista ja monialaista yhteistyötä muun muassa lähentämällä lainsäädäntöä
ja sääntelyä unionin ja muihin kansainvälisiin normeihin, rakentamalla tähän liittyviä
instituutioita ja investoimalla erityisesti verkkoyhteyksiin;
c) luomaan
edellytykset hyvin hallitulle ihmisten liikkuvuudelle ja monitasoiselle
ihmisten väliselle kanssakäymiselle;
d) kaikin
puolin kestävään ja osallistavaan kehitykseen, köyhyyden vähentämiseen ja
työpaikkojen luomiseen, myös yksityissektoria kehittämällä; edistämään sisäistä
taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, maaseudun
kehittämistä, ilmastonmuutostoimia sekä katastrofivalmiuksia ja -palautuvuutta;
e) edistämään
luottamuksen rakentamista ja muita turvallisuutta lisääviä toimenpiteitä sekä
konfliktien ehkäisemistä ja ratkaisemista;
f) lisäämään
alueiden osien välistä, alueellista ja naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvan
alueen laajuista yhteistyötä sekä rajat ylittävää yhteistyötä.
Unionin tukea
voidaan käyttää myös muilla alueilla, jos se on Euroopan naapuruuspolitiikan
yleisten tavoitteiden mukaista.
Toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä
Toiminto
19.08 nimettävä uudelleen seuraavasti: Euroopan naapuruuspolitiikan
rahoitusväline
1.4.3.     Odotettavissa olevat tulokset
ja vaikutukset
Selvitys
siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa
tuensaajien/kohderyhmän tilanteeseen
Tausta
Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen 8 artikla ja uusi ENP-visio läheisemmästä,
demokraattisesta, vauraasta ja vakaasta naapurustosta, jossa kukin kumppanimaa
hyötyy räätälöidyn ja eriytetyn lähestymistavan eduista, edellyttävät
naapuruuspolitiikan tulevan rahoitusvälineen mukauttamista vastaamaan
uudistetun ENP:n suurempaa kunnianhimoa. Tämä on sitäkin tärkeämpää, koska
tällaisen vision toteuttaminen ei ole ongelmatonta kumppaneille, joiden on
toteutettava vaikeita ja kalliita uudistuksia ennen kuin hyödyt tulevat
kokonaan esiin.
Tulevalla
ENI:llä olisi erityisesti pyrittävä saavuttamaan uuden ENP-vision päätavoitteet
ja puuttumaan aikaisemmin havaittuihin ongelmiin ja haasteisiin.
Tiedonannossa
”Uusi strategia muutostilassa olevia naapurimaita varten” konkretisoidaan
Itä-Eurooppaan ja Etelä-Kaukasiaan sovellettavat lähestymistavat. Tarkoituksena
on jatkaa itäisen kumppanuuden täytäntöönpanoa ja pyrkiä eteläisen Välimeren
maiden kanssa demokratiaan ja yhteiseen vaurauteen tähtäävään uuteen
kumppanuuteen.
Viimeksi
mainitulla kumppanuudella EU haluaa tukea Egyptissä ja Tunisiassa alkunsa
saanutta demokraattista muutosta. Sitä voidaan tarjota myös muille eteläisen
Välimeren maille.
Viime vuonna
toteutetussa Euroopan naapuruuspolitiikan strategisessa uudelleentarkastelussa
nimettiin aloja, joilla naapuruuspolitiikkaa voitaisiin merkittävästi tehostaa.
Muutosprosessit eteläisen Välimeren maissa samoin kuin kansan kyseisissä maissa
ilmaisema voimakas toive poliittisista ja taloudellisista muutoksista lisäävät
EU:n tuen painoarvoa. Samalla on noussut esiin aloja, joilla EU ja kumppanimaat
voisivat – ja niiden pitäisi – tehdä enemmän. EU on edelleen sitoutunut
tukemaan demokratisointia ja uudistuksia niin eteläisellä kuin itäiselläkin
naapurialueellaan.
1.4.4.   Tulos- ja
vaikutusindikaattorit
Selvitys
siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan
Tässä
asetuksessa säädetään EU:n toimenpiteiden keskeiset osatekijät ja perusta.
Täsmälliset toimet määritellään monivuotisella ohjelmoinnilla ja vuotuisilla
toimintaohjelmilla, joissa eritellään toimet, jotka EU:n on määrä toteuttaa,
sekä kyseisillä toimilla tavoitellut tulokset ja vaikutukset. Tuolloin
määritetään täsmälliset indikaattorit täytäntöönpanon seurannalle, jotta
voidaan tarkasti mitata edistymistä politiikan tavoitteissa, pitäen mielessä
kyseisen toimen ominaispiirteet. Ne pohjautuvat ENP-toimintasuunnitelmien
täytäntöönpanoa koskeviin vuotuisiin edistymiskertomuksiin, tilastotietoihin
ja/tai riippumattomien elinten tekemiin arviointeihin, jos sellaisia on,
seuraavasti:
a.         Edistymistä
ihmisoikeuksien ja demokratian normien noudattamisessa mitataan käyttämällä
kansalaisjärjestöjen, YK:n ja alueellisten elinten antamia tietoja ja tilastoja
seuraavista: yhdistymis-, ilmaisun- ja kokoontumisvapaus sekä tiedonvälityksen
vapaus; vaalien demokraattisuuden ja uskottavuuden riittävä seuranta;
korruption aste; oikeuslaitoksen riippumattomuuden ja tehokkuuden
lisääntyminen; turvallisuusalan demokraattisen valvonnan lisääntyminen.
Huomattakoon, että ihmisoikeuskysymyksistä ei ole käytettävissä virallisia
indikaattoreita. Järjestöjen tekemien ranking-listojen avulla voidaan kuitenkin
käyttää tilanteen arvioimiseen. Korkeampi sijoitus (edellisvuoteen verrattuna)
liittyy yleensä edistymiseen tietyllä osa-alueella;
b.         Lisääntynyttä
yhdentymistä EU:n sisämarkkinoihin mitataan muun muassa kauppavirtojen
muuttumisella suhteessa perusvuoteen n=0 (Eurostatin luvut); edistymisellä
sääntelyn lähentämisessä EU:n normeihin ja standardeihin mitattuna suhteessa
käytettävissä oleviin perusvuoden tietoihin ”n=0” ja hyvin yleisellä tasolla
niiden maiden määrällä, jotka ovat tehneet pitkälle menevän ja laaja-alaisen
vapaakauppasopimuksen;
c.         Liikkuvuuden
lisääntymistä, joka liittyy parempaan rajaturvallisuuteen ja maahanmuuton
hallintaan, edistymiseen liikkuvuuskumppanuuksien perustamisessa sekä
viisumihelpotus- ja viisumivapaussopimuksiin, mitataan käyttämällä saatavilla
olevia (Eurostatin ja/tai muiden luotettavien laitosten) tilastoja, mittaamalla
matkailijavirtoja, muuttovirtoja sekä tutkija- ja opiskelijavirtoja vuonna n ja
vertaamalla niitä perusvuoteen n=0;
d.         Sisäisten
taloudellisten erojen kaventamista; työllisyyden lisäämistä; pk-yritysten
kehittämistä: politiikat, lainsäädäntö; ammatillisen koulutuksen parantamista;
maatalousyhteisöjen vaurautta ja elintarviketurvan parantamista mitataan
käyttämällä Eurostatin, OECD:n, Maailmanpankin, UNDP:n ja virallisia tilastoja.
Niihin kuuluvat säännöllisesti päivitettävät työllisyystiedot (määrä, alat,
ikä, sukupuoli), pk-yritysten luvut (perustaminen/lopettaminen), koulutusluvut,
hyvinvoinnin jakautuminen ja näiden tietojen vertaaminen perusvuoteen n=0.
Tässä yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota Gini-kertoimen mittaamiseen
(tuloerojen vähenemisen tai kasvun arvioimiseen);
e.         Luottamuksen
lisääntymistä konfliktialueilla; ja edistymistä konfliktien ratkaisemisessa
arvioidaan edistymiskertomuksiin sisältyvien osatekijöiden avulla;
f.          Kumppanimaiden
lisääntynyt yhteistyö raja-alueilla, lisääntynyt alueellinen vuoropuhelu,
yhteistyössä toteutettujen toimien määrä vastatessa alueellisiin haasteisiin
eri alueilla, yhteisten kantojen ja yhteisen toiminnan määrä; sosiaalinen ja
taloudellinen kehitys raja-alueilla.
1.5.        Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
1.5.1.     Tarpeet, joihin
ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä
Poliittinen
visio ja keskipitkän aikavälin tavoitteet
Naapuruuspolitiikan
pitkän aikavälin visiona on alue, jolla kukin kumppanimaa kehittää
EU-yhteyksiään omien toiveidensa, tarpeidensa ja kykyjensä mukaan. Politiikan
tasolla tämä tarkoittaa tiiviimpää yhteistyötä EU:n kanssa ja useampia yhteisiä
aloitteita molempia kiinnostavista maailmanlaajuisista kysymyksistä
kansainvälisillä foorumeilla. Myös talouden saralla EU on valmis lisäämään
yhteistyötä, joka johtaa kumppaneiden talouksien asteittaiseen yhdentymiseen
EU:n sisämarkkinoihin. EU pyrkii osaltaan vauhdittamaan naapurimaiden
osallistavaa ja kestävää kasvua, koska se tekee niistä kilpailukykyisempiä, luo
kunnollisia työpaikkoja ja tukee vuosituhattavoitteiden saavuttamista ja auttaa
toteuttamaan vähähiilistä kehitysstrategiaa, jotta ne voivat tehdä osuutensa
ilmastonmuutoksen torjunnassa. EU:n olisi hyödynnettävä koko politiikan
kirjoaan yhteisten tarpeiden ja etujen sekä kunkin maan uudistus- ja demokratiasitoumuksien
mukaisesti.
Tavoitteena on vahvistaa molemminpuolista sitoutumista EU:n ja sen naapurimaiden
kansalaisten poliittiseen ja taloudelliseen hyvinvointiin, koska se on paras
tae yhteisestä vakaudesta ja vauraudesta. Tällainen visio on haasteellinen.
Kumppanimailta vaaditaan suuria kustannuksia ja ponnisteluja ennen kuin
tarvittavat uudistukset kantavat hedelmää. EU:n on puolestaan huolehdittava
siitä, ettei sisämarkkinoiden moitteeton toiminta vaarannu ja että liikkuvuus
toteutuu turvallisesti.
Ne kumppanit,
jotka etenevät määrätietoisesti poliittisten ja taloudellisten uudistusten
toteuttamisessa, voivat tehdä assosiaatiosopimuksen itäisen kumppanuuden
puitteissa (itäiset kumppanit) tai muodostaa demokratiaan ja yhteiseen
vaurauteen tähtäävän kumppanuuden (eteläiset kumppanit). Lisäksi on
tarkoitus lisätä liikkuvuutta ja ihmisten välisiä kontakteja (mm. solmimalla
liikkuvuuskumppanuuksia), edistää taloudellista yhdentymistä panostamalla
teollisuusyhteistyöhön, pk-yritysten kehittämiseen, suoriin ulkomaisiin
sijoituksiin ja kauppasuhteisiin EU:n kanssa (esim. perustamalla pitkälle
meneviä ja laaja-alaisia vapaakauppa-alueita ja tekemällä muita sopimuksia mm.
maataloudesta, palveluista ja sijoittautumisoikeudesta sekä
teollisuustuotteiden vaatimustenmukaisuuden arvioinnista ja hyväksymisestä
tietyillä avainaloilla) ja syventää alakohtaista yhdentymistä (esim. Euroopan
laajuisilla energiamarkkinoilla, osallistumalla kansainvälisiin
hiilidioksidimarkkinoihin, valmistelemalla liittymistä EU:n päästökauppajärjestelmään
sekä osallistumalla EU:n ohjelmiin kussakin ohjelmassa määritettyjen
edellytysten mukaisesti ja EU:n virastojen toimintaan osallistumisesta
annettujen yleisten suuntaviivojen mukaisesti).
Demokratiaan
ja yhteiseen vaurauteen tähtäävällä kumppanuudella[21] EU
haluaa tukea Egyptissä ja Tunisiassa alkunsa saanutta demokraattista muutosta.
Kumppanuus on mahdollista ulottaa myös muihin maihin. Demokraattisen
muutosprosessin jatkuminen edellyttää, että maat tukevat instituutioidensa
uudistamista ja saavat taloutensa uuteen nousuun. Myös niiden väestön on
ymmärrettävä, että EU on valmis auttamaan tässä haasteellisessa ja vaikeassa
muutosvaiheessa.
Tavoitteena on
lisätä ENI:n politiikkalähtöisyyttä, eriyttämistä ja joustoa, tiukentaa ehtoja
ja myöntää kannustimia parhaiten suoriutuville maille kunkin kumppanuuden
tavoitetaso (esim. pitkälle meneviä ja laaja-alaisia vapaakauppasopimuksia
koskevat neuvottelut) huomioon ottaen. EU:n tuen täytäntöönpanoa voitaisiin
myös hajauttaa aiempaa enemmän kumppanimaihin. Ehtona on, että EU:n
varainhoitosääntöjä noudatetaan ja EU:n taloudellisia etuja suojataan.
Rahoitus
Uuden
ENI-rahoitusvälineen rahoituksen taso kertoo tarkistetun ENP:n
kunnianhimoisuudesta. ENI:hin ehdotetaan kohdennettavan 18 182 300 000 euroa
(nykyhintoina) vuosiksi 2014–2020.
Eriyttäminen
EU:n tuen taso
riippuu edistymisestä demokratian rakentamisessa ja vakiinnuttamisessa,
oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamisesta ja uudistusvauhdista. Mitä pidemmälle
ja nopeammin maa edistyy sisäisissä uudistuksissaan, sitä enemmän se saa tukea
EU:lta. Lisätukea annetaan monessa muodossa, muun muassa lisäämällä sosiaalista
ja taloudellista kehitystä tukevaa rahoitusta, laajentamalla
institutionaalisten rakenteiden kokonaisvaltaisia kehittämisohjelmia, parantamalla
markkinoille pääsyä, lisäämällä EIP:n investointitukea ja helpottamalla
liikkuvuutta. Nämä etuuskohtelusitoumukset räätälöidään kunkin maan tarpeisiin
alueellinen konteksti huomioon ottaen. Niissä huomioidaan myös se, että
todellisten uudistusten alkuvaiheen kustannukset ovat usein korkeat. Niiden
maiden osalta, joissa uudistuksia ei toteuteta, EU tarkastelee rahoituksen
määrää uudelleen ja mahdollisesti leikkaa sitä.
1.5.2.     EU:n osallistumisesta saatava
lisäarvo
Ehdotus olisi
nähtävä osana uudistettua Euroopan naapuruuspolitiikkaa, joka tarjoaa
kumppanimaille tiiviimpää poliittista yhteistyötä ja syvempää taloudellista
yhdentymistä Lissabonin sopimuksen 8 artiklan mukaisesti. Taustalla on ajatus
jakaa Euroopan yhdentymisestä saadut kokemukset naapuriemme kanssa ja
asteittain lisätä niiden osallistumista EU:n politiikkaan.
Naapuruuspolitiikan
piiriin kuuluvissa maissa, joissa omien sääntöjen ja normien mukauttaminen EU:n
vastaaviin kuuluu keskeisiin poliittisiin tavoitteisiin, parhaat edellytykset
tämän tuen antamiseen on EU:lla. Esimerkiksi talouden vähittäistä yhdentymistä
EU:n sisämarkkinoihin, Schengen-alueelle pääsyä tai osallistumista EU:n
ohjelmiin voidaan tukea ainoastaan EU:n tasolla. Näin ollen EU on näistä
maista useimmissa johtava yhteistyökumppani. Jäsenvaltiot, kansainväliset
rahoituslaitokset ja muut avunantajat ovat laajasti hyväksyneet tämän EU:n
roolin. EU:n naapurimaiden auttaminen EU:n politiikkoihin, sääntöihin ja
standardeihin mukautumisessa on ENP-kumppanimaissa keskeinen uudistusten veturi.

1.5.3.     Vastaavista toimista saadut
kokemukset
ENPI:n
käynnistämisen jälkeen on tullut esiin kysymyksiä, jotka liittyvät suoraan tai
epäsuorasti välineen muotoon. Pitkä ohjelmointiprosessi ja rahoitusavun
riittämätön mukauttaminen ENP-toimintasuunnitelmissa ja muissa asiakirjoissa
määritettyihin toimintalinjoihin ja prioriteetteihin on usein mainittu
merkittävinä haasteina, joihin on vastattava tulevaisuudessa. Koordinointi ja
johdonmukaisuus muiden välineiden nojalla toteutettavien toimenpiteiden kanssa
on tärkeä kysymys. Säännökset, jotka mahdollistavat yhteiset toiminnot ENPI:n
maantieteellisen soveltamisalan ulkopuolella olevien kumppaneiden/alueiden
kanssa, ovat olleet keskeisiä monien toimien toteuttamisessa ja ne olisi
säilytettävä.
ENPI:n apua on
käytetty vivuttamaan lainoja rahoituslaitoksilta infrastruktuurihankkeiden
rahoittamiseen ja tukemaan yksityistä sektoria lainoilla ja
riskipääomaoperaatioilla. Tämä tehdään Euroopan investointipankin kanssa
Euro–Välimeri-investointivälineen (FEMIP) puitteissa ja EIP:n, Euroopan
jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) ja muiden eurooppalaisten
rahoituslaitosten kanssa naapuruuspolitiikan investointivälineen (NIF)
puitteissa. Yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa olisi edelleen
lisättävä käyttämällä innovatiivisia työkaluja erityisesti takauksien osalta.
Uudistuvien rahastojen käytöllä voitaisiin vahvistaa tämän yhteistyön
vaikutusta.
Horisontaalisia
kysymyksiä, joilla on ENPI:n kannalta huomattavaa merkitystä, ovat joustavuus
ja kyky reagoida ennakoimattomiin ja kriisitilanteisiin. Pitkittyneisiin
kriiseihin vastaaminen on naapurialueilla edelleen keskeinen haaste. Kaikkien
ENPI:n puitteissa tarjottavien ratkaisujen on oltava johdonmukaisia tulevaa
vakausvälinettä (Instrument for Stability) koskevien poliittisten valintojen
kanssa (erityisesti sen soveltamisala ja koko) ja suhteessa maantieteellisiin
välineisiin. Nykyiset mekanismit, joilla toimitaan nopeasti kriisitilanteissa,
ovat toimineet hyvin, ja niitä olisi edelleen vahvistettava.
Olisi
mietittävä, miten seurantaa voitaisiin parantaa ja miten yhteyttä politiikkaa
koskevan vuoropuhelun ja avustusohjelmien (myös teknisen avun) välillä
voitaisiin vahvistaa. On myös tärkeää, että käytössä on politiikan
kunnianhimoisuutta vastaavat välineet sen toteuttamiseksi. Olisi mietittävä
myös, miten teknistä apua / teknisen avun ohjelmaa (TAIEX) voidaan kehittää,
esimerkiksi laajentamalla mekanismin soveltamisalaa niin, että siihen kuuluu
myös koulutuksen ja tapaustutkimusten kaltaisia toimia. Myös tilastoyhteistyötä
olisi parannettava.
Politiikan
muiden tavoitteiden, kuten sopimusten täytäntöönpanon turvaavien hyvin toimivan
julkishallinnon ja riippumattoman oikeuslaitoksen, lisäksi tuloksellisella
kilpailupolitiikalla luodaan talouskasvua tukeva liiketoimintaympäristö.
Alueellinen
yhteistyö on yleisesti ottaen osoittanut lisäarvonsa erityisesti alueellisen
synergian ja verkostojen edistämisessä yhteisen edun mukaisilla keskeisillä
osa-alueilla, kuten ympäristö, ilmastonmuutos, energia, kestävä kehitys,
pienten ja keskisuurten yritysten kehittäminen, tiedotusvälineet ja
sananvapaus, tutkimus, tietotekniikka ja nuorison liikkuvuus. Alueellinen
yhteistyö on osoittautunut hyvin tulokselliseksi, kun sitä harjoitetaan
eteläisten ja itäisten alueiden välillä: jotkut ohjelmat ovat ”kaksosia”
(pelastuspalvelu ja yksityisten sijoitusten edistäminen), joilla on eteläinen
ja itäinen painopiste. Rajat ylittävällä yhteistyöllä on myös ollut tärkeä
rooli, ja sitä koskevissa ohjelmissa käytetty maksusitoumusten jakamismekanismi
on osoittautunut hyödylliseksi.
1.5.4.     Yhteensopivuus muiden
kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut
Ulkoisen
toiminnan politiikat/välineet
Lissabonin
sopimuksessa määritellään uusi institutionaalinen kehys unionin ulkoiselle
toiminnalle. Sillä pyritään edistämään EU:n kantojen johdonmukaisuutta ja
parantamaan EU:n asemaa kansainvälisellä näyttämöllä. EU:n on luotava itselleen
ulkoista toimintaa varten pitkän aikavälin poliittinen strategia ja
asianmukainen välineistö, jolla pyritään seuraaviin strategisiin tavoitteisiin:
EU:n
arvojen edistäminen ja puolustaminen ulkomailla. EU
edistää Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineellä demokraattisia ja
siirtymisprosesseja ja kansalaisyhteiskunnan vahvistamista naapurimaissaan.
EU:n
politiikkojen käyttäminen älykkääseen, kestävään ja osallistavaan vähähiiliseen
kasvuun tähtäävän EU 2020 -ohjelman tukemiseen. EU
tukee ENI:n puitteissa vastaamista merkittäviin globaaleihin haasteisiin ja
tukee niihin liittyviä uudistuksia, joista on hyötyä sekä EU:lle että
kumppanimaille.
EU:n
kehitysyhteistyön vaikutuksen lisääminen, tavoitteena
erityisesti köyhyyden poistaminen. EU auttaa ENI:n avulla kumppanimaita
vastaamaan kehitysyhteistyöhaasteisiin – esim. ilmastonmuutokseen – maiden tarpeiden,
valmiuksien, etujen ja sitoumusten sekä vaikuttamismahdollisuuksien mukaan.
ENI:llä autetaan myös parantamaan EU:n koordinointia ja kehitykseen
vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuutta.
Investoiminen
pitkän aikavälin vaurauteen, vakauteen ja demokratiaan EU:n naapurialueilla. Vakauden, vaurauden ja demokratian alueen perustaminen on ENI:n ja
uudistetun naapuruuspolitiikan ensisijainen tavoite. EU:n alueellisten ja
kahdenvälisten politiikkojen, myös temaattisten, tukeminen laajemmassa naapurustossa
on etusijalla. Eteläisen Välimeren alueen demokratiaprosessien ja niiden
laajemmalle alueelle ulottuvien mahdollisten vaikutusten vuoksi on
välttämätöntä tukea paremmin näiden yhteiskuntien pyrkimystä demokratian
arvoihin ja periaatteisiin sekä kasvun tuomien etujen tasapuolisempaan
jakamiseen. Samalla on pyrittävä lisäämään poliittista yhteistyötä ja
yhdentymistä naapureiden kanssa sekä etelässä että idässä. Tähän liittyy
kansalaisyhteiskunnan toimijoiden ja työmarkkinaosapuolten kanssa tehtävän yhteistyön
painottaminen entistä enemmän.
Kriisien
ehkäisyn ja ratkaisemisen tehostaminen. ENI:n pitäisi
antaa mahdollisuus parantaa ja joustavoittaa tukea kriisien ehkäisemiseen ja
ratkaisemiseen naapurimaissamme.
EU:n
naapureiden tukeminen kohdennetulla politiikkalähtöisellä välineellä, jolle
myönnetyt varat vastaavat uudistetun ENP:n kunnianhimoisuutta, on selvästi EU:n
ulkoisen toiminnan tärkeiden prioriteettien mukaista.
ENP-maita
tuetaan edelleen myös muista rahoitusvälineistä, joita käytetään tiettyjen toiminta-alojen
(globaalit haasteet, ihmisoikeudet, ydinturvallisuus) tai kriisitilanteiden
yhteydessä (makrotaloudellinen apu, vakausväline, humanitaarisen avun
välineet).
Sisäiset
politiikat
Koska ENP:n
tavoitteena on edistää yhdentymistä EU:n ja kumppanimaiden välillä, EU:n
sisäisten ja ulkoisten politiikkojen koordinointia parantavia säännöksiä olisi
vahvistettava, myös lähemmällä yhteistyöllä komission eri yksiköiden välillä
ohjelmointivaiheessa, ja käyttämällä tarvittaessa mekanismeja, jotka mahdollistavat
varojen yhdistämisen EU:n talousarvion sisäisen toiminnan ja ulkoisen toiminnan
otsakkeista.
Tätä
voitaisiin soveltaa yhteistyössä, joka koskee esimerkiksi vaikutuksiltaan rajat
ylittävää infrastruktuuria, erityisesti liikenne- ja energiaverkkoja, tieto- ja
viestintätekniikan alaa[22]
ja muita verkkotoimialoja, korkea-asteen koulutusta ja ympäristökysymyksiä,
joilla on vahva rajat ylittävä komponentti. Tutkimus- ja innovointivalmiuksien
luomiseen suunnattavan ENI-tuen lisäämisestä olisi hyötyä kaikille edellä
mainituille yhteistyön osa-alueille, ja se auttaisi kaikkia kumppanimaita
lähentymään EU:n politiikkoja ja tavoitteita globaaleihin ja alueellisiin
haasteisiin vastatessa.
Synergiaa EU:n
sisäisten politiikkojen kanssa olisi pyrittävä lisäämään ja käyttämään tässä
innovatiivisia rahoitusvälineitä koordinoidulla lähestymistavalla. jota
sovelletaan rahoitettaessa tällaisia välineitä EU:n talousarviosta. Tämä voisi helpottaa resurssien yhdistämistä
monivuotisen rahoituskehyksen eri otsakkeista.
1.6.        Toiminnan ja sen
rahoitusvaikutusten kesto
¨ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan
kesto on rajattu.
–
x           Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta
alkaa ... ja päättyy ....
–
x           Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna ...
ja päättyvät vuonna ....
–
X Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa ei
ole rajattu.
–
Käynnistysvaihe alkaa vuonna 2014 ja päättyy vuonna
2020,
–
minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa.
1.7.        Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)[23]
x komissio hallinnoi suoraan keskitetysti
x välillinen keskitetty hallinnointi, jossa
täytäntöönpanotehtäviä on siirretty
–
x           toimeenpanovirastoille
–
¨ yhteisöjen perustamille elimille[24]
–
x           kansallisille julkisoikeudellisille
elimille tai julkisen palvelun tehtäviä hoitaville elimille
–
¨         henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka
nimetään varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä
X hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
X hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa
X hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava)
Tavoitteisiin pyritään yhdistelemällä
toimenpiteitä, joiden täytäntöönpanossa noudatetaan eri hallinnointitapoja.
2.           HALLINNOINTI
2.1.        Seuranta- ja
raportointisäännöt
Ilmoitetaan
sovellettavat aikavälit ja edellytykset.
Komission
seuranta- ja arviointijärjestelmissä keskitytään entistä enemmän tuloksiin, ja
seurantaan ja arviointiin osallistuu komission henkilöstöä ja ulkopuolisia
asiantuntijoita.
Edustustojen
ja päätoimipaikan vastuuhenkilöt seuraavat jatkuvasti hankkeiden ja ohjelmien
täytäntöönpanoa eri tavoin, mahdollisuuksien mukaan myös menemällä paikan
päälle. Seurannan avulla saadaan arvokasta tietoa edistymisestä, ja
vastuuhenkilöt voivat havaita todelliset ja potentiaaliset pullonkaulat ja
tehdä tarvittavia korjauksia.
Riippumattomille
ulkopuolisille asiantuntijoille annetaan tehtäväksi arvioida EU:n ulkoisia
toimia kolmella eri tavalla. Arviointien avulla voidaan lisätä
vastuuvelvollisuutta ja parantaa käynnissä olevia toimia. Niissä otetaan myös
huomioon aiemmat kokemukset, joiden pohjalta tulevia politiikkoja ja toimia
voidaan kehittää. Kaikissa arviointivälineissä käytetään kansainvälisesti
tunnustettuja OECD:n kehitysapukomitean arviointikriteerejä, mukaan lukien
(mahdolliset) vaikutukset.
Hanketasolla
päätoimipaikan hallinnoima tulospainotteinen seurantajärjestelmä (ROM) tuottaa
lyhyen laatukatsauksen otoksesta toimia. Riippumattomat ROM-asiantuntijat
arvioivat jäsenneltyä ja vakiomuotoista menettelyä käyttäen hankkeen vahvuuksia
ja heikkouksia ja antavat suosituksia siitä, miten tuloksellisuutta voidaan
lisätä.
Hankkeesta
vastaava EU:n edustusto hallinnoi hanketason arviointeja, joissa laaditaan
yksityiskohtaisempi analyysi ja joiden pohjalta vastuuhenkilöt voivat kehittää
käynnissä olevia toimia ja valmistella uusia. Riippumattomille ulkopuolisille
asiantuntijoille, joilla on temaattista ja maantieteellistä asiantuntemusta,
annetaan tehtäväksi laatia kyseinen analyysi sekä kerätä palautetta ja näyttöä
kaikilta sidosryhmiltä, luonnollisestikin myös lopullisilta edunsaajilta.
Myös komissio laatii strategisia arviointeja politiikoistaan alkaen
ohjelmoinnista ja strategiasta ja päätyen toimien täytäntöönpanoon tietyllä
sektorilla (esim. terveys tai koulutus), tietyssä maassa tai tietyllä alueella
taikka tietyn välineen osalta. Näistä arvioinneista on suurta apua
muotoiltaessa politiikkoja ja suunniteltaessa välineitä ja hankkeita.
Arvioinnit julkaistaan komission verkkosivuilla, ja neuvostolle ja Euroopan
parlamentille esitettävään vuosikertomukseen sisällytetään tiivistelmät niiden
päätelmistä.
2.2.        Hallinto- ja
valvontajärjestelmä
2.2.1.     Todetut riskit
Riskiympäristö
ENI-avun
toimintaympäristö on sellainen, ettei välineen tavoitteita välttämättä
saavuteta, että varainhoito ei ehkä toteudu parhaalla mahdollisella tavalla
ja/tai että asiassa sovellettavia sääntöjä ei aina noudateta (laillisuuteen ja
sääntöjenmukaisuuteen liittyvät virheet) seuraavista syistä:
-
taloudellinen/poliittinen epävakaus ja/tai luonnononnettomuus kumppanimaissa
voi vaikeuttaa ja viivästyttää toimien suunnittelua ja täytäntöönpanoa;
- puutteet
kumppanimaiden institutionaalisissa ja hallinnollisissa valmiuksissa voivat
vaikeuttaa ja viivästyttää toimien suunnittelua ja täytäntöönpanoa;
-
maantieteellisesti hajallaan olevien (mahdollisesti monia valtioita/alueita
kattavien) hankkeiden ja ohjelmien seuranta, varsinkin paikalla suoritettavat
seurantatoimet, voivat osoittautua logistiikan/resurssien suhteen ongelmallisiksi;
- mahdollisten
kumppaneiden/edunsaajien kirjavuus ja erot niiden sisäisen valvonnan
rakenteissa ja valmiuksissa voivat hajauttaa niitä resursseja, joita
komissiolla on käytettävissä täytäntöönpanon tukemiseen ja seurantaan, ja siten
heikentää niiden tuloksellisuutta ja tehokkuutta;
- ulkoisen
avun / kansallisen kehityssuunnitelman täytäntöönpanon tuloksista ja
vaikutuksista kumppanimaissa käytettävissä olevien tietojen huono laatu ja
vähyys voivat heikentää komission kykyä raportoida ja vastata tuloksista.
Asiassa
sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämisen riskin oletettu taso
Vakautusvälineen
osalta tavoitteena on säilyttää EuropeAidin vastuualueiden perinteinen
noudattamatta jättämisen riskitaso (virheiden määrä), joka on alle 2
prosenttia. Kyseessä on jäljellä olevien virheiden jäännösnettoaste usean
vuoden perusteella ja sen jälkeen, kun päätökseen vietyihin sopimuksiin on
tehty kaikki suunnitellut tarkastukset ja korjaukset. Perinteisesti tämä on
tarkoittanut 2–5 prosentin arvioitua virhetasoa, jonka Euroopan
tilintarkastustuomioistuin laskee vuosittain satunnaisotannalla valituista
toimista vuotuista tarkastuslausumaa (DAS) varten. EuropeAid pitää tasoa
alhaisimpana saavutettavissa olevana noudattamatta jättämisen tasona, kun
otetaan huomioon toimintaympäristön suuret riskit, hallinnollinen rasitus ja
noudattamisen valvonnalta edellytettävä kustannustehokkuus.
2.2.2.     Valvontamenetelmä(t)
EuropeAidin
sisäisen valvonnan rakenne
EuropeAidin
sisäinen valvonta-/hallinnointiprosessi on suunniteltu niin, että sillä voidaan
kohtuudella varmistaa niiden tavoitteiden saavuttaminen, jotka liittyvät
toimintojen tuloksellisuuteen ja tehokkuuteen, tilinpäätösraportoinnin
luotettavuuteen sekä lainsäädännön ja menettelyjen noudattamiseen.
Tuloksellisuus
ja tehokkuus
Varmistaakseen
operaatioidensa tuloksellisuuden ja tehokkuuden (ja alentaakseen ulkoisen avun
toimintaympäristölle ominaista korkeaa riskitasoa) EuropeAid soveltaa
jatkossakin kaikkien välineidensä osalta räätälöityä avun hallinnointikehystä
kaikkien muiden komission strategiseen politiikanteko- ja
suunnitteluprosessiin, sisäiseen tarkastukseen ja sisäisen valvonnan normeihin
liittyvien vaatimusten lisäksi. Hallinnointikehys kattaa seuraavat:
- EU:n
edustustot hallinnoivat hajautetusti suurinta osaa ulkoisesta avusta;
-
taloudellisen vastuun selvä ja virallistettu delegointi (valtuutetulta tulojen
ja menojen hyväksyjältä, joka on pääjohtaja) edustuston päällikölle
päätoimipaikassa sijaitsevan edelleenvaltuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän
(johtaja) edelleenvaltuutuksella;
- säännöllinen
raportointi EU:n edustustoista päätoimipaikkaan (DEVCOn osalta ulkoisen avun
hallinnointiraportit), mukaan lukien edustuston päällikön vuosittain laatima
tarkastuslausuma;
-
perusteellinen koulutusohjelma sekä päätoimipaikan että edustustojen
henkilöstölle;
- merkittävä
tuki ja ohjaus päätoimipaikalta edustustoille (myös internetin välityksellä);
- 3–6 vuoden
välein tehtävät tarkastuskäynnit edustustoihin, joille on siirretty
hallinnointitehtäviä;
- hanke- ja
ohjelmasyklin hallintamenetelmä, joka sisältää
- laatua
tukevia välineitä muun muassa toimen suunnittelua, sen toteutustavan,
rahoitusmekanismin ja hallinnointijärjestelmän määrittelyä sekä mahdollisten
täytäntöönpanokumppaneiden arviointia ja valintaa varten
- tehokkaan
täytäntöönpanon mahdollistavat välineet ohjelman/hankkeen hallinnointiin,
seurantaan ja raportointiin, mukaan lukien hankkeiden säännöllinen ulkopuolinen
seuranta paikalla
- järkevät
arviointi- ja tarkastusosiot.
Tilinpäätösraportointi
ja kirjanpito
EuropeAid
noudattaa jatkossakin kirjanpidolle ja tilinpäätösraportoinnille asetettuja
tiukkoja vaatimuksia käyttämällä komission suoriteperusteista
kirjanpitojärjestelmää (ABAC) ja ulkoisen avun erityisvälineitä, kuten unionin
ulkopuolisiin maihin suunnattua unionin apua hallinnoivan toimialan
tietojärjestelmää (CRIS).
Lainsäädännön
ja menettelyjen noudattamisen valvontamenetelmät vahvistetaan 2.3 kohdassa
(Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi).
Komiteoiden
ja alakomiteoiden rooli
Alakomiteoiden
odotetaan olevan yhä aktiivisemmassa roolissa ohjelmien täytäntöönpanon
valvonnassa.
2.3.        Toimenpiteet petosten ja
sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
Ilmoitetaan
käytössä olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet
Ottaen
huomioon ne monet riskit, joita EuropeAidilla on toimintaympäristössään, niiden
järjestelmissä on varauduttava noudattamiseen liittyvien virheiden
(sääntöjenvastaisuuksien) mahdollisesti suureen määrään transaktioissa ja
kehitettävä tehokkaat menetelmät virheiden ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja
korjaamiseksi maksuprosessin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Käytännössä
tämä tarkoittaa sitä, että noudattamista koskevassa EuropeAidin valvonnassa
pidetään tärkeimpänä sekä ulkopuolisten tarkastajien että komission henkilöstön
paikalla ennen lopullisten hankemaksujen suorittamista tekemiä
ennakkotarkastuksia (samanaikaisesti joidenkin jälkitarkastusten kanssa), mikä
menee huomattavasti pidemmälle kuin mitä varainhoitoasetuksessa vaaditaan.
Noudattamista koskeva EuropeAidin valvonta muodostuu muun muassa seuraavista
tekijöistä:
Ehkäisevät
toimenpiteet
– apua
hallinnoivalle henkilöstölle ja tarkastajille annettava pakollinen
peruskoulutus petoksiin liittyen;
– ohjauksen
antaminen (myös internetin välityksellä), mukaan lukien julkaisut Practical
Guide to Contracts, EuropeAid Companion ja nk. varainhoidon
työkalupakki (täytäntöönpanokumppaneille);
–
ennakkoarviointi sen varmistamiseksi, että viranomaisilla, jotka hallinnoivat
EU-varoja hajautetusti ja yhteistyössä muiden tahojen kanssa, on käytössään
asianmukaiset keinot kyseisten varojen käyttöön liittyvien petosten
ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi;
–
kumppanimaassa käytössä olevien petostentorjuntamekanismien ennakkoarviointi
osana julkisen varainhoidon arviointia ehtona budjettituen saamiselle (toisin
sanoen aktiivinen sitoutuminen petosten ja korruption torjuntaan, pätevät
valvontaviranomaiset, tuomioistuinlaitoksen riittävät valmiudet sekä tehokkaat
toiminta- ja seuraamusmekanismit);
– komissio
allekirjoitti Accrassa vuonna 2008 kansainvälisen avun avoimuutta koskevan
IATI-aloitteen, jonka ansiosta apua koskevista tiedoista ja asiakirjoista tulee
ajankohtaisempia, yksityiskohtaisempia ja säännöllisempiä;
– komissio
aloitti 14. lokakuuta 2011 apua koskevien tietojen julkaisemista koskevan
IATI-vaatimuksen ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanon avun tuloksellisuudesta
Busanissa marraskuussa 2011 järjestettävän korkean tason foorumin edellä. –
lisäksi komissio aikoo tehdä EU:n jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä yhteisen
verkkopohjaisen IT-sovelluksen (TR-AID) kehittämiseksi. Sovellus muuntaa IATIn
ja muiden lähteiden kautta toimitetut EU:n antamaa apua koskevat tiedot
käyttäjäystävällisemmiksi.
Havaitsemista
helpottavat ja korjaavat toimenpiteet
– ulkoiset, myös
Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tekemät (sekä pakolliset että
riskiperusteiset) tarkastukset;
Jälkitarkastukset
(riskiperusteiset) ja takaisinperintä;
– EU:n
rahoituksen jäädyttäminen vakavissa petostapauksissa laajamittainen korruptio
mukaan luettuna, kunnes viranomaiset ovat toteuttaneet asianmukaiset toimet
tilanteen korjaamiseksi ja vastaavien petosten ehkäisemiseksi tulevaisuudessa;
– EuropeAid
muokkaa petostentorjuntastrategiaansa 24. kesäkuuta 2011 hyväksyttyä komission
uutta petostentorjuntastrategiaa vastaavaksi varmistaakseen muun muassa, että
– petoksentorjuntaan
liittyvä EuropeAidin sisäinen valvonta vastaa täysin komission uutta
strategiaa;
– petosriskien
hallintaan sovellettavassa EuropeAidin lähestymistavassa suuntaudutaan
petoksille alttiiden osa-alueiden ja asianmukaisten vastatoimien
kartoittamiseen;
– EU:n
varojen käyttöön suunnitellut kolmansien maiden järjestelmät tuottavat
merkityksellistä tietoa, jota voidaan hyödyntää petosriskien hallinnassa (esim.
päällekkäisrahoitus;)
– tarvittaessa
luodaan verkostoja ja tarkoituksenmukaisia IT-välineitä ulkoiseen apuun
liittyvien petosten analysoimiseen.
2.4         Arvio valvonnan
kustannuksista ja hyödyistä
Vuosien
2014–2020 talousarviosuunnittelussa sisäisen valvonnan / hallinnoinnin
kustannukset ovat koko EuropeAidin osalta vuositasolla keskimäärin 658
miljoonaa euroa maksusitoumuksina. Määrä sisältää EKR:n hallinnointikulut. EKR
toimii EuropeAidin hallinnointirakenteen puitteissa. Nämä ”ei-operatiiviset”
kustannukset ovat noin 6,4 prosenttia arviolta 10,2 miljardin euron vuotuisesta
keskimäärästä, joka on varattu EuropeAidin kaikkiin (operatiivisiin ja
hallinnollisiin) sitoumuksiin, jotka rahoitetaan EU:n yleisestä talousarviosta
ja Euroopan kehitysrahastosta vuosina 2012–2020.
Näissä hallinnointikuluissa
on huomioitu EuropeAidin koko henkilöstöstä (päätoimipaikka ja edustustot),
infrastruktuurista, matkoista, koulutuksesta, seurannasta, arvioinnista ja
(myös edunsaajien tekemistä) tarkastussopimuksista aiheutuvat menot.
EuropeAid
aikoo ajan mittaan vähentää hallinnoinnin ja operatiivisen toiminnan osuutta
uusien välineiden mukaisten parempien ja yksinkertaisempien järjestelyjen
ansiosta hyödyntäen muutoksia, joita on odotettavissa varainhoitoasetuksen
tarkistuksen myötä. Nämä hallinnointikulut mahdollistavat toimintapoliittisten
tavoitteiden saavuttamisen, resurssien tehokkaan ja tuloksellisen käytön sekä
selkeiden ja kustannustehokkaiden ehkäisevien toimenpiteiden ja tarkastusten
käytön varainkäytön laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamiseksi.
Hallinnoinnin
luonnetta ja kohdentamista sekä noudattamisen valvontaa on tarkoitus kehittää
edelleen. Näistä toimista aiheutuvat kustannukset ovat välttämättömiä välineen
tavoitteiden saavuttamiseksi tuloksellisesti ja tehokkaasti niin, että noudattamatta
jättämisen riski jää mahdollisimman pieneksi (alle 2 prosentin
jäännösvirheaste). Näiden kustannusten arvioidaan olevan huomattavasti
alhaisemmat kuin potentiaaliset tappiot, joita sisältyy sisäisen valvonnan
lopettamiseen tai vähentämiseen tällä riskialttiilla osa-alueella.
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.        Kyseeseen tulevat
monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä.
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Otsake 19.08 [Nimi... ENI – Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusväline] || JM/EI-JM ([25]) || EFTA-mailta[26] || ehdokasmailta[27] || kolmansilta mailta || Varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 4 || ENI-rahoitusväline || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 5 ||   ENI – Hallintomenot   || JM || EI || EI || KYLLÄ || EI
·
Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat – EI
OLE
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä.
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Menolaji Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Lukumäärä [Nimi…] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || Varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/ EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI
3.2         Arvioidut vaikutukset
menoihin
3.2.1      Yhteenveto arvioiduista
vaikutuksista menoihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 4 || Ulkosuhteet
 PO: <…….> ||   ||   || vuosi n[28] 2014 || vuosi n + 1 2015 || vuosi n + 2 2016 || vuosi n + 3 2017 || vuosi n + 4 2018 || vuosi n + 5 2019 || vuosi n + 6 2020 || YHTEENSÄ ||
  Toimintamäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ENI – Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusväline (19.08) || Sitoumukset || (1) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296 ||
 Maksut || (2) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996 ||
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista  katettavat hallintomäärärahat[29] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budjettikohdan numero 19.01.04.02 ||   || (3) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004 ||
 <.> PO:n määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300 ||
 Maksut || =2+2a +3 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000 ||
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
 Maksut || (5) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300
 Maksut || =5+ 6 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot”
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || vuosi n 2014 || vuosi n + 1 2015 || vuosi n + 2 2016 || vuosi n + 3 2017 || vuosi n + 4 2018 || vuosi n + 5 2019 || vuosi n + 6 2020 || YHTEENSÄ
 PO: <…….> ||
  Henkilöresurssit || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
  Muut hallintomenot || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 <….> PO YHTEENSÄ || Määrärahat || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || vuosi n 2014 || vuosi n + 1 2015 || vuosi n + 2 2016 || vuosi n + 3 2017 || vuosi n + 4 2018 || vuosi n + 5 2019 || vuosi n + 6 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 2 267,779 || 2 434,254 || 2 496,162 || 2 588,873 || 2 725,973 || 2 895,773 || 3 042,373 || 18 451,189
 Maksut || 1 939,279 || 2 088,854 || 2 138,462 || 2 258,073 || 2 338,073 || 2 438,073 || 2 588,073 || 15 788,889
3.2.2      Arvioidut vaikutukset
toimintamäärärahoihin
–
¨         Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja
–
ý         Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti:
Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
 Tavoitteet ja tuotokset   ò ||   ||   || vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ
 TUOTOKSET
 Tyyppi[30] || Keskimäär. kustannukset || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannukset yhteensä
 Maantieteelliset ohjelmat[31] || 2072,023 || 2229,937 || 2288,504 || 2376,325 || 2505,849 || 2666,605 || 2805,238 || 16944,481
 Rajat ylittävän yhteistyön ohjelmat[32] || 109,054 || 117,365 || 120,448 || 125,070 || 131,887 || 140,348 || 147,644 || 891,815
 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || 2181,076 || 2347,302 || 2408,952 || 2501,395 || 2637,736 || 2806,952 || 2952,883 || 17836,296
3.2.3      Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin
3.2.3.1 Yhteenveto
–
¨         Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
–
X          Ehdotus/aloite edellyttää
hallintomäärärahoja seuraavasti:
milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
   || vuosi n[33] 2014 || vuosi n + 1 2015 || vuosi n + 2 2016 || vuosi n + 3 2017 || vuosi n + 4 2018 || vuosi n + 5 2019 || vuosi n + 6 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
 Muut hallintomenot || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5[34] sisältymättömät ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit || 46,898 || 47,534 || 48,170 || 48,806 || 49,441 || 50,077 || 50,713 || 341,639
 Muut hallintomenot || 0,525 || 0,564 || 0,578 || 0,600 || 0,723 || 0,671 || 0,705 || 4,366
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 YHTEENSÄ || 86,703 || 86,952 || 87,211 || 87,479 || 88,238 || 88,821 || 89,491 || 614,894
3.2.3.2   Henkilöresurssien arvioitu
tarve
–
¨         Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja
–
X          Ehdotus/aloite edellyttää
henkilöresursseja seuraavasti:
Arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden
desimaalin tarkkuudella)
 ||   || vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || vuosi n + 4 2018 || vuosi n + 5 2019 || vuosi n + 6 2020
  Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) ||
 || XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) || 137,8 || 136,4 || 135,1 || 133,7 || 133,7 || 133,7 || 133,7
 || XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) || 78,4 || 77,6 || 76,8 || 76,0 || 76,0 || 76,0 || 76,0
 || 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Ulkopuolinen henkilöstö[35] (kokoaikaiseksi muutettuna) ||
 || XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 9,3 || 9,2 || 9,1 || 9,0 || 9,0 || 9,0 || 9,0
 || XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[36] || - päätoimipaikassa[37] || 93,3 || 91,4 || 89,6 || 87,9 || 86,2 || 84,5 || 82,8
 || - EU:n ulkop. edustustoissa || 468,1 || 475,3 || 482,4 || 489,6 || 496,7 || 503,9 || 511,0
 || XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimus-suhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muu budjettikohta (mikä?) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || YHTEENSÄ || 786,9 || 790,0 || 793,1 || 796,2 || 801,6 || 807,1 || 812,6
XX viittaa kyseessä
olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon.
Henkilöresurssien tarve katetaan toimen
hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa
toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla
henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea
hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.
3.2.4      Yhteensopivuus vuosien 2014-2020
monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
–
X          Ehdotus/aloite
on vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen mukainen.
–
¨         Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen
otsakkeen rahoitussuunnitelman muuttamista.
Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista
muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät
–
¨         Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön
ottamista tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista.[38]
Selvitys tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös
kyseeseen tulevat rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät
3.2.5      Ulkopuolisten tahojen
osallistuminen rahoitukseen
–
Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu
ulkopuolisia tahoja.
–
X Ehdotuksen/aloitteen
rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio):
 Yhteisrahoittaminen on mahdollista, mutta lukuja ei aseteta.
määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin
tarkkuudella)
   || vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || Yhteensä
 Rahoitukseen osallistuva taho || – ||   ||   ||   ||   ||   ||   || –
 Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ || – ||   ||   ||   ||   ||   ||   || –
3.3         Arvioidut vaikutukset
tuloihin
 –                        ý      Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin. –                        HUOM. Hyvin vähäisiä tuloja (suhteessa rahoitusvälineen kokoon) voi kertyä yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa toteutettavista riskipääomaoperaatioista takaisin saatavien varojen muodossa.
-        ¨         Ehdotuksella/aloitteella
on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:
-           ¨         vaikutukset omiin varoihin
-           ¨         vaikutukset sekalaisiin tuloihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[39]
 vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6)
 Momentti …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Vastaava(t) menopuolen
budjettikohta (budjettikohdat)
Selvitys tuloihin
kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä
[1]               Komissio
on antanut energian toimitusvarmuudesta ja kansainvälisestä yhteistyöstä
tiedonannon ”EU:n energiapolitiikka: yhteistyö rajanaapureiden kanssa”,
KOM(2011) 539, 7.9.2011.
[2]               Komissio
on antanut liikenneyhteistyön osa-alueella tiedonannon ”EU ja sen lähialueet:
Uusi lähestymistapa liikennealan yhteistyöhön”, KOM(2011) 415, 7.7.2011.
[3]               Pienet ja
keskisuuret yritykset.
[4]               Tieto- ja
viestintäteknologia.
[5]               Ihmisarvoista
työtä koskeva ohjelma mukaan lukien.
[6]               Yhteinen
tietämys- ja innovointialue mukaan lukien.
[7]               EU:n
olisi edistettävä ja tuettava naapurimaissaan ilmastotoimia ilmastonmuutokseen
sopeutuvamman ja hiilitehokkaamman kehityksen aikaansaamiseksi.
[8]               Rauha ja
turvallisuus, köyhyyden vähentäminen, humanitaarinen apu, panostus vakauteen ja
kasvuun laajentumis- ja naapuruuskumppanimaissa, vastaaminen maailmanlaajuisiin
haasteisiin, EU:n ja kansainvälisten normien ja arvojen edistäminen ja kasvun
ja kilpailukyvyn tukeminen EU:n ulkopuolella.
[9]               Virallinen
kehitysapu (Official Development Aid).
[10]             Euroopan
unionin toiminnasta tehty sopimus.
[11]             EUVL L .
[12]             EUVL C , , s. .
[13]             EUVL C , , s. .
[14]             EUVL
L 310, 9.11.2006, s. 1.
[15]             EUVL L .
[16]             EUVL L 55, 28.2.2011, s.
13.
[17]             EUVL L .
[18]             EUVL L .
[19]             ABM: toimintoperusteinen
johtaminen; ABB: toimintoperusteinen budjetointi.
[20]             Sellaisina
kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49 artiklan 6 kohdan a
tai b alakohdassa.
[21]             KOM(2011)
200, 8.3.2011.
[22]             Tieto- ja
viestintäteknisten palvelujen ja infrastruktuurien hyödyntämistä ja internetin
vaikutusta kasvuun, vapauteen ja demokraattisten arvojen ilmaisemiseen ei voida
aliarvioida.
[23]             Kuvaukset
eri hallinnointitavoista ja viittaukset varainhoitoasetukseen ovat saatavilla
budjettipääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[24]             Sellaisina
kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 185 artiklassa.
[25]             JM =
jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat määrärahat.
[26]             EFTA:
Euroopan vapaakauppaliitto.
[27]             Ehdokasmaat
ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset ehdokasmaat.
[28]             Vuosi n on
ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[29]             Tekninen
ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen
liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora
tutkimustoiminta.
[30]             Tuotokset
ovat tuloksena olevia tuotteita ja palveluita (esim. rahoitettujen
opiskelijavaihtojen määrä tai rakennetut tiekilometrit).
[31]             Jakautuminen
on ohjeellinen. Tämän asetuksen nojalla myönnettävien varojen ohjelmoinnissa ja
kohdentamisessa noudatetaan ”enemmällä enemmän” -periaatetta.
[32]             Samat
määrät asetetaan käytettäväksi EAKR-asetuksen nojalla rajat ylittävän
yhteistyön ohjelmien tukemiseksi.
[33]             Vuosi n on
ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[34]             Tekninen
ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen
liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora
tutkimustoiminta.
[35]             Sopimussuhteiset
toimihenkilöt, INT = vuokrahenkilöstö; nuoremmat asiantuntijat, paikalliset
toimihenkilöt ja kansalliset asiantuntijat.
[36]             Toimintamäärärahoista
katettavan ulkopuolisen henkilöstön enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).
[37]             Etenkin
rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto
(maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto.
[38]             Katso
toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta.
[39]             Perinteiset
omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on ilmoitettava nettomääräisinä eli
bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja vastaava 25 prosentin osuus.