				|

		52011PC0840

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta /* KOM/2011/0840 lopullinen - 2011/0406 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Köyhyydessä elävien ihmisten
määrä on edelleen suuri ongelma kehitysmaissa. Vaikka merkittävää edistystä on
saatu aikaan, suurin osa kehitysmaista on yhä jäämässä vuosituhannen
kehitystavoitteista eivätkä ne kykene pääsemään kestävän kehityksen uralle sen
täydessä merkityksessä, joka kattaa taloudelliset, sosiaaliset ja
ympäristönäkökohdat mukaan lukien ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja siihen
sopeutumisen.
Tilannetta pahentavat
edelleen jatkuvat suuret maailmanlaajuiset haasteet, ja kehitysmaat ovat
joutuneet kärsimään pahoin viimeaikaisista toisiaan seuranneista kriiseistä,
joita ovat aiheuttaneet sosiaalinen ja taloudellinen epävakaus, voimistunut
muuttoliike, puutteellinen ruokaturva, lisääntynyt haavoittuvuus ulkoisten
häiriöiden vuoksi sekä muut ilmiöt. Yhä laajemmin tunnustetaan, että
ilmastonmuutos ja nopea väestönkasvu uhkaavat yhä vakavammin ympäristö- ja
luonnonvaroja, jotka ovat elintärkeitä kestävälle sosioekonomiselle kasvulle.
Tämä saattaa huonontaa monien kehitysmaiden jo entuudestaan epävakaata
tilannetta ja tehdä tyhjäksi joitakin kehitysyhteistyön saavutuksia.
Euroopan unioni on edelleen
sitoutunut auttamaan kehitysmaita vähentämään köyhyyttä ja poistamaan sen
lopulta kokonaan. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi vuosiksi 2007–2013
perustettiin kehitysyhteistyön rahoitusväline (DCI), jonka ensisijaisena ja
yleisenä tavoitteena on köyhyyden poistaminen kumppanimaissa ja -alueilla. Se
koostuu kolmesta ohjelmaluokasta: i) kahdenväliset ja alueelliset maantieteelliset
ohjelmat, jotka kattavat yhteistyön Aasian, Latinalaisen Amerikan,
Keski-Aasian, Lähi-idän ja Etelä-Afrikan kanssa; ii) temaattiset ohjelmat,
jotka kattavat seuraavat kysymykset: investointi ihmisiin, ympäristö ja
luonnonvarojen kestävä hoito, valtioista riippumattomat toimijat ja
paikallisviranomaiset, elintarviketurva sekä muuttoliike ja turvapaikka-asiat;
sekä iii) liitännäistoimenpiteet sokerin tuottajamaita varten.
Nykyisen DCI-asetuksen
voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2013. Erilaisissa kehitysyhteistyön
rahoitusvälineen arvioinneissa on tunnustettu sen yleinen lisäarvo sekä
merkitys vuosituhannen kehitystavoitteiden kannalta mutta nostettu esiin myös
eräitä puutteita. Uudet haasteet sekä Eurooppa 2020 ‑strategiassa ja
uusimmassa EU:n kehitysyhteistyöpolitiikassa määritellyt painopisteet ovat
saaneet komission tekemään ehdotuksen kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä
koskevan asetuksen tarkistamiseksi ja mukauttamiseksi 29. kesäkuuta annettuun
tiedonantoon Eurooppa 2020 ‑strategiaa tukeva talousarvio
sekä 13. lokakuuta annettuun tiedonantoon EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan
vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN
JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET
Julkinen kuuleminen
Komissio järjesti julkisen kuulemisen EU:n
ulkoisen toiminnan tulevasta rahoituksesta 26. marraskuuta 2010 ja 31.
tammikuuta 2011 välisenä aikana. Kuuleminen toteutettiin verkkokyselynä, jonka
taustamateriaalina oli asiakirja EU:n ulkoisen toiminnan rahoituksesta vuoden
2013 jälkeen. Yleensä vastauksissa ei pidetty tarpeellisena muuttaa
perusteellisesti nykyisten välineiden rakennetta. Kuitenkin useita seikkoja
nostettiin esiin, ja ne on otettu huomioon kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä
koskevan asetusehdotuksen laadinnassa:
·
Suurin osa vastaajista (noin 70 %) katsoi, että
EU:n taloudellinen tuki tarjoaa merkittävää lisäarvoa. Vastaajien mukaan EU:n
pitäisi hyödyntää kunnolla suhteelliset vahvuutensa, jotka liittyvät sen
kenttätoiminnan maailmanlaajuisuuteen, laajaan asiantuntemukseen,
ylikansalliseen luonteeseen sekä rooliin koordinoinnin edistäjänä.
·
Lähes kaikki vastaajat (92 %) kannattivat aiempaa
eriytetympää toimintatapaa, jossa toimet sovitetaan avunsaajamaan tilanteeseen,
jotta EU:n rahoitusvälineillä saataisiin aikaan suurempi vaikutus. Tämän mukaisesti
avunsaajamaiden väliset erot on otettu paremmin huomioon.
·
Vastaajat antoivat laajasti tukea mahdolliselle
ehdollisuudelle, joka perustuisi ihmisoikeuksien kunnioittamiseen,
vähemmistöpolitiikkaan, hyvään hallintotapaan ja kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuteen
avunsaajamaassa (78 %) sekä avunsaajamaan toimintapolitiikkojen laatuun ja sen
kykyyn ja halukkuuteen toteuttaa järkeviä toimintapolitiikkoja (63 %). Tässä
asetusehdotuksessa tunnustetaan kansallisten kehitysyhteistyösuunnitelmien ja
yhdessä kehitettyjen EU:n strategioiden merkitys yhteistyön perustana. Siinä
korostetaan myös EU:n perusarvoja ja periaatteita ja vahvistetaan siten
ehdollisuutta ja keskinäistä vastuullisuutta.
·
Selvä enemmistö vastaajista kannatti
täytäntöönpanon joustavoittamista erityisesti alueidenvälisten haasteiden
ratkaisemiseksi, sillä ne katsoivat eri välineiden maantieteellisten
rajoitteiden haittaavan sitä (EKR kattaa vain AKT-maat, DCI vain Latinalaisen
Amerikan, Aasian, Keski-Aasian, Lähi-idän ja Etelä-Afrikan ja ENPI puolestaan
naapuruuskumppanimaat). Ehdotetussa asetuksessa luodaan edellytykset useamman
alueen kannalta merkittävien toimien toteuttamiselle sekä ryhmitetään eri
temaattisia toimintalinjoja joustavuuden lisäämiseksi ja täytäntöönpanon
yksinkertaistamiseksi.
·
Enemmistö vastaajista oli sitä mieltä, että
jäsenvaltioiden (sekä mahdollisesti avunsaajamaiden) kanssa toteutettava
yhteisohjelmointi ja -rahoitus voisivat lisätä EU:n ulkoisen toiminnan
tuloksellisuutta ja johdonmukaisuutta, yksinkertaistaa avun toimittamista ja
vähentää transaktiokustannuksia. Tämä otetaan ehdotuksessa asianmukaisesti
huomioon.
Asiantuntijatiedon kokoaminen ja
käyttäminen
Komissio on tehnyt sisäisen arvioinnin eri
raporteista (arviointi- ja tarkastuskertomuksista, selvityksistä ja puolivälin
tarkasteluista). Arvioinnissa kiinnitettiin huomiota siihen, mitkä ratkaisut
ovat toimineet ja mitkä eivät ole, ja pohdittiin, mitä tästä voidaan ottaa
opiksi tulevien rahoitusvälineiden laadintaa varten.
Arvioinnissa ilmeni, että nykyinen
kehitysyhteistyön rahoitusväline on tukenut kehitysmaiden edistystä kohti
vuosituhannen kehitystavoitteita. Välineen toteuttamista koskevat säännöt,
kuten budjettituki ja sektoriohjelmat, ovat mahdollistaneet kiinteämmän
yhteistyön kumppanimaiden kanssa ja tehokkaamman työnjaon avunantajien
yhteisrahoituksen ansiosta.
Tästä huolimatta arvioinnissa havaittiin
useita puutteita.
·
Erilaisista EU:n sisäisistä politiikoista on
tulossa yhä vahvemmin osa EU:n ulkoista toimintaa. Eurooppa 2020 -strategian ja
Lissabonin sopimuksen mukaisesti sisäisten ja ulkoisten toimien täytyy tukea
toisiaan entistä paremmin. Nykyisten rakenteiden puitteissa komissio ei ole
voinut ryhtyä tehokkaisiin ja riittävän laajoihin toimiin. Temaattisten
toimintalinjojen kokoaminen yhden otsakkeen alle parantaisi tilannetta
merkittävästi.
·
Joissakin tapauksissa temaattiset ohjelmat olivat
liian suppeita, jotta niiden avulla voitaisiin lievittää maailmanlaajuisia
kriisejä (kuten ruoan hintakriisi tai lintuinfluenssa) tai täyttää korkeimmalla
poliittisella tasolla tehtyjä kansainvälisiä sitoumuksia (esimerkiksi
biodiversiteetin suojelemisesta tai ilmastonmuutoksen torjunnasta).
Temaattisten määrärahojen käyttöä täytyy siis joustavoittaa kokoamalla eri
temaattiset ohjelmat ryhmäksi, jotta voidaan toimia johdonmukaisemmin ja
kattavammin yleismaailmallisia julkishyödykkeitä ja haasteita koskevissa
kysymyksissä pitkällä aikajänteellä sekä reagoida erilaisiin häiriöihin, jotka
kohdistuvat kaikkein köyhimpiin.
·
Nykyinen DCI-asetus kattaa monenlaisia kehitysmaita
vähiten kehittyneistä maista aina ylemmän keskitulotason maihin. Kumppanimaiden
välisten taloudellisten ja sosiaalisten erojen viimeaikainen kasvu sekä uusien
tavoitteiden asettaminen luovat tarpeen eriyttää toimintaa paremmin. Ehdotus
uudeksi asetukseksi antaa lisäohjausta eriyttämiselle sallimalla EU:n keskittää
avun sinne, missä sitä eniten tarvitaan ja missä sillä saadaan eniten tuloksia.
Eri politiikanalojen yhdistelmän täydentämiseksi komissio ehdottaa uutta
välinettä (kumppanuusväline), jolla edistetään pelkän kehitysavun ylittäviin
tavoitteisiin pääsemistä.
·
Alueidenvälisten aloitteiden tukeminen on
osoittautunut vaikeaksi nykyisten ulkoisen avun välineiden rakenteiden vuoksi.
Tämä koski erityisesti yhteisen EU–Afrikka- strategian toteutusta. Uusi DCI-asetus
muodostaa paremman oikeusperustan sen toteuttamiselle.
·
Nykyisessä asetuksessa hauraita valtioita ja
kriiseistä toipuvia maita koskevat säännökset ovat riittämättömiä: niissä
aliarvioidaan sellaisten poliittisten prosessien tukemisen tarvetta, jotka vahvistavat
oikeusvaltioperiaatetta ja hyvää hallintoa. Siirtymävaiheen haasteisiin
vastaamiseksi tarvitaan joukko toimia kyseisen valtion tasolla sen
erityistarpeiden pohjalta ja yhteisen strategian mukaisesti (kokonaisvaltainen
lähestymistapa). Uudessa asetuksessa otetaan nämä haasteet paremmin huomioon ja
sujuvoitetaan nykyisin jäykkää päätöksentekoa varojen jaosta, ohjelmoinnista ja
täytäntöönpanosta.
·
Nykyinen DCI-asetus sisältää aluekohtaiset
alustavat määrärahaosuudet eikä mitään varoja jätetä kohdentamatta. Tämä
rajoittaa mahdollisuuksia ottaa resursseja käyttöön, mikäli odottamattomia
tarpeita ilmaantuu (esimerkkeinä uudet poliittiset painopisteet,
luonnonkatastrofit ja ihmisen aiheuttamat katastrofit). Uudessa
asetusehdotuksessa osa varoista jätetään kohdentamatta ennakoimattomien
tarpeiden varalta.
·
Viimeinen esiin noussut seikka oli nykyisen
rahoitusvälineen ohjelmointi- ja täytäntöönpanoprosessi, jota pidettiin liian
monimutkaisena. Se estää EU:n ohjelmointisyklin sovittamisen yhteen
kumppaneiden syklien kanssa, se ei tue jäsenvaltioiden yhteisohjelmointia eikä
mahdollista nopeaa mukauttamista tarvittaessa. Uudella DCI-asetuksella pyritään
korjaamaan kaikki mainitut puutteet.
Vaikutustenarviointi
Komissio on suorittanut vaikutustenarvioinnin,
jossa tarkasteltiin kolmea vaihtoehtoista toimintatapaa: nykyisen DCI-asetuksen
säilyttäminen entisellään (vaihtoehto 1) sekä kaksi vaihtoehtoa sen
muuttamiseksi kunkin siinä havaitun ongelman osalta (vaihtoehdot 2A ja 2B).
Vaihtoehto 1 hylättiin, koska se ei ratkaisisi
havaittuja ongelmia. Vaihtoehdon 2 alavaihtoehdoissa A ja B puututaan
havaittuihin ongelmiin eri laajuudessa, ja kummallakin on erityiset poliittiset
ja muut vaikutuksensa. Vaikutustenarvioinnissa päädyttiin siihen, että
alavaihtoehto B on parempi, koska se
·
sovittaa DCI:n tavoitteet EU:n kehityspolitiikan
uusimpiin kehityssuuntiin;
·
ottaa selvästi huomioon kumppanimaiden väliset
erot;
·
antaa hyvälle hallinnolle, kansanvallalle,
ihmisoikeuksille ja oikeusvaltioperiaatteelle vankan sijan EU:n avustuspolitiikassa;
·
helpottaa yhteisen EU–Afrikka-strategian
täytäntöönpanoa;
·
yksinkertaistaa temaattisia ohjelmia niin, että
saadaan aikaan tarvittavaa joustoa;
·
varmistaa mekanismien joustavuuden, jotta EU voi
reagoida tehokkaammin nopeasti muuttuviin tilanteisiin maissa, jotka ovat
kriisissä, toipumassa kriisistä tai muuten hauraita;
·
joustavoittaa varojen jakoa;
·
parantaa EU:n antaman avun tuloksellisuutta
yksinkertaistamalla ja joustavoittamalla ohjelmointia ja täytäntöönpanoa
koskevia menettelyjä sekä helpottamalla yhteisohjelmointia ja EU:n tuen
sovittamista kumppanimaiden ohjelmointisykleihin.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
viidennen osan III osaston 1 luku muodostaa oikeudelliset puitteet
kumppanimaiden ja -alueiden kanssa tehtävälle yhteistyölle. Ehdotettu
DCI-asetus perustuu erityisesti perussopimuksen 209 artiklan 1 kohtaan, ja
komissio esittää ehdotuksensa 294 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
Tämän asetuksen täytäntöönpanon yleiset puitteet, suuntaviivat ja painotukset
perustuvat 20. joulukuuta 2005 annettuun neuvoston ja neuvostossa
kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja
komission yhteiseen julkilausumaan Euroopan unionin kehityspolitiikasta:
”Eurooppalainen konsensus” sekä 13. lokakuuta 2011 julkistettuun tiedonantoon EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma ja
mahdollisiin tuleviin tiedonantoihin unionin kehitysyhteistyöpolitiikan
perussuuntaviivoista ja periaatteista sekä niitä koskeviin myöhempiin
päätelmiin tai muutoksiin.
EU voi ainutlaatuisen puolueettoman asemansa
ansiosta toimittaa osan EU:n ulkoisesta avusta jäsenvaltioiden puolesta tai
niiden kanssa, mikä lisää sen uskottavuutta maissa, joissa se toimii. Monet jäsenvaltiot
eivät pysty kehittämään tai halua kehittää maailmanlaajuisen ulkoisen toiminnan
välineitä. Toiminta EU:n tasolla on sen vuoksi paras keino edistää EU:n yleisiä
etuja ja arvoja maailmanlaajuisesti ja varmistaa EU:n läsnäolo kaikkialla
maailmassa. Kun 27 jäsenvaltiota toimii yhteisen politiikan ja strategioiden
mukaisesti, EU:lla on riittävä kriittinen massa maailmanlaajuisiin haasteisiin
vastaamiseksi, mikä koskee erityisesti vuosituhannen kehitystavoitteita. Koska
ehdotetun asetuksen tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa vain
jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja kattavuuden
vuoksi saavuttaa paremmin EU:n tasolla, EU voi toteuttaa toimenpiteitä
perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen
mukaisesti.
Ehdotetulla asetuksella myös parannetaan
koordinointikykyä ja helpotetaan yhteisohjelmointia jäsenvaltioiden kanssa,
mikä varmistaa järkevän työnjaon ja avun tuloksellisuuden. EU:n ja
jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöpolitiikkojen täytyy täydentää ja tukea
toisiaan. Tämän vuoksi EU:n apu pitäisi keskittää sinne, missä sillä on suurin
vaikutus, kun otetaan huomioon sen kyky toimia maailmanlaajuisesti ja vastata
yleismaailmallisiin haasteisiin. Perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen
mukaisesti ehdotetussa asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on sen tavoitteiden
saavuttamiseksi tarpeen.
Ehdotetun uuden asetuksen mukaisessa
toiminnassa otetaan huomioon EU:n eri alojen politiikkojen ulkoinen ulottuvuus
huolehtien yhteensovittamisesta ja tehostaen synergioita asetuksessa
vahvistettujen tavoitteiden sekä edellä mainittujen oikeudellisten ja
poliittisten puitteiden mukaisesti.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Komissio ehdottaa 96 miljardin euron
rahoitusta ulkoisen toiminnan välineille kaudella 2014–2020[1]. DCI:tä varten ehdotetaan
23 294,7 miljoonan euron rahoitusta. Suuntaa antavat vuosittaiset
talousarviositoumukset näkyvät alla olevasta taulukosta. Suuntaa antavat
määrärahat yksittäisille DCI-ohjelmille ovat asetuksen liitteessä VII.
Suunnitelman mukaan vähintään 50 prosenttia maailmanlaajuisten
julkishyödykkeiden ohjelman varoista käytetään ilmastonmuutokseen ja muihin
ympäristöasioihin liittyvien tavoitteiden[2]
edistämiseksi ja vähintään 20 prosenttia sosiaaliseen osallistamiseen ja
inhimilliseen kehitykseen. Ylipäätään tiedonannon EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma
mukaisesti vähintään 20 prosenttia unionin kehitysavusta aiotaan suunnata
jatkuvaan tukeen sosiaaliselle osallistamiselle ja inhimilliselle kehitykselle.
Ehdotetulla asetuksella pyritään myös edistämään tavoitetta suunnata ainakin 20
prosenttia unionin talousarviosta vähähiilisten ja ilmastonmuutoksen kestävien
yhteiskuntien luomiseen, kuten edellytetään komission tiedoksiannossa Eurooppa
2020 ‑strategiaa tukeva talousarvio.
Ennustettavuuden varmistamiseksi EU:n ulkoisen
toiminnan tavoitteita vastaavasti asetetaan Yhteinen Erasmus -ohjelman
puitteissa käyttöön rahoitusta korkea-asteen koulutukseen liittyviä toimia
varten kahden monivuotisen määrärahan muodossa. Niistä toinen kattaa
ensimmäiset neljä vuotta ja toinen loput kolme vuotta. Tämän rahoituksen on
tarkoitus vastata DCI:n suuntaa antavaa monivuotista ohjelmointia kyseisten
maiden tarpeiden ja tavoitteiden mukaisesti. Määrärahoja voidaan tarkistaa EU:n
ulkoisen toiminnan tavoitteiden mukaisesti, jos olosuhteet muuttuvat
odottamattomatta merkittävästi tai tapahtuu suuria poliittisia muutoksia.
Kyseisten varojen käyttöön sovelletaan Yhteisen Erasmuksen perustamisesta annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o [--][3] säännöksiä.
 Kehitysyhteistyön rahoitusväline || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020
 2 716,7 || 2 903,1 || 3 100,3 || 3 308,7 || 3 525,3 || 3 751,7 || 3 989 || 23 294,7
* Käypinä hintoina,
miljoonaa euroa
5.           PÄÄKOHDAT
Yksinkertaistaminen
Komission keskeinen tavoite on, että uudella
asetuksella, samoin kuin muilla monivuotiseen rahoituskehykseen liittyvillä
ohjelmilla, yksinkertaistetaan sääntelypuitteita ja helpotetaan unionin avun
saatavuutta kumppanimaiden ja ‑alueiden, kansalaisyhteiskunnan
organisaatioiden, pk-yritysten sekä muiden toimijoiden kannalta siinä määrin,
kuin ne edistävät asetuksen tavoitteita.
Ulkoisen toiminnan välineitä yksinkertaistetaan
erottamalla ne selkeämmin toisistaan ja vähentämällä niiden päällekkäisyyksiä
niin, että kullakin niistä on omat selkeästi määritellyt poliittiset
tavoitteensa.
Toimintatapoja yksinkertaistetaan ja
kumppanimaille ja ‑alueille koituvia transaktiokustannuksia vähennetään
myös joustavien ohjelmointimenettelyjen avulla, joiden ansiosta voidaan
noudattaa avun tuloksellisuuden periaatteita. Unioni voi esimerkiksi sovittaa
toimintansa kumppanimaiden kansallisiin kehityssuunnitelmiin, minkä ansiosta
kumppanimaiden ei enää tarvitse neuvotella vain EU:ta varten erillisiä
strategia-asiakirjoja komission hyväksyttäviksi. Näin pystytään myös laatimaan
paremmin olennaiseen keskittyvä analyysi, joka voidaan sisällyttää
monivuotiseen ohjelmointiasiakirjaan. Samoin avunantajien koordinointia ja
työnjakoa voidaan parantaa jäsenvaltioiden yhteisohjelmoinnilla.
Täytäntöönpanosäännöistä säädetään unionin
ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä
ja menettelyistä […päivänä …kuuta …] annetussa
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o […].
Eriyttäminen
Tiedonannossa EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan
vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma on vahvistettu eriyttävä
lähestymistapa, jolla pyritään lisäämään EU:n kehitysyhteistyön vaikutusta
kohdentamalla resurssit sinne, missä niitä eniten tarvitaan köyhyyden
vähentämiseen ja missä niillä voi olla suurin vaikutus. Tämän periaatteen
täytäntöönpanemiseksi olisi kiinnitettävä huomiota ensiksi siihen, mihin
kahdenvälisiä kehitysyhteistyöohjelmia käytetään, ja toiseksi avun
kohdentamiseen.
Kahdenvälisiä kehitysapuohjelmia voidaan
vähitellen lakkauttaa korkean tulotason, ylemmän keskitulotason ja muiden
suurten keskitulotason maiden osalta, joiden kehitys on kestävää ja/tai joilla
on käytettävissään merkittäviä kotimaisia tai ulkopuolisia lähteitä omien
kehitysstrategioidensa rahoittamiseen. Maailma kehittyy ja OECD:n
kehitysapukomitean luettelo virallisen kehitysavun saajista (tarkistettu vuonna
2011) osoittaa, että yli 20 maata on noussut alhaisen tulotason luokasta
keskitulotasolle tai alemman keskitulotason luokasta ylemmälle keskitulotasolle
asukasta kohti lasketun BKTL:n mukaan. Tämä on tietysti vain yksi indikaattori
muiden joukossa, ja eriyttämisen yhteydessä on otettava huomioon myös
inhimillinen kehitys, riippuvuus kehitysavusta ja muita seikkoja, kuten
kehitysprosessin dynamiikka.
Erityisesti monilla keskitulotason mailla on
uusi ja kasvava alueellinen ja/tai globaali rooli. EU:n olisi sen vuoksi
mukautettava suhteitaan (myös yhteistyön periaatteita ja välineitä) niihin.
Tämän ei ole tarkoitus johtaa suhteiden löyhtymiseen vaan nykyaikaisempien
välineiden käyttöön. EU:n olisi solmittava uudenlaisia kumppanuuksia niiden
maiden kanssa, jotka eivät enää tarvitse kahdenvälisiä kehitysapuohjelmia
etenkin uuden DCI:n alueellisten ja temaattisten ohjelmien, EU:n ulkoisen
toiminnan temaattisten rahoitusvälineiden ja uuden kumppanuusvälineen pohjalta.

Delegoidut säädökset
Ehdotuksen mukaan joustavuutta lisätään
käyttämällä delegoituja säädöksiä perustamissopimuksen 290 artiklan mukaisesti,
jotta voidaan muuttaa asetuksen tiettyjä, muita kuin keskeisiä osia, joilla on
merkitystä ohjelmoinnin kannalta (esimerkiksi tukikelpoisia maita,
yhteistyöaloja ja alustavia ohjelmakohtaisia määrärahoja kaudella 2014−2020
koskevat liitteet).
Yksityiskohtainen kuvaus
Tässä kohdassa esitellään ehdotettua asetusta
yksityiskohtaisesti kuvaamalla sen pääajatukset artikloittain.
(0)          Kohde
ja soveltamisala (I osaston 1 artikla)
Ainoa ehdotettu muutos 1 artiklaan on yleisafrikkalaisen
ohjelman lisääminen asetuksen soveltamisalaan.
Asetus kattaa näin kaikki kehitysmaat ja
-alueet lukuun ottamatta maita, jotka voivat hakea tukea liittymistä
valmistelevasta välineestä.
(1)          Tavoitteet ja yleiset
periaatteet (II osasto) – 2 ja 3 artikla
2 artiklassa (Tavoitteet ja tukikelpoisuus) määritellään asetuksen ensisijaiset ja yleiset tavoitteet sekä unionin
maantieteellisen ja temaattisen kehitysyhteistyön luonne. Tavoitteet
noudattavat perussopimuksen 208 artiklaa ja edellä mainittuja komission
tiedonantoja Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio sekä EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma.
Artiklassa säädetään tuesta kaikenlaiselle
yhteistyölle kehitysmaiden kanssa. Artiklassa edellytetään OECD:n kehitysapukomitean
määrittelemän virallisen kehitysavun kriteerien täyttymistä tietyin
poikkeusmahdollisuuksin, jotka koskevat temaattisia ohjelmia ja
yleisafrikkalaista ohjelmaa. Näiden ohjelmien osalta sallitaan kymmenen
prosentin jousto sellaisten toimien rahoittamiseen, jotka eivät ole
varsinaisesti virallista kehitysapua mutta joita tarvitaan ohjelmien toimien
kunnollista täytäntöönpanoa varten.
3 artiklassa (Yleiset periaatteet) määritellään asetuksen soveltamista ohjaavat pääperiaatteet:
kansanvalta, ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja oikeusvaltioperiaatteen
kunnioittaminen; eriyttävä lähestymistapa, jossa otetaan huomioon
kumppanimaiden tarpeet, valmiudet, sitoumukset ja saavutukset sekä EU:n toimien
vaikutusmahdollisuudet; keskeiset laaja-alaiset aiheet (kuten sukupuolten
tasa-arvo ja naisten vaikutusmahdollisuuksien lisääminen); EU:n ulkoisen
toiminnan johdonmukaistaminen; koordinoinnin parantaminen jäsenvaltioiden sekä
muiden kahden- tai monenvälisten avunantajien kanssa; ja kumppanimaiden tai -alueiden
johdolla toteutettava kehitysprosessi, josta osapuolet ovat vastuussa
toisilleen, niin että sovelletaan kattavaa ja osallistavaa lähestymistapaa
kehitykseen sekä OECD:n kehitysapukomitean määrittelemien parhaiden käytäntöjen
mukaisia, tehokkaita ja innovatiivisia yhteistyötapoja, minkä ansiosta voidaan
parantaa avun vaikutusta ja vähentää päällekkäisyyksiä.
(2)          Maantieteelliset ja
temaattiset ohjelmat (III osasto) – 4–9 artiklat
Artiklassa 4 (Unionin avun täytäntöönpano) määritellään, millaisten ohjelmalajien puitteissa EU:n apua
myönnetään.
Artikla 5 (Maantieteelliset ohjelmat) kattaa mahdolliset yhteistyöalat ja erottelee alueellisen ja
kahdenvälisen yhteistyön. Kun 3 artiklassa mainittua eriyttämisen periaatetta
sovelletaan, kahdenvälistä kehitysapua annetaan sitä eniten tarvitseville
kumppanimaille, joilla ei ole riittäviä varoja omasta kehityksestään
huolehtimiseen. Eriyttämisperiaate ottaa huomioon myös unionin avun
vaikutusmahdollisuudet kumppanimaissa. Kahdenvälistä kehitysapua saavat kumppanimaat
on luetteloitu liitteessä III. Pääsääntöisesti tähän liitteeseen ei sisällytetä
maita, joiden BKT on suurempi kuin prosentti koko maailman BKT:stä, eikä maita,
jotka kuuluvat ylemmän keskitulotason maihin OECD:n kehitysapukomitean
ylläpitämässä virallisen kehitysavun avunsaajaluettelossa, mutta muitakin,
niiden tarpeisiin ja valmiuksiin liittyviä kriteerejä käytetään. Näitä ovat
esimerkiksi inhimillisen kehityksen indeksi, talouden haavoittuvuuden indeksi
ja riippuvuus kehitysavusta, samoin kuin talouskasvu ja suorat ulkomaiset
sijoitukset. Huomioon otetaan myös käytettävissä olevien tietojen luotettavuus.

Kaikki liitteessä I mainitut maat hyötyvät
kuitenkin alueellisista ja temaattisista ohjelmista.
Asetuksessa ei rajoiteta EU:n yhteistyön tai
toimien alaa. Kaikki tällaisia aloja sisältävät luettelot ovat ainoastaan
suuntaa antavia. Aloja voidaan valita sillä perusteella, että ne liittyvät
perussopimuksessa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseen, EU:n
kansainvälisiin sitoumuksiin ja velvoitteisiin tai erityistavoitteisiin, joista
on säädetty kumppanimaiden ja ‑alueiden kanssa tehdyissä sopimuksissa.
Aloja ehdotettaessa pitäisi kuitenkin ottaa huomioon EU:n tavoite avun
keskittämisestä, EU:n ja jäsenvaltioiden politiikkojen täydentävyyden
varmistaminen perussopimuksen 208 artiklan edellyttämällä tavalla[4] sekä komission tiedonannot
(erityisesti tiedonanto EU:n kehitysavun vaikutuksen lisääminen:
muutossuunnitelma) ja asiaan liittyvät neuvoston ja Euroopan parlamentin
päätöslauselmat.
6 artikla (Temaattiset ohjelmat) kattaa temaattiset ohjelmat, joiden yleiset tavoitteet ja laajuus ovat
asetuksen yleisen tarkoituksen ja soveltamisalan mukaiset, sekä ehdot
temaattisten ohjelmien soveltamiselle.
7 artiklassa (Yleismaailmalliset
julkishyödykkeet ja haasteet) määritellään
yleismaailmallisten julkishyödykkeiden ja haasteiden temaattinen ohjelma, joka
kohdistuu tärkeimpiin yleismaailmallisiin julkishyödykkeisiin ja haasteisiin
joustavalla ja monialaisella tavalla. Ohjelman puitteissa toteutettavien
toimien keskeisiä aloja tarkennetaan liitteessä V, ja niihin kuuluvat
muiden muassa ympäristö ja ilmastonmuutos, kestävä energiapolitiikka[5], inhimillinen kehitys (mukaan
luettuina terveys, koulutus, sukupuolten tasa-arvo, työllisyys, taidot,
sosiaalinen suojelu ja osallisuus sekä talouskehitykseen liittyvät seikat kuten
kasvu, työpaikat, kauppa ja yksityissektorin osallistuminen), ruokaturva sekä
siirtolaisuus ja turvapaikka-asiat. Tämä temaattinen ohjelma mahdollistaa
nopean toiminnan ennakoimattomien tilanteiden ja maailmanlaajuisten kriisien
varalta (esim. ruoan hintakriisi ja lintuinfluenssa). Se vähentää EU:n
kehitysyhteistyön hajanaisuutta ja antaa mahdollisuuden sisäisten ja ulkoisten
toimien aiheelliseen vahvistamiseen ja johdonmukaistamiseen.
8 artikla (Kansalaisyhteiskunnan
organisaatiot ja paikallisviranomaiset) käsittelee
kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja paikallisviranomaisten temaattista
ohjelmaa, joka perustuu entiseen valtioista riippumattomien toimijoiden ja
paikallisviranomaisten ohjelmaan. Ohjelma on kohdennettu nyt tarkemmin niin,
että kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja paikallisviranomaisten
valmiuksien kehittämiseen kiinnitetään entistä enemmän huomiota. Ohjelmalla
edistetään kansalaisyhteiskunnan ja paikallisviranomaisten osallistavuutta ja
vaikutusmahdollisuuksia, lisätään tietoisuutta kehityskysymyksistä ja haetaan
niille laajaa tukea sekä vahvistetaan valmiuksia vuoropuheluun
kehityspolitiikasta.
9 artiklassa (Yleisafrikkalainen ohjelma) käsitellään yhteisen EU–Afrikka-strategian täytäntöönpanoa varten
perustettava yleisafrikkalainen ohjelma. Ohjelma täydentää koherentilla tavalla
muita rahoitusvälineitä, erityisesti Euroopan naapuruuspolitiikan
rahoitusvälinettä (ENI), Euroopan kehitysrahastoa (EKR) ja DCI:n temaattisia
ohjelmia. Siinä missä ENI ja EKR keskittyvät Afrikassa alueellisen tai
kansallisen tason toimintaan, yleisafrikkalaista ohjelmaa on määrä käyttää
tukemaan yhteisen EU–Afrikka-strategian tavoitteita ja etenkin luonteeltaan
alueidenvälisiä, mantereenlaajuisia ja mantereiden välisiä toimia sekä yhteisen
EU–Afrikka-strategian globaaleja aloitteita. Yleisafrikkalainen ohjelma toimii
läheisessä yhteistyössä/yhteisymmärryksessä muiden välineiden kanssa ja
keskittyy sellaisiin erityisaloitteisiin, joista on sovittu yhteisen strategian
ja sitä koskevien yhteisten toimintasuunnitelmien puitteissa ja joita ei voida
rahoittaa muista lähteistä, jolloin voidaan varmistua johdonmukaisuudesta ja
synergiasta ja välttää päällekkäisyydet.
(3)          Ohjelmointi ja varojen
kohdentaminen (IV osasto) – 10–14 artiklat
10 artiklassa (Ohjelmoinnin ja varojen
kohdentamisen yleiset puitteet) määritellään yleiset
puitteet asetuksen mukaiselle maantieteelliselle ja temaattiselle
ohjelmoinnille sekä varojen kohdentamiselle. Kohdentamisessa sovelletaan 3 artiklan
2 kohdassa määriteltyjä kriteerejä. Unionin ja jäsenvaltioiden toimien
synergiaetujen ja täydentävyyden varmistamiseksi jäsenvaltiot osallistuvat
ohjelmointiprosessiin täysimääräisesti. Kuulemisprosessiin otetaan mukaan myös
muut avunantajat ja kehitysyhteistyön toimijat samoin kuin kansalaisyhteiskunta
sekä alue- ja paikallisviranomaiset.
Artiklan 4 kohdan mukaan tietty osa varoista
jätetään kohdentamatta, jotta välineestä tulee joustavampi ja pystytään
reagoimaan odottamattomiin tapahtumiin (kuten uusiin poliittisiin
painopisteisiin, luonnonkatastrofeihin tai ihmisen aiheuttamiin
katastrofeihin).
11 artiklassa (Maantieteellisten ohjelmien
ohjelmointiasiakirjat) säädetään vaatimuksesta laatia
tiettyjen periaatteiden mukaisesti strategia-asiakirjat niitä maita ja alueita
varten, joille annetaan tämän asetuksen mukaisesti alustava määräraha, sekä
strategia-asiakirjoihin perustuvat suuntaa antavat monivuotiset ohjelmat.
Artiklassa luetellaan myös poikkeustapaukset, joissa strategia-asiakirjaa ei
tarvitse laatia, millä pyritään yksinkertaistamaan ohjelmointiprosessia sekä
kannustamaan yhteisohjelmointiin jäsenvaltioiden kanssa sekä toiminnan
sovittamiseen kehitysmaiden kansallisiin ohjelmiin.
Strategia-asiakirjoja laadittaessa käydään
vuoropuhelua kumppanimaiden ja -alueiden kanssa ja huolehditaan
kansalaisyhteiskunnan sekä alue- ja paikallisviranomaisten asianmukaisesta
osallistumisesta, millä pyritään varmistamaan se, että maa tuntee asian
omakseen ja että noudatetaan avun tuloksellisuuden periaatteita.
Jäsenvaltioiden ja muiden avunantajien osallistuminen tapahtuu 10 artiklan 3
kohdan mukaisesti.
Artiklassa esitetään myös mahdollisuus tehdä
yhteinen puiteasiakirja kattavasta unionin strategiasta, johon sisältyisi myös
kehityspolitiikka.
Suuntaa antavat monivuotiset ohjelmat voisivat
perustua mihin tahansa tässä artiklassa mainittuihin ohjelmointiasiakirjoihin,
paitsi tapauksissa, joissa kokonaismääräraha on korkeintaan 30 miljoonaa euroa.
Suuntaa antavia monivuotisia ohjelmia voidaan mukauttaa joko puolivälitarkistuksen
tai muun tarkistuksen yhteydessä, jolloin huomioidaan sekä saavutetut
tavoitteet että äskettäin havaitut tarpeet, jotka voivat liittyä esimerkiksi
kriisiin, kriisin jälkitilanteeseen tai muuten epävakaaseen tilanteeseen.
12 artiklassa (Ohjelmointi kriisissä ja
kriisin jälkitilanteessa olevien maiden tai hauraiden maiden osalta) painotetaan kriisissä tai kriisin jälkitilanteessa olevien maiden tai
hauraiden maiden erityistarpeita ja ‑olosuhteita, jotka tulisi ottaa
huomioon kaikkien ohjelmointiasiakirjojen laadinnassa. 12 artiklan 2 kohdassa
korostetaan mahdollista tarvetta nopeaan reagointiin tällaisissa maissa ja
säädetään erityismenettelystä (jälkikäteinen komiteamenettely, 14 artiklan 3
kohta) strategia-asiakirjan ja suuntaa antavan monivuotisen ohjelman erillistä
tarkistamista varten.
13 artiklassa (Temaattisia ohjelmia
koskevat ohjelmointiasiakirjat) määritellään
temaattisten ohjelmointiasiakirjojen laatimista koskevat säännöt ja menettely.
Artiklassa säädetään myös mahdollisuudesta puolivälitarkistukseen tai muuhun
tarkistukseen tarpeen mukaan.
14 artiklassa (Strategia-asiakirjojen ja
suuntaa antavien monivuotisten ohjelmien hyväksyminen)
säädetään, että komissio hyväksyy monivuotiset ohjelmointiasiakirjat (eli
strategia-asiakirjat, kumppanimaita ja -alueita koskevat suuntaa antavat
monivuotiset ohjelmat sekä temaattiset strategia-asiakirjat) saatuaan lausunnon
komitealta, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana
toimii komission edustaja (komitea perustetaan asetuksen 24 artiklan
mukaisesti).
Artiklalla myös joustavoitetaan ja
yksinkertaistetaan menettelyä sellaisissa tapauksissa, joissa voidaan poiketa
tavanomaisesta komiteamenettelystä (esimerkiksi komiteamenettelyä ei sovelleta
teknisiin mukautuksiin tai kokonaismäärärahojen vähäisiin muutoksiin), sekä
sellaisissa tapauksissa, joissa komiteamenettelyjä voitaisiin soveltaa sen
jälkeen, kun komissio on tehnyt muutoksia ja ne on pantu täytäntöön
(esimerkiksi kun kyseessä on kriisi, kriisin jälkitilanne tai epävakaa tilanne
tai kun kansanvalta ja ihmisoikeudet ovat uhattuina).
(4)          Loppusäännökset (V osasto)
– 15–22 artiklat
Jotta unionin avusta tulisi johdonmukaisempaa
ja tuloksellisempaa ja erityisesti sen estämiseksi, että ohjelmat jakautuisivat
useamman välineen soveltamisalalle, artikla 15 (Asetuksen nojalla
tukikelvottoman kolmannen maan osallistuminen) mahdollistaa tuen antamisen
tämän asetuksen nojalla mille tahansa kolmannelle maalle, hallintoalueelle tai
alueelle siinä määrin, kuin tämä edistää asetuksen yleisiä tavoitteita.
Artiklassa 16 (Avun keskeyttäminen) säädetään menettelystä, jota sovelletaan, jos II osastossa määriteltyjä
periaatteita ei noudateta, sekä mahdollisesta tämän asetuksen mukaisen avun
keskeyttämisestä.
17 ja 18 artikloissa (Säädösvallan siirto
komissiolle) säädetään mahdollisuudesta antaa
komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tai
täydennetään asetuksen liitteitä I–VI(I). Päätösvallan siirron erityispiirteet
ja siihen sovellettavat menettelyt määritellään 18 artiklassa. Euroopan
parlamentille ja neuvostolle ilmoitetaan samanaikaisesti ja välittömästi, kun
komissio antaa tällaisen delegoidun säädöksen, ja säädös tulee voimaan vain,
mikäli kahden kuukauden kuluessa ilmoituksesta parlamentti ja neuvosto eivät ole
ilmoittaneet vastustavansa sitä (määräaikaa voidaan jatkaa vielä kahdella
kuukaudella).
19 artiklalla (Komitea) perustetaan komitea, joka avustaa komissiota tämän asetuksen
täytäntöönpanossa.[6]

20 artiklassa (Rahoitussäännökset) vahvistetaan rahoitusohje asetuksen täytäntöönpanoa varten.
21 artiklassa (Euroopan ulkosuhdehallinto) korostetaan, että asetusta on sovellettava Euroopan ulkosuhdehallinnon
organisaatiosta ja toiminnasta annetun neuvoston päätöksen[7] ja erityisesti sen 9 artiklan
mukaisesti.
22 artiklassa (Voimaantulo) säädetään asetuksen voimaantulosta ja sen soveltamisesta 1. tammikuuta
2014 alkaen asettamatta päättymispäivää sen voimassaololle.
2011/0406 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI ja EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan
1 kohdan,
ottavat huomioon
komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun
esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
noudattavat
tavallista lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat
seuraavaa:
(1)
Tämä asetus kuuluu Euroopan unionin ulkoisia
politiikkoja suoraan tukeviin välineisiin. Sillä korvataan kehitysyhteistyön
rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annettu
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006[8], jonka voimassaolo päättyy
31 päivänä joulukuuta 2013.
(2)
Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan ensisijaisena
tavoitteena säilyy Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston 1 luvun
ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen viidennen osan III osaston
1 luvun nojalla edelleen köyhyyden torjunta vuosituhannen
kehitystavoitteiden[9]
tai muiden unionin ja sen jäsenvaltioiden hyväksymien tavoitteiden mukaisesti.
(3)
Kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus[10] ja komission tiedonannot ”EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma”[11] ja ”Kolmansille maille
annettavaa EU:n budjettitukea koskeva uusi lähestymistapa”[12], sekä kaikki tulevat
tiedonannot, joissa määritellään unionin kehityspolitiikan perussuuntaviivoja
ja periaatteita, sekä niitä seuraavat päätelmät muodostavat politiikan yleisen
kehyksen, suuntaviivat ja päämäärät, joilla ohjataan tämän asetuksen
täytäntöönpanoa.
(4)
Unionin perustana olevat arvot ovat kansanvalta,
oikeusvaltion periaate, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuus
ja jakamattomuus ja niiden kunnioittaminen, ihmisarvon, tasa-arvon ja yhteisvastuun
kunnioittaminen sekä Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja
kansainvälisen oikeuden noudattaminen. Se pyrkii kehittämään ja vakiinnuttamaan
näitä arvoja kumppanimaissa ja -alueilla vuoropuhelun ja yhteistyön avulla.
(5)
Unioni pyrkii myös johdonmukaisuuteen ulkoisen
toimintansa muiden alojen kanssa. Tämä olisi varmistettava unionin
kehitysyhteistyöpolitiikan määrittelyssä ja sen strategisessa suunnittelussa,
ohjelmoinnissa ja toimenpiteiden täytäntöönpanossa.
(6)
Avun johdonmukaisuuden ja hyödyllisyyden
varmistamiseksi ja kumppanimaille aiheutuvien kulujen vähentämiseksi
keskeisellä sijalla ovat avun tuloksellisuuden, täydentävyyden sekä
yhdenmukaisuuden parantaminen, mukauttaminen kumppanimaiden kanssa ja
menettelyjen yhteensovittaminen sekä unionin ja sen jäsenvaltioiden kesken että
suhteissa muihin avunantajiin ja kehitysalan toimijoihin. Unioni on sitoutunut
kehityspolitiikassaan panemaan täytäntöön Pariisissa järjestetyn avun
tuloksellisuutta käsitelleen korkean tason foorumin 2 päivänä maaliskuuta 2005
hyväksymän julistuksen avun tuloksellisuudesta, 4 päivänä
syyskuuta 2008 hyväksytyn Accran toimintasuunnitelman ja niiden
seurannasta Busanissa 1 päivänä joulukuuta 2011 hyväksytyn julistuksen
päätelmät. Pyrkimystä unionin ja sen jäsenvaltioiden yhteisohjelmointiin olisi
lujitettava. Nämä sitoumukset ovat johtaneet moniin neuvoston ja neuvostossa
kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmiin, joita ovat
esimerkiksi kehityspolitiikan täydentävyyttä ja työnjakoa koskevat EU:n
menettelysäännöt[13]
ja avun tuloksellisuutta koskeva toimintakehys[14].
(7)
Unionin avulla on tuettava yhteistä EU–Afrikka‑strategiaa[15] ja sitä seuraavia
toimintasuunnitelmia, jotka muodostavat kehyksen laajalle ja molempia osapuolia
hyödyttävälle yhteistyölle strategisessa kumppanuudessa, joka perustuu siihen,
että yhteisiin tavoitteisiin pyritään tasavertaisesti.
(8)
Unionin ja jäsenvaltioiden on parannettava
kehitysyhteistyöpolitiikkojensa johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä erityisesti
vastaamalla kumppanimaiden ja ‑alueiden ensisijaisiin tavoitteisiin
maiden ja alueiden tasolla. Sen varmistamiseksi, että unionin ja
jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöpolitiikat täydentävät ja tukevat toisiaan, on
aiheellista säätää yhteisohjelmointia koskevista menettelyistä, joita olisi
noudatettava aina kun se on mahdollista ja hyödyllistä.
(9)
Unionin politiikkaa ja kansainvälisiä toimia
ohjaavat vuosituhannen kehitystavoitteet, kuten äärimmäisen köyhyyden ja nälän
poistaminen, myös kaikki niihin myöhemmin tehdyt muutokset, sekä ne kehityksen
tavoitteet ja periaatteet, jotka unioni ja sen jäsenvaltiot ovat hyväksyneet
muun muassa Yhdistyneissä Kansakunnissa (YK) ja muissa kehitysyhteistyön alalla
toimivaltaisissa kansainvälisissä järjestöissä.
(10)
Unionin olisi edistettävä kokonaisvaltaista lähestymistapaa
kriiseihin ja suuronnettomuuksiin sekä konfliktitilanteisiin ja epävakauteen
mukaan luettuina siirtymävaiheet. Sen olisi perustuttava erityisesti neuvoston
päätelmiin turvallisuudesta ja kehityksestä[16],
EU:n toimista epävakaissa tilanteissa[17], konfliktinestosta[18]
sekä kaikkiin asiaa koskeviin myöhemmin annettuihin päätelmiin. Näin
saadaan riittävä valikoima lähestymistapoja, toimia ja välineitä varmistaen
erityisesti asianmukainen tasapaino turvallisuuspainotteisten, kehitykseen
liittyvien ja humanitaaristen lähestymistapojen välillä ja yhdistäen lyhyen
aikavälin toimet pitkän aikavälin tukeen.
(11)
Unionin tuki olisi keskitettävä siihen, missä sillä
on suurin vaikutus, ja otettava huomioon sen valmiudet toimia
maailmanlaajuisesti ja vastata maailmanlaajuisiin haasteisiin, kuten köyhyyden
poistamiseen, kestävään ja osallistavaan kehitykseen ja kansanvallan, hyvän
hallinnon, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen edistämiseen
maailmanlaajuisesti, sekä sen pitkäaikainen ja ennakoitava sitoutuminen kehitysapuun
ja sen koordinointitehtävä jäsenvaltioiden suhteen. Tällaisen vaikutuksen
takaamiseksi olisi sekä varojen kohdentamisessa että ohjelmoinnin yhteydessä
sovellettava eriyttämisen periaatetta, jotta voidaan varmistaa, että
kahdenvälinen kehitysyhteistyö kohdennetaan apua eniten tarvitseville
kumppanimaille, myös hauraille valtioille ja valtioille, jotka ovat erityisen
haavoittuvia tai joilla on suhteellisen vähäiset mahdollisuudet saada muista
lähteistä rahoitusta oman kehityksensä tueksi, ja otettava huomioon unionin
avun mahdollinen vaikutus kumppanimaissa. Siksi kahdenvälinen ohjelmointi olisi
kohdennettava kyseisiin maihin soveltaen objektiivisia perusteita, jotka
perustuvat niiden tarpeisiin ja valmiuksiin sekä unionin avun vaikutukseen.
(12)
Tämän asetuksen olisi toimittava ohjelmointia
tukevana kehyksenä, jonka avulla unionin politiikkojen keskinäistä
johdonmukaisuutta voidaan edistää käyttämällä ohjelmoinnin perustana yhteistä
puiteasiakirjaa. Sen avulla olisi voitava mukautua täysin kumppanimaihin ja ‑alueisiin
tukeutuen soveltuvissa tapauksissa kansallisiin kehityssuunnitelmiin tai
vastaaviin kokonaisvaltaisiin kehitysasiakirjoihin ja edistettävä
yhteensovittamisen parantamista avunantajien kesken ja erityisesti unionin ja
sen jäsenvaltioiden välillä yhteisohjelmoinnin avulla.
(13)
Koska tämän asetuksen tavoitteita ei voida
riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan toiminnan
laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa
toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuus-
ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun
suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on
näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(14)
Globalisoituneessa maailmassa EU:n eri sisäisistä
politiikanaloista, jotka liittyvät muun muassa ympäristöön, ilmastonmuutokseen,
työllisyyteen (myös ihmisarvoisen työn tarjoaminen kaikille), sukupuolten
tasa-arvoon, energiaan, veteen, liikenteeseen, terveyteen, koulutukseen,
oikeuteen ja turvallisuuteen, tutkimukseen ja innovaatioon, tietoyhteiskuntaan,
muuttoliikkeeseen, maa- ja kalatalouteen, tulee jatkuvasti yhä enemmän osa EU:n
ulkoisia toimia. Komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020: Älykkään, kestävän ja
osallistavan kasvun strategia”[19]
korostetaan unionin sitoumusta edistää sisäisissä ja ulkoisissa toimissaan
älykästä, osallistavaa ja kestävää kasvua yhdistämällä kolme pilaria: talous,
yhteiskunta ja ympäristö.
(15)
Ilmastonmuutoksen torjuminen ja ympäristön suojelu
ovat suuria haasteita unionille, ja niissä tarvitaan välittömästi
kansainvälisiä toimia. Komission 29 päivänä kesäkuuta 2011 antamassa
tiedonannossa ”Eurooppa 2020 ‑strategiaa tukeva talousarvio”[20] esitetyn tarkoituksen
mukaisesti tällä asetuksella olisi edistettävä tavoitetta, jonka mukaan
vähintään 20 prosenttia EU:n talousarviosta osoitetaan vähähiiliselle ja
ilmastonmuutoksen kestävälle yhteiskunnalle ja vähintään 25 prosenttia
globaaleja julkishyödykkeitä ja haasteita koskevan ohjelman varoista ilmastonmuutokseen
ja ympäristöön liittyvien tavoitteiden toteuttamiseen. Näiden kahden alan
toimien olisi niiden vaikutuksen tehostamiseksi mahdollisuuksien mukaan
tuettava toisiaan.
(16)
Komission tiedonannossa ”EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma”[21] esitetään, että sosiaalisen
osallisuuden ja inhimillisen kehityksen tukemista jatketaan vähintään
20 prosentilla unionin kehitysavusta. Sen edistämiseksi globaaleja
julkishyödykkeitä ja haasteita koskevasta ohjelmasta olisi tuettava kyseistä
kehityksen aluetta vähintään 20 prosentilla.
(17)
Tähän asetukseen sisältyviä luetteloita
kumppanimaista olisi mukautettava sen perusteella, jos Taloudellisen yhteistyön
ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitea muuttaa kyseisten maiden
luokitusta, sekä merkittävien, muun muassa inhimilliseen kehitykseen,
kehitysapuriippuvuuteen, kriisitilanteisiin, haavoittuvuuteen tai
kehitysprosessin dynamiikkaan liittyvien muutosten perusteella. Nämä
päivitykset, kahdenväliseen kehitysyhteistyöhön oikeutettujen kumppanimaiden
tarkistukset ja tarkkojen yhteistyöalueiden ja toimien määritelmien muutokset
sekä ohjelmakohtaisten alustavien määrärahojen mukautukset eivät ole tämän
asetuksen olennaisia osia. Jotta asetuksen soveltamisalaa voitaisiin mukauttaa
kolmansien maiden nopeasti muuttuvaan todellisuuteen, komissiolle olisi
siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290
artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja
säädöksiä, jotka koskevat tämän asetuksen liitteiden, kuten luettelo
kumppanimaista ja ‑alueista, jotka voivat saada unionin rahoitusta,
maantieteellisten ja temaattisten ohjelmien tarkkojen yhteistyöalojen
määritelmä sekä ohjelmakohtaiset alustavat määrärahat, saattamista ajan
tasalle. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa
asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja
säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset
asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti,
hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(18)
Tämän asetuksen täytäntöönpanon yhdenmukaisten
edellytysten varmistamiseksi täytäntöönpanovalta olisi annettava komissiolle.
(19)
Tämän asetuksen 11–14 artiklassa
tarkoitettuihin strategia-asiakirjoihin ja suuntaa antaviin monivuotisiin
ohjelmiin liittyvää täytäntöönpanovaltaa on käytettävä yleisistä säännöistä ja
periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[22] mukaisesti.
Täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen olisi kustannuksiltaan vähäisiä
toimenpiteitä lukuun ottamatta käytettävä yleensä tarkastelumenettelyä ottaen
huomioon kyseisten säädösten luonteen ja varsinkin niiden toimintapolitiikkaa
ohjaavan luonteen ja talousarviovaikutukset. Komission olisi annettava
välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä asianmukaisesti
perustelluissa tapauksissa, jotka liittyvät erittäin kiireellisistä syistä
unionilta edellytettäviin nopeisiin toimiin.
(20)
Unionin ulkoisen toiminnan välineiden
täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä säädetään
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o …/…[23], jäljempänä ’yhteinen
täytäntöönpanoasetus’.
(21)
Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatio ja
toiminta on kuvattu neuvoston päätöksessä 2010/427/EU[24],
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I
OSASTO
JOHDANTO
1 artikla
Kohde
ja soveltamisala
1.
Tämän asetuksen nojalla unioni voi rahoittaa
a)      maantieteellisiä ohjelmia, joilla tuetaan
yhteistyötä niiden liitteessä I lueteltujen maiden, hallintoalueiden ja
alueiden kanssa, jäljempänä ’kumppanimaat ja -alueet’, jotka sisältyvät
liitteessä II olevaan OECD:n kehitysapukomitean luetteloon virallisen kehitysavun
saajista. Kahdenvälistä kehitysapua saavat kumppanimaat luetellaan liitteessä
III;
b)      temaattisia ohjelmia, joissa käsitellään
globaaleja julkishyödykkeitä ja haasteita ja tuetaan kansalaisyhteiskuntaa
edustavia järjestöjä ja paikallisviranomaisia maissa, hallintoalueilla ja
alueilla, jotka voivat saada unionin rahoitusta maantieteellisissä ohjelmissa
tämän asetuksen liitteen I, Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen
perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o
[.../…][25]
ja merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön
27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY[26] mukaisesti, sekä niissä
Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maissa, jotka ovat allekirjoittaneet
Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun AKT–EU‑kumppanuussopimuksen;
c)      yleisafrikkalaista ohjelmaa, jolla
tuetaan yhteistä EU–Afrikka‑strategiaa kyseisen strategian kattamissa
maissa, hallintoalueilla ja alueilla.
2.
Tässä asetuksessa alueella tarkoitetaan maantieteellistä
kokonaisuutta, joka koostuu useammasta kuin yhdestä kehitysmaasta.
II
OSASTO
TAVOITTEET
JA YLEISET PERIAATTEET
2 artikla
Tavoitteet
ja tukikelpoisuusperusteet
1.
Unionin ulkoisen toiminnan periaatteiden ja
tavoitteiden mukaisesti
a)      tämän asetuksen nojalla tehtävän
yhteistyön ensisijaisena tavoitteena on köyhyyden vähentäminen ja pitkällä
aikavälillä sen poistaminen,
b)      tämän asetuksen nojalla tehtävällä
yhteistyöllä edistetään myös EU:n ulkoisen toiminnan muiden tavoitteiden
saavuttamista ja erityisesti
(i)         tuetaan kestävää taloudellista,
sosiaalista ja ympäristöä koskevaa kehitystä ja
(ii)         edistetään kansanvaltaa,
oikeusvaltioperiaatetta, hyvää hallintotapaa ja ihmisoikeuksien
kunnioittamista.
Näiden tavoitteiden saavuttamista mitataan
soveltuvilla indikaattoreilla, erityisesti vuosituhannen kehitystavoitteella
nro 1 a alakohdan osalta ja vuosituhannen kehitystavoitteilla nro 1–8
b alakohdan osalta sekä muilla unionin ja sen jäsenvaltioiden sopimilla
indikaattoreilla.
2.
Maantieteellisiin ohjelmiin kuuluvat toimet on
suunniteltava niin, että ne täyttävät OECD:n kehitysapukomitean vahvistaman
virallisen kehitysavun määritelmän.
Yleisafrikkalaiseen ja temaattisiin ohjelmiin
kuuluvat toimet on suunniteltava niin, että ne täyttävät OECD:n
kehitysapukomitean vahvistaman virallisen kehitysavun määritelmän, paitsi
a)      jos avunsaajan erityispiirteet muuta
edellyttävät, tai
b)      jos toimella pannaan täytäntöön
6 artiklassa tarkoitettu maailmanlaajuinen           aloite, unionin
politiikan painopiste tai sen kansainvälinen velvoite tai       sitoumus, ja
toimi ei luonteensa vuoksi vastaa virallisen kehitysavun määritelmää.
Vähintään 90 prosentin yleisafrikkalaisessa
ja temaattisissa ohjelmissa käytettäviksi tarkoitetuista menoista on vastattava
OECD:n kehitysapukomitean vahvistamaa virallisen kehitysavun määritelmää, tämän
kuitenkaan rajoittamatta a alakohdan soveltamista.
3.
Toimia, jotka kuuluvat humanitaarisesta avusta 20
päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96[27] soveltamisalaan ja jotka
voivat saada sen nojalla rahoitusta, ei pääsääntöisesti rahoiteta tämän
asetuksen nojalla paitsi silloin kun on varmistettava yhteistyön jatkuvuus
kriisistä vakaisiin kehitysoloihin.
3 artikla
Yleiset
periaatteet
1.
Unioni pyrkii edistämään, kehittämään ja
lujittamaan sen perustana olevien kansanvallan, oikeusvaltion sekä
ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen periaatteita vuoropuhelulla
ja yhteistyöllä kumppanimaiden ja -alueiden kanssa.
2.
Tämän asetuksen täytäntöönpanossa ja unionin avun
mahdollisimman suuren vaikutuksen takaamiseksi kumppanimaiden osalta
noudatetaan eriytettyä lähestymistapaa siten, että niille voidaan räätälöidä
erityisiä yhteistyöohjelmia, jotka perustuvat niiden
a)      tarpeisiin,
b)      valmiuksiin tuottaa, saada ja hyödyntää
taloudellisia resursseja, ja
c)      sitoumuksiin ja tuloksiin.
Eriytettyä lähestymistapaa noudatetaan myös sen
suhteen, mikä vaikutus unionin avulla mahdollisesti on kumppanimaissa.
Maat, jotka tarvitsevat apua eniten, erityisesti
vähiten kehittyneet maat, alhaisen tulotason maat ja kriisissä olevat maat,
kriisistä toipuvat maat, hauraat valtiot ja heikommassa asemassa olevat maat
ovat etusijalla varoja kohdennettaessa.
3.
Seuraavien monialaiset kysymykset
valtavirtaistetaan kaikissa ohjelmissa: ihmisoikeuksien, sukupuolten
tasa-arvon, naisten vaikutusmahdollisuuksien lisäämisen, syrjimättömyyden,
kansanvallan, hyvän hallintotavan, lapsen oikeuksien ja alkuperäiskansojen
oikeuksien, sosiaalisen osallisuuden ja vammaisten oikeuksien edistäminen,
ympäristön kestävyys, myös ilmastonmuutoksen torjunta, ja HI-viruksen/aidsin
torjunta.
4.
Erityistä huomiota kiinnitetään oikeusvaltion
lujittamiseen, oikeussuojan parantamiseen, kansalaisyhteiskunnan, kaupan ja
kestävän kehityksen, tieto- ja viestintätekniikan saatavuuden, terveydenhuollon
ja elintarviketurvan tukemiseen samoin kuin vuoropuhelun, osallistumisen ja
sovinnonteon sekä yhteiskunnan rakenteiden kehittämisen edistämiseen.
5.
Tämän asetuksen täytäntöönpanossa on varmistettava
johdonmukaisuus unionin muiden ulkoisen toiminnan alojen ja muiden samoihin
asioihin vaikuttavien unionin politiikkojen kanssa. Tämän vuoksi tämän
asetuksen nojalla rahoitettavat toimenpiteet, mukaan luettuna EIP:n
hallinnoimat toimenpiteet, perustuvat yhteistyöpolitiikkoihin, jotka on
vahvistettu unionin ja kyseessä olevien kolmansien maiden ja alueiden välisten
sopimusten, julistusten ja toimintasuunnitelmien kaltaisissa välineissä, ja
unionin päätöksiin, erityisetuihin, poliittisiin painopisteisiin ja
strategioihin.
6.
Komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät säännölliseen ja
tiheään tietojen vaihtoon, myös muiden avunantajien kanssa, sekä edistämään
parempaa avunantajien välistä yhteensovittamista ja täydentävyyttä pyrkimällä
monivuotiseen yhteisohjelmointiin, joka perustuu kumppanimaiden
köyhyydenvähentämis- tai vastaaviin strategioihin, yhteisillä
täytäntöönpanojärjestelyillä ja niihin sisältyvällä yhteisellä
tilannekartoituksella, avunantajien yhteisillä käynneillä kohdepaikassa ja
yhteisrahoitusjärjestelyjen ja hajautettujen yhteistyöjärjestelyjen käytöllä.
7.
Unioni ja jäsenvaltiot edistävät kukin
toimivaltansa puitteissa monenvälistä lähestymistapaa maailmanlaajuisiin
haasteisiin ja tarvittaessa tehostavat yhteistyötä kansainvälisten järjestöjen
ja elinten ja muiden kahdenvälisten avunantajien kanssa.
8.
Unioni edistää tehokasta yhteistyötä kumppanimaiden
ja -alueiden kanssa parhaiden kansainvälisten käytäntöjen mukaisesti. Se
mukauttaa tukeaan entistä enemmän kumppaneiden kansallisiin tai alueellisiin
kehitysstrategioihin, uudistuspolitiikkoihin ja menettelyihin. Se pyrkii
lisäämään kumppanimaiden hallitusten ja laitosten ja avunantajien keskinäistä
vastuuvelvollisuutta sekä edistämään paikallista asiantuntemusta ja paikallista
työllisyyttä. Tämän vuoksi se edistää
a)      kehitysprosessia, joka on kumppanimaan
tai ‑alueen johtama ja omistama;
b)      osallistavia lähestymistapoja
kehitysyhteistyöhön sekä kaikkien yhteiskuntaryhmien laajaa osallistumista
kehitysprosessiin ja kansalliseen ja alueelliseen, myös poliittiseen,
vuoropuheluun;
c)      yhteisen täytäntöönpanoasetuksen
4 artiklassa esitettyjä tehokkaita ja innovatiivisia yhteistyötapoja ja ‑välineitä,
kuten avustusten ja lainojen yhdistämistä ja muita riskinjakomekanismeja
valituilla aloilla ja maissa ja yksityisen sektorin osallistumista OECD:n
kehitysapukomitean parhaiden käytäntöjen mukaisia. Nämä tavat ja välineet on
mukautettava kunkin kumppanimaan tai -alueen erityisolosuhteisiin, ja keskeisiä
tekijöitä ovat ohjelmiin perustuvat lähestymistavat, ennakoitavan
apurahoituksen saanti, yksityisten resurssien hankinta, maan omien
järjestelmien kehittäminen ja käyttö sekä tuloksiin perustuvat lähestymistavat
kehitykseen, mukaan luettuina soveltuvissa tapauksissa kansainvälisesti sovitut
tavoitteet ja indikaattorit, kuten vuosituhannen kehitystavoitteisiin
sisältyvät välitavoitteet ja indikaattorit; ja
d)      toimintalinjojen ja ohjelmoinnin
vaikutuksen parantamista avunantajien toimien yhteensovittamisen ja
yhdenmukaistamisen myötä, jotta voidaan vähentää päällekkäisyyksiä ja
kaksinkertaista työtä, parantaa täydentävyyttä ja tukea kaikille avunantajille avoimia
aloitteita.
e)      Yhteensovittaminen toteutetaan
kumppanimaissa ja -alueilla yhteensovittamista ja avun tuloksellisuutta
koskevien yhteisten ohjeiden ja parhaiden käytäntöjen mukaisesti.
9.
Unioni tukee muun muassa kahdenvälisen, alueellisen
ja monenvälisen yhteistyön ja vuoropuhelun, kumppanuussopimusten ja
kolmenvälisen yhteistyön täytäntöönpanoa.
10.
Komissio pyrkii säännölliseen tietojen vaihtoon
kansalaisyhteiskunnan kanssa.
III
OSASTO
MAANTIETEELLISET
JA TEMAATTISET OHJELMAT
4 artikla
Unionin
avun täytäntöönpano
Tämän asetuksen yleisen tarkoituksen ja
soveltamisalan, tavoitteiden ja yleisten periaatteiden mukaisesti unionin apu
toteutetaan maantieteellisten ja temaattisten ohjelmien sekä yleisafrikkalaisen
ohjelman kautta ja yhteisen täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti.
5 artikla
Maantieteelliset
ohjelmat
1.
Tämän artiklan mukaiset unionin yhteistyötoimet
pannaan täytäntöön kansallisten, alueellisten, alueiden välisten ja maanosan
laajuisten toimien osalta.
2.
Rajoittamatta 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamista
maantieteellinen ohjelma kattaa asianmukaisten alojen yhteistyötoimet
a)      alueellisesti liitteessä I määriteltyjen
kumppanimaiden kanssa ja
b)      kahdenvälisesti liitteessä III
määritettyjen kumppanimaiden kanssa.
3.
Maantieteellisiä ohjelmia voidaan laatia
muun muassa ”eurooppalaiseen konsensukseen” sisältyvillä yhteistyöaloilla
2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Yhteiset yhteistyöalat ja kutakin aluetta koskevat
yhteistyöalat määritetään liitteessä IV.
4.
Unioni keskittää kussakin maaohjelmassa apunsa
periaatteessa kolmelle alalle.
6 artikla
Temaattiset
ohjelmat
Tämän asetuksen yleisen tarkoituksen ja
soveltamisalan, tavoitteiden ja yleisten periaatteiden mukaisesti temaattisin
ohjelmin toteutetuilla toimilla tuodaan lisäarvoa maantieteellisistä ohjelmista
rahoitetuille toimille, joita ne täydentävät.
Temaattisten toimien ohjelmointiin sovelletaan
seuraavia ehtoja:
a)           tämän asetuksen mukaisia unionin
politiikan tavoitteita ei voida asianmukaisesti tai tehokkaasti saavuttaa maantieteellisin
ohjelmin;
b)           toimet liittyvät kansainvälisesti
sovittuja tavoitteita tukeviin maailmanlaajuisiin aloitteisiin tai globaaleihin
julkishyödykkeisiin ja haasteisiin, jolloin ne voivat yhteisen
täytäntöönpanoasetuksen 9 artiklasta poiketen sisältää toimia
jäsenvaltioissa, ehdokasvaltioissa ja mahdollisissa ehdokasvaltioissa ja
kolmansissa maissa kulloinkin kyseessä olevan temaattisen ohjelman mukaisesti;
ja/tai
c)           toimet
–
kattavat useita alueita ja/tai aloja;
–
liittyvät innovatiivisiin politiikkoihin
ja/tai aloitteisiin, joiden tavoitteena on hankkia tietoa tulevia toimia
varten;
–
toteutetaan tilanteessa, jossa toimista ei ole
tehty sopimusta yhden tai useamman kumppanimaan hallituksen kanssa;
–
ovat unionin poliittisen painopisteen tai
kansainvälisen velvoitteen tai sitoumuksen mukaisia; ja
–
toteutetaan tilanteessa, kun maantieteellistä
ohjelmaa ei ole olemassa tai se on keskeytetty.
7 artikla
Globaalit
julkishyödykkeet ja haasteet
1.
Unionin avun tavoitteena globaaleja
julkishyödykkeitä ja haasteita koskevassa ohjelmassa on tukea toimia muun
muassa ympäristön ja ilmastonmuutoksen, kestävän energian, inhimillisen
kehityksen, elintarviketurvan sekä maahanmuutto- ja turvapaikka-asioiden
aloilla.
2.
Tämän artiklan mukaiseen unionin apuun kuuluvat
tarkat toiminta-alat esitetään liitteessä V.
8 artikla
Kansalaisyhteiskuntaa
edustavat järjestöt ja paikallisviranomaiset
1.
Kehitystyöhön osallistuvia kansalaisyhteiskuntaa
edustavia järjestöjä ja paikallisviranomaisia koskevan ohjelman tavoitteena on
rahoittaa kumppanimaista, unionista, ehdokasvaltioista ja mahdollisista
ehdokasvaltioista peräisin olevien kansalaisjärjestöjen ja
paikallisviranomaisten kehitykseen liittyviä aloitteita tai niitä koskevia
aloitteita.
2.
Tämän artiklan mukaiseen unionin apuun
kuuluvat tarkat toiminta-alat sekä suuntaa antava luettelo
kansalaisyhteiskuntaa edustavien järjestöjen ja paikallisviranomaisten luokista
esitetään liitteessä V.
9 artikla
Yleisafrikkalainen
ohjelma
1.
Unionin avulla tuetaan yhteisen EU–Afrikka‑strategian
ja erityisesti sitä seuraavien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa, ja se
kattaa alueiden rajat ylittäviä, maanosan laajuisia tai maailmanlaajuisia
toimia.
Yleisafrikkalaisella ohjelmalla edistetään lisäksi
täydentävyyttä ja johdonmukaisuutta unionin ulkoisen toiminnan muiden
rahoitusvälineiden kanssa, erityisesti Euroopan kehitysrahaston ja Euroopan
naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen kanssa.
2.
Tämän artiklan mukaiseen unionin apuun kuuluvat
tarkat yhteistyöalat esitetään liitteessä VI.
3.
Yleisafrikkalaisen ohjelman suuntaa antava
monivuotinen ohjelma laaditaan yhteisen EU–Afrikka‑strategian ja sen
toimintasuunnitelmien perusteella.
IV
OSASTO
OHJELMOINTI
JA VAROJEN KOHDENTAMINEN
10 artikla
Ohjelmoinnin
ja varojen kohdentamisen yleiset puitteet
1.
Maantieteellisten ohjelmien osalta kunkin
kumppanimaan ja ‑alueen suuntaa antava monivuotinen ohjelma laaditaan
strategia-asiakirjan perusteella 11 artiklan mukaisesti.
Temaattisten ohjelmien osalta suuntaa antavat
monivuotiset ohjelmat laaditaan 13 artiklan mukaisesti.
Komissio hyväksyy yhteisen täytäntöönpanoasetuksen
2 artiklassa säädetyt täytäntöönpanotoimenpiteet 11 ja 13 artiklassa
tarkoitettujen ohjelmointiasiakirjojen perusteella. Unionin tuki voi kuitenkin
erityisolosuhteissa olla muodoltaan muutakin kuin näiden asiakirjojen soveltamisalaan
kuuluvia toimenpiteitä yhteisen täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti.
2.
Unioni ja jäsenvaltiot kuulevat toisiaan sekä muita
avunantajia ja kehitysalan toimijoita, kansalaisyhteiskunnan edustajat ja
alueelliset ja paikalliset viranomaiset mukaan luettuina, ohjelmoinnin
alkuvaiheessa edistääkseen yhteistyötoimiensa keskinäistä täydentävyyttä ja
johdonmukaisuutta. Tämän kuulemisen perusteella unioni ja jäsenvaltiot voivat
päättää yhteisohjelmoinnista.
3.
Komissio määrittelee kunkin maantieteellisen
ohjelman puitteissa monivuotiset alustavat määrärahat tämän asetuksen yleisten
periaatteiden mukaisesti 3 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kriteerien
perusteella ja ottaen huomioon niiden maiden tai alueiden erityisvaikeudet,
joissa on kriisi tai konflikti tai jotka ovat muita heikommassa asemassa,
hauraita tai katastrofialttiita, samoin kuin eri ohjelmien ominaispiirteet.
4.
Varoja voidaan jättää kohdentamatta. Mikäli
kyseiset varat kohdennetaan myöhemmin tai kohdennetaan uudelleen
11 artiklan 5 kohdan ja 13 artiklan mukaisesti, niiden käytöstä
päätetään myöhemmin yhteisen täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti.
11 artikla
Maantieteellisten
ohjelmien ohjelmasuunnitteluasiakirjat
1.
Strategia-asiakirjat ovat asiakirjoja, jotka unioni
laatii antaakseen unionin ja kyseessä olevan kumppanimaan tai ‑alueen
väliselle kehitysyhteistyölle yhtenäisen kehyksen, joka on johdonmukainen
unionin yleisen tarkoituksen ja toimivallan, tavoitteiden, periaatteiden ja
politiikan kanssa.
Strategia-asiakirjojen laatimisessa ja
täytäntöönpanossa sovelletaan avun tuloksellisuutta koskevia periaatteita,
joita ovat kansallinen omistajuus, kumppanuus, yhteensovittaminen,
yhdenmukaistaminen, vastaanottajamaan tai alueellisiin järjestelmiin
mukautuminen, molemminpuolinen vastuuvelvollisuus ja tuloshakuisuus, 3 artiklan
5–8 kohdassa säädetyn mukaisesti.
Tämän vuoksi strategia-asiakirjat perustuvat
pääsääntöisesti unionin ja kumppanimaan tai ‑alueen vuoropuheluun, jossa
ovat tarvittaessa mukana kyseeseen tulevat jäsenvaltiot ja kumppanimaa tai ‑alue
ja johon osallistuvat kansalaisyhteiskunta ja alueelliset ja paikalliset
viranomaiset, jotta voidaan varmistua kyseisen maan tai alueen riittävästä
omistajuudesta ja edistää kansallisille kehitysstrategioille ja etenkin
köyhyyden vähentämiseen tähtääville strategioille annettavaa tukea.
2.
Strategia-asiakirjoja voidaan tarkistaa kauden
puolivälissä tai tarvittaessa sekä soveltaen kumppanimaiden ja -alueiden kanssa
tehdyissä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksissa määriteltyjä periaatteita ja
menetelmiä.
3.
Strategia-asiakirjat laaditaan asiaankuuluvia
kumppanimaita tai ‑alueita varten paitsi, jos kyseessä olevaa
kumppanimaata tai ‑aluetta varten on laadittu yhteinen puiteasiakirja,
jossa esitetään kattava unionin strategia, myös kehityspolitiikka.
Strategia-asiakirjaa ei edellytetä seuraavissa
tapauksissa:
a)      mailla on kansallinen kehitysstrategia
kansallisen kehityssuunnitelman tai vastaavan kokonaisvaltaisen
kehitysasiakirjan muodossa ja komissio on hyväksynyt sen perustaksi suuntaa
antavalle monivuotiselle ohjelmalle ohjelman hyväksyessään;
b)      unioni ja jäsenvaltiot ovat sopineet maan
tai alueen yhteisestä monivuotisesta ohjelmointiasiakirjasta;
c)      alueilla on yhteisesti sovittu strategia
EU:n kanssa.
4.
Strategia-asiakirjoja ei edellytetä mailta tai
alueilta, jotka saavat tämän asetuksen nojalla unionin varoista määrärahoja
enintään 30 miljoonaa euroa kaudella 2014–2020.
5.
Suuntaa antavat monivuotiset ohjelmat laaditaan
kaikille maille tai alueille, jotka saavat unionin varoista alustavia
määrärahoja tämän asetuksen nojalla. Lukuun ottamatta 4 kohdassa
mainittuja maita ja alueita nämä asiakirjat laaditaan tässä artiklassa
tarkoitettujen strategia-asiakirjojen tai vastaavien asiakirjojen perusteella.
Edellä 3 kohdan b alakohdassa
tarkoitettua monivuotista yhteisohjelmointiasiakirjaa voidaan tämän asetuksen
tarkoitusta varten pitää suuntaa antavana monivuotisena ohjelmana, jos siinä
noudatetaan tässä kohdassa vahvistettuja periaatteita ja ehtoja, mukaan
luettuna määrärahojen alustava kohdentaminen, sekä 14 artiklassa säädettyjä
menettelyjä.
Suuntaa antavissa monivuotisissa ohjelmissa
yksilöidään unionin rahoitusta saavat ensisijaiset alat, tarkat tavoitteet,
odotetut tulokset, tulosindikaattorit sekä alustava määrärahojen kokonaismäärä
ja niiden jako ensisijaisille aloille. Nämä määrärahat voidaan esittää
tarvittaessa vaihteluvälinä ja/tai joitakin varoja voidaan jättää
kohdentamatta.
Suuntaa antavia monivuotisia ohjelmia on
tarvittaessa mukautettava ottamalla huomioon niiden perustana olevien
strategia-asiakirjojen puolivälitarkistus tai muu tarkistus.
Sovittujen tavoitteiden, muun muassa hyvää
hallintoa, kansanvaltaa ja ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteen
kunnioittamista koskevien tavoitteiden noudattamisessa ja täyttämisessä
sovellettavan molemminpuolisen vastuuvelvollisuuden periaatteen mukaisesti
alustavia määrärahoja voidaan tarkistaa ylös- tai alaspäin varsinkin, jos on
kyse erityistarpeista esimerkiksi kriisissä, kriisin jälkitilanteessa tai
epävakaassa tilanteessa tai poikkeuksellisista taikka riittämättömistä tuloksista.
12 artikla
Kriisissä
tai kriisin jälkitilanteessa olevia maita tai hauraita maita koskeva
ohjelmointi
1.
Laadittaessa ohjelmointiasiakirjoja kriisissä tai
kriisin jälkitilanteessa oleville maille tai hauraille maille, kyseessä olevien
maiden tai alueiden heikko asema, erityistarpeet ja olosuhteet on otettava
asianmukaisesti huomioon.
Konfliktin ehkäisyyn, valtion rakentumiseen ja
rauhan rakentamiseen, konfliktin jälkeiseen sovinnontekoon ja
jälleenrakennustoimenpiteisiin on kiinnitettävä asianmukaista huomiota.
Kun kumppanimaat tai niiden ryhmät ovat
kriisitilanteessa, kriisin jälkitilanteessa tai epävakaassa tilanteessa tai
tällaisen vaikutuspiirissä, on korostettava erityisesti hätäavun,
kunnostustoimien ja kehityksen yhteensovittamisen tehostamista niiden
auttamiseksi siirtymässä hätätilanteesta kehitysvaiheeseen. Hauraiden tai
säännöllisesti luonnononnettomuuksille alttiiden maiden ja alueiden ohjelmissa
korostetaan katastrofivalmiutta ja katastrofien ehkäisyä sekä tällaisten
onnettomuuksien seurausten hoitoa.
2.
Yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan
4 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä voidaan käyttää
esimerkiksi kriisitilanteessa, kriisin jälkitilanteessa, epävakaassa
tilanteessa tai olosuhteissa, joissa kansanvalta, oikeusvaltio, ihmisoikeudet
tai perusvapaudet ovat uhattuina ja jotka edellyttävät unionilta nopeita
toimia, 11 artiklassa tarkoitetun asiakirjan muuttamiseksi, kun maan tai
alueen yhteistyöstrategia on tilanteen vuoksi tarkistettu.
Tarkistukset voivat johtaa erityiseen ja
mukautettuun strategiaan, jolla varmistetaan siirtyminen pitkän aikavälin
yhteistyöhön ja kehitykseen ja edistetään humanitaaristen ja
kehityspoliittisten välineiden yhteensovittamisen parantamista ja siirtymän
helpottamista.
13 artikla
Temaattisia
ohjelmia koskevat ohjelmointiasiakirjat
1.
Temaattisia ohjelmia koskevissa suuntaa antavissa
monivuotisissa ohjelmissa määritellään asianomaista aihetta koskeva unionin
strategia, unionin rahoitusta saavat ensisijaiset alat, erityiset tavoitteet,
odotetut tulokset, tulosindikaattorit, kansainvälinen tilanne ja tärkeimpien
kumppanien toimet. Maailmanlaajuisiin aloitteisiin osallistumista varten
määritellään tarvittaessa voimavarat ja toimien tärkeysjärjestys. Suuntaa
antavien monivuotisten ohjelmien on oltava 11 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettujen asiakirjojen mukaisia.
2.
Suuntaa antavissa monivuotisissa ohjelmissa
esitetään alustava määrärahojen kokonaismäärä ja jako ensisijaisille aloille.
Nämä määrärahat voidaan esittää tarvittaessa vaihteluvälinä ja/tai joitakin varoja
voidaan jättää kohdentamatta. Suuntaa antavia monivuotisia ohjelmia on
tarvittaessa mukautettava tehokkaaseen politiikan täytäntöönpanoon ottamalla
huomioon niiden puolivälitarkistus tai muu tarkistus.
3.
Komissio ja jäsenvaltiot kuulevat toisiaan sekä
muita avunantajia ja kehitysalan toimijoita, kansalaisyhteiskunnan edustajat ja
paikallisviranomaiset mukaan luettuina, ohjelmoinnin alkuvaiheessa edistääkseen
yhteistyötoimiensa keskinäistä täydentävyyttä.
14 artikla
Strategia-asiakirjojen
ja suuntaa antavien monivuotisten ohjelmien hyväksyminen
1.
Komissio hyväksyy strategia-asiakirjat ja suuntaa
antavat monivuotiset ohjelmat yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan
3 kohdassa tarkoitetun tutkintamenettelyn mukaisesti. Tätä menettelyä
sovelletaan myös merkittäviin tarkistuksiin, joiden vuoksi strategia tai sen
ohjelmointi muuttuu huomattavasti.
2.
Edellä 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä ei
sovelleta strategia-asiakirjojen ja suuntaa antavien monivuotisten ohjelmien
vähäisiin muutoksiin, joilla tehdään teknisiä mukautuksia, kohdennetaan varoja
uudelleen painopistealaa koskevien alustavien määrärahojen puitteissa tai
tarkistetaan alustavan tavoitemäärärahan määrää ylös- tai alaspäin alle
20 prosentilla edellyttäen, että nämä muutokset eivät vaikuta näissä asiakirjoissa
esitettyihin painopistealoihin ja tavoitteisiin. Siinä tapauksessa
mukautuksista on ilmoitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhden
kuukauden kuluessa.
3.
Asianmukaisesti perustellussa pakottavassa
hätätilanteessa, joka liittyy muun muassa 12 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin olosuhteisiin, komissio voi muuttaa strategia-asiakirjoja ja
suuntaa antavia monivuotisia ohjelmia yhteisen täytäntöönpanoasetuksen
15 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kiireellisen menettelyn mukaisesti.
V
OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
15 artikla
Muun
kuin tämän asetuksen perusteella tukikelpoisen kolmannen maan osallistuminen
Asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa ja
unionin rahoituksen johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi tai
alueellisen tai alueiden välisen yhteistyön edistämiseksi komissio voi päättää
tukikelpoisuuden laajentamisesta sellaisten maiden, hallintoalueiden ja
alueiden toimiin, jotka eivät muuten voisi saada rahoitusta 1 artiklan
mukaisesti, kun täytäntöönpantava toimi on maailmanlaajuinen, alueellinen,
alueiden välinen tai rajatylittävä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
2 artiklan 3 kohdan soveltamista. Yhteisen täytäntöönpanoasetuksen
8 artiklan 1 kohdan säännöksistä poiketen kyseisten maiden ja
alueiden luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat osallistua kyseisten
toimien täytäntöönpanoa koskeviin menettelyihin.
16 artikla
Avun
keskeyttäminen
Jos kumppanimaa ei noudata 3 artiklan
1 kohdassa tarkoitettuja periaatteita, unioni voi erityisen kiireellisiä
tapauksia lukuun ottamatta kehottaa kumppanimaata järjestämään neuvottelut
molempia osapuolia tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta kumppanimaiden ja -alueiden kanssa tehtyihin kumppanuus- ja
yhteistyösopimuksiin ja assosiaatiosopimuksiin sisältyvien avun keskeyttämistä
koskevien määräysten soveltamista. Jos neuvottelu kumppanimaan kanssa eivät
johda molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun tai jos neuvotteluista
kieltäydytään tai tapaus on erityisen kiireellinen, neuvosto voi toteuttaa
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 215 artiklan 1 kohdan mukaisesti
aiheellisia toimenpiteitä, joihin voi kuulua unionin avun keskeyttäminen
kokonaan tai osittain.
17 artikla
Säädösvallan
siirtäminen komissiolle
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä 18 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteiden I–VII
muuttamiseksi tai täydentämiseksi.
18 artikla
Siirretyn
säädösvallan käyttäminen
1.
Edellä 17 artiklassa tarkoitettu säädösvallan
siirtäminen on voimassa tämän asetuksen voimassaolon ajan.
2.
Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin
tahansa peruuttaa säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan
tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä
päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa
lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei
vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
3.
Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen,
komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja
neuvostolle.
4.
Lukuun ottamatta 5 kohdassa tarkoitettuja
tapauksia annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan
parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne
eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä
määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
5.
Aika, jonka kuluessa on ilmoitettava,
vastustetaanko liitteiden I, II ja III mukauttamista OECD:n kehitysapukomitean
päätöksiin 1 artiklan a kohdassa tarkoitetun kehitysavun
vastaanottajaluettelon tarkistamiseksi, on yksi viikko.
19 artikla
Komitea
Komissiota avustaa DCI-komitea. Tämä komitea
on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
20 artikla
Rahoitusohje
1.
Rahoitusohje tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi
kaudella 2014–2020 on 23 294 700 000 euroa.
2.
Kullekin 5–9 artiklassa tarkoitetuista ohjelmista
kaudeksi 2014–2020 alustavasti kohdennettavat vähimmäismäärät ovat
liitteessä VII. Määriä voidaan kohdentaa uudelleen ohjelmien välillä
18 artiklassa tarkoitetun delegoidun säädöksen nojalla. Globaaleja
julkisia hyödykkeitä ja haasteita koskevaan ohjelmaan liittyvät määrät voidaan
kohdentaa alaotsakkeiden välillä uudelleen komission päätöksellä, joka on
annettava tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhden kuukauden
kuluessa sen hyväksymisestä.
3.
Jotta voidaan edistää korkea-asteen koulutuksen
kansainvälistä ulottuvuutta, ulkoisista välineistä (kehitysyhteistyön
rahoitusvälineestä, Euroopan naapuruuspolitiikan välineestä, liittymistä
valmistelevasta tukivälineestä, kumppanuusvälineestä ja Euroopan
kehitysrahastosta) osoitetaan 1 812 100 000 euron ohjeellinen määrä toimiin,
jotka koskevat oppimiseen liittyvää liikkuvuutta EU:n ulkopuolisiin maihin tai
maista, sekä yhteistyöhön tai poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden
viranomaisten/laitosten/organisaatioiden kanssa, kuten Yhteinen Erasmus ‑ohjelmasta
annetun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa säädetään. Näiden varojen käyttöön
sovelletaan Yhteinen Erasmus ‑ohjelmasta annetun asetuksen säännöksiä.
Rahoitus asetetaan käyttöön kahtena monivuotisena
määrärahakokonaisuutena, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja
toinen loput kolme vuotta. Rahoitus otetaan huomioon näiden välineiden
monivuotisessa ohjeellisessa ohjelmoinnissa kyseisten maiden osalta
kartoitettujen tarpeiden ja prioriteettien mukaan. Määrärahoja voidaan
tarkistaa merkittävien ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien
poliittisten muutosten mukaan EU:n ulkoisen toiminnan prioriteettien
mukaisesti.
21 artikla
Euroopan
ulkosuhdehallinto
Tätä asetusta sovellettaessa noudatetaan
Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta annettua neuvoston
päätöstä 2010/427/EU.
22 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Sitä sovelletaan 1 päivästä
tammikuuta 2014.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
LIITE I
KUMPPANIMAAT JA -ALUEET, JOTKA OVAT TUKIKELPOISIA 1 ARTIKLAN
1 KOHDAN a ALAKOHDAN NOJALLA
Latinalainen
Amerikka
1. Argentiina
2. Bolivia
3. Brasilia
4. Chile
5. Kolumbia
6. Costa Rica
7. Kuuba
8. Ecuador
9. El Salvador
10. Guatemala
11. Honduras
12. Meksiko
13. Nicaragua
14. Panama
15. Paraguay
16. Peru
17. Uruguay
18. Venezuela
Aasia
19. Afganistan
20. Bangladesh
21. Bhutan
22. Kambodža
23. Kiina
24. Intia
25. Indonesia
26. Korean
demokraattinen kansantasavalta
27. Laos
28. Malesia
29. Malediivit
30. Mongolia
31. Myanmar/Burma
32. Nepal
33. Pakistan
34. Filippiinit
35. Sri Lanka
36. Thaimaa
37. Vietnam
Keski-Aasia
38. Kazakstan
39. Kirgisian
tasavalta
40. Tadžikistan
41. Turkmenistan
42. Uzbekistan
Lähi-itä
43. Iran
44. Irak
45. Jemen
Etelä-Afrikka
46. Etelä-Afrikka
LIITE II
OECD:N KEHITYSAPUKOMITEAN LUETTELO VIRALLISEN KEHITYSAVUN SAAJISTA
Sovelletaan vuosia 2011–2013 koskevassa
raportoinnissa
LIITE III
KUMPPANIMAAT JA -ALUEET, JOITA KOSKEE 5 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAINEN
KAHDENVÄLINEN YHTEISTYÖ
Seuraaville
kumppanimaille voidaan antaa tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
kahdenvälistä kehitysapua:
1. Bolivia
2. Kuuba
3. El Salvador
4. Guatemala
5. Honduras
6. Nicaragua
7. Paraguay
8. Afganistan
9. Bangladesh
10. Bhutan
11. Kambodža
12. Korean
demokraattinen kansantasavalta
13. Laos
14. Mongolia
15. Myanmar/Burma
16. Nepal
17. Pakistan
18. Filippiinit
19. Sri Lanka
20. Vietnam
21. Kirgisian
tasavalta
22. Tadžikistan
23. Turkmenistan
24. Uzbekistan
25. Irak
26. Jemen
27. Etelä-Afrikka
LIITE IV
MAANTIETEELLISTEN OHJELMIEN MUKAISET YHTEISTYÖALAT
A. YHTEISET
MAANTIETEELLISTEN OHJELMIEN MUKAISET YHTEISTYÖALAT
Maantieteellisiin
ohjelmiin voidaan ottaa muun muassa jäljempänä mainittuja yhteistyöaloja, joita
ei pidä samaistaa sektoreihin. Painopisteiden määrittelyssä noudatetaan
komission tiedonantoa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja
sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan
vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma ja sen jälkeisiä neuvoston
elinten päätelmiä.
I
Ihmisoikeudet, kansanvalta ja muut hyvän hallintotavan keskeiset osatekijät
a)           Kansanvalta, ihmisoikeudet ja
oikeusvaltioperiaate
b)           Sukupuolten tasa-arvo ja naisten
vaikutusmahdollisuuksien edistäminen
c)           Julkisen sektorin hallinto
d)           Veropolitiikka ja -hallinto
e)           Korruptio
f)            Kansalaisyhteiskunta ja
paikallisviranomaiset
g)           Luonnonvarat
h)           Kehityksen ja turvallisuuden välinen
yhteys
II
Osallistava ja kestävä kasvu inhimillistä kehitystä varten
a)           Sosiaalinen suojelu, terveys,
koulutus ja työllisyys
b)           Liiketoimintaympäristö, alueellinen
yhdentyminen ja maailmanmarkkinat
c)           Kestävä maatalous ja energia.
III Muut kehityksen kannalta merkittävät alat
a)           Ilmastonmuutos ja ympäristö
b)           Maahanmuutto- ja turvapaikka-asiat
c)           Siirtyminen humanitaarisesta avusta
ja kriisitoiminnasta pitkäkestoiseen kehitysyhteistyöhön.
B ALUEKOHTAISET
ERITYISET YHTEISTYÖALAT
Euroopan unionin
avulla tuetaan toimia ja alakohtaisia vuoropuheluja, jotka ovat 5 artiklan sekä
tämän asetuksen yleisen tarkoituksen, soveltamisalan, tavoitteen ja yleisten
periaatteiden mukaisia. Jäljempänä kuvattuja aloja harkitaan asianmukaisesti
ottaen huomioon yhdessä hyväksytyt strategiat, kumppanuus, yhteistyö sekä
kauppasopimukset. Painopisteiden määrittelyssä noudatetaan komission
tiedonantoa EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen:
muutossuunnitelma ja sen jälkeisiä neuvoston päätelmiä.
Latinalainen
Amerikka
a)           sosiaalinen yhteenkuuluvuus,
erityisesti sosiaalinen osallistaminen, ihmisarvoinen työ, tasapuolisuus,
sukupuolten tasa-arvo ja naisten vaikutusmahdollisuuksien edistäminen;
b)           hallinnon kehittäminen sekä
poliittisten uudistusten tukeminen, aloina erityisesti sosiaalipolitiikka,
julkisen talouden ja verotuksen hallinnointi, turvallisuus (mukaan lukien
huumausaineiden, rikollisuuden ja korruption torjunta), hyvän hallintotavan ja
julkisten instituutioiden vahvistaminen (mm. innovatiivisten teknisen
yhteistyön välineiden kuten TAIEX:n ja kummitoiminnan avulla), ihmisoikeudet
mukaan lukien alkuperäiskansojen ja afrikkalaistaustaisten oikeudet, syrjinnän
torjunta sekä huumausaineiden tuotannon, käytön ja kaupan torjunta;
c)           tuki erilaisille alueellisille
yhdentymisprosesseille sekä infrastruktuuriverkkojen välisten yhteyksien
luomiselle niin, että varmistetaan toimenpiteiden täydentävyys suhteessa
Euroopan investointipankin (EIP) ja muiden elinten tukemiin toimiin;
d)           turvallisuuden ja kehityksen välinen
yhteys;
e)           tuki koulutuspoliittisille toimille
ja Latinalaisen Amerikan yhteisen korkeakoulutusalueen luomiselle;
f)            taloudellisen haavoittuvuuden
vähentäminen ja tuki rakennemuutokselle sen avulla, että luodaan vahvoja
kumppanuuksia kaupan, investointien, taitotiedon, tutkimuksen, innovoinnin ja
teknologian saralla, sekä kestävän ja osallistavan kasvun edistäminen joka
suhteessa, erityiskysymyksinä muuttovirtojen aiheuttamat haasteet,
elintarviketurva (mukaan luettuna kestävä maa- ja kalatalous), ilmastonmuutos,
kestävä energiapolitiikka sekä biodiversiteetin ja ekosysteemipalveluiden
suojelu ja parantaminen, mukaan lukien vesi ja metsät, sekä tuottavat
investoinnit uusien ja parempien työpaikkojen luomiseksi vihreään talouteen;
g)           asianmukaisten jatkotoimien
varmistaminen katastrofin tai kriisin jälkeisten lyhytkestoisten hätäaputoimien
jälkeen, joiden täytäntöönpano kuuluu muille rahoitusvälineille.
Aasia
a)           sosiaalinen yhteenkuuluvuus,
erityisesti sosiaalinen osallistaminen, ihmisarvoinen työ, tasapuolisuus sekä
sukupuolten tasa-arvo;
b)           osallistavien kumppanuuksien
perustaminen kauppaan, investointeihin, apuun, muuttoliikkeeseen, tutkimukseen,
innovointiin ja teknologiaan liittyen;
c)           legitiimien, tehokkaiden ja
vastuullisten julkisten laitosten ja elinten rakentaminen ja vahvistaminen
edistämällä institutionaalisia uudistuksia (jotka liittyvät muun muassa hyvään
hallintoon, korruption torjuntaan, julkisten varojen käyttöön, verotukseen ja
julkishallinnon uudistamiseen) sekä lainsäädännöllisiä, hallinnollisia ja
sääntelyn uudistuksia kansainvälisten normien mukaisesti, erityisesti hauraissa
valtioissa ja maissa, jotka ovat kriisitilanteessa tai kriisin jälkeisessä
tilanteessa;
d)           tuki aktiiviselle ja
järjestäytyneelle kansalaisyhteiskunnalle kehityksen edistäjänä sekä julkisen
ja yksityisen sektorin kumppanuuksille;
e)           tuki toimille, joilla pyritään hillitsemään
ilmastonmuutosta tai sopeutumaan siihen tai joilla edistetään kestävää
kulutusta ja tuotantoa sekä investointeja puhtaampaan teknologiaan, kestäviin
energiamuotoihin, liikenteeseen, kestävään maa- ja kalatalouteen,
biodiversiteetin ja ekosysteemipalveluiden suojelemiseen ja parantamiseen,
mukaan lukien vesi ja metsät, sekä ihmisarvoisten työpaikkojen luomiseen
vihreässä taloudessa;
f)            kannustaminen alueellisen
yhdentymisen ja yhteistyön kehittämiseen tuloskeskeisellä tavalla tukemalla
erilaisia alueellisia yhdentymis- ja vuoropuheluprosesseja;
g)           tuki terveysriskien ehkäisemiselle
ja niihin reagoimiselle, mukaan lukien riskit, joita syntyy eläinten, ihmisten
ja niiden eri ympäristöjen yhtymäkohdissa;
h)           turvallisuuden ja kehityksen välisen
yhteyden huomioiminen ja siihen liittyvät toimet korruption ja järjestäytyneen
rikollisuuden, huumausaineiden tuotannon, käytön ja kaupan sekä muun laittoman
kaupan torjumiseksi ja rajavalvonnan sekä valtioiden rajat ylittävän yhteistyön
parantamiseksi.
i)            tuki katastrofeihin varautumiselle
ja niistä toipumista edistävälle pitkän aikavälin toiminnalle mukaan lukien
elintarvike- ja ravitsemusturva sekä apu kotiseudultaan lähtemään joutuneille
henkilöille.
Keski-Aasia
Vuonna 2007
hyväksytyssä, uutta kumppanuutta Keski-Aasian kanssa koskevassa EU:n
strategiassa määritettyjen yhteisten tavoitteiden mukaisesti:
a)           tuki perustuslaillisille
uudistuksille sekä lakien, asetusten ja hallinnon lähentämiselle unioniin
mukaan lukien demokratiakehityksen jatkaminen sekä järjestäytyneen
kansalaisyhteiskunnan, oikeusvaltion sekä hyvän hallintotavan ja verotuksen
edistäminen sekä valtiollisten laitosten ja elinten kuten vaaleista vastaavien
elinten ja parlamenttien vahvistaminen, julkisen hallinnon ja varainkäytön
uudistaminen.
b)           osallistavan ja kestävän
talouskasvun edistäminen niin, että puututaan sosiaaliseen ja alueelliseen
eriarvoisuuteen, sekä tuki sellaisille politiikan aloille kuin koulutus,
tutkimus, innovointi ja teknologia, terveys, ihmisarvoinen työ, kestävä energia,
maatalous ja maaseudun kehittäminen, pk-yrityksien tukitoimet, samalla kun
luodaan kannustimia markkinatalouden, kaupan ja investointien kehitykselle,
mukaan lukien sääntely-ympäristöä koskevat uudistukset ja tuki WTO:hon
liittymiselle;
c)           tuki tehokkaalle rajavalvonnalle ja
rajatylittävälle yhteistyölle, jolla edistetään kestävää taloudellista,
sosiaalista ja ympäristön kehitystä raja-alueilla; turvallisuuden ja kehityksen
väliseen yhteyteen liittyen toimet järjestäytyneen rikollisuuden ja kaikkien
laittoman kaupan muotojen torjumiseksi, mukaan lukien huumausaineiden tuotannon
ja käytön sekä sen kielteisten vaikutusten kuten HIV:n/aidsin torjunta.
d)           kahdenvälisen ja alueellisen
yhteistyön, vuoropuhelun ja yhdentymisen edistäminen – myös niiden maiden kanssa,
jotka osallistuvat Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineeseen ja muihin
poliittisia uudistuksia tukeviin unionin välineisiin – mihin voidaan käyttää
julkisen sektorin valmiuksien parantamista, instituutioiden kehittämistä,
teknistä apua (esimerkiksi TAIEX), tiedonvaihtoa ja kummitoimintaa, sekä
keskeisiä investointeja sopivien mekanismien avulla, jotta EU:n rahoitusta
voidaan kohdistaa koulutus-, ympäristö- ja energiasektoreille, vesi- ja
jätevesihuoltoon, vähäpäästöisen teknologian kehittämiseen sekä
ilmastonmuutokseen sopeutumisen valmiuksien parantamiseen, kansainvälisten
energiatoimitusten ja kuljetusten varmuuden ja turvallisuuden kehittämiseen,
sekä verkkojen, verkkojen välisten yhteyksien ja verkko-operaattoreiden
tukemiseen, missä voidaan hyödyntää myös EIP:n tukemia toimia.
Lähi-itä
a)           toiminta hallintoon (verotus mukaan
luettuna), ihmisoikeuksiin ja poliittiseen yhdenvertaisuuteen liittyvissä
kysymyksissä erityisesti hauraissa valtioissa, jotta voidaan tukea legitiimien,
tehokkaiden ja vastuullisten julkisten instituutioiden rakentamista sekä
aktiivisen ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kehittymistä;
b)           sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja
erityisesti sosiaalisen osallisuuden, ihmisarvoisen työn, tasapuolisuuden sekä
sukupuolten tasa-arvon edistäminen;
c)           tuki kestäville talouden
uudistuksille ja monipuolistamiselle, markkinatalouden kehittäminen, tuottavat
ja kestävät investoinnit keskeisille sektoreille (kuten energiasektorille,
uudistuvat energialähteet mukaan lukien), julkisen ja yksityisen sektorin
kumppanuudet ja kumppanimaiden yhdentyminen WTO:hon;
d)           alueellisen yhteistyön, vuoropuhelun
ja yhdentymisen edistäminen (mukaan lukien niiden maiden kanssa, jotka kuuluvat
muiden Euroopan unionin välineiden kuten Euroopan naapuruuspolitiikan
rahoitusvälineen soveltamisalaan, samoin kuin kumppanuusvälineen kattamien
Persianlahden maiden kanssa) muun muassa tukemalla alueen sisäisiä
yhdentymispyrkimyksiä; kyseeseen tulevia aihealueita ovat esimerkiksi talous,
energia, vesi, liikenne ja pakolaisuus;
e)           tämän välineen puitteissa
käytettävien varojen täydentäminen sovittamalla toimet muiden EU:n välineiden
toimintaan ja rahoitukseen, jotka voivat keskittyä laajempaan alueelliseen
yhdentymiseen, sekä EU:n etujen edistäminen esimerkiksi talouteen, energiaan,
tutkimukseen, innovointiin ja teknologiaan liittyvissä kysymyksissä sekä
huumausaineiden tuotannon, käytön ja kaupan torjunnassa, missä viitekehyksenä
on turvallisuuden ja kehityksen välinen yhteys, sekä muuttoliikkeen hallinta ja
kotiseudultaan lähtemään joutuneiden henkilöiden ja pakolaisten auttaminen,
missä viitekehyksenä on kehityksen ja muuttoliikkeen välinen yhteys.
Etelä-Afrikka
a)           tuki demokraattisen yhteiskunnan,
hyvän hallinnon ja oikeusvaltion lujittamiselle sekä alueellisen ja mantereen
laajuisen vakauttamisen ja yhdentymisen edistäminen;
b)           tuki sopeutumistoimille useiden eri
vapaakauppa-alueiden syntymisen vuoksi;
c)           ihmisarvoisen työn edistäminen ja
köyhyyden, eriarvoisuuden ja syrjäytymisen torjunta muun muassa huolehtimalla
aiemmin huonossa asemassa olleiden yhteisöjen perustarpeista;
d)           taloudellisen haavoittuvuuden
korjaaminen ja rakennemuutoksen toteuttaminen niin, että painopisteinä ovat
ihmisarvoinen työ kestävän ja osallistavan talouskasvun avulla, vähähiilinen
vihreä talous ja joka suhteessa kestävä kehitys (myös kestävä maa- ja
kalatalous) sekä biodiversiteetin ja ekosysteemipalvelujen parantaminen;
e)           puuttuminen seksuaalisiin ja
sukupuoleen liittyviin väkivalta- ja terveysongelmiin, mukaan lukien HIV/aids
ja sen yhteiskunnalliset vaikutukset.
LIITE V
TEMAATTISTEN
OHJELMIEN TOIMINTA-ALAT
A. GLOBAALEJA
JULKISHYÖDYKKEITÄ JA HAASTEITA KOSKEVA OHJELMA
Globaaleja
julkishyödykkeitä ja haasteita koskevan ohjelman tarkoituksena on
6 artiklassa esitettyjen ehtojen mukaisesti vahvistaa yhteistyötä,
tietojen ja kokemusten vaihtoa ja kumppanimaiden valmiuksia. Ohjelma voidaan
laatia muun muassa seuraavista yhteistyöaloista, ja niiden välillä taataan
mahdollisimman suuri synergia niiden välisen vahvan yhteyden perusteella.
Ympäristö ja
ilmastonmuutos
a)           edistetään Eurooppa 2020 ‑strategian
kansainvälistä ympäristö- ja ilmastoulottuvuutta,
b)           avustetaan kehitysmaita
luonnonvarojen kestävään käyttöön ja ympäristön kestävyyteen liittyvien
vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi,
c)           edistetään unionin aloitteiden ja
kansainvälisesti ja alueellisesti sovittujen ja/tai luonteeltaan
rajatylittävien sitoumusten täytäntöönpanoa erityisesti ilmastonmuutokseen
liittyvillä aloilla edistämällä ilmastonmuutoksen kestäviä strategioita ja
etenkin sopeutumisstrategioita, joista on hyötyä myös luonnon
monimuotoisuudelle, luonnon monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja, metsiä,
mukaan luettuna FLEGT, aavikoitumisen torjuntaa, yhdennettyä vesivarojen
hallintaa, luonnonvarojen hallintaa, moitteetonta kemikaalien hallintaa ja
jätehuoltoa, resurssitehokkuutta ja vihreää taloutta,
c)           edistetään ilmastonmuutos- ja
ympäristötavoitteiden yhdentämisen ja valtavirtaistamisen lisäämistä EU:n
avustusyhteistyössä tukemalla metodologiaan ja tutkimukseen liittyvää työtä,
muun muassa valvonta-, raportointi- ja tarkastusmekanismeja,
ekosysteemikartoitusta, arviointia ja seurantaa, ympäristöasiantuntemuksen
lisäämistä ja innovatiivisten toimien ja politiikan johdonmukaisuuden
edistämistä,
d)           lujitetaan ympäristöhallintoa ja
tuetaan kansainvälisen politiikan kehittämistä muun muassa pyrkimällä
johdonmukaistamaan kestävän kehityksen kansainvälisen hallinnon
ympäristöpilaria ja muita pilareita, avustamalla alueellista ja kansainvälistä
ympäristövalvontaa ja -arviointia ja edistämällä monenvälisten
ympäristösopimusten tehokasta noudattamista ja täytäntöönpanotoimenpiteitä.
Kestävä
energia
a)           edistetään turvallisten,
kohtuuhintaisten, puhtaiden ja kestävien energiapalvelujen saatavuutta
köyhyyden poistamisen ja osallistavan kasvun tärkeimpänä tekijänä ja
korostetaan siinä erityisesti paikallisten energialähteiden käyttöä,
b)           edistetään uusiutuvien
energiateknologioiden laajempaa käyttöä, energiatehokkuutta ja edistetään
vähäpäästöisiä kehitysstrategioita,
c)           edistetään energiavarmuutta
esimerkiksi monipuolistamalla energian lähteitä ja reittejä, käsittelemällä
hintojen epävakautta koskevia kysymyksiä ja mahdollisuuksia päästöjen
vähentämiseen, parantamalla markkinoita ja edistämällä energian
kuljetusyhteyksiä ja kauppaa.
Inhimillinen
kehitys
a)           Kasvu, työpaikat ja yksityisen
sektorin osallistuminen
Edistetään toimia, joilla pyritään luomaan enemmän
ja parempia työpaikkoja, esimerkiksi aloilla, joilla kehitetään mikroyritysten,
pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukykyä ja häiriöiden sietokykyä,
autetaan kehitysmaita osallistumaan monenväliseen kauppajärjestelmään,
kehitetään yksityistä sektoria ja parannetaan yritysympäristöä, tuetaan
teollisuuden innovaatioiden ja teknologiapolitiikkojen sekä kauppapolitiikkojen
ja ‑sopimusten määrittelemistä ja täytäntöönpanoa, tuetaan alueellisia
yhdentymisponnistuksia, edistetään investointisuhteita EU:n ja kumppanimaiden
ja ‑alueiden välillä ja tuetaan yksityisiä ja julkisia investointeja ja
yhteistyötä innovatiivisten rahoitusvälineiden avulla. Edistetään vihreää
taloutta, resurssitehokkuutta ja kestäviä kulutus- ja tuotantoprosesseja.
Edistetään sähköisen viestinnän käyttöä kasvun tukemiseksi kaikilla aloilla,
jotta digitaalinen kuilu voitaisiin kuroa umpeen ja alalle saataisiin
asianmukainen toimintapoliittinen ja sääntelykehys, ja edistetään
välttämättömän infrastruktuurin kehittämistä ja tietotekniikkaan perustuvien
palveluiden ja sovellusten käyttöä.
b)           Työllisyys, osaaminen,
sosiaalinen suojelu ja sosiaalinen osallisuus
(i) Tuetaan korkeatasoista tuottavaa ja
ihmisarvoista työllisyyttä erityisesti tukemalla asianmukaisia työllisyystoimia
ja ‑strategioita, työmarkkinoiden tarpeiden ja tulevaisuudennäkyminen
kannalta hyödyllistä työllistävää ammattikoulutusta, työskentelyoloja
epävirallinen talous mukaan luettuna, ihmisarvoisen työn edistämistä
lapsityövoiman torjunta mukaan luettuna, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua
sekä työvoiman liikkumisen helpottamista ja samalla siirtolaisten oikeuksien
kunnioittamista,
(ii)lujitetaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta
erityisesti luomalla/vahvistamalla kestäviä sosiaalisen suojelun järjestelmiä,
mukaan luettuna niihin liittyvä verouudistus,
(iii) vahvistetaan sosiaalista osallisuutta
tekemällä yhteistyötä peruspalvelujen saatavuudessa, työpaikkojen luomisessa
kaikille, erityisryhmien, erityisesti nuorten, vammaisten, naisten ja
vähemmistöryhmien, mahdollisuuksien lisäämisessä ja oikeuksien
kunnioittamisessa, jotta koko väestö voi osallistua vaurauden ja kulttuurisen
monimuotoisuuden luomiseen ja hyötyä siitä.
c)           Sukupuolten tasa-arvo ja naisten
vaikutusmahdollisuuksien lisääminen:
(i) Tuetaan maakohtaisia ohjelmia, joissa
edistetään naisten taloudellisten ja yhteiskunnallisten
vaikutusmahdollisuuksien lisäämistä ja osallistumista politiikkaan,
(ii) tuetaan kansallisia, alueellisia ja
maailmanlaajuisia aloitteita, joilla edistetään tämän kysymyksen liittämistä
avun tuloksellisuutta koskevaan ohjelmaan.
d)           Terveys
(i) Parannetaan kehitysmaiden ihmisten terveyttä
ja hyvinvointia lisäämällä laadukkaiden julkisten terveydenhoitopalvelujen
saatavuutta ja niiden yhdenvertaista tarjontaa ja erityisesti:
(ii) tuetaan ja muotoillaan poliittinen ohjelma
maailmanlaajuisista aloitteista, jotka hyödyttävät suoraan kumppanimaita,
otetaan huomioon tulospainotteisuus, avun tuloksellisuus ja vaikutukset
terveydenhuoltojärjestelmiin, muun muassa tukemalla kumppanimaiden aiempaa
aktiivisempaa osallistumista näihin aloitteisiin;
(iii) tuetaan erityisaloitteita erityisesti
alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla, millä vahvistetaan
terveydenhuoltojärjestelmiä ja autetaan maita kehittämään ja panemaan
täytäntöön moitteettomat ja näyttöihin perustuvat kansalliset
terveyspolitiikat, ja ensisijaisilla aloilla (esim. äitiysterveys ja seksuaali-
ja lisääntymisterveys ja ‑oikeudet, perhesuunnittelun saatavuus;
globaalit julkishyödykkeet ja maailmanlaajuisten terveysuhkien torjuminen).
e)           Koulutus, tiedot ja taidot
(i) Tuetaan koulutuksen osalta kansainvälisesti
sovittujen tavoitteiden saavuttamista maailmanlaajuisilla aloitteilla ja
kumppanuuksilla ja korostetaan erityisesti kestävää ja osallistavaa kehitystä
koskevien tietojen, taitojen ja arvojen edistämistä,
(ii) edistetään kokemusten, hyvien käytäntöjen ja
innovaatioiden vaihtoa koulutusjärjestelmien kehittämistä koskevan
tasapainoisen lähestymistavan perusteella,
(iii) parannetaan koulutuksen laatua ja
yhdenvertaista saatavuutta, erityisesti heikossa asemassa oleville ryhmille,
naisille ja tytöille, ja maissa, jotka ovat kauimpana maailmanlaajuisten
tavoitteiden saavuttamisesta.
Elintarviketurva
Ohjelmalla
vahvistetaan yhteistyötä, tietojen ja kokemusten vaihtoa ja kumppanimaiden
valmiuksia elintarviketurvan neljän pilarin osalta, jotka ovat elintarvikkeiden
tuotanto, elintarvikkeiden saatavuus (muun muassa markkinat, turvaverkot ja
sukupuolten huomioon ottaminen), elintarvikkeiden käyttö (sosiaaliset seikat
huomioon ottavat ravitsemukselliset toimet) ja vakaus. Ensisijaisia ovat
seuraavat neljä ulottuvuutta: pienviljely, hallinto, alueellinen yhdentyminen
ja avustusmekanismit heikossa asemassa olevia väestönosia varten.
a)           Edistetään kestävän pienviljelyn
kehittämistä huolehtimalla taloutta tukevassa ympäristössä siitä, että on
luotettavasti saatavilla ekosysteemin huomioon ottavaa, vähähiilistä ja
ilmastonmuutoksen kestävää teknologiaa (mukaan luettuna tieto- ja
viestintätekniikka), ja käyttämällä apuna laajentamiseen liittyviä ja teknisiä
palveluja, maaseudun kehittämisohjelmia, tuotannollisia
investointitoimenpiteitä, maan ja luonnonvarojen hallintaa, geneettisen monimuotoisuuden
suojelua.
b)           Tuetaan asiaan liittyvien alojen
ympäristön ja yhteiskunnan kannalta tiedostavaa politiikkaa ja hallintoa,
julkisten ja muiden kuin julkisten toimijoiden asemaa sen sääntelyssä ja
julkishyödykkeiden käytössä, sen organisatorisissa valmiuksissa,
ammattijärjestöissä ja laitoksissa.
c)           Vahvistetaan elintarvike- ja
ravitsemusturvaa asiaankuuluvilla toimilla, kuten biodiversiteetin ja
ekosysteemipalveluiden suojelulla, ilmastonmuutokseen mukautumisen
strategioilla, tiedotusjärjestelmillä, kriisien ehkäisyllä ja hallinnalla ja
heikossa asemassa oleville väestönosille osoitetuilla ravitsemusstrategioilla.
d)           Edistetään turvallisia ja kestäviä
käytäntöjä koko elintarvikkeiden ja rehun jakeluketjussa.
Muuttoliike
ja turvapaikka-asiat
a)           Edistetään muuttoliikkeen hallintaa
kaikilla tasoilla.
b)           Taataan muuttovirtojen kaikkien
ulottuvuuksien aiempaa parempi hallinta.
c)           Hyödynnetään mahdollisimman paljon
ihmisten alueellisen ja maailmanlaajuisen liikkuvuuden lisääntymisen
kehitysvaikutusta ja edistetään ja suojellaan samalla muuttajien oikeuksia
tukemalla moitteettomien alueellisten ja kansallisten muuttoliike- ja
turvapaikkapolitiikkojen laatimista ja täytäntöönpanoa ja yhdentämällä
muuttoliikeulottuvuus muihin alueellisiin ja kansallisiin toimiin.
d)           Lisätään yleistä tietoa
muuttoliikkeen ja kehityksen välisestä yhteydestä, muun muassa hallituksen
toimien yhteiskunnallisista ja taloudellisista seurauksista riippumatta siitä,
toteutetaanko niitä muuttoliike-/turvapaikka-asioissa vai muilla aloilla.
B.
KANSALAISYHTEISKUNTAA EDUSTAVIA JÄRJESTÖJÄ JA PAIKALLISVIRANOMAISIA KOSKEVA
OHJELMA
EU:n
kansanvallalle, ihmisoikeuksille ja hyvälle hallinnolle vahvistaman tuen
mukaisesti kansalaisyhteiskuntaa edustavia järjestöjä ja paikallisviranomaisia
koskevalla ohjelmalla vahvistetaan yhteistyötä, tietojen ja kokemusten vaihtoa
ja kumppanimaiden kansalaisyhteiskuntaa edustavien järjestöjen ja
paikallisviranomaisten valmiuksia kansainvälisten sovittujen
kehitystavoitteiden tukemiseksi.
Ohjelmassa edistetään 6 artiklassa
esitettyjen ehtojen mukaisesti
a)           osallistavaa ja
vaikutusmahdollisuuksia tarjoavaa yhteiskuntaa kumppanimaissa vahvistamalla
kansalaisyhteiskuntaa edustavia järjestöjä ja paikallisviranomaisia ja
heikoimmassa asemassa oleville ihmisille toimitettavia peruspalveluja,
b)           EU:n kansalaisten tietoisuutta
kehityskysymyksistä ja unionin jäsenvaltioiden, mahdollisten ehdokasvaltioiden
ja ehdokasvaltioiden kansalaisten aktiivisen tuen hakua köyhyyden vähentämisen
ja kestävän kehityksen strategioille kumppanimaissa,
c)           Euroopan ja etelän maiden
kansalaisyhteiskunnan ja paikallisviranomaisten verkostojen valmiuksien
lisäämistä merkityksellisen ja jatkuvan poliittisen vuoropuhelun takaamiseksi
kehityksen alalla.
Tästä ohjelmasta
tuettuja toimia ovat seuraavat:
a)           kumppanimaissa toteutettavat toimet,
joilla tuetaan syrjäytyneitä ja muita heikommassa asemassa olevia ryhmiä
vähiten kehittyneissä maissa tarjoamalla kansalaisyhteiskuntaa edustavien
järjestöjen ja paikallisviranomaisten kautta toimitettavia peruspalveluja,
b)           asianomaisten toimijoiden
valmiuksien kehittäminen kansallisen ohjelman puitteissa annetun tuen lisäksi
toimilla, joilla pyritään
(i) vahvistamaan kansalaisyhteiskuntaa edustavien
järjestöjen valmiuksia osallistua tehokkaasti kehitysprosessiin,
(ii) helpotetaan kansalaisyhteiskuntaa edustavien
järjestöjen, valtion ja muiden kehitysalan toimijoiden välistä vuorovaikutusta
kehityksen puitteissa,
(iii) vahvistetaan paikallisviranomaisten
valmiuksia osallistua tehokkaasti kehitysprosessiin tunnustamalla niiden
erityinen asema ja ominaisuudet;
c)           yleisen kehitysasioiden tuntemuksen
lisääminen ja niihin liittyvän virallisen ja epävirallisen koulutuksen
edistäminen unionissa, ehdokasvaltioissa ja mahdollisissa ehdokasvaltioissa,
jotta vakiinnutetaan kehityspolitiikan asema eurooppalaisissa yhteiskunnissa,
haetaan kansalaisten suurempaa tukea toimille köyhyyden torjumiseksi ja
oikeudenmukaisemmille suhteille teollisuus- ja kehitysmaiden välillä, lisätään
kehitysmaihin ja niiden kansoihin liittyvien kysymysten ja ongelmien tuntemusta
yhteisössä sekä edistetään globalisaation sosiaalista ulottuvuutta;
d)           kansalaisyhteiskunnan ja
paikallisviranomaisten verkostojen yhteensovittaminen, valmiuksien kehittäminen
ja institutionaalinen vahvistaminen niiden organisaatioiden sisällä sekä
erityyppisten, eurooppalaiseen julkiseen kehityskeskusteluun aktiivisesti
osallistuvien sidosryhmien välillä, sekä kansalaisyhteiskuntaa edustavien
järjestöjen ja paikallisviranomaisten ja kattojärjestöjen eteläisten verkostojen
yhteensovittaminen, valmiuksien kehittäminen ja institutionaalinen
vahvistaminen.
Kansalaisyhteiskuntaa edustavat järjestöt ovat valtiosta riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia toimijoita,
jotka toimivat riippumattomasti ja vastuullisesti. Niitä ovat muun muassa
kansalaisjärjestöt, alkuperäiskansoja edustavat järjestöt, kansallisia ja/tai
etnisiä vähemmistöjä edustavat järjestöt, paikalliset elinkeinonharjoittajien
järjestöt ja kansalaisryhmät, osuuskunnat, työnantajajärjestöt ja ammattiliitot
(työmarkkinakumppanit), taloudellisia ja yhteiskunnallisia etuja edustavat
järjestöt, korruptiota ja petoksia torjuvat ja hyvää hallintoa edistävät
järjestöt, kansalaisoikeusjärjestöt ja syrjintää torjuvat järjestöt,
paikallisjärjestöt (myös verkostot), jotka osallistuvat hajautettuun
alueelliseen yhteistyöhön ja yhdentymiseen, kuluttajajärjestöt, nais- ja
nuorisojärjestöt, ympäristöjärjestöt, opetus-, kulttuuri-, tutkimus- ja
tiedealan organisaatiot, yliopistot, kirkot ja uskonnolliset yhdistykset ja
yhteisöt, tiedotusvälineet ja kaikki valtiosta riippumattomat yhdistykset ja
riippumattomat säätiöt, mukaan luettuna riippumattomat poliittiset säätiöt,
jotka todennäköisesti edistävät tämän asetuksen tavoitteiden toteuttamista.
Paikallisviranomaiset kattavat monia eri tasoja ja hallinnon haaroja valtion sisällä,
esimerkiksi kunnat, yhteisöt, alueet, maakunnat, provinssit ja läänit.
***
LIITE VI
YLEISAFRIKKALAISEN
OHJELMAN TOIMINTA-ALAT
Yleisafrikkalaisesta
ohjelmasta tuetaan yhteisen EU–Afrikka‑strategian tavoitteita ja yleisiä
periaatteita erityisesti seuraavasti:
a)           annetaan tukea yhteisessä EU–Afrikka‑strategiassa
ja sitä seuraavissa toimintasuunnitelmissa sovituille tavoitteille, aloitteille
ja toimille, jotka kattavat muun muassa seuraavat alat: rauha ja turvallisuus,
demokraattinen hallinto ja ihmisoikeudet, kauppa, alueellinen yhdentyminen ja
infrastruktuuri (mukaan luettuna liikenne), vuosituhannen kehitystavoitteet,
energia, ilmastonmuutos ja ympäristö, muuttoliike, liikkuvuus ja työllisyys,
tiede, tietoyhteiskunta ja avaruus sekä sen monialaiset kysymykset,
b)           annetaan tukea muille asiaa
koskeville aloitteille ja toimille, joista on sovittu yhteisen strategian
nojalla laadittujen työskentelyjärjestelyjen avulla,
c)           sovelletaan periaatetta, jonka
mukaan Afrikka otetaan huomioon yhtenä kokonaisuutena, ja edistetään
johdonmukaisuutta alueellisten ja maanosan laajuisten tasojen välillä ja
keskitytään erityisesti alueiden välisiin, maanosan laajuisiin tai
maailmanlaajuisiin toimiin ja tuetaan yhteisiä EU–Afrikka‑aloitteita
maailmanlaajuisesti.
LIITE VII
ALUSTAVAT MÄÄRÄRAHAT AJANJAKSOKSI 2014–2020
(MILJOONAA EUROA)
Maantieteelliset
ohjelmat     13 991,5
Globaaleja
julkishyödykkeitä ja haasteita koskevan temaattinen ohjelma           6 303,2
josta:
 –                         Ympäristö ja ilmastonmuutos –                         Kestävä energia –                         Inhimillinen kehitys –                         Elintarviketurva ja kestävä maatalous –                         Muuttoliike- ja turvapaikka-asiat || 31,8 %[28] 12,7 % 20,0 % 28,4 % 7,1 %
Ennen OECD:n
menetelmään perustuvien tunnusmerkkien (Rion tunnusmerkit) käyttöä vähintään
50 prosenttia varoista käytetään ilmastotoimiin ja ympäristöön liittyviin
tavoitteisiin.
Kansalaisyhteiskuntaa
edustavia järjestöjä ja paikallisviranomaisia koskevan temaattinen ohjelma    2 000
€
Yleisafrikkalainen
ohjelma    1 000€
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ
RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT
EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
              1.1.    Ehdotuksen/aloitteen nimi
              1.2.    Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
              1.3.    Ehdotuksen/aloitteen
luonne
              1.4.    Tavoitteet

              1.5.    Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
              1.6.    Toiminnan
ja sen rahoitusvaikutusten kesto
              1.7.    Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)
2.           HALLINNOINTI
              2.1.    Seuranta-
ja raportointisäännöt
              2.2.    Hallinnointi-
ja valvontajärjestelmä
              2.3.    Toimenpiteet
petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN
ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
              3.1.    Kyseeseen
tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
              3.2.    Arvioidut
vaikutukset menoihin
              3.2.1. Yhteenveto
arvioiduista vaikutuksista menoihin
              3.2.2. Arvioidut
vaikutukset toimintamäärärahoihin
              3.2.3. Arvioidut
vaikutukset hallintomäärärahoihin
              3.2.4. Yhteensopivuus
nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
              3.2.5. Ulkopuolisten
tahojen osallistuminen rahoitukseen
              3.3.    Arvioidut vaikutukset tuloihin
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS

1.
PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.
Ehdotuksen/aloitteen nimi

Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetus kehitysyhteistyön rahoitusvälineen
perustamisesta

1.2.
Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[29][30]

Nimike
19: Ulkosuhteet
19 02: Yhteistyö siirtolaisuus- ja turvapaikkakysymyksissä
19 09: Suhteet Latinalaiseen Amerikkaan
19 10: Suhteet Aasiaan, Keski-Aasiaan ja Lähi-itään (Irak,
Iran, Jemen)
Nimike
21: Kehitysyhteistyö ja suhteet AKT-valtioihin
21 02: Elintarviketurva
21 03: Valtiosta riippumattomat kehitysyhteistyöalan
toimijat
21 04: Ympäristö ja luonnonvarojen kestävä hoito, energia
mukaan luettuna
21 05: Inhimillinen ja sosiaalinen kehitys

1.3.
Ehdotuksen/aloitteen luonne

x Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen
¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai
valmistelutoimeen[31]

¨ Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan
toimen jatkamiseen
¨ Ehdotus/aloite
liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen

1.4.
Tavoitteet
1.4.1.
Komission monivuotinen strateginen tavoite
(monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista
ehdotus/aloite tukee

Tämän
asetuksen tarkoituksena on edistää kestävää ja osallistavaa kehitystä
kumppanimaissa ja ‑alueilla, ja sen ensisijaisena tavoitteena on
köyhyyden poistaminen ja oikeusvaltioperiaatteen, hyvän hallintotavan ja
ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistäminen SEU-sopimuksen mukaisesti
Latinalaisessa Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa ja yhdenmukaisuuden
varmistaminen EU:n kehitysyhteistyöpolitiikasta annetun komission tiedonannon
”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma”
kanssa.

1.4.2.
Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä

Tällä
asetuksessa määritellään olennaiset osat ja perusta EU:n toiminnalle. Asetuksen
tavoitteiden muuntaminen eri ohjelmissa (maantieteelliset ohjelmat,
globaaleja julkishyödykkeitä ja haasteita koskeva temaattinen ohjelma,
kansalaisyhteiskuntaa edustavia järjestöjä ja paikallisviranomaisia koskeva
temaattinen ohjelma ja yleisafrikkalainen ohjelma) erityistavoitteiksi
määritetään monivuotisessa ohjelmoinnissa ja vuotuisissa toimintaohjelmissa,
joissa eritellään yksityiskohtaisesti EU:n toteuttamat toimet, mukaan luettuna
kyseessä olevien toimien odotetut tulokset ja vaikutus. Tällöin vahvistetaan
erityistavoitteet, joissa otetaan huomioon kyseisen toimen erityispiirteet.
Vuosituhannen
kehitystavoitteet tai ne vuoden 2015 jälkeen korvaavat kansainvälisesti
sovitut köyhyyden lievittämistä koskevat tavoitteet tarjoavat vakiintuneet
tulosindikaattorit:
Nro 1: Tavoite 1: Köyhyyden ja nälän
poistaminen
–
Puolitetaan alle dollarilla päivässä elävien määrä
–
Saadaan jokaiselle täysiaikainen, tuottava ja
ihmisarvoinen työ, myös naisille ja nuorille
–
Puolitetaan nälkäänäkevien määrä
Nro 2: Tavoite 2: Peruskoulutusmahdollisuudet
kaikille
Taataan,
että lapsilla (sekä tytöillä että pojilla) on kaikkialla mahdollisuus suorittaa
koko peruskoulutus.
Nro 3: Tavoite 3: Sukupuolten tasa-arvo
Poistetaan
sukupuolten välinen eriarvoisuus koulutuksen ensimmäisellä ja toisella asteella
sekä kaikilla koulutustasoilla
Nro 4: Tavoite 4: Lasten terveys
Vähennetään
alle 5-vuotiaiden kuolleisuutta kahdella kolmanneksella.
Nro
v: Tavoite 4: Äitiysterveys
–
Vähennetään äitiyskuolleisuutta kolmella
neljänneksellä
–
Ulotetaan lisääntymisterveydenhuolto kaikkien
saataville vuoteen 2015 mennessä
Nro 6: Tavoite 6: HIV:n/aidsin, malarian ja
muiden tautien torjunta
–
Pysäytetään HIV:n/aidsin leviäminen ja käännetään
se laskuun
–
Ulotetaan HIV/aids-hoidot kaikkien tarvitsevien
saataville
–
Pysäytetään malarian ja muiden merkittävien tautien
leviäminen ja käännetään se laskuun
Nro
7: Tavoite 7: Ympäristön kestävyys
–
Sisällytetään kestävän kehityksen periaatteet
maiden kansallisiin politiikkoihin ja ohjelmiin ja pysäytetään luonnonvarojen
hupeneminen
–
Vähennetään luonnon monimuotoisuuden köyhtymistä
huomattavasti
–
Puolitetaan veden ja perussanitaation puutteessa
elävien määrä
–
Parannetaan vähintään sadan miljoonan
slummiasukkaan elämää merkittävästi vuoteen 2020 mennessä
Nro 8:
Tavoite 8: Globaali kumppanuus kehitykselle
–
Kehitetään edelleen avointa, sääntöihin perustuvaa,
ennakoitavaa ja syrjimätöntä kauppa- ja rahoitusjärjestelmää
–
Vastataan vähiten kehittyneiden maiden ja
sisämaassa ja pienillä saarilla sijaitsevien kehitysmaiden erityistarpeisiin
–
Kevennetään kehitysmaiden velkataakkaa kattavasti
–
Turvataan kohtuuhintaisten välttämättömien
lääkkeiden saatavuus kehitysmaissa yhdessä lääketeollisuuden kanssa
–
Saatetaan uusi teknologia ja erityisesti tieto- ja
viestintätekniikka kehitysmaiden käyttöön yhteistyössä yksityisen sektorin
kanssa
Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä
19
02: Yhteistyö kolmansien maiden kanssa maahanmuutto- ja turvapaikkakysymyksissä

19
09: Suhteet Latinalaiseen Amerikkaan
19
10: Suhteet Aasiaan, Keski-Aasiaan ja Lähi-itään (Irak, Iran, Jemen)
21
02: Elintarviketurva
21
03: Valtiosta riippumattomat kehitysyhteistyöalan toimijat
21
04: Ympäristö ja luonnonvarojen kestävä hoito, energia mukaan luettuna
21
05: Inhimillinen ja sosiaalinen kehitys

1.4.3.
Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset

Selvitys siitä, miten
ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän
tilanteeseen.
Tällä
asetuksessa määritellään olennaiset osat ja perusta EU:n toiminnalle. Tarkat
toimenpiteet määritellään monivuotisessa ohjelmoinnissa ja vuotuisissa
toimintaohjelmissa, joissa eritellään yksityiskohtaisesti EU:n toteuttamat
toimet, mukaan luettuna kyseisten toimien odotetut tulokset ja vaikutukset.
Tällöin vahvistetaan erityiset indikaattorit, joissa otetaan huomioon kyseisen
toimenpiteen erityispiirteet.

1.4.4.
Tulos- ja vaikutusindikaattorit

Selvitys siitä,
millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan.
Tällä
asetuksessa määritellään olennaiset osat ja perusta EU:n toiminnalle. Tarkat
toimenpiteet määritellään monivuotisessa ohjelmoinnissa ja vuotuisissa
toimintaohjelmissa, joissa eritellään yksityiskohtaisesti EU:n toteuttamat
toimet, mukaan luettuna kyseisten toimien odotetut tulokset ja vaikutukset.
Tällöin vahvistetaan erityiset indikaattorit, joissa otetaan huomioon kyseisen
toimenpiteen erityispiirteet.
Vuosituhannen
kehitystavoitteita ja ilmastonmuutosta koskevat kansainvälisesti sovitut
tavoitteet ja indikaattorit ovat jo tiedossa. Kaikkia asiaan liittyviä EU:n
poliittisia välineitä varten on laadittava selkeät vertailukohdat ja valvonta-
ja raportointisäännöt. Indikaattorien erittely on tärkeää, jotta voidaan valvoa,
saadaanko yhteiskunnan heikoimmassa asemassa olevien ryhmien sosiaalisen
osallisuuden osalta yhdenvertaisia tuloksia.

1.5.
Ehdotuksen/aloitteen perustelut
1.5.1.
Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan
lyhyellä tai pitkällä aikavälillä

Katso
vaikutustenarviointi ja perustelut.
EU
on edelleen sitoutunut auttamaan kehitysmaita vähentämään köyhyyttä ja
poistamaan sen lopulta kokonaan kumppanimaissa ja ‑alueilla
perussopimuksessa säädettyjen kehitysyhteistyötavoitteiden mukaisesti.

1.5.2.
EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo

EU
pystyy ainutlaatuisen neutraalin ja puolueettoman asemansa ansiosta
toteuttamaan ulkoista toimintaa jäsenvaltioiden puolesta ja niiden kanssa, mikä
lisää EU:n uskottavuutta maissa, joissa se toimii. EU:lla yksin on kriittinen
massa, jota tarvitaan maailmanlaajuisten haasteiden (esimerkiksi köyhyyden
vähentäminen ja ilmastonmuutos) ratkaisemiseen. Suuren kokonsa ja
kansainvälisten sopimusten olemassa olevan verkoston ansiosta se voi toimittaa
apua köyhille maailman syrjäisimmilläkin alueilla sekä toteuttamalla
avustustoimia että koordinoimalla niitä.
Tehtävässään
osallisuuden ja monenvälisyyden edistäjänä unioni voi saada aikaan enemmän kuin
muut kansainväliset järjestöt.
Yhtenäisesti
toimimalla unionin vaikutus voi olla suurempi, ja sillä on enemmän
vaikutusvaltaa toimintalinjoja koskevassa vuoropuhelussa ja avuantajien
yhteistyössä.
EU:n
kanssa työskenteleminen on myös kustannustehokkaampaa, koska hallinnolliset
kustannukset ovat keskimääräistä alhaisempia.

1.5.3.
Vastaavista toimista saadut kokemukset

Arvioinnit,
tilintarkastustuomioistuimen kertomukset sekä maantieteellisten ohjelmien
väliarvioinnit osoittavat, että kehitysyhteistyön rahoitusvälineen (DCI) tuella
on edistytty kohti monien vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista
kehitysyhteistyön rahoitusvälineen kattamissa maissa. Omistajuuden periaatteen
mukaisesti juuri tuensaajavaltioiden on kuitenkin hyväksyttävä ja pantava
täytäntöön tarvittavat uudistukset ja politiikat, jotka ovat näiden saavutusten
liikkeellepanevia voimia.
Kehitysyhteistyön
rahoitusvälineen uusien täytäntöönpanoehtojen, kuten budjettituen ja
alakohtaisen lähestymistavan, avulla on voitu tehdä syvempää yhteistyötä
kumppanimaiden kanssa: tuensaajamaiden kanssa käytävän toimintapolitiikkaa
koskevan vuoropuhelun ja avun toimitustavan välillä on selkeä yhteys. Uusien
täytäntöönpanotapojen ansiosta on myös voitu tehostaa työnjakoa, koska
avunantajien yhteisrahoitus on mahdollista.
Temaattisilla
ohjelmilla komissiolle annettiin lisää joustavuutta erityisten haasteiden käsittelemisessä
ja tarjottiin hyödyllinen väline maantieteellisten ohjelmien täydentämiseen.
Globaalissa
ympäristössä tarvitaan sisäisten ja ulkoisten toimien keskinäistä
vahvistamista. Ratkaisevaa on yhdentyminen, ei päällekkäisyys. Nykyinen rakenne
ei tarjonnut komissiolle riittäviä mahdollisuuksia ripeään ja
riittävänlaajuiseen toimintaan, vaikka kyseessä olisi ollut EU:n sisäisten
politiikkojen tuloksellisuuden turvaaminen.
Joissakin
tapauksissa temaattiset ohjelmat eivät olleet riittävän joustavia, jotta niiden
avulla olisi voitu vastata viimeaikaisiin maailmanlaajuisiin kriiseihin (kuten
elintarvikkeiden hintakriisi tai lintuinfluenssa) tai täyttää korkeimmalla
poliittisella tasolla tehtyjä kansainvälisiä sitoumuksia (esimerkiksi luonnon
monimuotoisuuden suojelemisesta tai ilmastonmuutoksen torjunnasta). Temaattinen
käsittely edellyttää joustavuuden lisäämistä, jotta globaalien
julkishyödykkeiden ja haasteiden käsittelyyn voidaan sitoutua ennakoitavammin
ja pidemmällä aikavälillä ja jotta köyhimpään väestöön vaikuttaviin häiriöihin
voidaan reagoida.
Kehitysyhteistyö
on edelleen liian hajanaista ja liian kunnianhimoista. Maantieteellisten ja
temaattisten ohjelmien välistä täydentävyyttä on lisäksi vahvistettava.
Kriisissä
tai kriisin jälkitilanteessa olevien maiden ja hauraiden maiden erityistarpeita
ei ole otettu riittävästi huomioon, ja varojen kohdentamista, ohjelmointia ja
täytäntöönpanoa koskevan päätöksentekoprosessin jäykkyyden takia EU:n on ollut
hankalaa vastata ripeästi nopeasti muuttuviin tilanteisiin.
Kehitysyhteistyön
rahoitusvälineessä oli alustavia aluekohtaisia määrärahoja mutta siihen ei
sisältynyt kohdentamattomia määrärahoja, minkä vuoksi varojen käyttöönottoon
ennakoimattomia tarpeita varten oli rajalliset mahdollisuudet.
Kehitysyhteistyön
rahoitusvälineen tämänhetkinen ohjelmointi- ja täytäntöönpanoprosessi on liian
monimutkainen, sen avulla ei voida mukauttaa EU:n ohjelmointisykliä sen
kumppanien sykleihin, eikä sillä myöskään edistetä riittävästi
yhteisohjelmointia jäsenvaltioiden kanssa. Muiden avunantajien käyttämien
innovatiivisten välineiden (esimerkiksi välineiden yhdistäminen ja julkisten ja
yksityisen sektorin kumppanuuksien käyttäminen) käyttöä varten ei myöskään ole
selkeää oikeudellista kehystä.

1.5.4.
Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden
kanssa ja mahdolliset synergiaedut

Tarkistettu
väline on olennainen osa ulkoisten toimien rahoitusvälineiden muodostamassa
kokonaisuudessa, joka muodostuu neljästä keskeisestä osasta:
politiikkaperusteinen osa pääasiassa talousarvioon sisältyvään ja sen
ulkopuoliseen yhteistyöhön kumppanimaiden kanssa, toiminta monialaisten
tavoitteiden ja arvojen edistämiseksi, humanitaarinen apu ja pelastuspalvelu
sekä kriisinhallinta.
Kunkin
maan osalta kehitysyhteistyöllä lisäksi täydennetään uutta kumppanuusvälinettä.
Kehitysyhteistyön rahoitusvälineen, EKR:n ja ENPI-välineen vuorovaikutus on
erityisen voimakasta kehitysyhteistyön rahoitusvälineen
kansalaisyhteiskuntaa/paikallisviranomaisia koskevassa temaattisessa ohjelmassa
ja globaaleja julkishyödykkeitä ja haasteita koskevassa temaattisessa
ohjelmassa, koska näillä ohjelmilla katetaan ja/tai täydennetään toimia
maantieteellisillä vyöhykkeillä, jotka kyseiset välineet kattavat seuraavilla
aloilla: kansalaisyhteiskunnan ja paikallisviranomaisten tuki, ilmastonmuutos,
energia, elintarviketurva, inhimillinen kehitys ja muuttoliike.
Vuorovaikutus
kauppapolitiikan, erityisesti GSP- / GSP Plus- ja Kaikki paitsi aseet ‑järjestelmien
mutta myös kauppasopimusten kanssa on edelleen erityisen tärkeää kuten myös
kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä sekä kahdenvälisesti että alueellisesti
rahoitettujen kauppaa tukevan avun ja kauppaan liittyvän avun toimet.
Globaalissa
ympäristössä EU:n eri sisäisistä politiikanaloista (kuten ympäristö,
ilmastonmuutos, työllisyys ihmisarvoinen työ mukaan luettuna, sukupuolten
tasa-arvo, energia, vesi, liikenne, oikeus ja turvallisuus, tutkimus,
tietoyhteiskunta, maahanmuutto, kalastus) tulee jatkuvasti tiiviimmin osa EU:n
ulkoisia toimia, ja Eurooppa 2020 ‑strategian ja Lissabonin
sopimuksen mukaisesti sisäisten ja ulkoisten toimien on tuettava toisiaan.
Lähtökohtana on, että ensisijaisena tavoitteena on oltava yhdentyminen, ei
päällekkäisyys. Tärkeimmät perustelut ovat: i) ulkoisten toimien
johdonmukaisuus, ii) avun tuloksellisuus, erityisesti sitoutuminen toimijoiden
ja ohjelmien määrän vähentämiseen ja iii) eri politiikanalojen tavoitteiden
välisen synergian lisääminen.

1.6.
Toiminnan kesto ja sen rahoitusvaikutukset

x Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto
on rajattu
–
¨  Ehdotus/aloite
–
x Rahoitusvaikutukset alkavat 1 päivänä
tammikuuta 2014 ja päättyvät 31 päivänä joulukuuta 2020.
–
x Ehdotus/aloite, jonka kestoa ei ole
rajattu, on voimassa 1 päivästä
tammikuuta 2014.
–
Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna
VVVV,
–
minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa.

1.7.
Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[32]

x komissio hallinnoi suoraan keskitetysti

x Välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty
–
x toimeenpanovirastoille
–
x yhteisöjen perustamille elimille[33]

–
x kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun
tehtäviä hoitaville elimille
–
¨  henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään
varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä
¨ Hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
x Hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa
x Hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava)
Jos käytetään useampaa
kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava
lisätietoja.
Huomautukset
Komissio
hallinnoi tämän asetuksen nojalla rahoitettuja toimia suoraan keskitetysti
päätoimipaikasta ja/tai niitä hallinnoi jokin unionin edustusto, jolle
valtuudet on siirretty, tai niitä hallinnoidaan jollakin muulla
varainhoitoasetuksessa tarkoitetulla hallintomenetelmällä.
Tarvittaessa
tiettyjä toimia voidaan hallinnoida yhdessä YK:n erityisvirastojen ja elinten,
eurooppalaisten tai kansainvälisten rahoituslaitosten, kuten Euroopan
investointipankin, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin, Maailmanpankin
tai Afrikan kehityspankin, ja muiden kehitysyhteistyöhön osallistuvien
kansainvälisten järjestöjen kanssa.

2.
HALLINNOINTI
2.1.
Seuranta- ja raportointisäännöt

Ilmoitetaan
sovellettavat aikavälit ja edellytykset
Euroopan
komission seuranta- ja arviointijärjestelmissä keskitytään entistä enemmän
tuloksiin, ja seurantaan ja arviointiin osallistuu komission henkilöstöä ja ulkopuolisia
asiantuntijoita
Edustustojen
ja päätoimipaikan vastuuhenkilöt seuraavat jatkuvasti hankkeiden ja ohjelmien
täytäntöönpanoa eri tavoin, mahdollisuuksien mukaan myös menemällä paikan
päälle. Seurannan avulla saadaan arvokasta tietoa edistymisestä, ja
vastuuhenkilöt voivat havaita todelliset ja potentiaaliset pullonkaulat ja
tehdä tarvittavia korjauksia.
Riippumattomille
ulkopuolisille asiantuntijoille annetaan tehtäväksi arvioida EU:n ulkoisia
toimia kolmella eri tavalla. Arviointien avulla voidaan lisätä
vastuuvelvollisuutta ja parantaa käynnissä olevia toimia. Niissä otetaan myös
huomioon aiemmat kokemukset, joiden pohjalta tulevia politiikkoja ja toimia
voidaan kehittää. Kaikissa välineissä käytetään kansainvälisesti tunnustettuja
OECD:n kehitysapukomitean arviointikriteerejä, mukaan lukien (mahdolliset)
vaikutukset.
Hanketasolla
päätoimipaikan hallinnoima tulospainotteinen seurantajärjestelmä (ROM) tuottaa
lyhyen laatukatsauksen otoksesta toimia. Riippumattomat ROM-asiantuntijat
arvioivat jäsenneltyä ja vakiomuotoista menettelyä käyttäen hankkeen vahvuuksia
ja heikkouksia ja antavat suosituksia siitä, miten tuloksellisuutta voidaan
lisätä.
Hankkeesta
vastaava EU:n edustusto hallinnoi hanketason arviointeja, joissa laaditaan
yksityiskohtaisempi analyysi ja joiden pohjalta vastuuhenkilöt voivat kehittää
käynnissä olevia toimia ja valmistella uusia. Riippumattomille ulkopuolisille
asiantuntijoille, joilla on temaattista ja maantieteellistä asiantuntemusta,
annetaan tehtäväksi laatia kyseinen analyysi sekä kerätä palautetta ja näyttöä
kaikilta sidosryhmiltä, luonnollisestikin myös lopullisilta edunsaajilta.
Myös
komissio laatii strategisia arviointeja politiikoistaan alkaen ohjelmoinnista
ja strategiasta ja päätyen toimien täytäntöönpanoon tietyllä sektorilla (esim.
terveys tai koulutus), tietyssä maassa tai tietyllä alueella taikka tietyn
välineen osalta. Näistä arvioinneista on suurta apua muotoiltaessa politiikkoja
ja suunniteltaessa välineitä ja hankkeita. Arvioinnit julkaistaan komission
verkkosivuilla, ja neuvostolle ja Euroopan parlamentille esitettävään
vuosikertomukseen sisällytetään tiivistelmät niiden päätelmistä.

2.2.
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä
2.2.1.
Todetut riskit

Riskiympäristö

Tämän
välineen nojalla annettavan tuen toimintaympäristölle ovat ominaisia seuraavat
riskit, jotka liittyvät välineen tavoitteiden saavuttamatta jäämiseen,
epäasianmukaiseen varainhoitoon ja/tai sovellettavien sääntöjen noudattamatta
jättämiseen (lainmukaisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyvät virheet):
–
taloudellinen/poliittinen epävakaus ja/tai
luonnonkatastrofi saattaa aiheuttaa vaikeuksia ja viivytyksiä toimien
suunnittelussa ja täytäntöönpanossa, erityisesti hauraissa valtioissa;
–
institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien
puute kumppanimaissa saattaa aiheuttaa vaikeuksia ja viivytyksiä toimien
suunnittelussa ja täytäntöönpanossa;
–
maantieteellisesti hajallaan olevat hankkeet ja
ohjelmat (jotka kattavat monia valtioita tai alueita) saattavat aiheuttaa
logistiikkaan tai resursseihin liittyviä haasteita valvonnalle etenkin
kohdepaikassa toteutettavan seurannan osalta;
–
mahdollisten kumppanien/edunsaajien erilaisuus ja
niiden erilaiset sisäiset valvontarakenteet ja ‑valmiudet saattavat
hajauttaa ja siten vähentää täytäntöönpanon tukea ja valvontaa varten käytettävissä
olevien komission resurssien tehokkuutta ja vaikuttavuutta;
–
ulkoisen tuen / kansallisen kehityssuunnitelman
täytäntöönpanon tuloksista ja vaikutuksista saatavilla olevien tietojen huono
laatu ja määrä kumppanimaissa saattaa haitata komission valmiuksia raportoida
ja vastata tuloksista.
Sovellettavien
sääntöjen noudattamatta jättämistä koskevan riskin odotettu taso
Välineen
sääntöjen noudattamista koskevana tavoitteena on säilyttää koko EuropeAidin
vastuualueen sääntöjenvastaisuutta koskevan riskin aiempi taso (virhetaso),
joka on virheen jäännösnettotaso (monen vuoden perusteella sen jälkeen, kun
päättyneistä sopimuksista on tehty kaikki suunnitellut valvonnat ja
korjaukset), joka on alle kaksi prosenttia. Se on perinteisesti tarkoittanut
2–5 prosentin arvioitua virhevaihtelua satunnaisessa otoksessa, jonka
Euroopan tilintarkastustuomioistuin kerää vuosittain vuotuista
tarkastuslausumaa varten. EuropeAid katsoo, että se on matalin
sääntöjenvastaisuutta koskeva riski, joka voidaan saada aikaan kyseisessä
korkeassa riskiympäristössä, kun otetaan huomioon sääntöjenmukaisuutta koskevan
valvonnan hallinnollinen rasitus ja tarvittava kustannustehokkuus.

2.2.2.
Valvontamenetelmä(t)

EuropeAidin
sisäinen valvontarakenne
EuropeAidin
sisäinen valvonta-/hallinnointiprosessi on suunniteltu niin, että sillä voidaan
kohtuudella varmistaa niiden tavoitteiden saavuttaminen, jotka liittyvät
toimintojen tuloksellisuuteen ja tehokkuuteen, tilinpäätösraportoinnin
luotettavuuteen sekä lainsäädännön ja menettelyjen noudattamiseen.
Tuloksellisuus
ja tehokkuus
Operaatioiden
tuloksellisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi ja ulkoisen avun
toimintaympäristölle ominaisen korkean riskitason alentamiseksi EuropeAid
soveltaa kaikkien muiden komission strategiseen politiikanteko- ja suunnitteluprosessiin,
sisäiseen tarkastukseen ja sisäisen valvonnan normeihin liittyvien vaatimusten
lisäksi räätälöityä tuenhallintakehystä, joka sisältää seuraavat:
–
EU:n edustustot hallinnoivat hajautetusti suurinta
osaa ulkoisesta avusta,
–
taloudellisen vastuun selvä delegointi
edelleenvaltuutetulta tulojen ja menojen hyväksyjältä (johtaja/toimialajohtaja)
päätoimipaikassa edustuston päällikölle edelleenvaltuutuksen välityksellä,
–
säännöllinen raportointi EU:n edustustoista
päätoimipaikkaan (ulkoisen avun hallinnointia koskeva kertomus), mukaan
luettuna edustuston päällikön vuotuinen tarkastuslausuma,
–
perusteellisen koulutusohjelman tarjoaminen sekä
päätoimipaikan että lähetystön henkilöstölle,
–
 merkittävää tukea ja ohjausta päätoimipaikalta
edustustoille (myös internetin välityksellä),
–
säännölliset tarkastuskäynnit hajautettuihin
edustustoihin joka 3–6 vuosi,
–
hanke- ja ohjelmasyklin hallintamenetelmä, joka
sisältää
–
laatua tukevia välineitä muun muassa toimen
suunnittelua, sen toteutustavan, rahoitusmekanismin ja hallinnointijärjestelmän
määrittelyä sekä mahdollisten täytäntöönpanokumppaneiden arviointia ja valintaa
varten,
–
 tehokkaan täytäntöönpanon mahdollistavat välineet
ohjelman/hankkeen hallinnointiin, seurantaan ja raportointiin, mukaan lukien
hankkeiden säännöllinen ulkopuolinen seuranta paikalla,
–
järkevät arviointi- ja tarkastusosiot.
Varainhoitoa
koskeva kertomus ja tilinpäätös
EuropeAid
noudattaa edelleen korkeimpia tilinpäätöstä ja varainhoitokertomusta koskevia
vaatimuksia käyttämällä komission suoriteperusteista kirjanpitoa sekä ulkoisen
avun erityisvälineitä, kuten yhteisön ulkopuolisiin maihin suunnattua yhteisön
apua hallinnoivan toimialan tietojärjestelmää.
Asiaa
koskevan lainsäädäntö- ja menettelykehyksen noudattamisen osalta
sääntöjenmukaisuuden valvontamenetelmät esitetään 2.2 kohdassa
(toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi)

2.3.
Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien
ehkäisemiseksi

Selvitys nykyisistä
tai suunnitelluista ehkäisy- ja suojatoimenpiteistä.
Koska
EuropeAid toimii korkean riskin ympäristössä, järjestelmissä on varauduttava
noudattamiseen liittyvien virheiden (sääntöjenvastaisuuksien) mahdollisesti
suureen määrään transaktioissa ja kehitettävä tehokkaat menetelmät virheiden
ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja korjaamiseksi maksuprosessin mahdollisimman
varhaisessa vaiheessa. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että noudattamista
koskevassa valvonnassa pidetään tärkeimpänä sekä ulkopuolisten tarkastajien
että komission henkilöstön paikalla ennen lopullisten hankemaksujen
suorittamista tekemiä ennakkotarkastuksia, joita tehdään usean vuoden ajan
(samanaikaisesti joidenkin jälkitarkastusten kanssa), mikä menee huomattavasti
pidemmälle kuin mitä varainhoitoasetuksessa vaaditaan. Noudattamista koskeva
EuropeAidin valvonta muodostuu muun muassa seuraavista tekijöistä:
Ehkäisevät
toimenpiteet
-
tuen hallintohenkilöstölle ja tilintarkastajille annettava pakollinen
peruskoulutus petoskysymyksistä
-
ohjauksen tarjoaminen (myös internetin välityksellä), mukaan luettuna Practical
Guide to Contracts sekä täytäntöönpanokumppaneille tarkoitettu EuropeAid
Companion and the Financial Management Toolkit
-
ennakkoarviointi sen varmistamiseksi, että kaikilla yhteiseen tai hajautettuun
hallinnointiin osallistuvilla täytäntöönpanokumppaneilla on käytössään
asianmukaiset keinot EU:n varojen käyttöön liittyvien petosten ehkäisemiseksi
ja havaitsemiseksi
-
kumppanimaassa saatavilla olevien petoksentorjuntamekanismien ennakkoseulonta
osana julkistalouden kelpoisuuskriteerien arviointia budjettituen saamiseksi
(eli aktiivinen sitoutuminen petosten ja korruption torjuntaan, asianmukaiset
tarkastusviranomaiset, riittävät oikeudelliset valmiudet ja tehokkaat
vastatoimi- ja seuraamusmenetelmät)
-
komissio allekirjoitti Accrassa vuonna 2008 kansainvälisen avun avoimuutta
koskevan IATI-aloitteen, jonka ansiosta apua koskevista tiedoista ja
asiakirjoista tulee ajankohtaisempia, yksityiskohtaisempia ja säännöllisempiä
-
komissio on pannut 14 päivästä lokakuuta 2011 alkaen täytäntöön
IATI-standardin ensimmäistä vaihetta julkaistakseen avun avoimuutta koskevaa
tietoa ennen Busanissa marraskuussa 2011 järjestettävää seuraavaa korkean tason
foorumia avun tuloksellisuudesta. Komissio tekee lisäksi EU:n jäsenvaltioiden
kanssa yhteistyötä yhteisestä verkkopohjaisesta atk-sovelluksesta (TR-AID),
jossa muutetaan IATIn ja muiden lähteiden kautta saadut EU:n tukitiedot
käyttäjäystävälliseen muotoon.
Havaitsemista
helpottavat ja korjaavat toimenpiteet
-
sekä pakolliset että riskiperusteiset ulkoiset tilintarkastukset ja
todentamiset, joissa on mukana Euroopan tilintarkastustuomioistuin,
-
jälkitarkastukset (riskiperusteiset) ja takaisinperintä,
-
EU:n rahoituksen keskeyttäminen, kun kyse on vakavasta petostapauksesta, myös
laajamittaisesta korruptiosta, kunnes viranomaiset ovat ryhtyneet
asianmukaisiin toimiin korjatakseen ja estääkseen kyseisen petoksen
tulevaisuudessa,
EuropeAid
laatii lisäksi petostentorjuntastrategiansa 24 päivänä kesäkuuta 2011
annetun komission uuden petostentorjuntastrategian (CAFS) mukaisesti
varmistaakseen muun muassa, että
-
EuropeAidin sisäinen petostentorjuntaan liittyvä valvonta on täysin
yhdenmukaista CAFSin kanssa,
-
petosriskien hallintaan sovellettavassa EuropeAidin lähestymistavassa
suuntaudutaan petoksille alttiiden osa-alueiden ja asianmukaisten vastatoimien
kartoittamiseen,
-
EU:n varojen käyttöön suunnitellut kolmansien maiden järjestelmät tuottavat
merkityksellistä tietoa, jota voidaan hyödyntää petosriskien hallinnassa (esim.
päällekkäisrahoitus),
-
tarvittaessa luodaan verkostoja ja tarkoituksenmukaisia tietoteknisiä välineitä
ulkoiseen apuun liittyvien petosten analysoimiseen.

2.4.
Arvio kustannuksista ja valvonnan hyödyistä

Vuosien
2014–2020 talousarviosuunnittelussa sisäisen valvonnan / hallinnoinnin
kustannukset ovat koko EuropeAidin osalta vuositasolla keskimäärin 658
miljoonaa euroa maksusitoumuksina. Määrä sisältää EKR:n hallinnointikulut.
EKR toimii EuropeAidin hallinnointirakenteen puitteissa. Nämä
”ei-operatiiviset” kustannukset ovat noin 6,4 prosenttia arviolta 10,2
miljardin euron vuotuisesta keskimäärästä, joka on varattu EuropeAidin
kaikkiin (operatiivisiin ja hallinnollisiin) sitoumuksiin, jotka rahoitetaan
EU:n yleisestä talousarviosta ja Euroopan kehitysrahastosta vuosina 2014–2020.
Näissä
hallinnointikuluissa on huomioitu EuropeAidin koko henkilöstöstä
(päätoimipaikka ja edustustot), infrastruktuurista, matkoista, koulutuksesta,
seurannasta, arvioinnista ja (myös edunsaajien tekemistä) tarkastussopimuksista
aiheutuvat menot.
EuropeAid
aikoo ajan mittaan vähentää hallinnoinnin ja operatiivisen toiminnan osuutta
uusien välineiden mukaisten parempien ja yksinkertaisempien järjestelyjen
ansiosta hyödyntäen muutoksia, joita on odotettavissa varainhoitoasetuksen
tarkistuksen myötä. Nämä hallinnointikulut mahdollistavat toimintapoliittisten
tavoitteiden saavuttamisen, resurssien tehokkaan ja tuloksellisen käytön sekä
selkeiden ja kustannustehokkaiden ehkäisevien toimenpiteiden ja tarkastusten
käytön varainkäytön laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamiseksi.
Vaikka
hallinnoinnin luonnetta ja kohdentamista sekä noudattamisen valvontaa on
tarkoitus kehittää edelleen, nämä kustannukset ovat kokonaisuudessaan
välttämättömiä välineen tavoitteiden saavuttamiseksi tuloksellisesti ja
tehokkaasti niin, että noudattamatta jättämisen riski jää mahdollisimman
pieneksi (alle 2 prosentin jäännösvirheaste). Kustannukset ovat huomattavasti
alhaisemmat kuin riskit, joita sisältyy sisäisen valvonnan lopettamiseen tai
vähentämiseen tällä riskialttiilla osa-alueella.

3.
EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.
Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen
otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat

·      Talousarviossa jo olevat budjettikohdat
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä.
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Otsake 4 – Euroopan unioni maailmanlaajuisena toimijana || JM/EI-JM ([34]) || EFTA[35] mailta || ehdokasmailta[36] || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 19 || 19 01 04 Kehitysyhteistyön rahoitusväline (DCI) – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 19 || 19 02: Yhteistyö kolmansien maiden kanssa maahanmuutto- ja turvapaikkakysymyksissä || JM || EI || EI || EI || EI
 19 || 19 09: Suhteet Latinalaiseen Amerikkaan || JM || EI || EI || EI || EI
 19 || 19 10: Suhteet Aasiaan, Keski-Aasiaan ja Lähi-itään (Irak, Iran, Jemen) || JM || EI || EI || EI || EI
 19 || 19 11: Toimintastrategia ja koordinointi ulkosuhteiden toimintalohkolle || JM || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 01 04 Kehitysyhteistyön ja AKT-valtioiden suhteiden toimintalohkoon kuuluvien toimenpiteiden tukimenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 02: Elintarviketurva || JM || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 03: Valtiosta riippumattomat kehitysyhteistyöalan toimijat || JM || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 04: Ympäristö ja luonnonvarojen kestävä hoito, energia mukaan luettuna || JM || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 05: Inhimillinen ja sosiaalinen kehitys || JM || EI || EI || EI || EI
·      Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat [37]
Monivuotisen
rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä.
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero [Otsake……………………………………..] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI

3.2.
Arvioidut vaikutukset menoihin
3.2.1.
Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin

milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: 4 || Lukumäärä ||
 PO DEVCO ||   ||   || Vuosi N[38] 2014 || Vuosi N+1 2015 || Vuosi N+2 2016 || Vuosi N+3 2017 || Vuosi N+4 2018 || Vuosi N+5 2019 || Vuosi N+6 2020 || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kehitysyhteistyön rahoitusväline (19.02, 19.09, 19.10, 21.02, 21.03, 21.04, 21.05, 21.06) || Sitoumukset || (1) || 2 606,815 || 2 788,125 || 2 980,045 || 3 182,977 || 3 390,185 || 3 614,782 || 3 846,274 || 22 409,105
 Maksut || (2) || 411,383 || 579,190 || 1 206,218 || 1 765,760 || 2 383,491 || 3 257,677 || 12 805,385 || 22 409,105
 Erityisohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[39] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budjettikohdan numero 19.0104 01 ja 21.010401 ||   || (3) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 Kehitys- ja yhteistyöpääosaston määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+3 || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294,700
 Maksut || =2+3 || 521,268 || 694,165 || 1 326,472 || 1 891,483 || 2 518,606 || 3 394,595 || 12 948,111 || 23 294,700
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || 2 606,815 || 2 788,125 || 2 980,045 || 3 182,977 || 3 390,185 || 3 614,782 || 3 846,274 || 22 409,105
 Maksut || (5) || 411,383 || 579,190 || 1 206,218 || 1 765,760 || 2 383,491 || 3 257,677 || 12 805,385 || 22 409,105
  Erityisohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294,700
 Maksut || =5+ 6 || 521,268 || 694,165 || 1 326,472 || 1 891,483 || 2 518,606 || 3 394,595 || 12 948,111 || 23 294,700
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot”
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || Vuosi N 2014 || Vuosi N+1 2015 || Vuosi N+2 2016 || Vuosi N+3 2017 || Vuosi N+4 2018 || Vuosi N+5 2019 || Vuosi N+6 2020 || YHTEENSÄ
 PO DEVCO ||
  Henkilöresurssit || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
  Muut hallintomenot || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 Kehitysyhteistyö- ja yhteistyöpääosaston määrärahat yhteensä || Määrärahat || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || Vuosi N 2014 || Vuosi N+1 2015 || Vuosi N+2 2016 || Vuosi N+3 2017 || Vuosi N+4 2018 || Vuosi N+5 2019 || Vuosi N+6 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 2 805,650 || 2 991,100 || 3 187,410 || 3 394,935 || 3 611,535 || 3 837,935 || 4 075,235 || 23 903,701
 Maksut || 610,329 || 782,284 || 1 413,711 || 1 977,862 || 2 604,985 || 3 480,974 || 13 034,490 || 23 904,637

3.2.2.
Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin

–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja
–
ý  Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti:
Maksusitoumusmäärärahoina, milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
 Tavoitteet ja tuotokset   ò ||   ||   || Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || Vuosi N+4–N+7 || YHTEENSÄ
 TUOTOKSET
   ||   ||   || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannus || Kustannukset yhteensä
 Maantieteelliset ohjelmat[40]… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || .
 Yhteensä || 1 631,732 || 1 743,689 || 1 862,134 || 1 987,305 || 2 117,402 || 2 253,384 || 2 395,938 || 13 991,50
 Maailmanlaajuiset julkishyödykkeitä ja haasteita koskeva temaattinen ohjelma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Yhteensä || 735,099 || 785,536 || 838,895 || 895,285 || 953,894 || 1 015,154 || 1 079,375 || 6 303,20
 Kansalaisyhteiskuntaa edustavia järjestöjä ja paikallisviranomaisia koskeva temaattinen ohjelma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Yhteensä || 233,246 || 249,250 || 266,181 || 284,073 || 302,670 || 322,108 || 342,485 || 2 000,00
 Yleisafrikkalainen ohjelma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Yhteensä || 116,623 || 124,625 || 133,090 || 142,037 || 150,335 || 161,054 || 171,242 || 1 000,00
 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294.,70

3.2.3.
Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.
Yhteenveto

–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja
–
x Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti:
milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
   || Vuosi N[41] 2014 || Vuosi N+1 2015 || Vuosi N+2 2016 || Vuosi N+3 2107 || Vuosi N+4 2018 || Vuosi N+5 2019 || Vuosi N+6 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
 Muut hallintomenot || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[42] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit || 97,417 || 101,668 || 106,059 || 110,589 || 115,154 || 119,788 || 124,527 || 775,203
 Muut hallintomenot || 12,467 || 13,307 || 14,195 || 15,134 || 19,961 || 17,129 || 18,199 || 110,392
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 YHTEENSÄ || 198,835 || 202,976 || 207,364 || 211,958 || 221,350 || 223,152 || 228,961 || 1 494,596

3.2.3.2.
 Henkilöresurssien
arvioitu tarve

–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja
–
x Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti:
Arvio kokonaislukuna (tai enintään yhden
desimaalin tarkkuudella)
 ||   || Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || Vuosi N+4 2018 || Vuosi N+5 2019 || Vuosi N+6 2020
  Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) ||
 || XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 357,2 || 353,6 || 350,1 || 346,6 || 346,6 || 346,6 || 346,6
 || XX 01 01 02 (lähetystöt) || 157,8 || 156,2 || 154,6 || 153,0 || 153,0 || 153,0 || 153,0
 || XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[43] ||
 || XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 24,1 || 23,9 || 23,6 || 23,4 || 23,4 || 23,4 || 23,4
 || XX 01 02 02 (lähetystöjen sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [44] || - päätoimipaikassa[45] || 146,3 || 143,5 || 140,6 || 137,9 || 135,2 || 132,5 || 129,9
 || - lähetystöissä || 985,7 || 1032,7 || 1081,2 || 1131,2 || 1181,7 || 1232,9 || 1285,3
 || XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muu budjettikohta (mikä?) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || YHTEENSÄ || 1 671,1 || 1 709,8 || 1 750,1 || 1 792,1 || 1 839,8 || 1 888,4 || 1 938,1
XX viittaa
kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon.
Henkilöresurssien tarve katetaan
toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.
Kuvaus henkilöstön
tehtävistä:
 Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt ||
 Ulkopuolinen henkilöstö ||

3.2.4.
Yhdensopivuus vuosien 2014–2020 monivuotisen
rahoituskehyksen kanssa

–
ý  Ehdotus/aloite on vuosien 2014–2020 monivuotisen
rahoituskehyksen mukainen.
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen
rahoitussuunnitelman muuttamista.
Selvitys siitä, minkä suunnitelman muuttamista
edellytetään, sekä kyseessä olevat budjettikohdat ja vastaavat summat.
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista
tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista[46].
Selvitys siitä, mitä edellytetään, sekä kyseessä
olevat budjettikohdat ja vastaavat summat.

3.2.5.
Ulkopuolisilta tahoilta saatavat määrärahat

–
ý Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja.
–
¨ Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja
seuraavasti (arvio):
Määrärahoina, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   || Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat || Yhteensä
 Selvitys rahoittamiseen osallistuvasta tahosta ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Arvioidut vaikutukset tuloihin

–
ý  Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin.
–
¨  Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:
¨         vaikutukset omiin varoihin
¨         vaikutukset sekalaisiin tuloihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna ||  Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[47]
 Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || lisätään niin monta saraketta kuin on tarpeen vaikutuksen keston osoittamiseksi (katso 1.6 kohta)
 Artikla…………… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Vastaava(t) menopuolen
budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten
tulojen tapauksessa:
Selvitys tuloihin
kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä.
[1]               EKR,
Maailman ilmasto- ja biodiversiteettirahasto sekä hätäapuvaraus eivät sisälly
tähän, vaan ne pysyvät EU:n talousarvion ulkopuolella.
[2]               Kestävään
energiaan liittyvät toimet ovat yksi keskeinen ala ilmastonmuutokseen
liittyvissä menoissa. Koska terveillä ekosysteemipalveluilla on keskeinen
merkitys ruoan tuotannon kannalta, biodiversiteetti on yksi keskeisistä aloista
elintarviketurvaan ja kestävään maatalouteen liittyen, varsinkin kun se
vaikuttaa myös ilmastonmuutoksen sietokykyyn.
[3]               EUVL
L …
[4]               ”Unionin
ja jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöpolitiikat täydentävät ja tukevat toisiaan.”
(SEUT 208 artikla)
[5]               Lisätietoja
energian toimitusvarmuudesta ja kansainvälisestä yhteistyöstä on 7.9.2011
julkaistussa tiedoksiannossa EU:n energiapolitiikka: yhteistyö rajanaapureiden
kanssa, KOM(2011) 539.
[6]               Asetus
(EY) N:o 182/2011
[7]               Neuvoston
päätös 2010/427/EU
[8]               EUVL L 378,
27.12.2006, s. 41.
[9]               Yhdistyneiden
Kansakuntien vuosituhatjulistus, yleiskokouksen 18 päivänä
syyskuuta 2000 hyväksymä päätöslauselma.
[10]             Neuvoston
ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan
parlamentin ja komission yhteinen julkilausuma Euroopan unionin
kehityspolitiikasta: ”Eurooppalainen konsensus” (EUVL C 46,
24.2.2006, s. 1).
[11]             Tiedonanto,
annettu 13 päivänä lokakuuta 2011, ei vielä julkaistu EUVL:ssä.
[12]             Tiedonanto,
annettu 13 päivänä lokakuuta 2011, ei vielä julkaistu EUVL:ssä.
[13]             EU:n
menettelysäännöt täydentävyydestä ja työnjaosta kehitysyhteistyöpolitiikassa –
Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien
päätelmät, 15.5.2007 (asiakirja 9558/07).
[14]             Neuvoston päätelmät avun
tuloksellisuutta koskevasta toimintakehyksestä, 17.11.2009 (asiakirja
15912/09), sellaisena kuin se on laajennettuna ja konsolidoituna
11 päivänä tammikuuta 2011 (asiakirja 18239/10).
[15]             AFRIKAN
JA EU:N STRATEGINEN KUMPPANUUS Lissabonin huippukokouksessa 9 päivänä
joulukuuta 2007 hyväksytty yhteinen EU–Afrikka‑strategia.
[16]             Turvallisuus
ja kehitys – Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden
hallitusten edustajien päätelmät, 20.11.2007 (15097/07).
[17]             EU:n
toimet epävakaissa tilanteissa – Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden
jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmät, 20.11.2007 (asiakirja
15118/07).
[18]             Konfliktinesto
– Neuvoston päätelmät, 3101. ulkoasiainneuvoston kokous, Luxemburg, 20.6.2011.
[19]             KOM(2010) 2020 lopullinen.
[20]             KOM(2011) 500 lopullinen.
[21]             KOM(2011) 637 lopullinen.
[22]             EUVL L 55,
28.2.2011, s. 13.
[23]             EUVL L…
[24]             EUVL L 201,
3.8.2010, s. 30.
[25]             EUVL L…
[26]             EYVL
L 314, 30.11.2001, s. 1.
[27]             EYVL
L 163, 2.7.1996, s. 1.
[28]             Varat
jaetaan pääsääntöisesti tasan ympäristön ja ilmastonmuutoksen kesken.
[29]             ABM:
toimintoperusteinen johtaminen – ABB: toimintoperusteinen budjetointi.
[30]             DEVCO
pyytää toimintalohkojen muutosta varainhoitovuoden 2014 yhteydessä.
[31]             Sellaisina
kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49 artiklan 6 kohdan a ja b
alakohdassa.
[32]             Kuvaukset
eri hallinnointitavoista ja viittaukset varainhoitoasetukseen ovat saatavilla
budjettipääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[33]             Sellaisina
kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 185 artiklassa.
[34]             JM
= jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat määrärahat
[35]             EFTA:
Euroopan vapaakauppajärjestö.
[36]             Ehdokasmaat
ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset ehdokasmaat.
[37]             Täytetään
myöhemmin
[38]             Vuosi
N on vuosi, jolloin ehdotuksen/aloitteen täytäntöönpano alkaa.
[39]             Tekninen
ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen
liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora
tutkimustoiminta.
[40]             1.4.2
kohdan mukaisesti ”Erityistavoite (erityistavoitteet) – Taulukossa on vain asetuksen
eri ohjelmat…”
[41]             Vuosi
N on vuosi, jolloin ehdotuksen/aloitteen täytäntöönpano alkaa.
[42]             Tekninen
ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen
liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[43]             CA=
sopimussuhteiset toimihenkilöt; INT = vuokrahenkilöstö (”Intérimaire”); JED =
”Jeune Expert en Délégation” (nuoremmat asiantuntijat lähetystöissä); LA =
paikalliset toimihenkilöt; SNE = kansalliset asiantuntijat.
[44]             Toimintamäärärahoista
katettavan ulkopuolisen henkilöstön enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).
[45]             Etenkin
rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto
(maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto.
[46]             Katso
toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta.
[47]             Perinteiset
omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on ilmoitettava nettomääräisinä eli
bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja vastaava 25 prosentin osuus.