Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0100

Ehdotus: neuvoston päätös päätöksen 2006/326/EY muuttamisesta Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiantoa jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa koskevan sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa koskevan menettelyn vahvistamiseksi  /* KOM/2009/0100 lopull. - CNS 2009/0031 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 4.3.2009KOM(2009) 100 lopullinen2009/0031 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSpäätöksen 2006/326/EY muuttamisesta Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiantoa jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa koskevan sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa koskevan menettelyn vahvistamiseksi  PERUSTELUT1. EHDOTUKSEN (EHDOTUSTEN) TAUSTA |110 | 1. 1. Ehdotuksen (Ehdotusten) perustelut ja tavoitteet Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan mukaisesti Tanska ei osallistu EY:n perustamissopimuksen IV osaston nojalla toteuttaviin toimiin, mistä seuraa, että yksityisoikeuden alalla tehtävässä oikeudellisessa yhteistyössä sovellettavat yhteisön välineet eivät sido Tanskaa eikä niitä sovelleta Tanskaan. Tiettyjen yhteisön säädösten soveltaminen on kuitenkin ulotettu koskemaan Tanskaa Euroopan yhteisön ja Tanskan välisillä kansainvälisillä sopimuksilla, jotka on tehty EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan nojalla. Tällaisia neuvoston päätöksillä 2006/325/EY[1] ja 2006/326/EY[2] tehtyjä kansainvälisiä sopimuksia ovat: Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välinen sopimus tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla[3] ja Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välinen sopimus oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa[4]. Näissä rinnakkaissopimuksissa (5 artiklan 2 kohdassa) määrätään, että tarvitaan yhteisön suostumus, jos Tanska aikoo liittyä kansainvälisiin sopimuksiin, jotka saattavat vaikuttaa tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 44/2001, jäljempänä ’Bryssel I -asetus’,[5] tai oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (”asiakirjojen tiedoksianto”) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1393/2007, jäljempänä ’tiedoksiantoa koskeva asetus’,[6] tai muuttaa niiden soveltamisalaa. Kummassakaan neuvoston päätöksessä mainittujen rinnakkaissopimusten tekemisestä tai itse rinnakkaissopimuksissa ei määrätä, miten yhteisö tekee päätöksen suostumuksestaan. Ehdotuksen (Ehdotusten) tavoitteena on luoda menettely kummankin rinnakkaissopimuksen 5 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanemiseksi muuttamalla niiden tekemisestä tehtyjä neuvoston päätöksiä. |120 | 1.2. Yleiset näkökohdat Rinnakkaissopimuksissa (5 artiklan 1 kohdassa) määrätään, että kansainväliset sopimukset, joihin yhteisö liittyy kyseisten asetusten (sellaisina kuin ne ovat liitettynä rinnakkaissopimuksiin) mukaisesti, eivät sido Tanskaa eikä niitä sovelleta Tanskassa. Tanska pidättyy liittymästä kansainvälisiin sopimuksiin, jotka saattavat vaikuttaa kyseisiin asetuksiin tai muuttaa niiden soveltamisalaa, paitsi jos kansainväliseen sopimukseen liittyminen tapahtuu yhteisön suostumuksella ja kyseisen rinnakkaissopimuksen ja kyseisen kansainvälisen sopimuksen suhde on järjestetty asianmukaisella tavalla. Tanskan ja Euroopan yhteisön välisiä suhteita kyseisten rinnakkaissopimusten osalta säännellään kansainvälisen oikeuden säännöksin. EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan soveltamisesta seuraa, että komissio ei voi hyväksyä kansainvälisiä velvoitteita Euroopan yhteisöjen puolesta ellei sille myönnetä juuri sellaista toimivaltaa. Rinnakkaissopimusten tekemisestä tehdyissä neuvoston päätöksissä tai itse rinnakkaissopimuksissa komissiolle ei myönnetä valtuuksia antaa suostumusta Euroopan yhteisön puolesta. Sen vuoksi on luotava erityinen Euroopan yhteisön sisäinen menettely, jota Euroopan yhteisö (Tanskaa lukuun ottamatta) voi noudattaa, kun se tekee päätöksiä, jotka koskevat sen suostumuksen antamista siihen, että Tanska tekee kansainvälisiä sopimuksia, jotka vaikuttavat kyseisiin asetuksiin, sellaisina kuin ne ovat liitettynä rinnakkaissopimuksiin. Käytännön syistä komissio tekee yhtä aikaa kaksi ehdotusta kummankin rinnakkaissopimuksen täytäntöönpanemiseksi. On syytä luoda menettely myös asiakirjojen tiedoksiantoa koskevan rinnakkaissopimuksen täytäntöönpanemiseksi, vaikka ei olekaan kovin todennäköistä, että Tanska ehdottaa liittyvänsä sellaisiin kansainvälisiin sopimuksiin, jotka sisältävät asiakirjojen tiedoksiantoa ulkomailla koskevia määräyksiä, jotka saattavat vaikuttaa asiaa koskevaan rinnakkaissopimukseen. |2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |230 | Tanskan viranomaisten ja komission edustajat kokoontuivat keskustelemaan tilanteesta vuonna 2008. Asiasta ei ole järjestetty muita kuulemistilaisuuksia, koska kysymys sisäisestä menettelystä, jota Euroopan yhteisön on noudatettava, koskee ainoastaan Euroopan yhteisöä ja Tanskaa, jota on tässä yhteydessä pidettävä kolmantena maana, koska se ei osallistu EY:n perustamissopimuksen IV osaston nojalla toteuttaviin toimiin. Komissio on tutkinut useita eri vaihtoehtoja täytäntöönpanomenettelyn luomiseksi, vaikka se ei olekaan tehnyt muodollista vaikutusten arviointia. Yhtenä vaihtoehtona oli muuttaa molempia rinnakkaissopimuksia niin, että niissä säädettäisiin erityisestä täytäntöönpanomenettelystä. Se olisi ollut huomattavasti raskaampi menettely (neuvotteluvaltuudet komissiolle, varsinaiset neuvottelut ja niitä seuraava menettely sopimusten tekemiseksi). Sitä ei valittu, koska asia täytyy ratkaista kiireellisesti. Komission valitsemalla vaihtoehdolla pyritään yksinkertaiseen ja suhteelliseen nopeaan ratkaisuun eli muuttamaan rinnakkaissopimusten tekemisestä tehtyjä neuvoston päätöksiä siten, että niihin sisällytetään säännökset menettelystä, jota Euroopan yhteisön on noudatettava, kun se tekee päätöksiä, jotka koskevat sen suostumuksen antamista siihen, että Tanska tekee tällaisia kansainvälisiä sopimuksia. |3. EHDOTUKSEEN (EHDOTUKSIIN) LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT 3.1. Tiivistelmä ehdotetusta toimesta Komissio ehdottaa, että muutetaan neuvoston päätöstä 2006/325/EY ja neuvoston päätöstä 2006/326/EY siten, että niihin sisällytetään säännökset, jotka koskevat rinnakkaissopimusten 5 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa. Molempien rinnakkaissopimusten täytäntöönpanoa varten ehdotetaan samaa menettelyä. Voidaan erottaa toisistaan kaksi tilannetta. Molempia varten luodaan eri menettely, jota Euroopan yhteisö noudattaa suostumuksensa antamiseksi. Yhteisenä tekijänä kummassakin tilanteessa on se, että neuvosto antaa komissiolle valtuudet antaa suostumus Euroopan yhteisön puolesta. Ensimmäinen tilanne käsittää tapaukset, joissa jäsenvaltiot ovat jo saaneet luvan tehdä kyseisen kansainvälisen sopimuksen. Esimerkkinä voidaan mainita vuonna 2001 tehty aluksen polttoaineen aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvaa vahingonkorvausvastuuta koskeva kansainvälinen yleissopimus, jäljempänä ’bunkkeriyleissopimus’. Yhteisö on jo valtuuttanut jäsenvaltiot allekirjoittamaan ja ratifioimaan sen tai liittymään siihen yhteisön puolesta (katso jäsenvaltioiden valtuuttamisesta allekirjoittamaan ja ratifioimaan yhteisön puolesta vuoden 2001 kansainvälinen yleissopimus aluksen polttoaineen aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta (bunkkeriyleissopimus) tai liittymään siihen yhteisön puolesta tehty neuvoston päätös 2002/762/EY)[7]). Toinen esimerkki on vahingonkorvausvastuusta ydinvoiman alalla 29 päivänä heinäkuuta 1960 tehdyn Pariisin yleissopimuksen muuttamisesta 12 päivänä helmikuuta 2004 tehty pöytäkirja (katso jäsenvaltioiden, jotka ovat vahingonkorvausvastuusta ydinvoiman alalla 29 päivänä heinäkuuta 1960 tehdyn Pariisin yleissopimuksen sopimuspuolia, valtuuttamisesta allekirjoittamaan Euroopan yhteisön puolesta mainittua yleissopimusta muuttava pöytäkirja tehty neuvoston päätös 2003/882/EY[8] sekä jäsenvaltioiden, jotka ovat vahingonkorvausvastuusta ydinvoiman alalla 29 päivänä heinäkuuta 1960 tehdyn Pariisin yleissopimuksen sopimuspuolia, valtuuttamisesta Euroopan yhteisön puolesta ratifioimaan mainittua yleissopimusta muuttava pöytäkirja tai liittymään siihen tehty neuvoston päätös 2004/294/EY[9]). Ensimmäinen tilanne kattaa myös tapaukset, joissa itse yhteisöstä on tullut sellaisten kansainvälisten sopimusten sopimuspuoli, jotka vaikuttavat Bryssel I -asetukseen tai asiakirjojen tiedoksiantoa koskevaan asetukseen. Yhteisö on edellä mainituissa tapauksissa jo tarkastellut sitä mahdollisuutta, että kyseiset kansainväliset sopimukset vaikuttavat yhteisön säädöksiin, ja säätänyt tarvittaessa suojatoimenpiteistä sen varmistamiseksi, että asiaankuuluvissa tapauksissa sovelletaan kyseisiä yhteisön säädöksiä. Siksi luodaan yksinkertainen menettely, jossa komissiolla on valtuudet antaa suostumuksensa Tanskalle Euroopan yhteisön puolesta. Toinen tilanne kattaa kaikki tapaukset, jotka eivät kuulu ensimmäiseen ryhmään. Tällaisissa tapauksissa on tarpeen keskustella jäsenvaltioiden kanssa siitä, että kansainvälinen sopimus, jonka Tanska aikoo tehdä, saattaa vaikuttaa kyseisiin asetuksiin. Jäsenvaltiot osallistuvat päätöksentekoon komiteamenettelyn kautta. Tällöin komissiolla on valtuudet antaa komiteamenettelyssä suostumuksensa Tanskalle Euroopan yhteisön puolesta. 3.2. Oikeusperusta Kummankin ehdotuksen oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 61 artiklan c alakohta yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa. |2009/0031 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSpäätöksen 2006/326/EY muuttamisesta Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiantoa jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa koskevan sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa koskevan menettelyn vahvistamiseksiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[10],sekä katsoo seuraavaa:(1) Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (”asiakirjojen tiedoksianto”) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13 päivänä marraskuuta 2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1393/2007[11] on ulotettu koskemaan Tanskaa Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisellä, oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiantoa jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa koskevalla sopimuksella, joka on tehty neuvoston päätöksellä 2006/326/EY[12].(2) Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan mukaan Tanska pidättyy liittymästä kansainvälisiin sopimuksiin, jotka saattavat vaikuttaa asetukseen (EY) N:o 1393/2007 tai muuttaa sen soveltamisalaa, paitsi jos sopimuksiin liittyminen tapahtuu yhteisön suostumuksella ja jos kyseisen sopimuksen ja kyseisen kansainvälisen sopimuksen suhde on järjestetty asianmukaisella tavalla.(3) Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa tai päätöksessä 2006/326/EY ei kummassakaan määrätä, miten Euroopan yhteisö päättää suostumuksestaan siihen, että Tanska tekee kyseessä olevan kansainvälisen sopimuksen.(4) Olisi luotava menettely Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanemiseksi. Menettelyllä olisi varmistettava, että Euroopan yhteisön suostumus voidaan saada nopeasti.(5) Olisi erotettava toisistaan tapaukset, joissa Euroopan yhteisö jo on kansainvälisen sopimuksen sopimuspuoli tai se on valtuuttanut jäsenvaltionsa tulemaan kansainvälisen sopimuksen sopimuspuoliksi Euroopan yhteisön puolesta, ja kaikki muut tapaukset.(6) Tällaisen menettelyn luomiseksi päätöstä 2006/326/EY olisi muutettava.(7) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[13] mukaisesti.(8) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat tämän päätöksen tekemiseen ja soveltamiseen.(9) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen, eikä tämä päätös sen vuoksi sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Ainoa artiklaMuutetaan päätös 2006/326/EY seuraavasti:Lisätään 1 a ja 1 b artikla seuraavasti:” 1 a artiklaSovellettaessa sopimuksen 5 artiklan 2 kohtaa komissio tekee päätöksen Euroopan yhteisön suostumuksesta, jos1.  Euroopan yhteisö on jo itse kyseisen kansainvälisen sopimuksen sopimuspuoli tai2.  Euroopan yhteisö on valtuuttanut jäsenvaltionsa tulemaan kyseisen kansainvälisen sopimuksen sopimuspuoleksi Euroopan yhteisön puolesta.Kaikissa muissa tapauksissa komissio tekee päätöksen Euroopan yhteisön suostumuksesta 1 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.1 b artikla1. Komissiota avustaa komitea.2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa.”Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EUVL L 120, 5.5.2006, s. 22.[2] EUVL L 120, 5.5.2006, s. 23.[3] EUVL L 299, 16.11.2005, s. 62.[4] EUVL L 300, 17.11.2005, s. 55.[5] EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1.[6] EUVL L 324, 10.12.2007, s. 78.[7] EYVL L 256, 25.9.2002, s. 7.[8] EUVL L 338, 23.12.2003, s. 30.[9] EUVL L 97, 1.4.2004, s. 53.[10] EUVL C […], […], s. […].[11] EUVL L 324, 10.12.2007, s. 79.[12] EUVL L 120, 5.5.2006, s. 23.[13] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0308

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta  /* KOM/2009/0308 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 22.6.2009KOM(2009) 308 lopullinenEhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotostaPERUSTELUTToukokuun 17. päivänä 2006 tehdyssä toimielinten sopimuksessa [1] määrätään, että Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja voidaan ottaa käyttöön joustomekanismin avulla vuosittain enintään miljardi euroa ylittämällä rahoituskehyksen asianomaisten otsakkeiden enimmäismäärät. Rahastoon liittyvät tukikelpoisuuden edellytykset on määritelty neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2012/2002[2].Ranska on hakenut tukea solidaarisuusrahastosta tammikuun 2009 myrskyn vuoksi. Seuraavassa on esitetty hakemukseen perustuvat arviot vahinkojen kokonaismäärästä:(euroa) |Välittömät vahingot | Kynnysarvo | 2,5 prosentin mukaan laskettu määrä | 6 prosentin mukaan laskettu määrä | Tuen ehdotettu kokonaismäärä |Myrsky Ranskassa (Klaus) | 3 805 470 000 | 3 398 60 000 | 84 965 025 | 24 412 140 | 109 377 165 |Tutkittuaan hakemuksen[3] ja otettuaan huomioon sen, minkä verran tukea rahastosta voidaan enintään myöntää, sekä arvioituaan mahdollisuudet määrärahojen uudelleen kohdentamiseen lisävaroja edellyttävän otsakkeen sisällä komissio esittää, että Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja otetaan käyttöön yhteensä 109 377 165 euroa, jotka kohdennetaan rahoituskehyksen otsakkeeseen 3 b.Esittämällä tämän ehdotuksen rahaston varojen käyttöönottamiseksi komissio aloittaa yksinkertaistetun kolmikantamenettelyn 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen 26 kohdan mukaisesti. Se pyrkii näin varmistamaan molempien budjettivallan käyttäjien hyväksynnän sekä tarpeelle käyttää rahaston varoja että pyydetylle määrälle. Komissio pyytää sitä budjettivallan käyttäjää, joka ensimmäisenä hyväksyy tämän ehdotuksen asianmukaisella poliittisella tasolla, ilmoittamaan aikomuksistaan toiselle budjettivallan käyttäjälle ja komissiolle.Jos jompikumpi budjettivallan käyttäjä ei hyväksy ehdotusta, järjestetään muodollinen kolmikantakokous.Komissio esittää 17. toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen 26 kohdan mukaisesti alustavan lisätalousarvioesityksen (ALTE), jotta vuoden 2009 talousarvioon voidaan ottaa asianomaiset maksusitoumus- ja maksumäärärahat.EhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotostaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen[4] ja erityisesti sen 26 kohdan,ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002[5],ottavat huomioon komission ehdotuksen[6],sekä katsovat seuraavaa:(1) Euroopan unioni on perustanut Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, osoittaakseen solidaarisuutta katastrofialueiden väestöä kohtaan.(2) Toukokuun 17 päivänä 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen mukaan rahaston varoja voidaan ottaa käyttöön enintään miljardi euroa vuodessa.(3) Asetuksessa (EY) N:o 2012/2002 säädetään edellytyksistä, joiden täyttyessä rahaston varoja voidaan ottaa käyttöön.(4) Ranska on tehnyt hakemuksen rahaston varojen käyttöön ottamisesta myrskyn aiheuttaman katastrofin johdosta,OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:1 artiklaEuroopan unionin yleisessä talousarviossa varainhoitovuodeksi 2009 otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja 109 377 165 euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoina.2 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja [1] EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.[2] EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.[3] Tiedonanto komissiolle Ranskan tekemästä hakemuksesta, joka koskee Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa myrskyn vuoksi (SEC(2009) 730).[4] EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.[5] EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.[6] EUVL C […], […], s. […].


title: Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Ruotsille soveltaa alennettua verokantaa eräillä Pohjois-Ruotsin alueilla sijaitsevien kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti tehdyn päätöksen 2005/231/EY muuttamisesta

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0198

Ehdotus: Neuvoston päätös luvan antamisesta Ruotsille soveltaa alennettua verokantaa eräillä Pohjois-Ruotsin alueilla sijaitsevien kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti tehdyn päätöksen 2005/231/EY muuttamisesta  /* KOM/2006/0198 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 8.5.2006KOM(2006) 198 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Ruotsille soveltaa alennettua verokantaa eräillä Pohjois-Ruotsin alueilla sijaitsevien kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti tehdyn päätöksen 2005/231/EY muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Ruotsi kantaa sähköstä energiaveroa neuvoston direktiivin 2003/96/EY[1] mukaisesti täysimääräisesti kotitalouksilta ja yleisesti palveluyrityksiltä. Neuvoston direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön täydentäviä valmisteverovapautuksia tai -alennuksia erityisistä poliittisista syistä. |120 | Yleistä Ruotsille annettiin 7. maaliskuuta 2005 neuvoston päätöksellä 2005/231/EY[2] lupa soveltaa alennettua verokantaa Pohjois-Ruotsissa sijaitsevien kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön neuvoston direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti. Komissio antoi luvan myöntää Pohjois-Ruotsissa sijaitseville palveluyrityksille valtiontukea vuoden 2005 loppuun asti soveltamalla niiden kuluttamaan sähköön alennettua verokantaa[3]. Neuvoston antaman luvan voimassaolon oli siis määrä päättyä samana päivänä. Ruotsin viranomaiset pyysivät 9. joulukuuta 2005 päivätyllä kirjeellä komissiota pidentämään luvan voimassaoloaikaa 31. joulukuuta 2011 saakka. Ruotsin viranomaiset ilmoittivat perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle 15. marraskuuta 2005 päivätyllä kirjeellä palvelualalla sovellettavan alueellisesti eriytetyn energiaveron voimassaolon pidentämisestä[4]. Ruotsi perustelee neuvoston direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisen luvan pyytämistä erityisillä aluepoliittisilla tavoitteilla. Veron eriyttäminen perustuu ilmastonäkökohtiin ja pyrkimykseen saattaa Pohjois-Ruotsin kotitaloudet ja palveluyritykset tasavertaiseen asemaan Etelä-Ruotsin kuluttajien kanssa alentamalla sähkön kustannuksia Pohjois-Ruotsissa (jossa talon lämmitykseen tarvitaan keskimäärin noin 25 prosenttia enemmän sähköä kuin maan eteläosissa). Maantieteellinen eriyttäminen perustui keskilämpötiloihin vuodenaikoina, joina taloja tavallisesti lämmitetään. Vuonna 2006 sähköstä kannettiin Ruotsissa energiaveroa 0,261 Ruotsin kruunua (noin 0,028 euroa[5]) kilowattitunnilta (kWh). Ruotsi aikoo soveltaa 1. tammikuuta 2006 ja 31. joulukuuta 2011 välisenä aikana Pohjois-Ruotsissa sijaitsevien kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön alempaa verokantaa, joka on tällä hetkellä 0,201 Ruotsin kruunua (noin 0,022 euroa) kilowattitunnilta (kWh) eli 77 prosenttia muualla maassa sähköstä kannettavasta verosta. Ruotsi katsoo, että verotuksen kannustava vaikutus energiatehokkuuden lisäämiseen säilyy. Veroalennuksen aiheuttamien talousarviokustannusten arvioidaan olevan vuosittain 146 miljoonaa Ruotsin kruunua (16 miljoonaa euroa). Toimenpide toteutetaan alennettuna energiaverokantana. Alennetun verokannan vaikutus näkyy heti, kun vero kannetaan. Vero kannetaan, kun jakelija toimittaa sähkön kuluttajalle. Toimenpiteen on määrä päättyä 31. joulukuuta 2011. |130 | Voimassa olevat säännökset Neuvoston direktiivi 2003/96/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003, energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta. Neuvoston päätös, tehty 7 päivänä maaliskuuta 2005, luvan antamisesta Ruotsille soveltaa alennettua verokantaa eräillä Pohjois-Ruotsin alueilla sijaitsevien kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti. |140 | Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Neuvoston direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön täydentäviä valmisteverovapautuksia tai -alennuksia erityisistä poliittisista syistä. Komissio tutkii jokaisen pyynnön erikseen ja ottaa tällöin huomioon tarpeen varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja terve kilpailu sekä yhteisön harjoittaman terveys-, ympäristö-, energia- ja liikennepolitiikan. Eriyttämisen ansiosta Pohjois-Ruotsin kotitaloudet ja palveluyritykset saatetaan tasavertaiseen asemaan Etelä-Ruotsin kuluttajien kanssa, koska sähkön kustannuksia alennetaan Pohjois-Ruotsissa. Toimenpiteellä on siis sekä aluepolitiikkaan että koheesiopolitiikkaan liittyviä tavoitteita. Pohjois-Ruotsissa sovellettava alennettu sähköverokanta (22 euroa/MWh) on huomattavasti korkeampi kuin direktiivissä 2003/96/EY säädetty yhteisön vähimmäisverokanta (1 euro/MWh silloin, kun kyseessä on muu kuin yrityskäyttö). Lisäksi veronalennus on oikeassa suhteessa Pohjois-Ruotsin kotitalouksille ja palveluyrityksille aiheutuvien ylimääräisten lämmityskustannusten kanssa (ks. päätöksen 2005/231/EY 1 artiklan 2 kohta). Sen vuoksi komissio katsoo, että tällaisella verotasolla varmistetaan, että verotuksen kannustava vaikutus energiatehokkuuden lisäämiseen säilyy. Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 2 kohdassa säädetään, että direktiivin säännösten nojalla toteutettavat toimenpiteet voidaan myöntää enintään kuuden vuoden määräajaksi, joka voidaan uusia. Tässä vaiheessa näyttää soveliaalta uudistaa lupa kuudeksi vuodeksi ja näin ollen pidentää päätöksen 2005/231/EY voimassaoloaikaa vastaavasti. Olisi varmistettava, että päätöksen 2005/231/EY nojalla samoista syistä mutta lyhemmäksi aikaa annetun luvan voimassaolo jatkuu, jottei kyseisen päätöksen voimassaolo pääty ennen päätösehdotuksen hyväksymistä. Tämä arvio ei rajoita valtiontukiasiassa N 593/2005 tehtävän päätöksen soveltamista. |ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Asianomaisten osapuolten kuuleminen |219 | Ehdotuksella pidennettäisiin ainoastaan Ruotsia koskevan poikkeuksen voimassaoloaikaa. |Asiantuntijalausunnot |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Ei sovelleta. |EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Edellä sanotun perusteella ja rajoittamatta valtiontukiasiassa N 593/2005 tehtävän päätöksen soveltamista komissio ehdottaa, että luvan antamisesta Ruotsille soveltaa alennettua verokantaa Pohjois-Ruotsissa sijaitsevien kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön tehdyn neuvoston päätöksen 2005/231/EY voimassaoloaikaa pidennetään 31. joulukuuta 2011 saakka. |310 | Oikeusperusta Neuvoston direktiivin 2003/96/ETY 19 artikla. |320 | Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta noudatetaan siltä osin kuin ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. |Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ehdotuksen tavoitteita seuraavista syistä: |321 | Neuvoston direktiivissä 2003/96/EY vahvistettiin energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevat yhdenmukaistetut säännökset. Muutosten tekeminen näihin säännöksiin edellyttää yhteisön säädöksen antamista eikä yksittäinen jäsenvaltio pysty tekemään asiasta päätöstä. |Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: |331 | Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska tavoitteena on muuttaa neuvoston päätöstä. |332 | Toimenpiteestä ei aiheudu taloudellista ja hallinnollista rasitusta yhteisölle. |Säädöslajin valinta |341 | Ehdotettu säädöslaji: muu. |342 | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska tavoitteena on muuttaa neuvoston päätöstä. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. |1.  E-Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Ruotsille soveltaa alennettua verokantaa eräillä Pohjois-Ruotsin alueilla sijaitsevien kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti tehdyn päätöksen 2005/231/EY muuttamisesta(Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY[6] ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:2.  Ruotsille annettiin neuvoston päätöksellä 2005/231/EY[7] lupa soveltaa alennettua verokantaa eräiden kotitalouksien ja palveluyritysten kuluttamaan sähköön direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti. Lupa oli voimassa 31 päivään joulukuuta 2005. Ruotsin viranomaiset pyysivät 9 päivänä joulukuuta 2005 päivätyllä kirjeellä komissiota pidentämään luvan voimassaoloaikaa vuoden 2011 loppuun.3.  Maan pohjoisosissa kulutetaan sähköä lämmitykseen tällä hetkellä 25 prosenttia enemmän kuin muualla maassa. Sen vuoksi Pohjois-Ruotsissa on sovellettu sähköön alennettua verokantaa heinäkuusta 1981. Alennusprosentti on kuitenkin tämän jälkeen pienentynyt suhteessa tavanomaiseen verokantaan.4.  Sähkön kustannusten alentaminen Pohjois-Ruotsissa saattaa siellä olevat kotitaloudet ja palveluyritykset tasavertaiseen asemaan maan eteläosien kuluttajien kanssa. Toimenpiteellä on siis sekä aluepolitiikkaan että koheesiopolitiikkaan liittyviä tavoitteita.5.  Pohjois-Ruotsissa sovellettava alennettu sähköverokanta, joka on tällä hetkellä 22 euroa/MWh, on huomattavasti korkeampi kuin direktiivissä 2003/96/EY säädetty yhteisön vähimmäisverokanta. Veronalennuksen on myös oltava oikeassa suhteessa Pohjois-Ruotsin kotitalouksien ja palveluyritysten maksamiin ylimääräisiin lämmityskustannuksiin nähden. Verotuksen tasolla olisi siis varmistettava, että verotuksen kannustava vaikutus energiatehokkuuden lisäämiseen säilyy.6.  Tarkasteltuaan järjestelmää komissio totesi, että se ei vääristä kilpailua eikä estä sisämarkkinoiden toimintaa eikä sitä voida pitää yhteisön ympäristö-, energia- ja liikennepolitiikan vastaisena.7.  Sen vuoksi on soveliasta uudistaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti Ruotsille annettu lupa soveltaa alennettua verokantaa Pohjois-Ruotsissa kulutettavaan sähköön siten, että luvan voimassaoloa jatketaan 31 päivään joulukuuta 2011, sanotun kuitenkaan rajoittamatta valtiontukiasiassa N 593/2005 - Ruotsi ”Palvelualalla kannettavasta sähköstä kannettavan alueellisesti eriytetyn energiaveron voimassaolon pidentäminen” tehtävän päätöksen soveltamista.8.  Sen vuoksi päätöstä 2005/231/EY olisi muutettava.9.  Olisi varmistettava, että päätöksen 2005/231/EY nojalla samoista syistä mutta lyhemmäksi aikaa annetun luvan voimassaolo jatkuu, jottei kyseisen päätöksen voimassaolo pääty ennen tämän päätöksen voimaantuloa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan päätöksen 2005/231/EY 2 artiklassa päivämäärä ”31 päivänä joulukuuta 2005” päivämäärällä ”31 päivänä joulukuuta 2011”.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2006.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/75/EY (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 100).[2] EUVL L 72, 18.3.2005, s. 27.[3] Valtiontukiasia ”C42/03 (ex-NN 3/B/2001) - Ruotsi” (EUVL C 189, 9.8.2003, s. 6).[4] Valtiontukiasia N 593/2005 – Ruotsi ”Palvelualalla kulutettavasta sähköstä kannettavan alueellisesti eriytetyn energiaveron voimassaolon pidentäminen”.[5] Neuvoston direktiivin 2003/96/EY 13 artiklan mukaisesti euroiksi muuntaminen vuonna 2006 perustuu lokakuun 2005 ensimmäisen työpäivän valuuttakurssiin (1 euro = 9,3086 Ruotsin kruunua), joka julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.[6] EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/75/EY (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 100).[7] EUVL L 72, 18.3.2005, s. 27.