Avis juridique important

|

51996PC0606

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tuottajien tuloihin tai naudanliha-alaan kohdistuvaa suoraa tukea koskevista lisätoimenpiteistä  /* KOM/96/0606 lopull. - CNS 96/0286 */

Virallinen lehti nro C 007 , 10/01/1997 s. 0014

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tuottajien tuloihin tai naudanliha-alaan kohdistuvaa suoraa tukea koskevista lisätoimenpiteistä (97/C 7/05) KOM(96) 606 lopull. - 96/0286(CNS) (Komission esittämä 26 päivänä marraskuuta 1996)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo, ettänaudanliha-alan jouduttua jatkuviin vakaviin vaikeuksiin BSE:n kuluttajissa herättämän huolestuksen vuoksi sekä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1357/96 (1) säädettyjen tuottajien tulotukea koskevien toimenpiteiden täydennyksenä tuottajien tuloihin tai naudanliha-alaan kohdistuvaa suoraa tukea koskevat lisätoimenpiteet ovat tarpeen,kaikkien jäsenvaltioiden käytettävissä olevan tuottajien tuloihin tai naudanliha-alaan kohdistuvan suoran tuen määrä jaetaan sellaisen jakoperusteen mukaan, jossa otetaan erityisesti huomioon jokaisen jäsenvaltion nautakarjan määrä; jäsenvaltioiden on jaettava käytettävissä oleva kokonaismäärä puolueettomien perusteiden mukaisesti, ja niiden on vältettävä markkinoiden vääristymistä, jatalousarviosta johtuvista syistä yhteisö rahoittaa jäsenvaltioille tuottajien tuloihin tai naudanliha-alaan kohdistuvan suoran tuen maksuista aiheutuvat menot ainoastaan jos jäsenvaltiot toteuttavat maksut tietyssä määräajassa,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Jäsenvaltioiden on käytettävä liitteessä I vahvistetut määrät lisämaksuihin puolueettomien perusteiden mukaisesti tukeakseen tuottajien tuloja tai naudanlihamarkkinoita alueellaan edellyttäen, että nämä maksut eivät vääristä markkinoita.2 artikla 1. Tämän asetuksen 1 artiklassa käyttöön otettuja toimenpiteitä pidetään maatalousmarkkinoiden vakauttamiseen tähtäävinä interventiotoimenpiteinä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (2).2. Yhteisö rahoittaa 1 artiklassa tarkoitetuista maksuista jäsenvaltioille aiheutuvat menot ainoastaan, jos jäsenvaltiot toteuttavat maksut viimeistään 15 päivänä lokakuuta 1997.3 artikla Sovellettava muuntokurssi on 1 päivänä joulukuuta 1996 voimassa oleva maatalouden muuntokurssi.4 artikla Tämän asetuksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset erityissäännöt annetaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (3) 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.5 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Sitä ei sovelleta ennen päivää, jona Euroopan yhteisöjen yleinen talousarvio varainhoitovuodelle 1997 hyväksytään lopullisesti.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.(1) EYVL N:o L 175, 13.7.1996, s. 9(2) EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 13(3) EYVL N:o L 148, 28.6.1968, s. 24LIITE >TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

52001PC0221

Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista  /* KOM/2001/0221 lopull. - CNS 2001/0109 */

Virallinen lehti nro 213 E , 31/07/2001 s. 0271 - 0274

Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista(komission esittämä)PERUSTELUT1. Johdanto ja yleistavoite1.1. Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alueAmsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä Euroopan unioni asetti tavoitteekseen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisen. Neuvosto hyväksyi vuonna 1998 neuvoston ja komission toimintasuunnitelman parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta. Joulukuussa 1998 Wienin Eurooppa-neuvostolle esitetyssä toimintasuunnitelmassa luetellaan tavoitteita, jotka on määrä saavuttaa viiden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta. Eurooppa-neuvosto korosti myös Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 asian merkitystä ja sopi poliittisista suuntaviivoista ja prioriteeteista, joiden avulla tämä alue saadaan nopeasti toteutettua. Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota tekemään ehdotuksen "tarvittavaksi tulostaulukoksi" voidakseen seurata jatkuvasti, "kuinka Amsterdamin sopimuksessa, Wienin toimintasuunnitelmassa ja näissä päätelmissä vahvistettuja toimia toteutetaan ja asetetuissa määräajoissa pysytään".Komissio vastasi neuvoston kehotukseen esittämällä tiedonannon "Tulostaulu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisen seuraamiseksi Euroopan unionissa", jonka tuorein puolivuotispäivitys annettiin 30 päivänä marraskuuta 2000 [1]. Tulostaulussa luetellaan tavoitteet, vastuutahot, toteutettavat toimenpiteet, toteutusaikataulu (vuoteen 2004 mennessä) ja tilanne kunkin toimenpiteen osalta. Tuoreimmassa tulostaulussa on lueteltu yhteensä 18 yksityisoikeudellista toimenpidettä.[1]  KOM(2000) 782 lopullinen, 30.11.2000.1.2. Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissaAmsterdamin sopimuksen voimaantulon yhteydessä oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa siirtyi kolmannesta pilarista (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.1 artiklan 6 kohta) ensimmäiseen pilariin (EY:n perustamissopimuksen 61 artiklan c alakohta). Päätavoitteena on luoda yksityisoikeutta koskeva Euroopan oikeudellinen alue, jossa kansalaisilla on yhtäläinen käsitys oikeudesta kaikkialla unionissa ja jossa oikeus nähdään ihmisten arkielämää helpottavana asiana. Tähän kuuluvia edellytyksiä ovat oikeussuojan parempi saatavuus ja täysipainoinen oikeudellinen yhteistyö jäsenvaltioiden välillä. Yksityishenkilöiden ja yritysten on voitava saattaa asiansa tuomioistuimen tai viranomaisten käsiteltäväksi missä tahansa jäsenvaltiossa yhtä helposti kuin omassa maassaan ilman, että jäsenvaltioiden oikeus- ja hallintojärjestelmien monimutkaisuus estää heitä suoraan tai epäsuorasti käyttämästä oikeuksiaan.Yhtä tärkeää on, että yksityishenkilöille ja yrityksille taataan oikeusvarmuus; tuomioita ja muita oikeusviranomaisten päätöksiä on noudatettava ja ne on pantava täytäntöön koko EU:n alueella. Oikeuden päätösten ja tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen edistäminen ja vaadittava lainsäädännön lähentäminen parantavat viranomaisten välistä yhteistyötä ja yksilön oikeuksien suojaa. Sitä varten oikeusjärjestelmiä on sovitettava yhteen ja lähennettävä niitä toisiinsa.Tampereen päätelmien seurauksena neuvosto hyväksyi 30 päivänä marraskuuta 2000 neuvoston ja komission yhteisen ohjelman tuomioiden ja päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamiseksi siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa. Ohjelmassa luetellaan toimenpiteitä, jotka on toteutettava vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen ulottamiseksi kaikkiin siviili- ja kauppaoikeudellisiin asioihin poistamalla ulkomailla annettujen tuomioiden ja päätösten tunnustamiselta ja täytäntöönpanolta kaikki välivaiheet.Hallitustenvälisessä konferenssissa Nizzassa sovittiin 11 päivänä joulukuuta 2000, että Nizzan sopimuksen voimaantulosta alkaen neuvosto tekee yksityisoikeuden alan oikeudelliseen yhteistyöhön (EY:n perustamissopimuksen 65 artikla) liittyvät päätökset määräenemmistöllä yhteispäätösmenettelyä noudattaen.1.2.1. Katsaus lainsäädäntötyöhönAmsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen neuvosto on 31 päivään joulukuuta 2000 mennessä hyväksynyt seuraavat säädökset:* Neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (ns. Bryssel I)* Neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa (ns. Bryssel II)* Neuvoston asetus (EY) N:o 1346/2000 maksukyvyttömyysmenettelyistä* Neuvoston asetus (EY) N:o 1348/2000 oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissaNeuvostolle on annettu seuraavat säädösehdotukset:* Ehdotus asetukseksi todisteiden vastaanottamisesta* Ehdotus asetukseksi lasten tapaamisoikeudestaLisäksi on tarkoitus antaa useita muita säädösehdotuksia, joiden aiheita ovat mm. oikeusapua koskevat vähimmäisvaatimukset valtioiden rajat ylittävissä tapauksissa; vaihtoehtoiset riitojenratkaisumenettelyt; vahingonkorvaukset rikosten uhreille; lasten huolto; vähäisiä vaateita, riitauttamattomia vaateita ja elatusvaateita koskevat yhteiset menettelysäännöt; eräitä yksityisoikeudellisia näkökohtia koskevat vähimmäisvaatimukset; aviovarallisuussuhteisiin liittyviä asioita ja perintöasioita koskeva tuomiovalta ja niihin sovellettava laki; sopimusvelvoitteisiin ja sopimuksenulkoisiin velvoitteisiin sovellettava laki; avioliittoasioihin sovellettava laki.2. Aikaisempi toiminta - Grotius-ohjelma ja nk. siviilioikeuden alaa koskeva Grotius-ohjelmaNeuvosto hyväksyi 28 päivänä lokakuuta 1996 yhteisen toiminnan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen entisen K.3 artiklan perusteella oikeusalalla toimivien tuki- ja vaihto-ohjelmasta (Grotius) [2].[2]  EYVL L 287, 8.11.1996, s. 3.Grotius-ohjelmalla pyrittiin helpottamaan jäsenvaltioiden välistä oikeudellista yhteistyötä edistämällä oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäistä tuntemusta. Ohjelmasta rahoitettiin oikeusalalla toimivien koulutusta, vaihto- ja harjoitteluohjelmia, tapaamisten järjestämistä, tutkimuksia ja tietojenvaihtoa. Ohjelmakausi oli 1996-2000, ja viime vuotta koskenut ehdotuspyyntö julkaistiin tammikuussa 2000.Neuvosto antoi helmikuun 12 päivänä 2001 asetuksen Grotius-ohjelman jatkamisesta yksityisoikeuden alalla ainoastaan yhden vuoden siirtymäkauden ajan (siviilioikeuden alaa koskeva Grotius-ohjelma) [3]. Tarkoituksena oli välttää Grotius-ohjelman päättyminen yksityisoikeuden alalla ja antaa komissiolle mahdollisuus valmistella kattava ja perusteellinen uusi ehdotus sen korvaamiseksi. Tähän uuteen Grotius-ohjelmaan kuuluva toiminta ja sen tavoitteet ovat samat kuin vanhan Grotius-ohjelman. Vuotta 2001 koskeva ehdotuspyyntö julkaistiin helmikuussa 2001 [4].[3]  EYVL L 43, 14.2.2001, s. 1.[4]  EYVL C 54, 21.2.2001, s. 12.Komissio on esittänyt tähän mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kolme vuosikertomusta Grotius-ohjelman toteuttamisesta [5]. Niistä käy ilmi ohjelman merkitys oikeudellisen yhteistyön vahvistamisessa.[5]  SEC(1998) 1048, 18.6.1998, SEC(1999) 1955, 17.12.1999, SEC(2001) 18, 8.1.2001.Vuosia 1996-1998 koskeva, komission ulkopuolella teetetty arviointikertomus valmistui maaliskuussa 2000. Kertomuksessa todettiin ohjelman onnistuneen ja todettiin, että vaihtoehtoista mekanismia ei ole ja että rahoituksen kysyntä ylittää tarjonnan monikertaisesti (vuosittain 350-550 prosentilla). Tärkeimpiin tulevaisuutta koskeviin suosituksiin kuului keskittyminen toimintaan, joka johtaa käytännössä hyödynnettäviin tuloksiin, ja toteutettujen hankkeiden tulosten levittämistä parantavat toimenpiteet.3. Ehdotus neuvoston asetukseksiAmsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen kehitys on ollut laaja-alaista ja nopeaa. Yhteisöllä on kunnianhimoinen työlista yksityisoikeutta koskevan oikeudellisen yhteistyön alalla. Grotius-ohjelman arvioinnin perusteella on todettu, että toiminnalle tarvitaan laajemmat ja yleisemmät puitteet, jotta alan politiikan valmistelulle voidaan tarjota tarvittavaa tukea.Ehdotetussa asetuksessa säädetään oikeusperustat yksityisoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä koskeville toimille, jotta niitä voidaan rahoittaa Euroopan yhteisöjen talousarviosta. Ehdotusta ei tule pitää uutena toimintasuunnitelmana, vaan pikemminkin yleisinä pitkän aikavälin puitteina toimille ja ensisijaisille tavoitteille. Puitteiden perusteella voidaan valmistella toimintaohjelmia ja hankkeita.Puitteiden tavoitteet liittyvät läheisesti perustamissopimuksessa, Wienin toimintasuunnitelmassa ja Tampereen päätelmissä asetettuihin tavoitteisiin. Lisäksi jo hyväksytyt tai tulevaisuudessa tällä alalla hyväksyttävät uudet yhteisön säädökset edellyttävät asianmukaista seurantaa, jotta niiden täytäntöönpano ja soveltaminen olisi tehokasta. Seuranta unohtuu helposti, mutta se on yhtä tärkeää kuin säädösten antaminenkin. Tämän vuoksi seuranta on kirjattu puitteisiin erilliseksi tavoitteeksi.Uudet puitteet mahdollistavat onnistuneeksi todetusta Grotius-ohjelmasta tuettujen toimintamuotojen tukemisen tulevaisuudessakin, mutta niissä mennään Grotiusta pidemmälle ja niiden soveltamisala on laajempi. Komission toimilla voidaan täydentää yhteisrahoitettuja hankkeita ja huolehtia siitä, että poliittisia prioriteetteja tuetaan riittävästi ja oikeaan aikaan. Lisäksi komission oma-aloitteisesti toteuttamilla toimilla voidaan pyrkiä takaamaan yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja soveltaminen. Puitteet mahdollistavat myös sellaisten organisaatioiden tukemisen, jotka tekevät jatkuvasti työtä yksityisoikeutta koskevan oikeudellisen yhteistyön hyväksi toteuttamatta kuitenkaan mitään hankkeita. Tämä mahdollisuus antaa puitteille lisäjoustavuutta.3.1. Artiklat1 artiklaArtiklalla perustetaan puitteet kauden 2002-2006 toimille ja esitetään puitteiden yleiset poliittiset tavoitteet. Tanska, Irlanti ja Yhdistyneet kuningaskunnat on jätetty sen soveltamisalan ulkopuolelle Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja EY:n perustamissopimukseen liitettyjen pöytäkirjojen mukaisesti.2 artiklaArtiklassa luetellaan toimien puitteiden tavoitteet. Ensimmäinen tavoite on puitteiden kulmakivi, ja se on suoraan yhteydessä yksityisoikeutta koskevan oikeudellisen yhteistyön politiikkaan. Toinen tavoite on keskeinen sikäli, että se tarjoaa oikeudelliselle yhteistyölle perustan, oikeusjärjestelmien keskinäisen tuntemuksen. Kolmas tavoite kertoo pyrkimyksestä taata yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja soveltaminen tällä alalla. Komissio velvoitetaan monissa äskettäin hyväksytyissä asetuksissa laatimaan kertomuksia näiden säädösten soveltamisesta. Neljäs tavoite kuuluu Tampereen päätelmien prioriteetteihin: yleisön on saatava tietoa vapauteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen luomisesta.3 artiklaArtiklassa luetellaan toimintamuodot, joita toimien puitteiden perusteella voidaan tukea, ja säädetään, että toimilla on pyrittävä ainakin yhteen 2 artiklan tavoitteista. Vaikka tavoitteet ovat jossain määrin erillisiä, voidaan ajatella toteutettavan hankkeita, jotka koskevat useita tavoitteita, esimerkiksi ensimmäistä ja toista. Komission toimet voivat olla sellaisten käsikirjojen, tietokantojen, julkaisujen ja tutkimusten tuottamista, jotka liittyvät tavoitteeseen taata tätä alaa koskevien yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja seuranta. Toinen toimintamuoto on voittoa tavoittelemattomien valtiosta riippumattomien järjestöjen juoksevien menojen tukeminen ja kolmas toimintamuoto hankkeiden rahoittaminen yhdessä muiden julkisen ja/tai yksityisen sektorin rahoittajien kanssa.4 artiklaKolmansille maille annetaan osallistumismahdollisuus artiklassa luetelluin ehdoin. Laajentumisen vuoksi on pidetty tärkeänä, että liittymistä valmistelevilla mailla on mahdollisuus osallistua puitteiden mukaiseen toimintaan. Niiden osallistuminen voi olla merkittävä asia valmistauduttaessa jäsenyyteen. Niillä on myös mahdollisuus osallistua yksittäisiin hankkeisiin 6 artiklassa säädetyin edellytyksin. Koska yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa ei kuulu ETA-sopimukseen, ETA-sopimuksen osapuolina olevia maita ei ole erikseen mainittu, mutta 4 artiklan 3 alakohdassa viitataan niiden mahdollisuuteen osallistua myöhemmässä vaiheessa.5 artiklaArtiklassa säädetään edellytyksistä, joiden täyttyessä valtiosta riippumattomille voittoa tavoittelemattomille järjestöille voidaan myöntää avustusta juokseviin menoihin. Tarkoituksena on tukea ainoastaan todella Euroopan laajuisia järjestöjä. Pääsääntö on, että tukikelpoisia ovat tällä hetkellä (kun unionissa on 15 jäsenvaltiota) ainoastaan järjestöt, jotka toimivat vähintään 10 jäsenvaltiossa.6 artiklaArtiklassa säädetään yhteisrahoituksesta samantyyppisille hankkeille, joita on tuettu Grotius-ohjelmista. Artiklan 2 kohtaan on lisätty mahdollisuus tukea hankkeita, joiden tarkoituksena on perustaa 5 artiklassa kuvattuja järjestöjä.7 artiklaArtikla koskee toimien puitteiden vuotuisten määrärahojen myöntämistä. Mahdollisuus saada yhteisrahoitusta yhteisön muista ohjelmista on suljettu pois, ja artiklassa mainitaan yhteisön talousarviosta maksettavan yhteisrahoituksen enimmäisosuus. Valtiosta riippumattomien järjestöjen juoksevien menojen tukemiseen myönnettävän yhteisrahoituksen osuus on rajoitettu 50 prosenttiin, ettei jouduta tilanteeseen, jossa ne ovat riippuvaisia yhteisön avustuksista. Yksittäisille hankkeille myönnettävän yhteisrahoituksen osuus on laskettu Grotius-ohjelmien 80 prosentista 50 prosenttiin, jotta hakijat saataisiin arvioimaan kustannukset tarkemmin ja saataisiin lisättyä kansallista rahoitusta. Tämän pitäisi olla mahdollista, koska tämäntyyppisten hankkeiden käynnistysvaihe on saatu jo alkuperäisen Grotius-ohjelman aikana päätökseen.8 artiklaArtiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään vuotuisesta työohjelmasta. Ohjelmalle pannaan paljon painoa, jotta vuosittain priorisoiduissa tavoitteissa voidaan ottaa huomioon tulostaulun kehitys. Ohjelmalla varmistetaan myös, että erilaiset toimintamuodot jakautuvat puitteiden voimassaoloajalle tarkoituksenmukaisesti. Neuvoa-antava komitea huolehtii yhteensovittamisesta jäsenvaltioiden kanssa. Työohjelma julkaistaan vuosittain Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja Internetissä.Artiklan 3 kohdassa luetellaan ehdotusten arvioinnissa ja valinnassa käytettävät laadulliset myöntämisperusteet. Hankkeet, joissa on ongelmanratkaisuun tähtäävä ote, ovat etusijalla, koska ne vaikuttavat tehokkaimmin politiikan kehitykseen. Koska Grotius-ohjelmassa tulosten levittäminen jäi puutteelliseksi, tilanteen korjaamiseksi korostetaan hakijoiden suunnitelmia tulosten levittämiseksi. Päällekkäisyyden välttämiseksi on olennaista, että uudet ehdotukset täydentävät Grotius-ohjelmissa aikaisemmin toteutettuja hankkeita. Suuret hankkeet ovat etusijalla, jotta komissiossa tarvittavaa hallintokapasiteettia voidaan vähentää ja varmistaa hankkeiden riittävä vaikutus. Tässä kohdassa lueteltujen perusteiden lisäksi sovelletaan komission avustusten hallinnoinnin käsikirjassa esitettyjä perusteita.9 artiklaArtiklassa säädetään, että 3 artiklan 2 ja 3 alakohdan perusteella tehtäviä rahoituspäätöksiä seuraa avustussopimuksen (komission vakiosopimus) tekeminen.10 artiklaArtiklassa säädetään toimien puitteiden perusteella rahoitettavien toimien seurannan periaatteista. Seuranta perustuu kertomuksiin, jotka tuensaajat laativat hankkeiden päätyttyä. Grotius-ohjelman arviointikertomuksessa todettiin monien tuensaajien pyytäneen komissiolta ohjeita kertomuksen tekemiseen. Arviointikertomuksessa todettiin myös hankkeiden loppukertomuksien laadussa suuria eroja. Tämän vuoksi komissio aikoo laatia loppukertomuksia varten mallin, joka jaetaan kaikille tuensaajille.11 artiklaArtiklan 1 kohdassa komissio velvoitetaan tiedottamaan rahoitettavasta toiminnasta, mikä käy yksiin avustusten hallinnoinnin käsikirjaan sisältyvän perusvelvoitteen kanssa. Artiklan 2 kohdan tarkoituksena on, että komissio arvioi tapauskohtaisesti, miten hankkeiden tulosten levittämistä voidaan edistää. Kuten 8 artiklan yhteydessä mainittiin, tällaisia toimenpiteitä pidetään erittäin tärkeinä. Tulosten levittäminen voi olla osa rahoitettavaa hanketta, komissio voi rahoittaa tulosten levittämistä hankkeen päätyttyä tai tulosten levittäminen voidaan sisällyttää erilliseen hankkeeseen.12 artiklaArtiklassa säädetään neuvoa-antavasta komiteasta, joka avustaa komissiota puitteiden toteuttamisessa. Komitean on tarkoitus pitää kaksi kokousta vuodessa. Toisessa käsitellään vuotuista työohjelmaa ja toisessa ehdotusten valintaa.13 artiklaArtiklassa määritellään seuraamukset, joita voidaan määrätä, jos tuensaaja ei täytä velvoitteitaan.14 artiklaArtiklassa yksilöidään kaksi tärkeintä puitteita koskevaa kertomusta. Komissio laatii täytäntöönpanokertomuksen, väliaikakertomuksen, joka mahdollistaa täytäntöön- panotoimenpiteiden tarkistamisen tarvittaessa. Toinen kertomus, jonka myös ulkopuolinen voi tehdä, toimii jälkikäteisarviointina, jonka on oltava ajoissa valmis, jotta puitteet voidaan tarvittaessa uusia.2001/0109(CNS)Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteistaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [6],[6]    EYVL Cottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [7],[7]  EYVL Cottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [8],[8]  EYVL Csekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan unioni on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, jossa henkilöiden vapaa liikkuvuus taataan. Tätä varten yhteisön olisi toteutettava muun muassa yksityisoikeudellisia asioita koskevan oikeudellisen yhteistyön alalla toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta.(2) Neuvosto hyväksyi 3 päivänä joulukuuta 1998 neuvoston ja komission toimintasuunnitelman parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta (Wienin toimintasuunnitelma) [9].[9]   EYVL C 19, 23.1.1999, s. 1.(3) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi päätelmät "Kohti vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa unionia: Tampereen toimintalinjat".(4) Neuvosto hyväksyi 30 päivänä marraskuuta 2000 komission ja neuvoston yhteisen toimenpideohjelman tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamisesta siviili- ja kauppaoikeuden alalla [10].[10]   EYVL C 12, 15.1.2001, s. 1.(5) Yhteisellä toiminnalla 96/636/YOS perustettiin vuosiksi 1996 -2000 oikeusalalla toimivien tuki- ja vaihto-ohjelma (Grotius) [11].[11]   EYVL L 287, 8.11.1996, s. 3.(6) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 290/2001 [12]  jatkettiin siviilioikeuden alalla toimivaa tuki- ja vaihto-ohjelmaa (siviilioikeuden alaa koskeva Grotius-ohjelma) vain yhden vuoden siirtymäkaudeksi odotettaessa perusteellisen analysoinnin tuloksia siitä, miten yhteisön toimia ja tukea olisi tulevaisuudessa kohdennettava.[12]  EYVL L 43, 14.2.2001, s. 1.(7) Yksityisoikeuden alalla tarvitaan joustavat ja tehokkaat yleiset toimien puitteet, jotta EY:n perustamissopimuksessa, Wienin toimintasuunnitelmassa ja Tampereen päätelmissä asetetut kunnianhimoiset tavoitteet voidaan saavuttaa.(8) Toimien puitteissa olisi toissijaisuusperiaatteen mukaisesti säädettävä komission aloitteista yksityisoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä edistävien ja helpottavien järjestöjen ja elinten tukemiseksi sekä yksittäisten hankkeiden tukemiseksi.(9) Euroopan oikeudellisen alueen kehittäminen edellyttää lukuisia toimia ja ne olisi sen vuoksi toteutettava yhteisön tasolla. Toimien suunnittelulle ja toteuttamiselle on hyödyksi, että ne kootaan yhteen yleisiin toimien puitteisiin.(10) Toimien puitteet, joilla lisätään jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäistä tuntemusta, poistavat yksityisoikeuden alan oikeudellisen yhteistyön esteitä, mikä parantaa sisämarkkinoiden toimintaa.(11) Yksityisoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä koskevien yhteisön säädösten moitteettoman täytäntöönpanon ja soveltamisen takaavat toimenpiteet ovat välttämättömiä, ja ne ovat tehokkaampia, jos niitä yhteensovitetaan yleisissä toimien puitteissa.(12) Koska jäsenvaltiot eivät voi EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa esitetyn toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti riittävällä tavalla toteuttaa ehdotetun toimen tavoitteita, jotka voidaan tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavan eurooppalaisen ulottuvuuden, odotettujen mittakaavaetujen ja suunniteltujen toimien kerrannaisvaikutusten vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla.  Tämä asetus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen tätä varten.(13) Euroopan unionin jäsenyyteen valmistautuvien ehdokasmaiden osallistuminen toimien puitteisiin on hyödyllistä valmistautumista jäsenyyteen, erityisesti yhteisön voimassa olevan yhteisön lainsäädännön soveltamisvalmiuksien osalta.(14) Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [13] 2 artiklan mukaisesti tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä mainitun päätöksen 3 artiklassa säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.[13]  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(15) Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti osallistu tämän asetuksen antamiseen, eikä asetus sen vuoksi  sido niitä eikä sitä sovelleta niihin.(16) Tanska ei Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä asetus sen vuoksi sido sitä eikä sitä sovelleta siihen,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:I LUKUtavoitteet ja toimet1 artikla  Kohde1. Tällä asetuksella perustetaan 1 päivästä tammikuuta 2002 ja 31 päivään joulu- kuuta 2006 yleiset puitteet yhteisön toimille helpottamaan yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista.2. Tätä asetusta ei sovelleta Tanskaan, Irlantiin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.2 artikla  TavoitteetToimien puitteilla on seuraavat tavoitteet:1) oikeudellisen yhteistyön edistäminen pyrkien erityisestia) takaamaan oikeusvarmuus ja parantamaan oikeussuojan saatavuutta,b) edistämään oikeuden päätösten ja tuomioiden vastavuoroista tunnustamista,c) edistämään tarvittavaa lainsäädännön lähentämistä jad) poistamaan esteet, jotka johtuvat eroavuuksista yksityisoikeudessa ja riita-asiain oikeudenkäyntimenettelyissä;2) oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäisen tuntemuksen parantaminen;3) yhteisön säädösten moitteettoman täytäntöönpanon ja soveltamisen takaaminen;  ja4) oikeussuojan saatavuutta, oikeudellista yhteistyötä ja jäsenvaltioiden oikeus- järjestelmiä koskevan kansalaistiedotuksen parantaminen.3 artikla  Toimien tyypitToimien puitteiden perusteella tuettavien tai toteutettavien toimien on täytettävä ainakin yksi 2 artiklan tavoitteista ja niihin on kuuluttava:1) komission toimia, tai2) toimista, joilla annetaan taloudellista tukea valtiosta riippumattomien eurooppalaisten järjestöjen juoksevien menojen kattamiseen 5 artiklassa säädetyin edellytyksin, taikka3) toimista, joilla annetaan taloudellista tukea yhteisön edun mukaisiin hankkeisiin 6 artiklassa säädetyin edellytyksin.4 artikla  Kolmansien maiden osallistuminenToimien puitteisiin voivat osallistua:1) Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaat (KIE-maat) Eurooppa-sopimuksissa, niiden lisäpöytäkirjoissa, ja asianomaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti;2) Kypros, Malta ja Turkki näiden maiden kanssa tehtävien kahdenvälisten sopimusten mukaisesti; ja3) muut maat sopimusten ja menettelyjen salliessa.5 artikla  Valtiosta riippumattomien järjestöjen toimetEdellä 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettuihin toimiin voidaan myöntää taloudellista tukea eurooppalaisille valtiosta riippumattomille järjestöille, jotka täyttävät seuraavat edellytykset:1) niiden on oltava voittoa tavoittelemattomia;2) niiden toiminnalla on oltava eurooppalainen ulottuvuus ja niiden on pääsääntöisesti koskettava vähintään kahta kolmasosaa jäsenvaltioista;3) niiden päätavoitteena on oltava yksityisoikeutta koskevan oikeudellisen yhteistyön edistäminen.6 artikla  Erityiset hankkeet1. Edellä 3 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettuihin erityisiin hankkeisiin kuuluua) koulutus,b) henkilövaihto ja työharjoittelu,c) tutkimus,d) kokoukset ja seminaarit,e) tietojen levittäminen.2. Taloudellista tukea voidaan myöntää myös sellaisiin hankkeisiin, joissa on tarkoitus perustaa uusi, 5 artiklassa eritellyt perusteet täyttävä järjestö.3. Hankkeita voivat ehdottaa julkiset tai yksityiset laitokset ja järjestöt, mukaan lukien ammatilliset järjestöt ja tutkimuslaitokset sekä oikeusalalla toimiville perus- tai jatkokoulutusta antavat oppilaitokset.4. Jotta hankkeelle voidaan myöntää yhteisrahoitusta, sen on koskettava vähintään kolmea sellaista maata, joissa näitä toimien puitteita sovelletaan.Hankkeissa voi olla mukana toimijoita myös Tanskasta, Irlannista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, tai ehdokasmaista, joissa hankkeisiin osallistuminen voisi edistää valmistautumista jäsenyyteen, taikka muista maista, jotka eivät osallistu näiden toimien puitteisiin, jos niiden mukanaolo palvelee hankkeen päämääriä.II LUKU  rahoitus, toteuttaminen ja menettelyt7 artikla  Rahoitus1. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa.2. Toimia, joille on myönnetty yhteisrahoitusta näiden toimien puitteiden perusteella, ei saa rahoittaa muusta Euroopan yhteisöjen talousarviosta rahoitettavasta ohjelmasta.3. Periaatteena on, että yhteisön talousarviosta tulevan taloudellisen tuen osuus ei saa ylittää 50 prosenttia 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettujen toimien juoksevista menoista eikä 3 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettujen hankkeiden menoista.8 artikla  Puitteiden toimien toteuttaminen1. Komissio julkaisee vuosittain, jos mahdollista ennen 30 päivää kesäkuuta, työohjelman, jossa asetetaan seuraavan vuoden tavoitteita ja toimintamuotoja koskevat prioriteetit ja esitetään valinta- ja myöntämisperusteet sekä menettelyt ehdotusten tekemiseksi ja hyväksymiseksi.2. Komissio antaa vuotuisen työohjelman 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.3. Arvioidessaan ja valitessaan ehdotuksia komissio kiinnittää erityistä huomiota seuraaviin perusteisiin:a) mahdollisuus vaikuttaa 2 artiklassa mainittuihin tavoitteisiin,b) ongelmanratkaisuun tähtäävä ote,c) eurooppalainen ulottuvuus,d) tulosten levittämiseksi suunnitellut toimenpiteet,e) täydennettävyys muiden toteutettujen, parhaillaan toteutettavien tai tulevien toimien kanssa, jaf) toimen laajuus erityisesti mittakaavaetujen ja kustannusvaikutusten  kannalta.4. Komissio vahvistaa toteutettavat toimenpiteet 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.9 artikla  Rahoituspäätökset1. Komission  3 artiklan 2 tai 3 alakohdan mukaisen rahoituspäätöksen jälkeen tehdään komission ja tuensaajan välillä avustussopimus.2. Rahoituspäätökset ja niihin perustuvat sopimukset ovat komission taloudellisen valvonnan kohteena ja tilintarkastustuomioistuin tekee niitä koskevia tilintarkastuksia.10 artikla  Valvonta1. Komissio varmistaa, että yhteisön rahoittamien toimien toteuttamista säännöllisesti seurataan ja valvotaan. Tämä tehdään komission ja tuensaajan sopimien menettelyiden mukaisesti laadittujen kertomusten perusteella ja siihen voi  myös kuulua otannan perusteella paikan päällä tehtäviä tarkastuksia.2. Tuensaajien on toimitettava komissiolle kertomus jokaisesta toimesta kolmen kuukauden kuluessa toimen päättymisestä. Komissio määrittää kertomuksen muodon sekä siihen sisällytettävät tiedot.3. Taloudellisen tuen saajien on pidettävä komission saatavilla kaikki kustannuksiin liittyvät tositteet viiden vuoden ajan toimen viimeisen maksuerän suorittamisesta.11 artikla  Tiedon levittäminen1. Komissio varmistaa, että vuosittain julkaistaan luettelo tuensaajista ja toimien puitteiden perusteella rahoitetuista toimista, mukaan lukien tuen määrä.2. Jos tulosten levittäminen ei kuulu 3 artiklan 3 alakohdan perusteella rahoitettavaan hankkeeseen, mutta tulosten levittäminen edistäisi 2 artiklan tavoitteita, komissio voi toteuttaa toimenpiteitä tulosten levittämiseksi.3. Komissio antaa 12 artiklalla perustetulle komitealle jokaisen vuoden alussa tiedot edellisenä vuonna 3 artiklan 1 alakohdan perusteella toteutetuista toimista.12 artikla  Komitea1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 artiklassa säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla.13 artikla  Seuraamukset1. Komissio voi vähentää tiettyyn toimeen myönnettyä taloudellista tukea, keskeyttää sen tai periä sen takaisin, jos se toteaa väärinkäytöksiä tai saa tietää, että toimeen on tehty ilman sen lupaa merkittäviä muutoksia siten,  että toimi ei ole sovittujen toteuttamisjärjestelyjen tavoitteiden mukainen.2. Jos määräaikoja ei noudateta tai jos toimen eteneminen antaa perusteet ainoastaan osittaiselle myönnettyjen määrärahojen käytölle, komissio pyytää asianomaiselta tuensaajalta selityksen määräajassa. Jos tuensaajan vastaus ei ole tyydyttävä, komissio voi peruuttaa taloudellisen tuen loppuosan ja vaatia jo maksettujen määrien välitöntä takaisinmaksua.3. Kaikki perusteettomat maksut on maksettava takaisin komissiolle. Viivästyskorko voidaan lisätä määriin, joita ei ole maksettu takaisin ajoissa.14 artikla  Kertomusten antaminen ja arviointi1. Komissio antaa kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään  30 päivänä kesäkuuta 2004 näiden toimien puitteiden täytäntöönpanosta sekä valvonnan, kertomusten ja toiminnan seurannan tuloksista.2. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle näitä toimien puitteita koskevan arviointikertomuksen, jonka on oltava ajoissa käytettävissä puitteiden voimassaolon mahdollista jatkamista varten, kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005. Kertomukseen on sisällytettävä arviointi kustannusvaikutuksista  ja suoritusindikaattoreihin perustuva arviointi tavoitteiden saavuttamisesta.15 artikla  VoimaantuloTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa kaikissa jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaRAHOITUSSELVITYS1. Toimenpiteen nimiEhdotus neuvoston asetukseksi yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista2. BudjettikohtaB5-8203. OikeusperustaEY:n perustamissopimuksen 61 artiklan c alakohta4. Toimenpiteen kuvaus4.1 Toimenpiteen yleistavoiteAmsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä Euroopan unioni asetti tavoitteekseen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisen. Neuvosto hyväksyi vuonna 1998 neuvoston ja komission toimintasuunnitelman parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta. Joulukuussa 1998 Wienin Eurooppa-neuvostolle esitetyssä toimintasuunnitelmassa luetellaan tavoitteita, jotka on määrä saavuttaa viiden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta. Eurooppa-neuvosto korosti myös Tampereella 15 ja  16 päivänä lokakuuta 1999 asian merkitystä ja sopi poliittisista suuntaviivoista ja prioriteeteista, joiden avulla tämä alue saadaan nopeasti toteutettua. Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota tekemään ehdotuksen "tarvittavaksi tulostaulukoksi" voidakseen seurata jatkuvasti, "kuinka Amsterdamin sopimuksessa, Wienin toimintasuunnitelmassa ja näissä päätelmissä vahvistettuja toimia toteutetaan ja asetetuissa määräajoissa pysytään".Komissio vastasi neuvoston kehotukseen esittämällä tiedonannon "Tulostaulu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisen seuraamiseksi Euroopan unionissa", jonka tuorein puolivuotispäivitys annettiin  30 päivänä marraskuuta 2000. Tulostaulussa luetellaan tavoitteet, vastuutahot, toteutettavat toimenpiteet, toteutusaikataulu (vuoteen 2004 mennessä) ja tilanne kunkin toimenpiteen osalta. Tuoreimmassa tulostaulussa on lueteltu yhteensä  18 yksityisoikeudellista toimenpidettä.Tämän ehdotuksen tarkoituksena on antaa yleiset puitteet kohdennetuille toimille, jotka liittyvät tavoitteisiin, joilla tuetaan Euroopan oikeudellisen alueen kehittämistä yksityisoikeuden alalla. Ehdotus edistää tulostaulun toteuttamista ja samalla perustamissopimuksen, Wienin toimintasuunnitelman ja Tampereen päätelmien kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamista.4.2 Toimenpiteen kesto ja sen voimassaolon jatkamista koskevat yksityiskohtaiset säännötToimien puitteiden on suunniteltu olevan voimassa viisi vuotta, 2002-2006. Kun puitteista ja siitä, miten ne edistävät tulostaulun valmistumista, on tehty arviointi, komissio tarkastelee, onko puitteet tarpeen uusia ja millaisin säännöin.5. Menojen ja tulojen luokitus5.1 Ei-pakolliset menot5.2 Jaksotetut määrärahat6. Meno-/tulolaji- Komission omasta aloitteestaan näissä toimien puitteissa toteuttamien itsenäisten toimien rahoittaminen; tutkimukset, seminaarit, konferenssit, asiantuntijakokoukset, julkaisut, käsikirjat, tietokannat ja/tai verkkosivustot sekä toimenpiteet, joilla näiden toimien puitteiden perusteella tuettujen yhteisrahoitettujen hankkeiden tuloksia levitetään.- Avustukset muiden julkisen ja/tai yksityisen sektorin lähteiden kanssa toteutettavaan yhteisrahoitukseen, yleensä enintään 50 prosenttia hankkeiden kustannuksista.- Avustukset valtiosta riippumattomien järjestöjen juokseviin menoihin, yleensä enintään 50 prosenttia.7. Rahoitusvaikutukset7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde)Siviilioikeuden alaa koskevan Grotius-ohjelman (2001) ja Grotius-ohjelman  (1996-2000) määrärahat yksityisoikeuden puolella ovat olleet noin 650 000 euroa vuodessa. Siviilioikeuden alaa koskevaa Grotius-ohjelmaa ei uusita.Schuman-ohjelma (1998-2001) on saanut rahoitusta noin 1 000 000 euroa vuodeksi 2001. Ohjelmaa ei uusita.Alustavaa rahoitusohjetta määritettäessä on otettu huomioon kokonaisrahoituskehyksessä vuosiksi 2002-2006 "Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen" menokatto. Toimien puitteiden laajempi kattavuus ja suuremmat määrärahat aikaisempiin ohjelmiin verrattuna johtuu siitä, että oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa on siirretty EU:n kolmannesta pilarista ensimmäiseen pilariin ja siitä on seurannut uusia kunnianhimoisia poliittisia tavoitteita. Jo pelkästään lainsäädäntötyön osalta voidaan esimerkinomaisesti mainita, että vuonna 2000 annettiin neljä uutta asetusta, neuvosto käsittelee parhaillaan kahta asetusehdotusta ja tulevina vuosina on odotettavissa huomattava määrä ehdotuksia uusiksi säädöksiksi.7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden keskenMäärärahojen jakautuminen toimien puitteiden eri tavoitteiden kesken määräytyy vuotuisessa työohjelmassa määriteltyjen prioriteettien perusteella. Prioriteetit ovat läheisessä yhteydessä tulostaulun tuoreimman päivityksen aikatauluun, jotta politiikkaa voidaan tukea sopivalla tavalla ja oikeaan aikaan. Lisäksi kolmanteen erityistavoitteeseen perustuvien toimien tarve kytkeytyy väistämättä edistymiseen uusien säädösten hyväksymisessä. Määrärahojen jakautuminen puitteiden perusteella rahoitettavien, eri tavoitteisiin kuuluvien toimien kesken määräytyy vuotuisessa valintaprosessissa. Ehdotusten tuoma lisäarvo tiettynä vuonna ensi sijalla olevien tavoitteiden edistämiseksi on tärkein tekijä. Koska puitteiden on tarkoitus kattaa myös tulevaisuudessa kaikki yksityisoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä koskevat toimet ja hankkeet, tietty joustavuus on tarpeen, jotta tavoitteeseen päästään.Näin ollen on vaikeaa esittää kustannusten jakautumista eri tavoitteiden ja puitteiden kattamien toimien kesken. Suuntaa-antava kustannusten jakautuminen kuhunkin tavoitteeseen voidaan antaa sillä perusteella, mitä on odotettavissa vuonna 2002. Kunkin tavoitteen kohdalla annetaan esimerkkejä toimista.Maksusitoumusmäärärahat, miljoonaa euroa (käypinä hintoina)>TAULUKON PAIKKA>7.3 Talousarvion osaan B sisältyvät tutkimuksista, asiantuntijatapaamisista jne. aiheutuvat toimintamenotEi ole.7.4 Maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen aikatauluMiljoonaa euroa>TAULUKON PAIKKA>8. PetostentorjuntatoimetSovelletaan petostentorjuntatoimenpiteitä koskevia yleisiä säännöksiä. Paikan päällä tehtävät tarkastukset ovat mahdollisia.9. Kustannusvaikuttavuusanalyysi9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä1. Oikeudellisen yhteistyön edistäminen pyrkien erityisestia) takaamaan oikeusvarmuus ja parantamaan oikeussuojan saatavuutta,b) edistämään oikeuden päätösten ja tuomioiden vastavuoroista tunnustamista,c) edistämään tarvittavaa lainsäädännön lähentämistä jad) poistamaan yksityisoikeuden ja siviiliprosessien eroavuuksista johtuvat esteetEnsimmäisellä erityistavoitteella pyritään kehittämään politiikkaa, ja se on näin ollen puitteiden kulmakivi ja suoraan yhteydessä Tampereen päätelmissä asetettuihin prioriteetteihin sekä tulostaulun toimenpiteisiin.Tämän tavoitteen perusteella toteutettavat tai tuettavat toimet voivat olla tutkimuksia, konferensseja, seminaareja sekä toimenpiteitä niiden tulosten levittämiseksi. Kaikessa tämän tavoitteen perusteella toteutettavassa toiminnassa keskitytään ongelman ratkaisuun tähtääviin toimiin, joilla pyritään vaikuttamaan suoraan uusien säädösten ja muiden toimenpiteiden kehittämiseen. Mukana on myös valtiosta riippumattomien voittoa tavoittelemattomien järjestöjen toiminnan tukeminen, jotta olisi mahdollista perustaa ja/tai pitää toiminnassa järjestöjä, jotka voivat jatkuvasti toteuttaa yhteisön tällä alalla harjoittamaa politiikkaa tukevaa riippumatonta toimintaa.2. Oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäisen tuntemuksen edistäminenKun oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäistä tuntemusta saadaan parannetuksi, on helpompaa tunnistaa ongelma-alueet ja löytää ratkaisuja, jotta voidaan saavuttaa edistystä ensimmäisessä erityistavoitteessa luetelluissa asioissa. Toinen erityistavoite edistää myös yhteisön säädösten asianmukaista täytäntöönpanoa. Käytännön oikeudellinen yhteistyö edellyttää, että oikeuden alan toimijoilla on tietoa toisten jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmistä ja oikeuslaitoksesta.Toisen erityistavoitteen perusteella voidaan toteuttaa samantyyppistä toimintaa kuin ensimmäisen. Lisäksi voidaan tukea hankkeita, joilla edistetään koulutusta tai helpotetaan henkilövaihto- ja työharjoitteluhankkeita.3. Yhteisön säädösten moitteettoman täytäntöönpanon ja soveltamisen takaaminenKolmas erityistavoite vastaa tarpeeseen taata tällä alalla jo olemassa olevien ja tulevien yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja soveltaminen. Huomattakoon, että annetuissa asetuksissa tämä on asetettu komission velvollisuudeksi.Toimissa voi olla kyse käsikirjojen laatimisesta ja/tai päivityksestä, täytäntöönpanovälineiden, kuten monikielisten lomakkeiden, tarkistamisesta ja päivittämisestä, esim. oikeustapauksia koskevien tietokantojen perustamisesta ja ylläpidosta ja oppaiden laatimisesta oikeuden alan toimijoille sekä suurelle yleisölle.4. Oikeussuojan saatavuutta, oikeudellista yhteistyötä ja jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä koskevan kansalaistiedotuksen parantaminenNeljäs erityistavoite kuuluu Tampereen päätelmissä esitettyihin prioriteetteihin. Oikeussuojan saatavuutta ja oikeudellista yhteistyötä edistävillä toimenpiteillä voi olla vaikutusta ainoastaan, jos kansalaiset ja yritykset tuntevat oikeutensa ja tietävät, miten oikeuksia käytetään.Tämän tavoitteen perusteella voidaan tuottaa esimerkiksi oppaita ja tiedotuskampanjoita tai perustaa ja ylläpitää tietojärjestelmiä, jotka on tarkoitettu valtioiden rajat ylittävien riita-asioiden parissa työskenteleville. Myös ongelman ratkaisuun tähtääviä selvityksiä tiedotuksessa olevien aukkojen selvittämiseksi voidaan tehdä.KohderyhmäEnsimmäisen, toisen ja kolmannen tavoitteen kohderyhmä ovat jäsenvaltioissa toimivat julkiset tai yksityiset organisaatiot, esim. ammattialajärjestöt, tutkimuslaitokset, korkeakoulut, oikeuden alan toimijoiden koulutuslaitokset, voittoa tavoittelemattomat eurooppalaiset järjestöt sekä muut oikeuslaitoksen tai lainkäytön kehittämisen asiantuntijat ja niiden parissa työskentelevät.Neljännen tavoitteen kohderyhmä on suuri yleisö. Toimia voidaan kuitenkin suunnata rajatummille ryhmille, esim. nuorille, kuluttajille, yrityksille tai muille ryhmille, joita valtioiden rajat ylittävät riita-asiat koskevat.9.2 Toimenpiteen perustelut9.2.1 Yhteisön toimien tarveYhteisön taloudellista tukea tarvitaan, koska poliittiset tavoitteet ovat luonteeltaan valtioiden rajat ylittäviä ja koska tarvitaan toimenpiteitä, joilla taataan yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja soveltaminen.Toimien puitteissa tarkoitetuilla toimilla on oltava eurooppalainen ulottuvuus ja tietty laajuus, jotta niillä olisi mahdollista tukea politiikan kehittämistä asianmukaisesti. Tällainen mittakaavaetu saavutetaan parhaiten yleisillä yhteisön tason puitteilla. Toimia on myös yhteensovitettava yhteisön tasolla, jotta voidaan välttää päällekkäisyyttä ja pitää huolta siitä, että toimet suuntautuvat ja ajoittuvat poliittisten prioriteettien mukaisesti.Aikaisempi Grotius-ohjelma lisäsi eri jäsenvaltioiden oikeusalan toimijoiden välistä yhteistyötä ja valmisti maaperää erävirallisten yhteyksien, keskinäisen luottamuksen ja verkostojen muodostamiselle. Yhteistyötä on jatkettava ja lisättävä edelleen, sillä se vaikuttaa osaltaan puitteiden tavoitteiden saavuttamiseen.9.2.2 Yhteensovittaminen ja täydentävyys, vaikutus politiikan kehittämiseenSekä vuotuinen työohjelma että ehdotuksien valinta edellyttää jäsenvaltioiden välistä koordinointia. Siitä huolehtii neuvoa-antava komitea.Valintaprosessissa painotetaan erityisesti sitä, että toimien on täydennettävä Grotius-ohjelmien perusteella aikaisemmin toteutettuja toimia. Tätä varten Internetissä julkaistaan luettelo aikaisemmin rahoitetuista hankkeista. Hakijat voivat hyödyntää sitä ehdotuksia laatiessaan.Komission toteuttamilla toimilla on tarkoitus tarvittaessa täydentää yhteisrahoitettuja toimia, jotta politiikan toteuttamista voidaan tukea riittävästi ja tulostauluun nähden oikeaan aikaan.Ainoa samantapainen tämän alan väline on ehdotettu siviili- ja kauppaoikeutta koskeva Euroopan oikeudellinen verkosto [14]. Verkostolla olisi kuitenkin vain rajallinen määrä tehtäviä, kuten keskitetyn yhteysviranomaisten verkoston perustaminen jäsenvaltioihin ja sen toiminnan johtaminen sekä kansalaisille suunnatun tietojärjestelmän luominen. Koska komissio hallinnoi sekä verkostoa että näitä toimien puitteita, tarvittava yhteensovittaminen toteutuu.[14]  Ehdotus neuvoston päätökseksi siviili- ja kauppaoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen verkoston perustamisesta, KOM(2000) 592 lopullinen, 22.9.2000.Ongelman ratkaisuun tähtäävä ote valintaperusteena takaa, että yhteisrahoitettu toiminta suuntautuu tulevaisuuteen eikä pelkästään kuvaa asioiden nykytilaa ja että se tarjoaa politiikan kehittämiseen vaikuttavia käytännössä hyödynnettäviä tuloksia. Suuret hankkeet ovat etusijalla kustannusvaikuttavuuden, politiikan vaikutuksen ja tulosten käyttökelpoisuuden vuoksi.9.2.3 Grotius-ohjelman jälkiarviointiUlkopuolinen arviointi Grotius-ohjelmasta vuosilta 1996-1998 valmistui maaliskuussa 2000. Tärkeimmät havainnot ja suositukset olivat seuraavat:* Ohjelman käynnistäneen yhteisen toiminnan tavoitteet saavutettiin, ja kaikki hankkeet vastasivat priorisoituja aiheita. Rahoituksen kysyntä oli huomattavasti suurempaa kuin tarjonta. Vaihtoehtoista mekanismia ei ole, ja monet hankkeet olisivat jäänet toteuttamatta ilman ohjelman tukea.* Jotkin hankkeet ovat olleet lähinnä kuvailevia luonteeltaan, eivätkä ne ole johtaneet käytännössä hyödynnettäviin tuloksiin. Tulevaisuudessa valintakriteereiden on oltava läheisemmin yhteydessä Tampereen päätelmissä asetettuihin poliittisiin prioriteetteihin.* Päättyneiden hankkeiden tulosten levittäminen on ollut epätyydyttävää, mikä on vähentänyt muutoin erittäin onnistuneiden hankkeiden vaikutusta politiikan kehittämiseen. Tällä saralla on vielä tehtävää. Komission olisi lisäksi laadittava tuensaajille loppukertomuksen malli.* Ohjelman yleiset suuntaviivat olisi pidettävä joustavina ja yleisluonteisina tuettujen hankkeiden moninaisuuden ja runsauden säilyttämiseksi ja lisäämiseksi. Vuosiohjelmaa pitäisi käyttää tasapainon luomiseksi eri tavoitteiden ja eri toimintamuotojen välille.Arvioinnissa esitetyt suositukset on otettu huomioon uusissa toimien puitteissa. Tavoitteet on kytketty läheisesti Tampereen päätelmissä asetettuihin prioriteetteihin, ja vuosiohjelma tehdään tuoreimman tulostaulun perusteella. Vuosiohjelmaa käytetään myös sopivan tasapainon takaamiseksi eri toimintamuotojen välillä. Toimenpiteet tulosten levittämiseksi ovat yhteisrahoitettavien hankkeiden tärkeä valintaperuste. Tällaisia toimenpiteitä voidaan tukea myös itsenäisinä yhteisrahoitettavina hankkeina tai komission toimina. Tuensaajien loppukertomusta varten laaditaan ohjeet.9.2.4 EpävarmuustekijätEhdotusten laajuus on epävarmuustekijä. Suuri määrä pieniä hankkeita voi olla rasite komission hallinnoidessa puitteita ja niiden vaikutus politiikan kehittämiseen voi olla toivottua pienempi.9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointiKäynnissä olevia ja jo päättyneitä toimia varten luodaan indikaattorit, joilla mitataan- kysyntää (hakemusten määrä, haettu rahoitusmäärä),- toiminnan määrää ja laajuutta,- eurooppalaista ulottuvuutta (maantieteellinen jakauma),- eri tavoitteiden, puitteiden perusteella tukikelpoisten toimintamuotojen ja vuotuisen työohjelman prioriteettien osuutta toimista,- niitten toimien osuutta, joiden tuloksia on levitetty, ja- ohjelman vipuvaikutusta.Indikaattorien avulla seurataan, että rahoitus kattaa asianmukaisesti kaikki prioriteettiaiheet ja kaikki toimintamuodot.Tuensaajilta edellytetään yksityiskohtaista kertomusta toteutetuista toimista sekä toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa tulosten levittämiseksi (toimintamuodosta riippuen). Komissio laatii ohjeet kertomusten muodosta, niihin sisällytettävistä tiedoista sekä niiden levittämistoimenpiteistä.Järjestöjen, jotka saavat avustusta juokseviin menoihinsa, on annettava säännöllisesti tietoa toiminnastaan, jotta voidaan arvioida, täyttävätkö ne puitteiden ja myönnetyn tuen tavoitteet.Komissio antaa kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle puitteiden täytäntöönpanosta ennen kesäkuun 2004 loppua. Kertomus kattaa edellä mainitut indikaattorit vuosien 2002 ja 2003 osalta.Neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetaan arviointikertomus ennen puitteiden mahdollista uusimista, viimeistään ennen joulukuun 2005 loppua. Arvioinnin voi laatia ulkopuolinen. Tarkoituksena on arvioida puitteiden perusteella toteutettujen toimien vaikutusta (ts. onko niiden vaikutus ollut odotetun kaltainen ja onko tavoitteet saavutettu) ja tehokkuutta (kustannusvaikuttavuutta). Arvioinnissa keskitytään erityisesti toteutetun toiminnan vaikutukseen ja merkitykseen yksityisoikeuden alaa koskevan Euroopan oikeudellisen alueen kehittämisen tukena. Tärkeimpiä tekijöitä ovat saavutetut tulokset ja toteutettujen toimien laatu. Niiden arvioimiseksi voidaan käyttää seuraavia määrällisiä vaikutusindikaattoreita:- havaittujen konkreettisten ongelmien ja ehdotettujen ratkaisujen määrä suhteessa tulostaulun toimenpiteisiin,- toimien ajoitus suhteessa tulostaulussa asetettuun aikatauluun,- tehokkaassa seurannassa olevien yhteisön säädösten osuus,- oikeudellisen yhteistyön alalla toimivien voittoa tavoittelemattomien valtiosta riippumattomien järjestöjen määrä ja yhteisön tukea saaneiden osuus niistä.Lisäksi voidaan tehdä selvityksiä, joissa analysoidaan esimerkiksi, missä määrin oikeuden alan toimijat tuntevat toisten jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä ja oikeuslaitoksia ja kuinka paljon yksityishenkilöillä ja yrityksillä on tietoa siitä, miten saada oikeussuojaa unionissa.10. Hallintomenot (yleisen talousarvion pääluokan III osa A)Henkilöstö- ja hallintoresurssien tarve katetaan hallinnoivalle pääosastolle myönnetystä osuudesta.10.1 Vaikutus henkilöstön määrään>TAULUKON PAIKKA>10.2 Toimenpiteestä aiheutuva muiden hallintomenojen kasvu(euroa)>TAULUKON PAIKKA>


Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Brasiliasta ja Turkista peräisin olevan puuvillalangan tuonnissa 23 päivänä maaliskuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 738/92 muuttamisesta


				|

		52012PC0512

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta mainitun asetuksen ja luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o…/… välisen vuorovaikutuksen osalta /* COM/2012/0512 final - 2012/0244 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Usein pankkisektorin vakaus liittyy yhä
läheisesti siihen, mihin jäsenvaltioon luottolaitokset ovat sijoittautuneet.
Epäilyt julkisen velan kestävyydestä, talouden kasvunäkymistä ja
luottolaitosten elinkelpoisuudesta ovat luoneet negatiivisia markkinatrendejä,
jotka vahvistavat toisiaan. Tämä saattaa aiheuttaa riskejä, jotka kohdistuvat
joidenkin luottolaitosten elinkelpoisuuteen ja finanssijärjestelmän vakauteen,
ja rasittaa tuntuvasti kyseisten jäsenvaltioiden jo ennestään kireää julkista
taloutta.
Tämä tilanne aiheuttaa erityisiä riskejä
euroalueella, jolla yhteinen raha kasvattaa sitä todennäköisyyttä, että yhden
jäsenvaltion kehitys luo koko euroalueen talouskehitykseen ja vakauteen
kohdistuvia riskejä. Lisäksi nykyinen riski finanssimarkkinoiden hajoamisesta
kansallisten rajojen mukaan heikentää merkittävästi finanssipalvelujen
sisämarkkinoita, jolloin ne eivät voi myötävaikuttaa talouden elpymiseen.
Euroopan pankkiviranomainen (EPV), joka
perustettiin Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen)
perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin
ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010, ja Euroopan finanssivalvojien
järjestelmä (EFVJ) ovat jo parantaneet kansallisten valvontaviranomaisten
välistä yhteistyötä ja myötävaikuttaneet finanssipalvelujen yhteisen
sääntökirjan kehittämiseen EU:ssa. Pankkivalvontaa harjoitetaan kuitenkin yhä
pääasiassa kansallisten rajojen sisäpuolella, eikä se vastaa yhdennettyjen
pankkimarkkinoiden tarpeita. Valvonnan heikkoudet ovat pankkikriisin alusta
lähtien heikentäneet merkittävästi luottamusta EU:n pankkisektoriin ja
pahentaneet jännitteitä euroalueen valtionvelkamarkkinoilla.
Näistä syistä komissio ehdotti toukokuussa
2012 pankkiunionia, joka palauttaisi luottamuksen pankkeihin ja euroon ja
tukisi visiota EU:n taloudellisesta ja finanssipoliittisesta yhdentymisestä
pitkällä aikavälillä. Pankkiunionin yhtenä keskeisenä osana tulisi olla
yhteinen valvontamekanismi (YVM), jolla pankkeja valvottaisiin suoraan,
toiminnan vakautta koskevat säännöt pantaisiin tiukalla ja puolueettomalla
tavalla täytäntöön ja rajat ylittäviä pankkimarkkinoita valvottaisiin
tehokkaasti. Varmuus siitä, että pankkivalvonnassa noudatetaan koko
euroalueella tiukkoja yhteisiä normeja, rakentaa osaltaan tarvittavaa
luottamusta jäsenvaltioiden välille, mikä on ennakkoehto yhteisten
turvaverkkojen käyttöönotolle.
Valtion- tai hallitusten päämiehet pyysivät
29. kesäkuuta 2012 pidetyssä euroalueen huippukokouksessa komissiota esittämään
”piakkoin ehdotuksia rahoitusalan yhteistä valvontamekanismia varten. Kun
euroalueen pankkeja varten on perustettu tällainen mekanismi, EVM:llä voisi
olla mahdollisuus pääomittaa suoraan pankkeja tavanomaisen päätöksen nojalla.”
Kesäkuun 28. ja 29. päivänä 2012 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä
todetaan, että kyseisessä euroalueen julkilausumassa ja komission sen
mukaisesti antamissa ehdotuksissa olisi otettava huomioon ”täsmällinen ja
aikataulutettu etenemissuunnitelma todellisen talous- ja rahaliiton
aikaansaamiseksi” ja sen kehittäminen.
Uudessa mekanismissa EKP hoitaa monenlaisia
keskeisiä valvontatehtäviä, jotka kohdistuvat euroalueen jäsenvaltioiden
luottolaitoksiin. Muiden jäsenvaltioiden
sallitaan ryhtyä tiiviiseen yhteistyöhön EKP:n kanssa, millä pyritään
ylläpitämään ja syventämään sisämarkkinoita.
Olisi varmistettava EPV:n moitteeton toiminta,
jotta sisämarkkinat eivät pirstoutuisi yhteisen valvontamekanismin perustamisen
vuoksi. Sen vuoksi EPV:n rooli olisi
säilytettävä, jotta voitaisiin jatkaa yhteisen sääntökirjan kehittämistä ja
varmistaa valvontakäytäntöjen lähentyminen koko EU:ssa.

Tässä ehdotuksessa tehdään kohdennettuja
muutoksia Euroopan pankkiviranomaisen perustamista koskevaan asetukseen. Sen
ohella annetaan ehdotus neuvoston asetukseksi, jossa EKP:lle uskotaan
SEUT-sopimuksen 127 artiklan 6 kohdan mukaisesti erityistehtäviä, jotka
koskevat luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaa.
2.           ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA
VAIKUTUSTEN ARVIOINNIT
Komissio on ottanut huomioon arvioinnin, joka
tehtiin annettaessa Euroopan valvontaviranomaisten perustamista koskevaa
säädöspakettia ja jossa arvioitiin operatiivisia, hallinnollisia,
rahoituksellisia ja oikeudellisia näkökohtia, joita liittyy yhteisen
valvontamekanismin perustamiseen. Muodollista vaikutusten arviointia ei ollut
mahdollista laatia määräajassa, joka asetettiin 29. kesäkuuta pidetyssä
euroalueen huippukokouksessa.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
Ehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 114
artiklaan, koska sillä muutetaan asetusta (EU) N:o 1093/2010, joka annettiin
samaa oikeusperustaa käyttäen.
Ehdotuksessa muutetaan ainoastaan EPV:n
toiminnassaan noudattamia menettelysääntöjä, jotta voidaan huomioon
valvontatehtävien antaminen EKP:lle ja varmistaa, että EPV voi edelleen
tehtäviensä mukaisesti turvata finanssipalvelujen sisämarkkinoiden eheyden,
tehokkuuden ja moitteettoman toiminnan ja pitää yllä finanssijärjestelmän
vakautta sisämarkkinoilla. Ehdotuksessa ei muuteta EPV:n ja kansallisten
viranomaisten toimivaltuuksien välistä tasapainoa. Ehdotetuissa säännöksissä ei
mennä pidemmälle kuin asetettujen tavoitteiden saavuttaminen edellyttää. Näin
ollen ehdotus on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa
vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukainen.
4.           Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus
EPV:n valtuudet, erityisesti sitova
sovittelu / kriisitilanteet
Asetuksen 4 artiklan, 18 artiklan 1 kohdan ja
35 artiklan 1–3 kohdan sanamuotoa muutetaan selventämällä, että ilmaisulla ”toimivaltaiset
viranomaiset” tarkoitetaan myös EKP:tä kuten muissakin artikloissa, joissa
viitataan ”toimivaltaisiin viranomaisiin”. Näin pyritään varmistamaan, EPV
pystyy hoitamaan tehtävänsä myös EKP:hen nähden.
Jotta EPV voisi hoitaa erimielisyyksien ratkaisemiseen
liittyvät tehtävänsä ja toimia kriisitilanteissa myös EKP:hen nähden,
ehdotuksessa lisätään asetuksen 18 ja 19 artiklaan kumpaankin 3 a kohta, joissa
säädetään EPV:n 18 artiklan 3 kohdan tai 19 artiklan 3 kohdan nojalla tekemiin
päätöksiin liittyvästä erityismenettelystä. Menettelyssä edellytetään, että jos
EKP ei noudata toimea, jonka EPV toteuttaa ratkaistakseen erimielisyyden tai
puuttuakseen kriisitilanteeseen, EKP:n on perusteltava syynsä. Tällaisessa
epätodennäköisessä tilanteessa, jota koskevat vaatimukset asetetaan suoraan
sovellettavassa unionin oikeudessa, EPV voi tehdä asianomaiselle
luottolaitokselle osoitetun yksittäisen päätöksen pannakseen toimensa
täytäntöön, ja yleensä sen odotetaankin toimivan näin. Tällä tavoin
varmistetaan, että toimi, jolla EPV pyrkii ratkaisemaan erimielisyyden tai
puuttumaan kriisitilanteeseen, on täytäntöönpanokelpoinen.
Äänestyssäännöt
Koska EKP tulee sovittamaan yhteen euroalueen
jäsenvaltioiden kannat, EPV-asetuksen nykyisiä äänestyssääntöjä on tarkistettava,
jotta voidaan varmistaa, että EPV:n päätökset tehdään finanssipalvelujen
sisämarkkinoiden ylläpitämiseksi ja lujittamiseksi.
EPV-asetuksen mukaan hallintoneuvosto tekee
päätökset, jotka koskevat sääntelyä (10, 15 ja 16 artiklassa tarkoitetut
sitovat tekniset standardit, ohjeet ja suositukset ja 9 artiklan 5 kohdassa
tarkoitetut päätökset harkita uudelleen finanssialan toimia koskevia
rajoituksia) ja talousarvioasioita (VI luku), jäsentensä määräenemmistöllä,
sellaisena kuin se on määritelty Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16
artiklan 4 kohdassa ja siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan (N:o 36) 3
artiklassa.
Muita asioita (kuten 17 artiklassa
tarkoitettua unionin oikeuden rikkomista, 19 artiklassa tarkoitettua
erimielisyyksien ratkaisemista tai johtokunnan valintaa) koskevat päätökset
hallintoneuvosto tekee yksinkertaisella enemmistöllä jäsen ja ääni ‑periaatteen
mukaisesti.
Äänioikeuksia muuttamatta ei voida varmistaa,
että yksinkertaisella enemmistöllä tehdyt päätökset edustavat aina koko unionin
etuja. Sen vuoksi äänestysjärjestelyjä on mukautettava joissakin yksinkertaista
enemmistöä koskevissa erityistapauksissa, jotta voitaisiin säilyttää
sisämarkkinoiden eheys ja välttää EPV:n päätöksenteon lamaantuminen.
Parhaaksi katsottu vaihtoehto, jolla tämä
tavoite voidaan saavuttaa, on antaa päätöksentekovaltuudet riippumattomalle
lautakunnalle ja säätää vahvasta käänteisestä määräenemmistöäänestyksestä,
jolla varmistetaan, että euroalueen jäsenvaltiot ja euroalueen ulkopuoliset
jäsenvaltiot tukevat riippumattoman lautakunnan laatimaa ehdotusta. Näin
varmistetaan myös, että euroalueen jäsenvaltioilla ei voi olla
määrävähemmistöä, kun on kyse toimista, jotka toteutetaan jotakin euroalueeseen
osallistuvaa jäsenvaltiota vastaan.
Tämän perusteella EPV-asetuksen 41 artiklaan
tehdään muutokset, joissa riippumattomalle lautakunnalle annetaan suuremmat
päätöksentekovaltuudet EU:n oikeuden rikkomista ja erimielisyyksien ratkaisua
koskevissa asioissa ja joissa mukautetaan vastaavasti lautakunnan kokoonpanoa
koskevia sääntöjä.
EPV-asetuksen 44 artiklaa muutetaan
säännöksillä, joiden mukaan riippumattoman lautakunnan ehdottamat päätökset
hyväksytään, jollei niitä hylätä yksinkertaisella enemmistöllä, johon sisältyy
vähintään kolme ääntä euroalueeseen osallistuvilta jäsenvaltioilta ja kolme
ääntä jäsenvaltioilta, jotka eivät osallistu euroalueeseen. Artiklaan lisätään
erityinen säännös riippumattoman lautakunnan nimittämisestä.
Johtokunnan kokoonpano
Koska jäsenvaltioilla, jotka osallistuvat
yhteiseen valvontamekanismiin tai tekevät siihen liittyvää tiivistä
yhteistyötä, on ratkaiseva vaikutusvalta johtokunnan valinnassa (läsnä olevien
jäsenten yksinkertaisella enemmistöllä), yhteiseen valvontamekanismiin
osallistumattomat jäsenvaltiot eivät välttämättä saa asianmukaista edustusta
johtokuntaan. Jotta johtokunnan kokoonpano olisi tasapuolinen ja edustaisi koko
EU:ta, myös yhteiseen valvontamekanismiin osallistumattomia jäsenvaltioita,
ehdotuksessa muutetaan EPV:n johtokunnan kokoonpanoa sen varmistamiseksi, että
vähintään kaksi johtokunnan jäsentä edustaa tällaisia jäsenvaltioita.
Sen vuoksi EPV-asetuksen 45 artiklaa
muutetaan, jotta johtokuntaan kuuluisi vähintään kaksi jäsenvaltiota, jotka
eivät osallistu yhteiseen valvontamekanismiin.
Äänestyssääntöjen uudelleentarkastelu
uusien muutosten valossa
Jotta voitaisiin ottaa huomioon niissä
jäsenvaltioissa tapahtuvat muutokset, joiden rahayksikkö on euro tai joiden
toimivaltaiset viranomaiset ovat ryhtyneet asetuksen …/…
6 artiklan mukaiseen tiiviiseen yhteistyöhön, komission edellytetään
tarkastelevan ehdotettuja säännöksiä uudelleen sen selvittämiseksi, onko
tällaisten muutosten vuoksi tehtävä uusia mukautuksia, joilla voidaan
varmistaa, että EPV:n päätökset tehdään finanssipalvelujen sisämarkkinoiden
ylläpitämiseksi ja lujittamiseksi.
5.         TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei ole vaikutusta unionin
talousarvioon.
2012/0244 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan
pankkiviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1093/2010
muuttamisesta mainitun asetuksen ja luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan
liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan
keskuspankille annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o…/… välisen vuorovaikutuksen
osalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[1],

ottavat huomioon Euroopan keskuspankin
lausunnon[2],
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Euroalueen valtion- tai
hallitusten päämiehet kehottivat komissiota 29 päivänä kesäkuuta 2012
esittämään ehdotuksia sellaisesta yhteisestä valvontamekanismista, jossa on
mukana Euroopan keskuspankki (EKP). Eurooppa-neuvosto kehotti 29 päivänä
kesäkuuta 2012 antamissaan päätelmissä Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaa
kehittämään tiiviissä yhteistyössä komission puheenjohtajan, euroryhmän
puheenjohtajan ja EKP:n puheenjohtajan kanssa täsmällisen ja aikasidonnaisen
etenemissuunnitelman todellisen talous- ja rahaliiton aikaansaamiseksi,
sisällyttämään siihen konkreettisia ehdotuksia finanssipalvelujen
sisämarkkinoiden yhtenäisyyden ja eheyden säilyttämisestä ja ottamaan tässä
yhteydessä huomioon euroalueen huippukokouksen julkilausuman ja komission
aikomuksen esittää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT)
127 artiklaan perustuvia ehdotuksia.
(2)       Yhteisestä
valvontamekanismista säätäminen on ensimmäinen askel perustettaessa Euroopan
pankkiunionia, jonka tukena on finanssipalvelujen todellinen yhteinen
sääntökirja ja johon kuuluu myös yhteinen talletussuojajärjestelmä ja
kriisinratkaisujärjestelmä.
(3)       Neuvoston asetuksessa (EU)
N:o …/…[3][127
artiklan 6 kohtaan perustuva asetus] annetaan EKP:lle erityistehtäviä, jotka
koskevat sellaisissa jäsenvaltioissa olevien luottolaitosten toiminnan vakauden
valvontaan liittyvää politiikkaa, joiden rahayksikkö on euro. Muut jäsenvaltiot
voivat ryhtyä tiiviiseen yhteistyöhön EKP:n kanssa. Mainitun asetuksen mukaan
EKP:n tehtävänä on sovittaa yhteen ja ilmaista näiden jäsenvaltioiden kannat
Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) hallintoneuvoston päätöksiin, jotka kuuluvat
EKP:n tehtävien piiriin.
(4)       Valvontatehtävien antaminen
EKP:lle pankkialalla unionin joidenkin jäsenvaltioiden osalta ei saisi millään
tavoin häiritä sisämarkkinoiden toimintaa finanssipalvelujen alalla. Sen vuoksi
on tarpeen varmistaa EPV:n moitteeton toiminta tehtävien antamisen jälkeen.
(5)       Ottaen huomioon EKP:lle
neuvoston asetuksella (EU) N:o …/… [127
artiklan 6 kohtaan perustuva asetus] annetut valvontatehtävät EPV:n olisi
voitava hoitaa tehtävänsä myös EKP:hen nähden. Olisi säädettävä
erityismenettelystä sen varmistamiseksi, että olemassa olevat erimielisyyksien
ratkaisumekanismit ja kriisitilanteissa toteutettavat toimet säilyvät
tehokkaina. Erityisesti olisi edellytettävä, että jos EKP ei noudata toimea,
jonka EPV toteuttaa ratkaistakseen erimielisyyden tai puuttuakseen
kriisitilanteeseen, EKP:n on perusteltava syynsä. Jos EPV voi tällaisessa
tilanteessa antaa asianomaiselle luottolaitokselle osoitetun yksittäisen
päätöksen unionin suoraan sovellettavassa oikeudessa asetettujen vaatimusten
perusteella, sen olisi toimittava näin.
(6)       Jotta varmistettaisiin
kaikkien jäsenvaltioiden etujen riittävä huomioon ottaminen ja
mahdollistettaisiin EPV:n moitteeton toiminta finanssipalvelujen
sisämarkkinoiden ylläpitämiseksi ja syventämiseksi, EPV:n hallintoneuvoston
äänestyssääntöjä olisi mukautettava erityisesti EPV:n yksinkertaisella
enemmistöllä tekemien päätösten osalta.
(7)       Hallintoneuvoston nimittämän
riippumattoman lautakunnan, joka koostuu hallintoneuvoston äänivaltaisista
jäsenistä, joilla ei ole eturistiriitoja, olisi tutkittava päätökset, jotka
koskevat unionin oikeuden rikkomisia ja erimielisyyksien ratkaisemista.
Lautakunnan hallintoneuvostolle ehdottamia päätöksiä olisi pidettävä
hyväksyttyinä, jollei niitä hylätä yksinkertaisella enemmistöllä, johon olisi
sisällyttävä riittävä määrä ääniä yhteiseen valvontamekanismiin osallistuvilta
jäsenvaltioilta ja yhteiseen valvontamekanismiin osallistumattomilta
jäsenvaltioilta.
(8)       Asetuksen (EU) N:o 1093/2010
41 artiklan 2 kohdan mukaisesti perustetun riippumattoman lautakunnan jäseniä
ei saisi katsoa eturistiriitatilanteessa oleviksi jäseniksi pelkästään sillä
perusteella, että he edustavat yhteiseen valvontamekanismiin osallistuvia
toimivaltaisia viranomaisia ja asia, josta lautakunta päättää, koskee kyseistä
mekanismia. EPV:n olisi laadittava lautakuntaa varten menettelysäännöt, joilla
varmistetaan lautakunnan riippumattomuus ja objektiivisuus.
(9)       Johtokunnan kokoonpanon olisi
oltava tasapuolinen, ja yhteiseen valvontamekanismiin osallistumattomien
jäsenvaltioiden asianmukainen edustus olisi varmistettava.
(10)     EPV:n moitteettoman toiminnan
ja kaikkien jäsenvaltioiden riittävän edustuksen varmistamiseksi
äänestyssääntöjä, johtokunnan kokoonpanoa ja riippumattoman lautakunnan
kokoonpanoa olisi tarkasteltava uudelleen sopivan ajan kuluttua ottaen huomioon
saadut kokemukset ja uudet muutokset.
(11)     Jäsenvaltiot eivät voi
riittävällä tavalla toteuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli varmistaa
korkeatasoista, tehokasta ja yhdenmukaista vakavaraisuuden valvontaa ja sitä
koskevaa sääntelyä koko Euroopan unionissa, turvata finanssimarkkinoiden
eheyttä, tehokkuutta ja moitteetonta toimintaa ja ylläpitää finanssijärjestelmän
vakautta, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden vuoksi toteuttaa paremmin unionin
tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn
sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä
asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi
tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1093/2010
seuraavasti:
1.           Korvataan 4 artiklan 2 kohdan
i alakohta seuraavasti:
”i) toimivaltaisia viranomaisia, jotka
määritellään direktiiveissä 2006/48/EY ja 2006/49/EY, mukaan luettuna EKP sille
neuvoston asetuksella (EU) …/…*[SEUT-sopimuksen 127 artiklan 6 kohtaan
perustuva neuvoston asetus] annettuihin tehtäviin liittyvissä asioissa, ja
direktiivissä 2007/64/EY, sekä direktiivissä 2009/110/EY tarkoitettuja
viranomaisia.
__________________________
* EUVL L …, ….., s…. ”
2.           Muutetaan 18 artikla
seuraavasti:
a) Korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Kun
on kyse epäsuotuisista muutoksista, jotka voivat vakavasti vaarantaa
finanssimarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja eheyden taikka koko
finanssijärjestelmän tai sen osan vakauden unionissa, pankkiviranomainen
helpottaa aktiivisesti ja, jos se katsotaan tarpeelliseksi, sovittaa yhteen
asiaankuuluvien toimivaltaisten valvontaviranomaisten toteuttamia toimia.
Jotta pankkiviranomainen voi suorittaa tämän
helpottamis- ja yhteensovittamistehtävänsä, sille on ilmoitettava kaikista
asiaankuuluvista muutoksista ja se on kutsuttava tarkkailijaksi kaikkiin
asiaankuuluvien toimivaltaisten valvontaviranomaisten asiaan liittyviin
kokoontumisiin.”
b) Lisätään 3 kohdan jälkeen seuraava kohta:
”3 a.     Jos
pankkiviranomainen 3 kohdan mukaisesti pyytää EKP:tä toimivaltaisena
viranomaisena toteuttamaan tarpeellisen toimen, EKP noudattaa pyyntöä tai antaa
pankkiviranomaiselle 48 tunnin kuluessa riittävät perustelut siihen, minkä
vuoksi se ei sitä noudata.”
3.           Lisätään 19 artiklaan 3
kohdan jälkeen seuraava kohta:
”3 a. Jos pankkiviranomainen 3 kohdan
mukaisesti pyytää EKP:tä toimivaltaisena viranomaisena toteuttamaan tietyn
toimen tai pidättymään toimista, EKP noudattaa pyyntöä tai antaa
pankkiviranomaiselle kymmenen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta
riittävät perustelut siihen, minkä vuoksi se ei noudata pyyntöä.”
4.           Korvataan 35 artiklan 1, 2 ja
3 kohta seuraavasti:
”1. Toimivaltaisten
viranomaisten on pankkiviranomaisen pyynnöstä toimitettava sille kaikki tiedot,
joita se tarvitsee tässä asetuksessa sille osoitettujen tehtävien
suorittamiseen, edellyttäen että niillä on laillinen pääsy asiaankuuluviin
tietoihin ja että pyyntö on tarpeellinen kyseisen tehtävän luonteeseen nähden.
2. Pankkiviranomainen
voi myös pyytää, että tietoja toimitetaan säännöllisin väliajoin ja
määritellyissä muodoissa. Tällaisissa
pyynnöissä on mahdollisuuksien mukaan käytettävä yhteisiä raportointimalleja.
3. Pankkiviranomainen
voi toimivaltaisen viranomaisen asianmukaisesti perustellun pyynnön perusteella
antaa kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen, jotta toimivaltainen viranomainen voi
hoitaa tehtävänsä alakohtaisessa lainsäädännössä ja 70 artiklassa säädettyä
salassapitovelvollisuutta noudattaen.”
5.           Korvataan 41 artiklan 2, 3 ja
4 kohta seuraavasti:
”2. Hallintoneuvosto perustaa 17 ja 19
artiklan soveltamiseksi riippumattoman lautakunnan, joka koostuu
puheenjohtajasta ja kahdesta jäsenestä, jotka hallintoneuvosto nimittää
äänivaltaisten jäsentensä joukosta. Riippumattoman lautakunnan jäsenistä
ainakin yhden on oltava jäsenvaltiosta, joka ei ole asetuksessa (EU) N:o …/…
[SEUT-sopimuksen 127 artiklan 6 kohtaan perustuva neuvoston asetus] tarkoitettu
euroalueeseen osallistuva jäsenvaltio.
Riippumattoman lautakunnan jäsenten on
toimittava riippumattomasti ja puolueettomasti 42 artiklan mukaisesti,
eivätkä he saa olla kyseisen toimivaltaisen viranomaisen tai erimielisyyden
osapuolena olevien toimivaltaisten viranomaisten edustajia.
3. Lautakunta esittää päätöksen
hallintoneuvoston lopullisesti hyväksyttäväksi 44 artiklan 1 kohdan
kolmannessa alakohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
4. Hallintoneuvosto hyväksyy 2 kohdassa
tarkoitetun lautakunnan työjärjestyksen, mukaan luettuina säännöt, joilla
mainitun kohdan toisessa alakohdassa säädetty vaatimus pannaan täytäntöön.”
6.           Lisätään 42 artiklaan
seuraava kohta:
”Ensimmäinen ja toinen kohta eivät rajoita
EKP:lle asetuksella (EU) No …/… [SEUT-sopimuksen 127
artiklan 6 kohtaan perustuva neuvoston asetus] annettuja tehtäviä.”
7.           Korvataan 44 artiklan 1 kohta
seuraavasti:
”1. Hallintoneuvoston
päätökset tehdään sen jäsenten yksinkertaisella enemmistöllä. Kullakin jäsenellä on yksi ääni.
Poiketen siitä, mitä tämän kohdan
ensimmäisessä alakohdassa säädetään, hallintoneuvosto tekee päätökset
10–16 artiklassa yksilöityjen säädösten sekä 9 artiklan 5 kohdan
kolmannen alakohdan ja VI luvun mukaisten toimenpiteiden ja päätösten
osalta jäsentensä määräenemmistöllä, sellaisena kuin se on määritelty Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 4 kohdassa ja
siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan (N:o 36) 3 artiklassa.
Kun on kyse 17 ja 19
artiklan mukaisista päätöksistä, lautakunnan ehdottamaa päätöstä pidetään
hyväksyttynä, jollei sitä hylätä yksinkertaisella enemmistöllä, johon sisältyy
vähintään kolme ääntä euroalueeseen osallistuvilta jäsenvaltioilta ja kolme
ääntä jäsenvaltioilta, jotka eivät ole asetuksen (EU) N:o
…/…[SEUT-sopimuksen 127 artiklan 6 kohtaan perustuva neuvoston asetus]
tarkoitettuja euroalueeseen osallistuvia jäsenvaltioita eivätkä ole ryhtyneet
mainitun asetuksen mukaiseen tiiviiseen yhteistyöhön EKP:n kanssa.
Poiketen siitä, mitä
kolmannessa alakohdassa säädetään, siitä päivästä lähtien, jona enintään neljä
jäsenvaltiota on sellaisia, jotka eivät ole asetuksen (EU) N:o
…/…[SEUT-sopimuksen 127 artiklan 6 kohtaan perustuva neuvoston asetus]
tarkoitettuja euroalueeseen osallistuvia jäsenvaltioita eivätkä ole ryhtyneet
mainitun asetuksen mukaiseen tiiviiseen yhteistyöhön EKP:n kanssa, lautakunnan ehdottamaa päätöstä pidetään
hyväksyttynä, jollei sitä hylätä yksinkertaisella enemmistöllä, johon sisältyy
vähintään yksi ääni kyseisten jäsenvaltioiden jäseniltä.
Kullakin jäsenellä on yksi ääni.
Hallintoneuvosto pyrkii yksimielisyyteen, kun
on kyse 41 artiklan 2 kohdan mukaisesta lautakunnan kokoonpanosta. Jos yksimielisyyttä ei saavuteta, hallintoneuvoston
päätökset tehdään sen jäsenten kolmen neljäsosan enemmistöllä. Kullakin jäsenellä on yksi ääni.”
8.           Korvataan 45 artiklan 1
kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
”Hallintoneuvoston valitsemien jäsenten
toimikausi on kaksi ja puoli vuotta. Toimikautta voidaan jatkaa kerran.
Johtokunnan kokoonpanon on oltava tasapuolinen ja oikeasuhteinen ja edustettava
koko unionia. Johtokuntaan on kuuluttava vähintään kaksi edustajaa
jäsenvaltioista, jotka eivät ole asetuksen (EU) N:o …/…[SEUT-sopimuksen 127 artiklan
6 kohtaan perustuva neuvoston asetus] tarkoitettuja euroalueeseen osallistuvia
jäsenvaltioita eivätkä ole ryhtyneet mainitun asetuksen mukaiseen tiiviiseen
yhteistyöhön EKP:n kanssa. Toimikausien on oltava limittäisiä, ja niihin
sovelletaan asianmukaista vuorottelujärjestelmää.”
2 artikla
Rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1093/2010 81
artiklan soveltamista komissio julkaisee viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2016
tämän asetuksen säännösten soveltamista koskevan kertomuksen, jossa
tarkastellaan
a)           äänestyssääntöjen sopivuutta;
b)           johtokunnan kokoonpanoa; ja
c)           17 ja 19 artiklan soveltamiseksi
päätöksiä valmistelevan riippumattoman lautakunnan kokoonpanoa.
Kertomuksessa otetaan erityisesti huomioon
niissä jäsenvaltioissa tapahtuvat muutokset, joiden rahayksikkö on euro tai
joiden toimivaltaiset viranomaiset ovat ryhtyneet asetuksen …/… 6 artiklan
mukaiseen tiiviiseen yhteistyöhön, sekä tutkitaan, onko tällaisten muutosten
vuoksi tarpeen tehdä uusia mukautuksia sen varmistamiseksi, että EPV:n päätökset
tehdään finanssipalvelujen sisämarkkinoiden ylläpitämiseksi ja lujittamiseksi.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL C , , s. .
[2]               EUVL C , , s. .
[3]


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0476

Ehdotus neuvoston asetus tiettyjä kalastustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista vuosina 2010-2012  /* KOM/2009/0476 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 11.9.2009KOM(2009) 476 lopullinenEhdotusNEUVOSTON ASETUStiettyjä kalastustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista vuosina 2010–2012PERUSTELUT1) EHDOTUKSEN TAUSTA |Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet / Yleinen tausta Tiettyjä kalastustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista vuosina 2007–2009 10 päivänä heinäkuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 824/2007 (EUVL L 184) voimassaolo päättyi 31. joulukuuta 2009. Tällä ehdotuksella otettaisiin käyttöön vastaavanlainen menettely vuosiksi 2010–2012, jotta asianomaiset hankintaedellytykset varmistetaan yhteisön tuotannonalalle vuosina 2010–2012. EU:n edun mukaista on korottaa tiettyjen voimassa olevien autonomisten tariffikiintiöiden määrää, koska eräiden jäsenvaltioiden jalostusteollisuudella on suuria vaikeuksia hankkia riittävästi tiettyjä kalastustuotteita yhteisöstä. Muuttuneiden hankintatarpeiden vuoksi ehdotukseen sisältyy myös yksi uusi tuote, yhden kiintiön voimassaoloa ei ole pidennetty ja muiden tuotteiden kiintiömääriä on alennettu. |Voimassa olevat aiemmat säännökset Neuvoston asetus (EY) N:o 824/2007, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2007, tiettyjä kalastustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista vuosina 2007–2009. |Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotus on johdonmukainen maatalous-, kalastus-, kauppa-, kehitysyhteistyö- ja ulkosuhdepolitiikan kanssa. Se ei estä kehitysmaita saamasta etuuksia EU:n kanssa käytävässä kaupassa esim. GSP-järjestelmän ja talouskumppanuussopimusten mukaisesti. |2) KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Jäsenvaltioita kuullaan kalastustuotteiden hallintokomiteassa sekä neuvoa-antavassa kalatalous- ja vesiviljelykomiteassa. Epävirallisia konsultaatioita käydään asianomaisten EU:n tuotannonalojen kanssa (kalantuottajien järjestö, kalantuojia ja -viejiä edustavien kansallisten järjestöjen liitto). Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Suurin osa jäsenvaltioista tukee ehdotettuja toimenpiteitä. |Asiantuntijatiedon käyttö |Lähteenä olleet tieteenalat ja asiantuntemuksen alat Jäsenvaltioita kalastustuotteiden hallintokomiteassa edustavat asiantuntijat. Käytetty menettely Avoin kuuleminen. Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultu Kunkin jäsenvaltion nimeämät asiantuntijat Kalastustuotteiden hallintokomiteaa ja neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean (ACFA) työryhmää III (markkinat ja kauppa) kuultiin vuoden 2009 ensimmäisellä vuosipuoliskolla, jolloin käytiin myös neuvotteluja yhteisön sidosryhmien (EU:n kalantuottajien järjestö (AIPCE) sekä kalantuojia ja -viejiä edustavien kansallisten järjestöjen liitto (CEP)) kanssa. Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista asiantuntijalausunnoista Esiin ei ole tuotu sellaisia mahdollisesti vakavia riskejä, jotka voisivat johtaa peruuttamattomiin seurauksiin. Asiantuntijalausuntojen julkistaminen Ehdotuksen julkaiseminen. |Vaikutusten arviointi Ei sovelleta |3) EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotus neuvoston asetukseksi tiettyjä kalastustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista vuosina 2010–2012 |Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 26 artikla. |Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Toissijaisuusperiaatetta ei sen vuoksi sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |On tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, jotta jalostusteollisuuden vakavaa raaka-ainepulaa voitaisiin lieventää vuonna 2010 alkavalla kolmivuotiskaudella. |Nämä toimenpiteet vastaavat ulkomaankaupan toimijoiden menettelyjen yksinkertaistamiseksi vahvistettuja periaatteita ja ovat yksipuolisista tullisuspensioista ja autonomisista tariffikiintiöistä annetun komission tiedonannon (98/C/128/02) mukaisia. |Sääntelytavan valinta |Ehdotettu sääntelytapa: asetus. |Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: EY:n perustamissopimuksen 26 artiklan nojalla neuvosto hyväksyy yksipuoliset tullisuspensiot ja autonomiset tariffikiintiöt määräenemmistöllä komission ehdotuksesta. Asetus on tarpeen, jotta voidaan varmistaa, että toimenpiteitä sovelletaan sellaisenaan ja yhdenmukaisesti koko yhteisön alueella. |4) TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |Viimeisimpien täydellisten tilastojen (vuodelta 2008) perusteella tästä asetuksesta johtuvat tulonmenetykset voidaan arvioida vuonna 2010 alkavan kolmivuotiskauden ensimmäisenä vuonna 75 miljoonaksi euroksi. Määrän laskennan perusteena on käytetty suosituimmuustulleja (MFN) ja kiintiöiden täyttä käyttöastetta. Näin ollen se ilmaisee tulonmenetyksen enimmäismäärää, sillä yhteisö myöntää kolmansien maiden eri ryhmille suotuisampia kauppaetuuksia (GSP, GSP+, vapaakauppasopimukset) ja kiintiön käyttöaste oli kumottavan asetuksen ensimmäisenä soveltamisvuonna keskimäärin 78 prosenttia ja toisena soveltamisvuonna 75 prosenttia. Sen vuoksi tosiasiallinen tulonmenetys lienee vähäisempi (noin 25 miljoonaa euroa), koska suosituimmuustulleja ei sovelleta kaikissa tapauksissa. |5) LISÄTIEDOT |Euroopan talousalue Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa asiaa, minkä vuoksi se olisi ulotettava koskemaan Euroopan talousaluetta. |EhdotusNEUVOSTON ASETUStiettyjä kalastustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista vuosina 2010–2012(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 26 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[1],sekä katsoo seuraavaa:1.  Eräiden kalastustuotteiden hankinnat ovat yhteisössä nykyisin riippuvaisia kolmansista maista tulevasta tuonnista. Kalastustuotteiden omavaraisuusaste on pienentynyt EU:ssa 57 prosentista 36 prosenttiin viimeisten 10 vuoden aikana. On yhteisön edun mukaista suspendoida osittain tai kokonaan kyseisten tuotteiden tullit asianmukaisen suuruisissa yhteisön tariffikiintiöissä. Jotta kalastustuotteiden tuotanto ei vaarantuisi yhteisössä ja riittävät hankinnat varmistettaisiin EU:n jalostusalalle, tällaisia tariffikiintiöitä olisi avattava sen mukaan, miten herkkä asianomainen tuote on yhteisön markkinoilla. Sen vuoksi on aiheellista avata vuosiksi 2010–2012 tällaisia tariffikiintiöitä, joissa kannetaan alennettuja tulleja tai joissa ei kanneta tulleja.2.  Neuvosto antoi 10 päivänä heinäkuuta 2007 asetuksen (EY) N:o 824/2007[2] tiettyjä kalastustuotteita koskevien yhteisön autonomisten tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista vuosina 2007–2009. Tällä asetuksella korvataan asetus (EY) N:o 824/2007, jotta asianomaiset hankintaedellytykset varmistetaan yhteisön tuotannonalalle vuosina 2010–2012.3.  Kaikille yhteisön tuojille olisi varmistettava yhtäläinen ja keskeytyksetön pääsy kyseisiin tariffikiintiöihin, ja kiintiöille vahvistettavia määriä olisi sovellettava keskeytyksettä kaikkiin jäsenvaltioihin suuntautuvaan asianomaisten tuotteiden kaikkeen tuontiin, kunnes kiintiöt on käytetty.4.  Tariffikiintiöiden yhteisen hallinnoinnin tehokkuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava lukea kiintiöihin tosiasiallista tuontiaan vastaavat tarvittavat määrät. Koska tällainen hallinnointimenetelmä edellyttää tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja komission välillä, komission olisi erityisesti voitava seurata, miten nopeasti kiintiöt käytetään, ja ilmoitettava tästä jäsenvaltioille.5.  Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93[3] säädetään tariffikiintiöiden hallinnointijärjestelmästä, jossa sovelletaan tuotteiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevien ilmoitusten vastaanottamispäivän mukaista aikajärjestystä. Komission ja jäsenvaltioiden olisi hallinnoitava tämän asetuksen nojalla avattuja tariffikiintiöitä tämän järjestelmän mukaisesti.6.  Selkeyden vuoksi asetus (EY) N:o 824/2007 on tarpeen kumota 1 päivänä tammikuuta 2010.7.  Asian kiireellisyyden vuoksi on syytä poiketa Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksiin liitetyn kansallisten tuomioistuinlaitosten asemasta Euroopan unionissa tehdyn pöytäkirjan I osan 3 kohdassa tarkoitetusta kuuden viikon määräajasta,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla8.  Suspendoidaan liitteessä lueteltujen tuotteiden tuontitullit tariffikiintiöissä kyseisessä liitteessä mainittavilla kausilla ja siinä mainittujen määrien rajoissa.9.  Liitteessä lueteltujen tuotteiden tuontiin sovelletaan 1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vain, jos ilmoitettu tullausarvo on vähintään samansuuruinen kuin viitehinta, joka on vahvistettu tai vahvistetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000[4] 29 artiklan mukaisesti.2 artiklaEdellä 1 artiklassa tarkoitettuja tariffikiintiöitä hallinnoidaan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 308 a, 308 b ja 308 c artiklan mukaisesti.3 artiklaKomissio ja jäsenvaltioiden tulliviranomaiset tekevät tiivistä yhteistyötä varmistaakseen tämän asetuksen moitteettoman hallinnoinnin ja soveltamisen valvonnan.4 artiklaKumotaan asetus (EY) N:o 824/2007.5 artiklaTämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2010 31 päivään joulukuuta 2012.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä […]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITE1.2.0 momentti | Vaikutukset omiin varoihin | - 56,2/vuosi |4. PETOSTENTORJUNTATässä neuvoston asetuksessa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden tiettyä käyttötarkoitusta valvotaan yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 291–300 artiklan mukaisesti.5. MUUT HUOMAUTUKSETKoska aiemman autonomisten tariffikiintiöiden järjestelmän voimassaolo lakkaa 31. joulukuuta 2009, tämän ehdotuksen tarkoituksena on varmistaa jatkuvuus ja ottaa käyttöön samanlainen järjestelmä ottaen asianmukaisella tavalla huomioon nykyiset hankintatarpeet ja yleiset olosuhteet.Tähän ehdotukseen sisältyy tarkistuksia, jotka on tehtävä kumottavan asetuksen liitteeseen, jotta otetaan huomioon uusien tuotteiden lisäämistä sekä autonomisten tariffikiintiöiden määrän korottamista ja tavaran kuvausten muuttamista koskevat pyynnöt, jotka on esitetty ja hyväksytty.Toimenpiteen arvioidut kustannuksetAsetuksen suurin vaikutus on yhteisölle aiheutuvat tulonmenetykset. Viimeisimpien täydellisten tilastojen (vuodelta 2008) perusteella tästä asetuksesta johtuvat tulonmenetykset voidaan arvioida vuonna 2010 alkavan kolmivuotiskauden ensimmäisenä vuonna 75 miljoonaksi euroksi. Aiemman asetuksen vaikutukseksi oli arvioitu 69 miljoonaa euroa vuodessa.Määrän laskennan perusteena on käytetty suosituimmuustulleja (MFN) ja kiintiöiden täyttä käyttöastetta. Näin ollen se ilmaisee tulonmenetyksen enimmäismäärää, sillä yhteisö myöntää kolmansien maiden eri ryhmille suotuisampia kauppaetuuksia (GSP, GSP+, vapaakauppasopimukset) ja kiintiön käyttöaste oli kumottavan asetuksen ensimmäisenä soveltamisvuonna keskimäärin 78 prosenttia ja toisena soveltamisvuonna 75 prosenttia.Sen vuoksi tosiasiallinen tulonmenetys lienee vähäisempi (noin 25 miljoonaa euroa), koska suosituimmuustulleja ei sovelleta kaikissa tapauksissa. Arvioiden mukaan EU:hun tuotavista kalastuotteista kannetaan keskimäärin alle kolmen prosentin suuruinen arvotulli, kun taas kalastustuotteiden suosituimmuustulli on keskimäärin 10,9 prosenttia.Tulonmenetystä laskettaessa on kuitenkin otettu huomioon yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä myönnetyt suspensiot.[pic][1] EUVL C […], […], s. […].[2] EUVL L 184, 14.07.2007, s.1.[3] EYVL L 253, 11.10.1993, s.1.[4] EYVL L 17, 21.1.2000, s.22.[5] Perinteisistä omista varoista (maatalousmaksut, sokerimaksut, tullimaksut) ilmoitetaan nettomäärät, jotka saadaan vähentämällä bruttomääristä 25 prosenttia jäsenvaltioiden kantokuluja.