               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            2017/0175(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation välisen sopimuksen allekirjoittamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Kesäkuun 26 päivänä 2013 annetulla asetuksella (EU) N:o 610/2013
                  1
               , jäljempänä ’Schengenin rajasäännöstön muutos’, muutettiin Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehtyä yleissopimusta
                  2
                (Schengenin yleissopimus), asetusta (EY) N:o 562/2006
                  3
                (Schengenin rajasäännöstö) ja asetusta (EY) N:o 810/2009
                  4
                (viisumisäännöstö). Lisäksi siinä muun muassa määriteltiin uudelleen kolmansien maiden kansalaisiin Schengen-alueella sovellettavan lyhytaikaisen oleskelun käsite. Asetuksen mukaan 18. lokakuuta 2013 alkaen sellaisten kolmansien maiden kansalaisten, jotka aikovat matkustaa Schengen-alueelle lyhytaikaista oleskelua varten, riippumatta siitä, vaaditaanko heiltä viisumia vai ei, sallitun oleskelun enimmäiskestoksi määritellään ”90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”. Uusi määritelmä on tarkempi kuin aiempi, 18. lokakuuta 2013 asti voimassa ollut määritelmä (”kolme kuukautta minkä hyvänsä kuuden kuukauden jakson aikana ensimmäisestä maahantulosta”), koska nyt kesto määritetään kuukausien sijaan päivinä. Lisäksi määritelmästä on poistettu ilmaus ”ensimmäisestä maahantulosta”, joka aiheutti monia epävarmuustekijöitä ja kysymyksiä.

               Schengenin rajasäännöstön muutoksella on tehty kaikki tarvittavat muutokset EU:n viisumi- ja rajasäännöstöön eli Schengenin yleissopimukseen, Schengenin rajasäännöstöön, viisumisäännöstöön ja asetukseen (EY) N:o 539/2001
                  5
               . Lyhytaikaisen oleskelun käsite sisältyy kuitenkin myös Euroopan unionin tekemiin kansainvälisiin sopimuksiin. Antigua ja Barbudan
                  6
               , Bahaman
                  7
               , Barbadosin
                  8
               , Brasilian
                  9
               , Mauritiuksen
                  10
               , Saint Kitts ja Nevisin
                  11
                sekä Seychellien
                  12
                kanssa tehdyissä viisumivapaussopimuksissa viitataan edelleen vanhaan määritelmään (”kolmen kuukauden ajan ensimmäistä maan alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana”
                  13
               ) määriteltäessä viisumivapaan oleskelun kestoa.

               Komissio hyväksyi 16. heinäkuuta 2014 suosituksen neuvoston päätökseksi luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen Euroopan unionin ja edellä mainittujen maiden välillä tehtyjen lyhytaikaista oleskelua koskevien viisumivapaussopimusten muuttamiseksi
                  14
               . Neuvosto hyväksyi päätöksen 9. lokakuuta 2014
                  15
               . Tarkoituksena oli ottaa näiden seitsemän maan kanssa tehdyissä sopimuksissa käyttöön uusi lyhytaikaisen oleskelun määritelmä, josta säädetään Schengenin rajasäännöstön muutoksessa. Lisäksi lyhytaikaisen oleskelun määritteleminen viisumivapaussopimuksissa päivinä eikä kuukausina on helpompi tarkistaa ja laskea sähköisesti ja/tai tietotekniikan avulla, joten se sopii paremmin käytettäväksi keskitetyissä rajavalvontajärjestelmissä, kuten ehdotetussa rajanylitystietojärjestelmässä (EES)
                  16
               .

               Neuvoston luvan saatuaan komissio aloitti neuvottelut kyseisten seitsemän maan (Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Brasilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ja Seychellit) kanssa tehtyjen viisumivapaussopimusten muuttamisesta.

               Neuvottelut Saint Kitts ja Nevisin federaation kanssa saatiin menestyksekkäästi päätökseen, kun muutossopimus parafoitiin 28. heinäkuuta 2016. Osapuolet ovat sopineet lyhytaikaisen oleskelun uuden määritelmän ottamisesta käyttöön EU:n ja Saint Kitts ja Nevisin välisen viisumivapaussopimuksen kaikissa osissa. Lisäksi sopimus sisältää muutoksia muutamiin teknisiin yksityiskohtiin (ks. jäljempänä), mutta näillä muutoksilla ei ole merkitystä matkustajan kannalta.

                  Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon sopimuksen johdanto-osassa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Molempien sopimuspuolten on hyväksyttävä sopimus omia menettelyjään noudattaen. Unionin osalta tämä edellyttää neuvoston päätöksiä sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä.

               Tämä ehdotus esitetään neuvostolle, jotta se antaisi valtuutuksen Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välillä tehdyn lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen muuttamisesta tehtävän sopimuksen allekirjoittamiseen.

               Kun käyttöön otetaan lyhytaikaisen oleskelun uusi, Schengenin rajasäännöstön muutoksen mukainen määritelmä, jonka perusteella lyhytaikaisen oleskelun käsitteen tulkinta on selkeää, sopimuksella varmistetaan oikeudellinen johdonmukaisuus sekä jäsenvaltioiden välinen yhdenmukaisuus.

               Ehdotuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               Niiden neljän valtion osalta, jotka osallistuvat Schengenin säännöstön ja yhteisen viisumipolitiikan täytäntöönpanoon, unionilla ei ole toimivaltaa muuttaa viisumivapaussopimuksia, jotka sitovat kyseisiä valtioita. Jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa Schengen-alueella sallitun oleskelun kestoa koskeviin säännöksiin ja niiden yhdenmukainen täytäntöönpano, sopimukseen sisällytetään yhteinen julistus, jossa todetaan, että toisaalta Saint Kitts ja Nevisin ja toisaalta Islannin, Liechtensteinin, Norjan ja Sveitsin on suotavaa muuttaa voimassa olevia kahdenvälisiä viisumivapaussopimuksiaan vastaavasti.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Jos yksi kansainvälisen sopimuksen sopimuspuolista on Euroopan unioni, jäsenvaltiot eivät voi itse panna mitään tällaisen sopimuksen muutosta täytäntöön. Viisumivapaussopimuksen Saint Kitts ja Nevisin kanssa on tehnyt Euroopan unioni. Siksi tarvitaan unionin tason toimia.

               Lisäksi jos jäsenvaltiot tekisivät viisumivapaussopimuksia, se vaikuttaisi unionin säännöstöön viisumien alalla (SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohta).

               •Suhteellisuusperiaate

               Tässä ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen asetetun tavoitteen saavuttamiseksi eli Saint Kitts ja Nevisin federaation ja unionin välisen voimassa olevan viisumivapaussopimuksen muuttamiseksi.

               3.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotus ei aiheuta lisäkustannuksia EU:n talousarvioon.

               4. JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Neuvosto antoi 9. lokakuuta 2014 neuvotteluohjeet, joissa valtuutettiin komissio aloittamaan neuvottelut Saint Kitts ja Nevisin federaation kanssa osapuolten välisen viisumivapaussopimuksen muuttamiseksi. Jäsenvaltioille tiedotettiin neuvottelujen etenemisestä viisumityöryhmän kokouksissa.

               5.LISÄTIEDOT

               •Neuvottelujen tulos

                  Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeissa asettamat tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä sopimusluonnoksen.

                  Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

                  a. Oleskelun kesto

                  Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana (toisin kuin aiemmin enintään kolmen kuukauden ajaksi ensimmäistä maan alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana). Uutta määritelmää sovelletaan Euroopan unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen kaikissa osissa.

                  b. Loppumääräys – sopimuksen soveltamisen keskeyttäminen (8 artiklan 4 kohta)

               Sopimuksessa muutetaan 8 artiklan 4 kohdan viimeistä virkettä seuraavasti: ”Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.” Kun tekstiin lisätään sanat ”ja jatkettava sopimuksen soveltamista”, muutetussa sopimuksessa selvennetään, että viisumivapauden keskeyttäminen lopetetaan tosiasiallisesti, jos keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa. Tältä osin muutoksella saatetaan Saint Kitts ja Nevisin kanssa tehdyn viisumivapaussopimuksen sanamuoto yhdenmukaiseksi unionin vuosina 2015 ja 2016 allekirjoittamien kaikkien muiden viisumivapaussopimusten kanssa. Viisumityöryhmää kuultiin tästä muutoksesta 14. kesäkuuta 2016, eikä yksikään jäsenvaltio esittänyt vastalauseita.

                  c. Sanan yhteisö korvaaminen sanalla unioni

                  Lissabonin sopimuksen tultua voimaan 1. joulukuuta 2009 ainoastaan Euroopan unioni on oikeushenkilö. Nimitys ”Euroopan yhteisö” sisältyy kuitenkin edelleen kansainvälisiin sopimuksiin, jotka ovat tulleet voimaan ennen Lissabonin sopimusta, kuten Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välinen lyhytaikaista oleskelua koskeva viisumivapaussopimus. Näin ollen muutossopimuksella korvataan ilmaisu yhteisö ilmaisulla unioni koko viisumivapaussopimuksessa.

                  d. Yhteiset julistukset

                  Sopimukseen on liitetty kaksi yhteistä julistusta, jotka koskevat

                  – sitä, miten 90 päivän ajanjakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana olisi määriteltävä; ja

                  – Islantia, Norjaa, Sveitsiä ja Liechtensteinia.

                  e. Voimaantulo

                  Sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuudennen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen ratifiointimenettelyjen päätökseen saattamisesta. Jotta voidaan taata oikeusvarmuus ja jotta matkustajat ymmärtävät määräykset ja noudattavat niitä, tarvitaan riittävän pitkä siirtymäaika. Kuuden kuukauden määräaika sopimuksen ratifioinnin päätökseen saattamisen jälkeen mahdollistaa sen, että matkustajat voivat saattaa loppuun lyhytaikaiset oleskelut, jotka lasketaan vielä kokonaan vanhan määritelmän mukaisesti, ennen kuin uusi lyhytaikaisen oleskelun määritelmä ja sen takautuvasti tarkasteltava 180 päivän viitejakso tulee voimaan.

                  Muutossopimus ei vaikuta mihinkään muihin Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välisen voimassa olevan lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen määräyksiin, ei myöskään sopimuksen alueelliseen soveltamisalaan.

               6.PÄÄTELMÄT

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto päättää sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ja valtuuttaa puheenjohtajansa nimeämään yhden tai useamman henkilön, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.

               2017/0175 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation välisen sopimuksen allekirjoittamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto teki 30 päivänä marraskuuta 2009 tehdyllä päätöksellä Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen. Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Saint Kitts ja Nevisin kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle ”enintään kolmeksi kuukaudeksi kuuden kuukauden aikana”.

               (2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 610/2013
                  17
                tehtiin horisontaalisia muutoksia unionin viisumi- ja rajasäännöstöön ja määriteltiin lyhytaikainen oleskelu siten, että se on enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               (3)Tämä uusi määritelmä olisi sisällytettävä unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation väliseen lyhytaikaista oleskelua koskevaan viisumivapaussopimukseen, jotta lyhytaikaista oleskelua koskeva unionin järjestelmä voidaan saattaa täysin yhdenmukaiseksi.

               (4)Neuvosto antoi 9 päivänä lokakuuta 2014 päätöksen luvan antamisesta komissiolle aloittaa neuvottelut sopimuksesta, jäljempänä ’sopimus’, jolla muutetaan Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välistä lyhytaikaista oleskelua koskevaa viisumivapaussopimusta.

               (5)Sopimuksesta Saint Kitts ja Nevis federaation kanssa käydyt neuvottelut saatiin menestyksellisesti päätökseen, kun unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation pääneuvottelijat parafoivat sopimuksen kirjeenvaihdolla 28 päivänä heinäkuuta 2016.

               (6)Sopimus olisi allekirjoitettava, ja sopimukseen liitetyt julistukset olisi hyväksyttävä unionin puolesta.

               (7)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY
                  18
                mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (8)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  19
                mukaisesti. Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan valtuutus allekirjoittaa lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välisen sopimuksen muuttamista koskeva Euroopan unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation välinen sopimus, jäljempänä ’sopimus’, unionin puolesta sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta tähän päätökseen liitetyt julistukset.

               3 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (2)
                  EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19.

                     (3)
                  EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)
                  EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (5)
                  EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 3.

                     (7)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 24.

                     (8)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 10.

                     (9)
                  Brasilian kanssa EU on tehnyt kaksi sopimusta. Toinen koskee tavallisen passin haltijoita (EUVL L 255, 21.9.2012, s. 4) ja toinen diplomaatti-, virka- tai virkamatkapassin haltijoita (EUVL L 66, 12.3.2011, s. 2).

                     (10)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 17.

                     (11)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 38.

                     (12)
                  EUVL L 169, 30.6.2009, s. 31.

                     (13)
                  Ks. sopimusten artiklat ”Tarkoitus” ja ”Oleskelun kesto”.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Neuvoston 9 päivänä lokakuuta 2014 antama päätös, joka koskee luvan antamista komissiolle aloittaa neuvottelut Euroopan unionin/yhteisön sekä Antigua ja Barbudan, Bahaman liittovaltion, Barbadosin, Brasilian liittotasavallan, Mauritiuksen tasavallan, Saint Kitts ja Nevisin federaation ja Seychellien tasavallan kanssa tehtyjen lyhytaikaista oleskelua koskevien viisumivapaussopimusten muuttamiseksi.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 610/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006, Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, neuvoston asetusten (EY) N:o 1683/95 ja (EY) N:o 539/2001 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 767/2008 ja (EY) N:o 810/2009 muuttamisesta (EUVL L 182, 29.6.2013, s. 1).

                     (18)
                  Neuvoston päätös 2000/365/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (19)
                  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välisen sopimuksen muuttamista koskevan Euroopan unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation välisen sopimuksen allekirjoittamisesta

               Euroopan unionin ja Saint Kitts ja Nevisin federaation välinen

               SOPIMUS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta tehdyn Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välisen sopimuksen muuttamisesta

               EUROOPAN UNIONI

               sekä

               SAINT KITTS JA NEVISIN FEDERAATIO, jäljempänä ’Saint Kitts ja Nevis’,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan yhteisön ja Saint Kitts ja Nevisin välisen sopimuksen lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta, jäljempänä ’sopimus’, joka tuli voimaan 1 päivänä elokuuta 2015,

               VAHVISTAVAT ihmisten välisten yhteyksien helpottamisen tärkeyden,

               PANEVAT MERKILLE, että sopimuspuolten kansalaiset ovat tyytyväisiä sopimuksen toimintaan,

               OTTAVAT HUOMIOON, että sopimukseen sisältyvä lyhytaikaisen oleskelun määritelmä (”kolmen kuukauden ajan ensimmäistä maan alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana”) ei ole riittävän täsmällinen ja että erityisesti ilmaus ”ensimmäistä maan alueelle tulon päivää” voi aiheuttaa epäselvyyksiä ja kysymyksiä,

               PITÄVÄT MIELESSÄ, että 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetulla asetuksella (EU) N:o 610/2013 tehtiin horisontaalisia muutoksia EU:n sisäiseen viisumi- ja rajasäännöstöön ja määriteltiin lyhytaikainen oleskelu seuraavasti: ”90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”,

               OTTAVAT HUOMIOON, että rajanylitystietojärjestelmä, jota Euroopan unioni on perustamassa, edellyttää, että käytössä on yhtenäinen ja selkeä lyhytaikaisen oleskelun määritelmä, jota sovelletaan kaikkiin kolmansien maiden kansalaisiin,

               HALUAVAT varmistaa, että matkailijat pääsevät kulkemaan sujuvasti sopimuspuolten rajanylityspaikkojen kautta,

               VAHVISTAVAT, että sopimus kattaa kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden paitsi Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin kansalaiset,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyt pöytäkirjat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta sekä osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 artikla

               Muutetaan sopimus tämän artiklan määräysten mukaisesti:

               (1)Korvataan sopimuksen nimessä ja 3 artiklan 5 kohdassa sana ”yhteisön” sanalla ”unionin”, 6 artiklan 1 kohdassa sana ”yhteisön” sanalla ”unionin” ja sana ”yhteisöä” sanalla ”unionia” ja 8 artiklan 7 kohdassa sana ”yhteisö” sanalla ”unioni”.

               (2)Korvataan 1 artiklassa ilmaus ”kolmeksi kuukaudeksi kuuden kuukauden aikana” ilmauksella ”90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana”.

               (3)Korvataan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti:

               ”Euroopan unionin kansalaiset voivat oleskella Saint Kitts ja Nevisin alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.”

               (4)Korvataan 4 artiklan 2 kohta seuraavasti:

               ”Saint Kitts ja Nevisin kansalaiset voivat oleskella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Tämä aika lasketaan ottamatta huomioon mahdollista oleskelua sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.

               Saint Kitts ja Nevisin kansalaiset voivat oleskella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, riippumatta Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella oleskelun lasketusta kestosta.”

               (5)Korvataan 4 artiklan 3 kohdassa ilmaisu ”kolmen kuukauden” ilmaisulla ”90 päivän” ja sana ”yhteisön” sanalla ”unionin”.

               (6)Korvataan 8 artiklan 4 kohdan viimeinen virke seuraavasti:

               ”Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.”

               2 artikla

               Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia menettelyjään noudattaen, ja tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuudennen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen saattaneensa päätökseen edellä tarkoitetut menettelyt.

               Tehty […]ssa […] päivänä […]kuuta vuonna kaksituhattaseitsemäntoista kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

               Euroopan unionin puolesta

               Saint Kitts ja Nevisin federaation puolesta

               YHTEINEN JULISTUS ISLANNISTA, NORJASTA, SVEITSISTÄ JA LIECHTENSTEINISTA

               On suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Saint Kitts ja Nevisin viranomaiset muuttavat viipymättä voimassa olevia kahdenvälisiä lyhytaikaista oleskelua koskevia viisumivapaussopimuksia tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.

               Yhteinen julistus siitä, miten olisi määriteltävä 90 päivän jakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana

               Sopimuspuolet sopivat, että sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään 90 päivän jaksolla minkä tahansa 180 päivän jakson aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Käsite ”minkä tahansa 180 päivän jakson aikana” tarkoittaa sitä, että olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän ehto minkä tahansa 180 päivän jaksolla edelleen. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

               ________


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 29.5.2017
            COM(2017) 267 final
            2017/0106(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 4, 6, 7, 14, 16, 19, 23, 30, 38, 48, 50, 51, 54, 55, 77, 80, 83, 87, 91, 98, 106, 112, 113, 119, 123, 129 ja 143, kahdesta ehdotuksesta muutoksiksi UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 1 ja 15, ehdotuksesta uudeksi UNECE:n maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöiksi, joka koskee haihtumispäästöjen testausmenetelmää, ehdotuksesta kolmen maailmanlaajuisiksi säännöiksi ehdolla olevien teknisten sääntöjen luettelossa olevan luettelokohdan uudelleenvahvistamisesta ja yhdestä konsensuspäätöksestä, joka koskee termin ”UN GTR” käyttöä

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio (UNECE) kehittää kansainvälisellä tasolla yhdenmukaistettuja vaatimuksia, joiden tarkoituksena on poistaa kaupan tekniset esteet vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen sopimuspuolten välisestä moottoriajoneuvojen kaupasta ja varmistaa tällaisten ajoneuvojen osalta korkeatasoinen turvallisuus ja ympäristönsuojelu.

               Unioni on 27. marraskuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen 97/836/EY mukaisesti liittynyt Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä ’UNECE’, sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus). Pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevan sopimuksen (rinnakkaissopimus) tekemisestä 31. tammikuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/125/EY mukaisesti unioni on puolestaan liittynyt rinnakkaissopimukseen.

               Ajoneuvoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamista käsittelevän maailmanfoorumin, UNECE WP.29:n, kokoukset pidetään kolme kertaa jokaisena kalenterivuonna eli maaliskuussa, kesäkuussa ja marraskuussa. Kussakin kokouksessa vahvistetaan uusia UNECE:n sääntöjä ja muutoksia voimassa oleviin UNECE:n sääntöihin tai maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin tekniikan kehityksen ottamiseksi huomioon. Ennen kutakin WP.29:n kokousta muutokset hyväksytään jossakin kuudesta WP.29:n alaisuudessa toimivasta työryhmästä.

               Sen jälkeen muutokset, täydennykset ja oikaisut hyväksytään lopullisesti WP.29:n kokouksessa, kunhan kokous on päätösvaltainen ja sopimuspuolten määräenemmistö kannattaa niitä. EU on sopimuspuolena kahdessa WP.29:n piiriin kuuluvassa sopimuksessa (vuosien 1958 ja 1998 sopimukset). Kutakin kokousta varten annetaan neuvoston päätös, ”megapäätös”, joka sisältää luettelon säännöistä, muutoksista, täydennyksistä ja oikaisuista ja jolla komissio valtuutetaan äänestämään unionin puolesta kussakin WP.29:n kokouksessa.

               Tässä neuvoston päätöksessä määritellään unionin kanta, jota noudatetaan äänestettäessä 19.–23. kesäkuuta 2017 pidettävään WP.29:n kokoukseen äänestettäväksi toimitetuista säännöistä, tarkistuksista, täydennyksistä ja oikaisuista.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Tämä ehdotus täydentää unionin sisämarkkinapolitiikkaa autoteollisuuden osalta ja on täysin linjassa sen kanssa.

               WP.29-järjestelmä vahvistaa ajoneuvostandardien kansainvälistä yhdenmukaistamista. Vuoden 1958 sopimus on tässä suhteessa olennainen, sillä sen ansiosta EU:n valmistajat voivat toimia yhteisten tyyppihyväksyntäsääntöjen pohjalta ja tietävät, että sopimuspuolet hyväksyvät niiden tuotteet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisina. Järjestelmän ansiosta on pystytty moottoriajoneuvojen yleisestä turvallisuudesta annetulla asetuksella (EY) N:o 661/2009 kumoamaan yli 50 EU-direktiiviä ja korvaamaan ne vuoden 1958 sopimuksen puitteissa laadituilla vastaavilla säännöillä.

               Vastaavaa mallia sovellettiin myös direktiiviin 2007/46/EY, jolla korvattiin jäsenvaltioiden hyväksymisjärjestelmät unionin hyväksymisjärjestelmällä ja vahvistettiin yhdenmukaiset puitteet, jotka sisältävät ne hallinnolliset määräykset ja yleiset tekniset vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin. Tuolla direktiivillä sisällytettiin UNECE:n sääntöjä EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmään joko tyyppihyväksyntää koskevina vaatimuksina tai unionin lainsäädännön vaihtoehtoina. Kyseisen direktiivin antamisen jälkeen UNECE:n sääntöjä on yhä enemmän sisällytetty EU-tyyppihyväksyntää koskevaan unionin lainsäädäntöön.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               WP.29-järjestelmä on kytköksissä unionin kilpailukykypolitiikkaan, jota tämä aloite tukee. Ehdotus on yhdenmukainen myös suhteessa unionin liikenne- ja energiapolitiikkaan, joka otetaan asianmukaisesti huomioon laadittaessa ja hyväksyttäessä vuoden 1958 sopimuksen piiriin kuuluvia UNECE:n sääntöjä.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Tämän ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 114 artikla yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               •Toissijaisuusperiaate

               Ainoastaan unioni voi äänestää puoltavasti, kun kyse on kansainvälisistä oikeudellisista asiakirjoista, kuten ehdotuksista UNECE:n säännöiksi ja UNECE:n sääntöjen muutoksiksi sekä luonnoksista maailmanlaajuisiksi teknisiksi säännöiksi ja niiden sisällyttämisestä moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevaan unionin järjestelmään. Näin sekä estetään sisämarkkinoiden hajanaistuminen että varmistetaan yhtäläiset terveys- ja turvallisuusstandardit kaikkialla EU:ssa. Näin voidaan myös hyödyntää mittakaavaetuja: tuotteita voidaan valmistaa koko unionin markkinoille ja myös kansainvälisille markkinoille sen sijaan, että niitä räätälöitäisiin kansallisen tyyppihyväksynnän saamiseksi kustakin jäsenvaltiosta.

               Ehdotus on siten toissijaisuusperiaatteen mukainen.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Tällä neuvoston päätöksellä valtuutetaan komissio äänestämään unionin puolesta. Päätös on neuvoston päätöksen 97/836/EY 5 artiklan 1 kohdan mukainen oikeasuhteinen päätös, jossa määritellään UNECE:ssa esitettävä EU:n yhtenäinen kanta siltä osin kuin kyse on äänestämisestä WP.29:n kokouksen esityslistalla olevista asioista. Ehdotus on näin ollen suhteellisuusperiaatteen mukainen, sillä siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi; tavoitteena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja taata samalla yleisen turvallisuuden ja suojelun korkea taso.

               •Toimintatavan valinta

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa edellytetään neuvoston päätöksen käyttämistä kansainvälisellä sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamiseksi.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Voimassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

               Ei sovelleta.

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Ei sovelleta.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu tämän ehdotuksen yhteydessä. Moottoriajoneuvoja käsittelevä tekninen komitea on kuitenkin tarkastellut sitä.

               •Vaikutustenarviointi

               Ehdotuksesta ei voida tehdä vaikutustenarviointia, sillä se ei ole säädösluonteinen eikä vaihtoehtoisia toimia ole tarjolla tai voida käyttää.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

               Ehdotus ei aiheuta hallinnollista rasitetta, koska megapäätöksen liitteessä mainituilla muutoksilla ei aseteta yrityksille, pk-yritykset mukaan luettuina, uusia raportointiin liittyviä tai muita hallinnollisia velvoitteita. Tavoitteena onkin sen sijaan keventää hallinnollista rasitetta. Maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettujen vaatimusten ansiosta valmistajat voivat esittää järjestelmien ja komponenttien hyväksyntäasiakirjat paitsi EU:ssa myös vientimarkkinoilla eli EU:n ulkopuolisten vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten markkinoilla.

               Ehdotuksella on erittäin myönteinen vaikutus EU:n autoteollisuuden kilpailukykyyn ja kansainväliseen kauppaan. Sen, että EU:n kauppakumppanit hyväksyvät kansainvälisesti yhdenmukaistetut ajoneuvoja koskevat säännöt, katsotaan olevan paras keino poistaa tullin ulkopuolisia kaupan esteitä ja laajentaa EU:n autoteollisuuden yritysten pääsyä markkinoille.

               •Perusoikeudet

               Ehdotuksella ei ole vaikutuksia perusoikeuksien suojeluun.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

               Ei sovelleta.

               •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

               Ei sovelleta.

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

               Ehdotuksessa määritellään unionin kanta, jota noudatetaan äänestettäessä

               –muutoksista UNECE:n sääntöihin nro  4, 6, 7, 14, 16, 19, 23, 30, 38, 48, 50, 51, 54, 55, 77, 80, 83, 87, 91, 98, 106, 112, 113, 119, 123, 129 ja 143,

               –muutoksista UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 1 ja 15,

               –ehdotuksesta uudeksi UNECE:n maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöksi, joka koskee yhdenmukaistettuun kevyiden hyötyajoneuvojen kansainväliseen testimenetelmään liittyvää haihtumispäästöjen testausmenetelmää (WLTP EVAP),

               –maailmanlaajuisiksi säännöiksi ehdolla olevien teknisten sääntöjen luettelossa olevien luettelokohtien 11, 12 ja 13 uudelleenvahvistamisesta sekä

               –konsensuspäätöksestä, joka koskee termin ”UN GTR” käyttämistä virallisissa asiakirjoissa, jotka perustuvat vuoden 1998 sopimukseen.

               2017/0106 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 4, 6, 7, 14, 16, 19, 23, 30, 38, 48, 50, 51, 54, 55, 77, 80, 83, 87, 91, 98, 106, 112, 113, 119, 123, 129 ja 143, kahdesta ehdotuksesta muutoksiksi UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 1 ja 15, ehdotuksesta uudeksi UNECE:n maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöiksi, joka koskee haihtumispäästöjen testausmenetelmää, ehdotuksesta kolmen maailmanlaajuisiksi säännöiksi ehdolla olevien teknisten sääntöjen luettelossa olevan luettelokohdan uudelleenvahvistamisesta ja yhdestä konsensuspäätöksestä, joka koskee termin ”UN GTR” käyttöä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni on neuvoston päätöksen 97/836/EY
                  1
                mukaisesti liittynyt Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä ’UNECE’, sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista, jäljempänä ’vuoden 1958 tarkistettu sopimus’.

               (2)Unioni on neuvoston päätöksen 2000/125/EY
                  2
                mukaisesti liittynyt sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamisesta, jäljempänä ’rinnakkaissopimus’.

               (3)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/46/EY
                  3
                korvattiin jäsenvaltioiden hyväksymisjärjestelmät unionin hyväksymisjärjestelmällä ja vahvistettiin yhdenmukaiset puitteet, jotka sisältävät ne hallinnolliset määräykset ja yleiset tekniset vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin. Tuolla direktiivillä sisällytettiin vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen nojalla vahvistettuja sääntöjä, jäljempänä ’UNECE:n säännöt’, EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmään joko tyyppihyväksyntää koskevina vaatimuksina tai unionin lainsäädännön vaihtoehtoina. Kyseisen direktiivin antamisen jälkeen UNECE:n sääntöjä on yhä enemmän sisällytetty EU-tyyppihyväksyntää koskevaan unionin lainsäädäntöön.

               (4)Saatujen kokemusten ja tekniikan kehityksen vuoksi olisi mukautettava tiettyjä vaatimuksia, jotka liittyvät UNECE:n sääntöihin nro 4, 6, 7, 14, 16, 19, 23, 30, 38, 48, 50, 51, 54, 55, 77, 80, 83, 87, 91, 98, 106, 112, 113, 119, 123, 129 ja 143 sekä maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 1 ja 15, tekniikan kehityksen ottamiseksi huomioon.

               (5)Jotta voitaisiin vahvistaa yhdenmukaiset määräykset, jotka koskevat yhdenmukaistettuun kevyiden hyötyajoneuvojen kansainväliseen testimenetelmään liittyvää haihtumispäästöjen testausmenetelmää (WLTP EVAP), olisi hyväksyttävä uusi UNECE:n maailmanlaajuinen tekninen sääntö.

               (6)Jotta voitaisiin Amerikan yhdysvaltojen ympäristönsuojeluviraston ja liikenneturvallisuusviraston pyynnöstä säilyttää niiden esittämät luettelokohdat 11, 12 ja 13 UNECE:n maailmanlaajuisiksi säännöiksi ehdolla olevien teknisten sääntöjen luettelossa, kyseiset luettelokohdat olisi vahvistettava uudelleen.

               (7)Jotta voitaisiin yhdenmukaistaa vastaavissa sopimuksissa, kuten vuoden 1958 sopimuksessa, käytettyjen toisiansa vastaavien termien muoto ja näin parantaa vuoden 1998 sopimuksen täytäntöönpanoa sopimusta muuttamatta, olisi vuoden 1998 sopimukseen perustuvissa virallisissa asiakirjoissa käytettävä termiä ”UN GTR”.

               (8)On näin ollen asianmukaista vahvistaa edellä mainittujen UNECE:n asiakirjojen hyväksymistä koskeva kanta, joka esitetään unionin puolesta UNECE:n asianomaisissa komiteoissa, eli vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen hallintokomiteassa ja rinnakkaissopimuksen toimeenpanevassa komiteassa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen hallintokomiteassa ja rinnakkaissopimuksen toimeenpanevassa komiteassa 19 ja 23 päivän kesäkuuta 2017 välisenä aikana unionin puolesta esitettävä kanta on äänestää tämän päätöksen liitteessä lueteltujen ehdotusten puolesta.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston päätös 97/836/EY, tehty 27 päivänä marraskuuta 1997, Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus) (EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78).

                     (2)
                  Neuvoston päätös 2000/125/EY, tehty 31 päivänä tammikuuta 2000, pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien maailmanlaajuisten teknisten sääntöjen vahvistamista koskevan sopimuksen (”rinnakkaissopimus”) tekemisestä (EYVL L 35, 10.2.2000, s. 12).

                     (3)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle (Puitedirektiivi) (EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 29.5.2017
            COM(2017) 267 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) asianomaisissa komiteoissa Euroopan unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse ehdotuksista muutoksiksi UNECE:n sääntöihin nro 4, 6, 7, 14, 16, 19, 23, 30, 38, 48, 50, 51, 54, 55, 77, 80, 83, 87, 91, 98, 106, 112, 113, 119, 123, 129 ja 143, kahdesta ehdotuksesta muutoksiksi UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin nro 1 ja 15, ehdotuksesta uudeksi UNECE:n maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöiksi, joka koskee haihtumispäästöjen testausmenetelmää, ehdotuksesta kolmen maailmanlaajuisiksi säännöiksi ehdolla olevien teknisten sääntöjen luettelossa olevan luettelokohdan uudelleenvahvistamisesta ja yhdestä konsensuspäätöksestä, joka koskee termin ”UN GTR” käyttöä

               LIITE

                        Sääntö nro

                        Työjärjestyksen kohta

                        Työjärjestyksen kohdan otsikko

                        Asiakirjaviite

                        4

                        4.10.1

                        Ehdotus: täydennys 19 sääntöön nro 4 (takarekisterikilpien valaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/72

                        6

                        4.10.2

                        Ehdotus: täydennys 28 muutossarjaan 01, sääntö nro 6 (suuntavalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/73

                        6

                        4.10.3

                        Ehdotus: täydennys 29 muutossarjaan 01, sääntö nro 6 (suuntavalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/74

                        7

                        4.10.4

                        Ehdotus: täydennys 27 muutossarjaan 02, sääntö nro 7 (etu-, taka-, jarru- ja äärivalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/75

                        14

                        4.6.1

                        Ehdotus: täydennys 8 muutossarjaan 07, sääntö nro 14 (turvavöiden kiinnityspisteet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/58

                        16

                        4.6.2

                        Ehdotus: täydennys 9 muutossarjaan 06, sääntö nro 16 (turvavyöt)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/59

                        16

                        4.6.3

                        Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 07, sääntö nro 16 (turvavyöt)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/60

                        19

                        4.10.5

                        Ehdotus: täydennys 10 muutossarjaan 04, sääntö nro 19 (etusumuvalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/76

                        23

                        4.10.6

                        Ehdotus: täydennys 22 sääntöön nro 23 (peruutus- ja apuvalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/77

                        30

                        4.8.4

                        Ehdotus: täydennys 19 muutossarjaan 02, sääntö nro 30 (henkilöautojen ja niiden perävaunujen ilmarenkaat)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/105

                        38

                        4.10.7

                        Ehdotus: täydennys 19 sääntöön nro 38 (takasumuvalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/78

                        48

                        4.10.8

                        Ehdotus: täydennys 9 muutossarjaan 06, sääntö nro 48 (valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/79

                        48

                        4.10.16

                        Ehdotus: täydennys 11 muutossarjaan 05, sääntö nro 48 (valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/106

                        50

                        4.10.9

                        Ehdotus: täydennys 19 sääntöön nro 50 (mopojen ja moottoripyörien etu-, taka-, jarru- ja suuntavalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/80

                        50

                        4.10.10

                        Ehdotus: täydennys 20 sääntöön nro 50 (mopojen ja moottoripyörien etu-, taka-, jarru- ja suuntavalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/81

                        51

                        4.9.1

                        Ehdotus: täydennys 2 muutossarjaan 03, sääntö nro 51 (luokkien M ja N ajoneuvojen melu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/71

                        54

                        4.8.1

                        Ehdotus: täydennys 22 sääntöön nro 54 (hyötyajoneuvojen ja niiden perävaunujen ilmarenkaat)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/68

                        55

                        4.8.2

                        Ehdotus: täydennys 7 muutossarjaan 01, sääntö nro 55 (mekaaniset kytkinlaitteet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/69

                        77

                        4.10.11

                        Ehdotus: täydennys 18 sääntöön nro 77 (pysäköintivalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/82

                        80

                        4.6.4

                        Ehdotus: täydennys 3 muutossarjaan 03, sääntö nro 80 (istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuus – linja-autot)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/61

                        83

                        4.7.1

                        Ehdotus: täydennys 10 muutossarjaan 06, sääntö nro 83 (luokkien M1 ja N1 ajoneuvojen päästöt)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/64

                        83

                        4.7.2

                        Ehdotus: täydennys 6 muutossarjaan 07, sääntö nro 83 (luokkien M1 ja N1 ajoneuvojen päästöt)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/65

                        87

                        4.10.12

                        Ehdotus: täydennys 20 sääntöön nro 87 (huomiovalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/83

                        91

                        4.10.13

                        Ehdotus: täydennys 17 sääntöön nro 91 (sivuvalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/84

                        98

                        4.10.14

                        Ehdotus: täydennys 9 muutossarjaan 01, sääntö nro 98 (kaasupurkausvalonlähteillä varustetut ajovalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/85

                        106

                        4.8.3

                        Ehdotus: täydennys 15 sääntöön nro 106 (maatalousajoneuvojen renkaat)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/70

                        112

                        4.10.15

                        Ehdotus: täydennys 8 muutossarjaan 01, sääntö nro 112 (epäsymmetrisen ajovalon aikaansaavat ajovalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/86

                        113

                        4.10.19

                        Ehdotus: täydennys 7 muutossarjaan 02, sääntö nro 113 (symmetrisen ajovalon aikaansaavat ajovalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/87

                        119

                        4.10.17

                        Ehdotus: täydennys 6 muutossarjaan 01, sääntö nro 119 (kääntymisvalaisimet)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/88

                        123

                        4.10.18

                        Ehdotus: täydennys 9 muutossarjaan 01, sääntö nro 123 (mukautuvat etuvalaisinjärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/89

                        129

                        4.6.5

                        Ehdotus: täydennys 2 muutossarjaan 01, sääntö nro 129 (tehostetut lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/62

                        129

                        4.6.6

                        Ehdotus: täydennys 1 muutossarjaan 02, sääntö nro 129 (tehostetut lasten turvajärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/63

                        143

                        4.7.3

                        Ehdotus: täydennys 1 säännön nro 143 alkuperäiseen versioon (raskaiden moottorien muuntamiseen kahdella polttoaineella käyviksi (dual-fuel) käytettävät jälkiasennusjärjestelmät)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/66

                        GTR-säännön numero

                        Työjärjestyksen kohta

                        Työjärjestyksen kohdan otsikko

                        Asiakirjaviite

                        GTR 1

                        14.2

                        Ehdotus: muutos 2 maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön nro 1 (ovilukot ja ovien pidätysmekanismit)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/97

                        GTR 15

                        14.3

                        Ehdotus: muutos 2 maailmanlaajuiseen tekniseen sääntöön nro 15 (yhdenmukaistettu kevyiden hyötyajoneuvojen kansainvälinen testimenetelmä (WLTP))

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/98

                        Uusi GTR-sääntö

                        14.1

                        Ehdotus uudeksi maailmanlaajuiseksi tekniseksi säännöksi (UN GTR), joka koskee yhdenmukaistettuun kevyiden hyötyajoneuvojen kansainväliseen testimenetelmään liittyvää haihtumispäästöjen testausmenetelmää (WLTP EVAP)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/94

                        Työjärjestyksen kohta

                        Työjärjestyksen kohdan otsikko

                        Asiakirjaviite

                        15.1.

                        Luettelokohta 13 (uudelleenvahvistaminen): United States of America Environmental Protection Agency and National Highway Traffic Safety Administration, Department of Transportation, Program for Revisions and Additions to the Motor Vehicle Fuel Economy Label: New Fuel Economy and Environment Labels for a New Generation of Vehicles (USA:n ympäristönsuojeluvirasto ja liikenneministeriön alainen kansallinen liikenneturvallisuusvirasto – moottoriajoneuvojen polttoainetalousmerkintään tehtäviä tarkistuksia ja lisäyksiä koskeva ohjelma: uudet polttoainetalous- ja ympäristömerkinnät uuden sukupolven ajoneuvoille)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/57

                        15.2

                        Luettelokohta 12 (uudelleenvahvistaminen): United States of America Environmental Protection Agency and National Highway Traffic Safety Administration, Department of Transportation Programmes for Greenhouse Gas Emissions Standards and Fuel Efficiency Standards for Medium and Heavy-Duty Engines and Vehicles (USA:n ympäristönsuojeluvirasto ja liikenneministeriön alainen kansallinen liikenneturvallisuusvirasto – keskiraskaiden ja raskaiden moottorien ja ajoneuvojen kasvihuonekaasupäästö- ja polttoainetehokkuusnormeja koskevat ohjelmat)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/100

                        15.3

                        Luettelokohta 11 (uudelleenvahvistaminen): United States of America Environmental Protection Agency and the Department of Transportation programmes for Light-duty vehicle greenhouse gas emission standards and Corporate Average Fuel Economy Standards (USA:n ympäristönsuojeluvirasto ja liikenneministeriö – kevyiden hyötyajoneuvojen kasvihuonekaasupäästönormeja ja keskimääräistä polttoainetehokkuutta koskevat ohjelmat)

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/101

                        16

                        Ehdotus päätökseksi termin ”UN GTR” (UNECE:n maailmanlaajuinen tekninen sääntö) käyttämisestä vuoden 1998 sopimukseen perustuvissa virallisissa asiakirjoissa.

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/102


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.12.2015
            COM(2015) 664 final
            2015/0304(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin puolesta satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa esitettävästä kannasta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               EU:n satamavaltiovalvontajärjestelmä esitetään direktiivissä 2009/16/EY
                  1
                (sellaisena kuin se on muutettuna), jossa laaditaan uudelleen EU:n edeltävä, vuodesta 1995 voimassa ollut lainsäädäntö ja vahvistetaan sitä. EU:n järjestelmä on perustunut aikaisempaan, vuodesta 1982 voimassa olleen satamavaltioiden harjoittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan (Pariisin pöytäkirja) rakenteeseen. Direktiiviin 2009/16/EY (sellaisena kuin se on muutettuna) sisältyvät Pariisin pöytäkirjan menettelyt ja välineet. Pariisin pöytäkirjan jäsenmaita ovat kaikki EU:n rannikkojäsenvaltiot sekä Kanada, Venäjä, Islanti ja Norja.  Euroopan unioni ei ole Pariisin pöytäkirjan jäsen.

               Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa varten on ollut 1. tammikuuta 2011 alkaen käytössä uusi tarkastusjärjestelmä sekä EU:ssa että Pariisin pöytäkirjan puitteissa.  Jotta uusi tarkastusjärjestelmä voisi toimia, on Pariisin pöytäkirjan puitteissa tehtävä joka vuosi tietyt päätökset. Päätökset tehdään yksimielisesti vuotuisessa satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa (PSCC), joka kokoontuu vuosittain toukokuussa. Pariisin pöytäkirjan asianmukaisen toimivaltaisen elimen tekemistä päätöksistä tulee direktiivin 2009/16/EY nojalla unionin jäsenvaltioita sitovia.

               Unionin puolesta Pariisin pöytäkirjan kaltaisissa kansainvälisissä organisaatioissa esitettävä kanta, silloin kun sen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla vahvistettava neuvoston päätöksellä komission ehdotuksesta.

               Ehdotetaan, että satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa omaksuttava EU:n kanta määritetään kaksiportaisella menettelyllä. Unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat esitetään neuvoston päätöksessä, ja kantaa mukautetaan sen jälkeen satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean kutakin vuosikokousta varten komission epävirallisilla asiakirjoilla, joista keskustellaan neuvoston merenkulkutyöryhmässä. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on esittää satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa kaudella 2016–2019 omaksuttava unionin kanta. Lisäksi sillä pyritään tuomaan mukaan Euroopan unionin politiikan periaatteet ja suuntaviivat meriturvallisuuden, pilaantumisen ehkäisyn sekä aluksen asumis- ja työskentelyolosuhteiden parantamiseksi. Unionin kannassa otetaan myös huomioon Lissabonin sopimuksen määräykset.

               Komissio esittää kyseistä menettelyä Pariisin pöytäkirjan päätöksentekoprosessin ominaisuuksien vuoksi. Pariisin pöytäkirjan kansainvälisissä säännöissä vahvistetaan, että viimeinen päivä, jona sen jäsenet sekä suuntaviivojen ja ohjeiden laatimisesta vastaavat työryhmät voivat toimittaa asiakirjoja, on kuusi viikkoa ennen satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean kokousta. Vasta tällöin kaikki toimitetut asiakirjat ovat käytettävissä ja komissio voi aloittaa analysointinsa laatiakseen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun koordinoitua unionin kantaa koskevan ehdotuksen, joka neuvoston on sitten hyväksyttävä. Koska kyseiseen analyysiin, komission ehdotuksen laadintaan sekä sen hyväksymiseen neuvostossa käytettävissä oleva aika on lyhyt, liitteessä 2 esitetään menettely unionin kannan vuosittaista tarkentamista varten. Seuraava päätös kattaa kauden 2016–2019.

               2. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               Seuraava päätös perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohtaan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa, jossa määrätään, että neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Sitä sovelletaan kantaan, jonka jäsenvaltiot omaksuvat unionin puolesta Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa.

               Satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/16/EY (sellaisena kuin se on muutettuna) on oikeusperusta, jossa vahvistetaan periaatteet, joita jäsenvaltioiden on noudatettava Pariisin pöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa.

               2015/0304 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin puolesta satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa esitettävästä kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan ja 218 artiklan 9 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Meriturvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla voidaan parantaa tehokkaasti vähentämällä merkittävästi alikuntoisten alusten määrää Euroopan unionin vesillä ja soveltamalla tiukasti yleissopimuksia, kansainvälisiä sääntöjä ja päätöslauselmia.

               (2)Vaikka on ensisijaisesti lippuvaltion vastuulla seurata, että alukset täyttävät turvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla koskevat kansainväliset vaatimukset, varustamon velvollisuutena on huolehtia katsastuksen jälkeen siitä, että aluksen ja sen varusteiden kunto säilyy alukseen sovellettavien yleissopimusten vaatimusten mukaisena. Joissakin lippuvaltioissa on kuitenkin laiminlyöty vakavasti kansainvälisten vaatimusten voimaan saattaminen ja niiden noudattamisen valvonta.

               (3)Tästä syystä lisätoimenpiteenä alikuntoisten alusten liikennöinnin torjumiseksi myös satamavaltioiden olisi valvottava, että alukset täyttävät turvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla koskevat kansainväliset vaatimukset, samalla kun todetaan, ettei satamavaltiovalvontaan kuuluva tarkastus ole katsastus eivätkä siihen liittyvät tarkastuslomakkeet ole merikelpoisuustodistuksia. Yhdenmukaistetun lähestymistavan näiden kansainvälisten vaatimusten tosiasialliseen täytäntöönpanoon EU:n rannikkojäsenvaltioissa niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtivien ja niiden satamia käyttävien alusten suhteen pitäisi estää kilpailun vääristymät.

               (4)Direktiivissä 2009/16/EY
                  2
                (sellaisena kuin se on muutettuna) esitetään EU:n satamavaltiovalvontajärjestelmä muotoillen uudelleen ja vahvistaen EU:n aikaisempaa, vuodesta 1995 voimassa ollutta alan lainsäädäntöä. EU:n järjestelmä perustuu aikaisempaan, vuonna 1982 perustetun kansainvälisen organisaation eli satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan rakenteeseen.

               (5)Mitä tulee EU:n jäsenvaltioihin, direktiivillä 2009/16/EY Pariisin pöytäkirjan menettelyt, välineet ja työ tuodaan tosiasiallisesti unionin oikeuden soveltamisalaan. Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan asianmukaisen toimivaltaisen elimen tekemistä päätöksistä tulee direktiivin 2009/16/EY nojalla EU:n jäsenvaltioita sitovia.

               (6)Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevä komitea kokoontuu vuosittain ja päättää keskustelujensa aikana tietyistä direktiivin 2009/16/EY toiminnan kannalta välttämättömistä esityslistan kohdista.

               (7)Unionin puolesta kansainvälisissä organisaatioissa esitettävä kanta, silloin kun niiden on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla vahvistettava neuvoston päätöksellä komission ehdotuksesta.

               (8)Pariisin pöytäkirjan kansainvälisissä säännöissä vahvistetaan, että viimeinen päivä, jona sen jäsenet sekä suuntaviivojen ja ohjeiden laatimisesta vastaavat työryhmät voivat toimittaa asiakirjoja, on kuusi viikkoa ennen satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean kokousta. Vasta tällöin kaikki toimitetut asiakirjat ovat käytettävissä ja komissio voi aloittaa analysointinsa laatiakseen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun koordinoitua unionin kantaa koskevan ehdotuksen, joka neuvoston on sitten hyväksyttävä. Koska kyseiseen analyysiin ja ehdotuksen hyväksymiseen käytettävissä oleva aika on lyhyt, on tarpeen vahvistaa unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat yhdessä unionin kannan vuosittaista tarkennusta koskevan kehyksen kanssa.

               (9)Tämä päätös kattaa kauden 2016–2019,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan vuotuisessa satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa esitettävä Euroopan unionin kanta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, esitetään tämän päätöksen liitteessä 1.

               2 artikla

               Vuotuinen tarkennus satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan vuotuisessa satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa esitettävään unionin kantaan tehdään tämän päätöksen liitteen 2 mukaisesti.

               3 artikla

               Neuvosto arvioi ja tarvittaessa tarkistaa tämän päätöksen liitteessä 1 esitetyn unionin kannan komission ehdotuksesta viimeistään vuonna 2020 pidettävää satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan vuotuista satamavaltiovalvontaa käsittelevää komiteaa varten.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2016.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/16/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta (uudelleenlaadittu toisinto) (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 57).

                     (2)
                  EYVL L 131, 28.5.2009, s. 57.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.12.2015
            COM(2015) 664 final
            LIITE
            Unionin kanta satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevassa Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjassa
            asiakirjaan
            ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin puolesta satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa esitettävästä kannasta

               LIITE

               Unionin kanta satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevassa Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjassa

               asiakirjaan

               ehdotus neuvoston päätökseksi

               Euroopan unionin puolesta satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa esitettävästä kannasta

               Perusperiaatteet

               Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan (Pariisin pöytäkirja) puitteissa unioni

               a)
                     pyrkii saavuttamaan unionin tavoitteet, erityisesti parantamaan meriturvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla vähentämällä merkittävästi alikuntoisia aluksia soveltaen tiukasti yleissopimuksia ja kansainvälisiä sääntöjä;

               b)
                     edistää yhdenmukaistetun lähestymistavan käyttöönottoa näiden kansainvälisten vaatimusten tosiasialliseen täytäntöönpanoon Pariisin pöytäkirjan jäsenten keskuudessa niiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtivien ja niiden satamia käyttävien alusten suhteen;

               c)
                     työskentelee yhdessä Pariisin pöytäkirjan kanssa kattavan tarkastusohjelman aikaansaamiseksi ja tarkastustaakan jakamiseksi tasapuolisesti hyväksymällä vuosittain tarkastusvelvoitteen, joka on laadittu Pariisin pöytäkirjan liitteessä 11 esitetyn menetelmän mukaisesti;

               d)
                     työskentelee yhdessä Pariisin pöytäkirjan kanssa sen edistämiseksi, että Pariisin pöytäkirjan jäsenet ottavat palvelukseen, pitävät palveluksessa ja kouluttavat tarvittavan määrän henkilöstöä, myös päteviä tarkastajia, ottaen huomioon alusliikenteen määrän ja erityispiirteet kunkin sataman osalta;

               e)
                     varmistaa, että Pariisin pöytäkirjan puitteissa toteutettavat toimenpiteet ovat kansainvälisen oikeuden ja erityisesti meriturvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla koskevien kansainvälisten yleissopimusten ja sääntöjen mukaisia;

               f)
                     edistää yhteisten toimintatapojen kehittämistä muiden satamavaltiovalvontaa suorittavien elinten kanssa

               g)
                     varmistaa yhdenmukaisuuden unionin muiden politiikkojen, erityisesti ulkosuhde-, turvallisuus- ja ympäristöpolitiikan kanssa.

               Ohjeet

               Unioni pyrkii tukemaan seuraavien toimien toteutusta Pariisin pöytäkirjan puitteissa:

               A.
                     EU:n satamavaltiovalvontajärjestelmän ongelmattoman toiminnan varmistamiseksi vuodesta toiseen direktiivin 2009/16/EY mukaisesti:

               1.
                     Alusten valitsemiseen tarkastettavaksi käytetään seuraavia alusten riskiprofiilin osatekijöitä:

               a)
                     valkoinen, harmaa ja musta lippuvaltiolista Pariisin pöytäkirjan kehittämän ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY 10 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta lippuvaltioon liittyvien perusteiden osalta 13 päivänä syyskuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 801/2010
                  1
                liitteessä esitetyn kaavan mukaisesti;

               b)
                     hyväksyttyjen laitosten toimintaa koskeva lista satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean 37. kokouksessaan (esityslistan 4.5.2 kohta) toukokuussa 2004 hyväksymän menetelmän mukaisesti;

               c)
                     puutteiden ja pysäytysten keskimääräinen suhteellinen osuus yhtiön toimintaa kuvaavaa kaavaa varten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY 10 artiklan 3 kohdan ja 27 artiklan täytäntöönpanosta yhtiön toiminnan osalta 13 päivänä syyskuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 802/2010
                  2
               , sellaisena kuin se on muutettuna, liitteen perusteella.

               2.
                     Varmistetaan, että kaikki Pariisin pöytäkirjan menettelyjen ja suuntaviivojen muutokset ovat yhdenmukaisia unionin tavoitteiden kanssa, erityisesti niiden, joilla pyritään parantamaan meriturvallisuutta, pilaantumisen ehkäisemistä ja asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla.

               B.
                     Keskipitkällä aikavälillä valkoisen, harmaan ja mustan lippuvaltiolistan vaihtoehtoisen laadintamenettelyn kehittäminen, jotta menettely olisi oikeudenmukaisempi erityisesti pienten laivastojen lippuvaltioille.

                     (1)
                  EUVL L 241, 14.9.2010, s. 1.

                     (2)
                  EUVL L 241, 14.9.2010, s. 4.

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.12.2015
            COM(2015) 664 final
            LIITE
            Vuotuinen tarkennus satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa omaksuttavaan unionin kantaan
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin puolesta satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa esitettävästä kannasta

               LIITE

               Vuotuinen tarkennus satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa omaksuttavaan unionin kantaan

               asiakirjaan

               Ehdotus neuvoston päätökseksi

               Euroopan unionin puolesta satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevässä komiteassa esitettävästä kannasta

               Ennen satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean kutakin kokousta on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta unionin puolesta ilmaistavassa kannassa otettaisiin huomioon kaikki Euroopan komissiolle toimitetut asiaankuuluvat tiedot ja kaikki sellaiset käsiteltävät asiakirjat, jotka kuuluvat EU:n toimivaltaan liitteessä I esitettyjen pääperiaatteiden ja suuntaviivojen mukaisesti.

               Tätä tarkoitusta varten ja kyseisten tietojen pohjalta komission yksiköiden on toimitettava neuvostolle tai sen valmisteluelimille riittävän aikaisin ennen satamavaltiovalvontaa käsittelevän komitean kokousta aiottua unionin kantaa koskevat yksityiskohdat sisältävä valmisteluasiakirja tarkastelua ja hyväksyntää varten.

               Valmisteluasiakirjassa suunniteltu unionin kanta katsotaan hyväksytyksi, jollei jäsenvaltioiden määrävähemmistö vastusta sitä neuvoston valmisteluelimen kokouksessa tai 20 päivän kuluessa valmisteluasiakirjan vastaanottamisesta sen mukaan, kumpi näistä tapahtuu aikaisemmin. Jos tällainen vastustaminen esitetään, asia saatetaan neuvoston käsiteltäväksi.


				|

		52012PC0343

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS neuvoston päätöksen 2003/17/EY muuttamisesta jatkamalla päätöksen soveltamisaikaa sekä saattamalla ajan tasalle kolmansien maiden nimet sekä tuotannon valvomisesta ja hyväksymisestä vastaavien viranomaisten nimet (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) /* COM/2012/0343 final - 2012/0165 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Neuvoston direktiiveillä rehukasvien,
viljakasvien, juurikkaiden sekä öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä
kaupan säännellään kyseisissä direktiiveissä lueteltujen kasvilajien
kylvösiementen pitämisestä kaupan sisämarkkinoilla. Jotta kaupankäynti
helpottuisi ja markkinoiden kysyntään voidaan vastata nopeasti, kyseisissä
direktiiveissä säädetään neuvoston mahdollisuudesta antaa säännöksiä, joilla
sallitaan siementen tuonti kolmansista maista vastaavuusjärjestelmän puitteissa.

2.           KUULEMISTEN JA
VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
Neuvoston päätöksessä 2003/17/EY[1] säädetään
luettelosta maista, joiden osalta hyväksytään tuontia koskevan
vastaavuusperiaatteen soveltaminen, ja yksityiskohtaisista vaatimuksista, jotka
on täytettävä, sekä erityisesti rajataan viiteen vuoteen jakso, jonka aikana
vastaavuus tunnustetaan. Kyseistä jaksoa voidaan pidentää, mikäli kaikki
asianmukaiset vaatimukset täyttyvät.
Kyseinen jakso päättyy 31. joulukuuta 2012. Jotta
voidaan varmistaa tarvittava siementen toimittaminen EU:n markkinoille,
kyseisten säännösten voimassaoloaikaa on pidennettävä muuttamalla määräaika
31. päiväksi joulukuuta 2022. Tällä hetkellä säädetään ainoastaan viiden
vuoden väliaikaisesta pidentämisestä. Siemeniä ja kasvien lisäysaineistoa
koskevan uuden asetuksen tarkistus (yhteispäätösmenettelyssä) aloitetaan
kuitenkin vasta syyskuussa 2012, minkä jälkeen hyväksytään vielä erityiset
täytäntöönpanotoimenpiteet. Näin ollen kymmenen vuoden ajanjakso näyttäisi
olevan tarpeen, jotta vältetään soveltamisajan umpeutuminen edellä mainitun
prosessin aikana.
Päätöksen 2003/17/EY liitteessä I mainitaan
Jugoslavia vastaavuusjärjestelmään kuuluvien maiden joukossa. Entisen
Jugoslavian tilalle on kuitenkin tullut uusia maita. Slovenia on Euroopan
unionin jäsenvaltio ja Kroatia kuuluu jo päätöksellä 2003/17/EY
vastaavuusjärjestelmään. Serbia, joka on lajikkeiden varmentamista
kansainvälisessä siemenkaupassa koskevan OECD:n järjestelmän ja kansainvälisen siementestausjärjestön
jäsen näytteiden ottamisen siemenistä ja niiden testaamisen osalta, olisi
lisättävä luetteloon. Maininta Jugoslaviasta olisi poistettava. Muita entisen
Jugoslavian maita ei voi lisätä luetteloon, sillä ne eivät ole OECD:n tai
kansainvälisen siementestausjärjestön jäseniä. Lisäksi eräiden päätöksen
2003/17/EY liitteessä I lueteltujen tuotannon hyväksymisestä ja valvonnasta
vastaavien viranomaisten nimet ovat muuttuneet.
2012/0165 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
neuvoston päätöksen 2003/17/EY muuttamisesta
jatkamalla päätöksen soveltamisaikaa sekä saattamalla ajan tasalle kolmansien
maiden nimet sekä tuotannon valvomisesta ja hyväksymisestä vastaavien
viranomaisten nimet
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä
sekä katsovat seuraavaa:
(1)(1)   Päätöksessä 2003/17/EY säädetään, että rajoitettuna ajanjaksona
tietyissä kolmansissa maissa tiettyjen lajien siemeniä tuottaville kasvustoille
tehtävien viljelystarkastusten katsotaan vastaavan unionin lainsäädännön
mukaisesti tehtäviä viljelytarkastuksia ja että kyseisissä kolmansissa maissa tuotettujen
tiettyjen lajien siementen katsotaan vastaavan unionin lainsäädännön mukaisesti
tuotettuja siemeniä.
(2)(2)   Nämä viljelystarkastukset näyttävät edelleen antavan samat takeet
kuin jäsenvaltioiden suorittamat tarkastukset. Siksi kyseisten viljelystarkastusten
olisi katsottava edelleen vastaavan toisiaan.
(3)(3)   Koska päätöksen 2003/17/EY voimassaolo lakkaa 31 päivänä
joulukuuta 2012, olisi pidennettävä jaksoa, jonka aikana vastaavuus kyseisen
päätöksen mukaisesti tunnustetaan. Kyseinen jakso olisi pidennettävä kymmeneen
vuoteen.
(4)(4)   Päätöksessä 2003/17/EY oleva viittaus Jugoslaviaan olisi
poistettava. Serbia, joka on lajikkeiden varmentamista kansainvälisessä
siemenkaupassa koskevan OECD:n järjestelmän ja kansainvälisen
siementestausjärjestön jäsen näytteiden ottamisen siemenistä ja niiden
testaamisen osalta, olisi lisättävä päätöksen 2003/17/EY liitteessä I olevien
kolmansien maiden luetteloon. Lisäksi eräiden päätöksen 2003/17/EY liitteessä I
lueteltujen tuotannon hyväksymisestä ja valvonnasta vastaavien viranomaisten
nimet ovat muuttuneet.
(5)(5)   Sen vuoksi päätöstä 2003/17/EY olisi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Muutetaan päätös 2003/17/EY seuraavasti:
1)           Korvataan 6 artiklassa päivämäärä
”31 päivään joulukuuta 2012” päivämäärällä ”31 päivään joulukuuta
2022”.
2)           Korvataan liite I tämän päätöksen
liitteessä olevalla tekstillä.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille
jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
LIITE
”LIITE
I
Maat,
viranomaiset ja lajit
 Maa(*) || Viranomainen || Seuraavissa direktiiveissä tarkoitetut lajit
 1 || 2 || 3
 AR || Instituto Nacional de Semillas (INASE) Av. Paseo Colón 922, 3 Piso 1063 BUENOS AIRES   || 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 AU || Australian Seeds Authority LTD. P.O. Box 187 LINDFIELD, NSW 2070 || 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 CA || Canadian Food Inspection Agency, Seed Section, Plant Health & Biosecurity Directorate 59 Camelot Drive, Room 250, OTTAWA, ON K1A 0Y9 || 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 CL || Ministerio de Agricoltura Servicio Agricola y Ganadero, División de Semillas Casilla 1167, Paseo Bulnes 140 - SANTIAGO DE CHILE || 2002/54/EY 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 HR || State Institute for Seed and Seedlings, Vinkovacka Cesta 63 HR-31000 OSIJEK || 2002/54/EY 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 IL || Ministry of Agriculture & Rural Development Plant Protection and Inspection Services P.O. BOX 78, BEIT-DAGAN 50250 || 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 MA || D.P.V.C.T.R.F. Service de Contrôle des Semences et des Plants, B.P. 1308 RABAT || 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 NZ || Ministry of Agriculture and Forestry, 25 "THE TERRACE" P.O. BOX 2526 WELLINGTON || 2002/54/EY 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 RS || Ministry of Agriculture, Forestry and Water Management Plant Protection Directorate Omladinskih brigada 1, 11070 NOVI BEOGRAD || 2002/54/EY 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 TR || Ministry of Agriculture and Rural Affairs, Variety Registration and Seed Certification Centre Gayret mah. Fatih Sultan Mehmet Bulvari No:62 P.O.BOX: 30, 06172 Yenimahalle/ANKARA || 2002/54/EY 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 US || USDA - Agricultural Marketing Service Seed Regulatory & Testing Branch 801 Summit Crossing, Suite C, GASTONIA NC 28054 || 2002/54/EY 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 UY || Instituto Nacional de Semillas (INASE) Cno. Bertolotti s/n y Ruta 8 km 29 91001 PANDO - CANELONES || 66/401/ETY 66/402/ETY 2002/57/EY
 ZA || National Department of Agriculture, C/O S.A.N.S.O.R. Lynnwood Ridge, P.O. BOX 72981, 0040 PRETORIA || 66/401/ETY 66/402/ETY, vain Zea mays ja Sorghum spp. 2002/57/EY
(*)          AR – Argentiina, AU – Australia, CA
– Kanada, CL – Chile, HR – Kroatia, IL – Israel, MA – Marokko, NZ –
Uusi-Seelanti, RS – Serbia, TR –
Turkki, US – Amerikan yhdysvallat, UY – Uruguay, ZA – Etelä-Afrikka”
[1]               EYVL L 8,
14.1.2003, s. 10.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0557

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös, raakapuun luokitusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 68/89/ETY kumoamisesta  /* KOM/2006/0557 lopull. - COD 2006/0178 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 29.9.2006KOM(2006) 557 lopullinen2006/0178 (COD)EhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS,raakapuun luokitusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 68/89/ETY kumoamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTAKomissio antoi 16 päivänä toukokuuta 2005 keskeisen tiedonannon ”Parempaa sääntelyä kasvun ja työllisyyden edistämiseksi Euroopan unionissa” (KOM(2005)97), jossa painotetaan sekä kansallisen että EU:n lainsäädännön yksinkertaistamisen tärkeyttä. Sääntelyn parantamisella on ratkaiseva merkitys Euroopan yritysten kilpailukyvyn parantamisessa ja Lissabonin toimintasuunnitelman tavoitteiden saavuttamisessa. Lainsäädännön laatua parantamalla poistetaan tarpeettomia kustannuksia sekä mukautumisen ja innovoinnin esteitä ja luodaan yrityksille oikeanlaiset kannustimet sekä markkinaedellytykset, joiden avulla Euroopan talouden edellyttämä vauraus voi rakentua.Komission tiedonannossa ”Yhteisön Lissabon-ohjelman täytäntöönpano: strategia sääntely-ympäristön yksinkertaistamiseksi (KOM (2005) 535) todetaan, että yhteisön lainsäädännön tarkistamisesta on tehtävä jatkuva ja järjestelmällinen prosessi, jolla lainsäätäjä voi tarkistaa säädöksiä niin, että kaikki oikeutetut yksityisen sektorin ja yleiset edut otetaan huomioon. Tiedonannossa esitetään jatkuvasti muokattava ohjelma, joka on osa uutta yksinkertaistamisstrategiaa. Ohjelmassa täsmennetään, mitä yksittäisiä säädöksiä komissio aikoo tarkastella ja arvioida yksinkertaistaakseen niitä. Ohjelmaan kuuluu myös raakapuun luokitusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä tammikuuta 1968 annettu neuvoston direktiivi 68/89/ETY.Tarkastettuaan mainitun direktiivin täytäntöönpanoa ja soveltamista komissio on päätynyt ehdottamaan sen kumoamista.2. ERI OSAPUOLTEN KUULEMISESTA SAADUT TULOKSET JA ARVIO2.1. KuuleminenLähtökohtana sen arvioimiselle, kannattaisiko raakapuun luokitusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä tammikuuta 1968 annettu neuvoston direktiivi 68/89/ETY pitää osana yhteisön säännöstöä vai ei, olivat jäsenvaltioiden sekä metsä- ja puunjalostusteollisuuden edustajien usean vuoden aikana esittämät mielipiteet, joiden mukaan direktiiviä ei yleensä noudateta niiden puukaupassa. Sidosryhmät totesivat, että raakapuun mittaamiseen käytetään muita kuin direktiivissä mainittuja menetelmiä. Lisäksi tapauksista, joissa puun kauppa olisi estynyt sen vuoksi, etteivät markkinoilla toimijat olisi pystyneet sopimaan raakapuun mittaamisesta tai luokittelusta, ei ole raportoitu.Sidosryhmiä kuultiin osana komission valmistelutyötä ja parempaa sääntelyä koskevien periaatteiden mukaisesti komission pysyvässä metsäkomiteassa ja metsä- ja puunjalostusteollisuutta koskevaa yhteisön politiikkaa käsittelevän komission neuvoa-antavan komitean kilpailukykyä koskevassa työryhmässä.Lisäksi jäsenvaltioille ja teollisuusliitoille lähetettiin kysely, jonka avulla kartoitettiin noudatetaanko direktiiviä ja kerättiin mielipiteitä direktiivin mahdollisesta kumoamisesta. Kysely käynnistettiin heinäkuussa 2005 ja vastaukset saatiin samana syksynä.2.2. Kyselyn tuloksetKyselyyn vastasi 19 jäsenvaltiota ja 11 kansallista teollisuusliittoa.Kyselyn tärkein tulos oli, että kyselyyn vastanneista jäsenvaltioista (2/3) ja kansallisista teollisuusliitoista (4/5) suurin osa ilmoitti, että direktiiviä ei noudateta puukaupassa. Suurimpina syinä direktiivin noudattamatta jättämiseen jäsenvaltiot ja teollisuus mainitsivat seuraavaa:-  direktiivissä säädetyt mittaus- ja luokitusmenetelmät eroavat alan yritysten noudattamista menetelmistä,-  direktiivissä säädetyt mittojen ja laadun mukaan laaditut luokitukset eivät ole tarpeeksi yksityiskohtaisia ja käytännöllisiä,-  direktiivissä säädetyissä luokituksissa ei oteta huomioon puun suunniteltuja käyttötarkoituksia, eikä niitä ole mukautettu markkinoiden tarpeisiin,-  laatua ja mittausta koskevia eurooppalaisia standardeja pidetään parempana vaihtoehtona.Ainoastaan kaksi jäsenvaltiota ei kannattanut ehdotusta kumota direktiivi. Metsänomistajia ja puujalostusteollisuutta edustavista liitoista ehdotusta direktiivien kumoamisesta kannattivat kaikki liitot, yhtä lukuun ottamatta. Kyseisen liiton jäsenet eivät käytä direktiivissä esitettyjä mittausmenetelmiä, mutta liitto katsoo siitä huolimatta, ettei kumoaminen ole ”tarpeellista”.Kyselyn tulosten perusteella näyttää siis selvältä, että direktiiviä ei yleisesti sovelleta.Lisätietoja kyselyn vastauksista on seuraavalla www.sivustolla: http://ec.europa.eu/enterprise/forest_based/index_en.html2.3. ArviointiRaakapuun luokitusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 68/89/ETY tarkoituksena oli puuraaka-aineen sisämarkkinoiden kehittäminen puunjalostusteollisuuden hankintoja varten. Direktiiviä on kuitenkin noudatettu hyvin vähän, koska se ei ole ollut pakollinen ja koska puualan toimijat ovat yleensä sopineet ja käyttäneet muita mittaus- ja luokitusmenetelmiä. Puuraaka-aineen sisämarkkinat sekä kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa ovat laajentuneet ilman että käytettyjen mittaus- tai luokitusmenetelmien erot olisivat näyttäneet aiheuttavan sille esteitä. Mittaus- ja luokitusmenetelminä käytetään muita menetelmiä, eikä direktiivin kumoaminen vaikuttaisi siis kielteisesti raakapuun kauppaan. Lisäksi puun mittausta ja luokitusta varten vahvistettuja eurooppalaisia standardeja, joita tarvittaessa voidaan käyttää puumarkkinoiden liiketoimissa, pidetään parempana vaihtoehtona.Direktiiviä 68/89/ETY ei tarvita sisämarkkinakaupassa eikä kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa, eikä käytössä olevista mittaus- tai luokitusmenetelmistä ole todettu aiheutuvan haittaa kyseisen sektorin kaupalle. Sen vuoksi on päätetty, että direktiiviä ei korvata muulla lainsäädäntötoimenpiteellä eikä sitä muuteta.Direktiivi on siis tarpeen kumota, sillä toimenpiteellä yksinkertaistetaan sääntely-ympäristöä poistamalla epäolennainen väline, jota käytetään hyvin vähän ja joka ei sisämarkkinoiden kannalta ole tarpeen.3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT3.1. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaateKuulemisesta ja arvioinnista saatujen tulosten perusteella on selvää, että direktiivin 68/89/ETY tavoitteet voidaan saavuttaa riittävällä tavalla ilman yhteisön lainsäädäntöä.3.2. Sääntelytavan valinta: säädösmuotoKun säädös kumotaan, noudatetaan yleensä ’saman säädösmuodon’ -periaatetta eli direktiivi 68/89/ETY kumotaan antamalla kumoava direktiivi. Tässä erityistapauksessa kuitenkin:-  kyseinen direktiivin otettiin käyttöön lähes neljäkymmentä vuotta sitten,-  direktiivissä käyttöön otetut luokitus- ja mittausjärjestelmät ovat vanhentuneita ja on todettu, että teollisuus ei käytä niitä, ja-  luokitukseen ja mittaukseen liittyvät direktiivin säännökset eivät ole pakollisia, jotensopivana säädösmuotona pidetään suoraan sovellettavissa olevaa jäsenvaltioille osoitettua päätöstä. Päätöksen etuna on, että jäsenvaltioiden on otettava kotimainen tilanteensa huomioon varmistaakseen direktiivin 68/89/ETY kumoamisen jälkeen, että kotimainen ja yhteisön järjestelmä ovat keskenään johdonmukaisia.3.3. TalousarviovaikutuksetEhdotus ei vaikuta talousarvioon.4. PÄÄTELMÄTEhdotus raakapuun luokitusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 68/89/ETY kumoamisesta on jäsenvaltioiden, metsänomistajien ja teollisuuden edustajien kuulemisesta saatujen tulosten mukainen.Toivottujen käytännön vaikutusten kannalta on kuitenkin tärkeää, että direktiivin 68/89/ETY kumoamisen jälkeen kumotaan myös vastaavat kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet. Merkintää ”ETY-luokiteltu” ei siis enää käytetä.Lisäksi on tarpeen varmistaa, että direktiivin kumoamisesta saatuja hyötyjä ei vesitetä uusilla kansallisilla säännöillä tai uusilla teknisillä esteillä. Lisäksi on tärkeää todeta, että kaikki raakapuun luokitusta koskevat kansalliset säännöt ovat perustamissopimuksen 28 artiklan periaatteen mukaisia, eivätkä muodosta kaupan esteitä. Esimerkiksi määrään tai painoon perustuvat mittausta koskevat kansalliset säännöt tai lajiin, yleiseen nimitykseen, mittoihin tai laatuun perustuvat luokitusta koskevat kansalliset säännöt eivät saa muodostaa esteitä raakapuun vapaalle liikkuvuudelle sisämarkkinoilla. Lisäksi kaikki kansalliset toimenpiteet, joita voidaan pitää direktiivissä 98/34/EY tarkoitettuina teknisinä määräyksinä, on ilmoitettava luonnosvaiheessa komissiolle.2006/0178 (COD)EhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS,raakapuun luokitusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 68/89/ETY kumoamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen[1],ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[2],ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[3],noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[4],sekä katsovat seuraavaa:(1) Sääntelyn parantamista koskevissa yhteisön toimintalinjoissa korostetaan kansallisen ja yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista, jota pidetään ratkaisevana tekijänä yritysten kilpailukyvyn parantamisessa ja Lissabonin tavoitteiden saavuttamisessa.(2) Raakapuun luokitusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä tammikuuta 1968 annetussa neuvoston direktiivissä 68/89/ETY[5] säädetyt mittaus- ja luokitusmenetelmät eroavat metsä- ja puunjalostusteollisuuden yritysten liiketoimissaan nykyisin yleisesti käyttämistä menetelmistä, eivätkä ne vastaa markkinoiden tarpeita.(3) Direktiivissä 68/89/ETY säädetyt mittaus- ja luokitusmenetelmät eivät ole enää sisämarkkinoiden kannalta tarpeen.(4) Siksi direktiivi 68/89/EY olisi kumottava.(5) Direktiivin 68/89/ETY kumoamisen seurauksena merkintää ”ETY-luokiteltu” ei 31 päivän joulukuuta 2008 jälkeen enää voida käyttää markkinoille saattamisessa ja vastaavat kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet on kumottava vastaavasti 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä.OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKumotaan direktiivi 68/89/ETY 31 päivästä joulukuuta 2008.2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä […]Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuheenjohtaja Puheenjohtaja [1] EUVL C [...], [...], s. [...].[2] EUVL C [...], [...], s. [...].[3] EUVL C [...], [...], s. [...].[4] EUVL C [...], [...], s. [...].[5] EYVL L 32, 6.2.1968, ss. 12–15.