title: Ehdotus neuvoston päätös yhteisön pelastuspalvelumekanismin perustamisesta (uudelleenlaadittu) {SEK(2006)113}

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0029

Ehdotus Neuvoston päätös yhteisön pelastuspalvelumekanismin perustamisesta (uudelleenlaadittu) {SEK(2006)113}  /* KOM/2006/0029 lopull. - CNS 2006/0009 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 26.1.2006KOM(2006)29 lopullinen2006/0009(CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSyhteisön pelastuspalvelumekanismin perustamisesta (uudelleenlaadittu) {SEK(2006)113}(KOMISSION ESITTÄMÄ)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet Yhteisön pelastuspalvelumekanismi (jäljempänä ”mekanismi”) perustettiin vuonna 2001 tukemaan ja helpottamaan pelastuspalvelualan toimien käynnistämistä ja koordinointia vakavissa hätätilanteissa Euroopan unionin alueella tai sen ulkopuolella. Perustamisestaan lähtien mekanismi on osoittautunut yksinkertaiseksi mutta tehokkaaksi välineeksi, joka mahdollistaa tiiviimmän yhteistyön pelastuspalvelualan avustustoimissa ja niiden paremman koordinoinnin. Viimeaikaiset kokemukset ovat osoittaneet, että on syytä laajentaa mekanismin tehtäviä. Tämän ehdotuksen tärkeimpinä tavoitteina on vahvistaa mekanismia aiemmista hätätilanteista saatujen kokemusten perusteella ja luoda oikeusperusta yhteisön lisätoimille, joilla voidaan vastata pelastuspalvelutoimiin tällä hetkellä liittyviin haasteisiin. Ehdotus perustuu näkökohtiin, jotka tuotiin esiin 20. huhtikuuta 2005 annetussa komission tiedonannossa ”Yhteisön pelastuspalvelumekanismin kehittäminen”[1], ja siinä otetaan huomioon neuvoston 18. heinäkuuta 2005 antamat päätelmät. Ehdotus perustuu myös rajoitettuun jakeluun tarkoitettuun 8. marraskuuta 2005 annettuun tiedonantoon ”Building solidarity through mutual assistance”[2]. Lisäksi ehdotuksessa otetaan huomioon useita neuvoston ja Euroopan parlamentin lausumia, joissa esitetään poliittisia linjauksia pelastuspalvelualan yhteistyön kehittämiselle Euroopassa. Kesäkuussa 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että ”pelastuspalvelualan nykyistä yhteistyötä olisi tehostettava, mikä kuvastaisi jäsenvaltioiden halua toimia yhteisvastuullisesti [...]”. Joulukuussa 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että "pelastuspalveluvalmiuksien arviointia ja kehittämistä on jatkettava, yhteiset harjoitukset ja yleisötiedotuksen koordinointi mukaan luettuina”. Etelä-Aasian tsunami-katastrofin jälkeen neuvosto hyväksyi toimintasuunnitelman, jossa käsiteltiin kaikkia EU:n tai jäsenvaltioiden toteuttamia tai suunnittelemia toimia, mukaan luettuina mekanismin mahdollinen parantaminen ja välittömien toimien välineen kehittäminen hätätilanteita varten[3]. Samaan aikaan Euroopan parlamentti on pyytänyt ”[...] siviiliasiantuntijoista koostuvien, asianmukaisella laitteistolla varustettujen yhdistettyjen pelastuspalveluyksikköjen perustamista, ja katsoo, että yksikköjen olisi järjestettävä yhteistä koulutusta ja oltava käytettävissä unionissa tai muualla maailmassa [....] katastrofien sattuessa.” Kesäkuussa 2005 kokoontunut Eurooppa-neuvosto edellytti, että ensisijaisena asiana on ”pelastuspalveluvalmiuksien vahvistaminen [...] sekä nopean toiminnan kyvyn kehittäminen jäsenvaltioiden pelastuspalveluyksiköiden pohjalta”. Nämä lausumat antavat yhdessä selkeän suunnan pelastuspalveluyhteistyölle Euroopassa. |120 | Yleistä Viime vuosina on havaittu, että luonnonkatastrofeja esiintyy enemmän ja ne ovat vakavampia sekä voimakkaampia. Niiden seurauksena on menetetty ihmishenkiä, taloudellista ja yhteiskunnallista infrastruktuuria on tuhoutunut ja jo muutenkin herkät ekosysteemit ovat vaurioituneet. Uudet teknologiaan liittyvät riskit tekevät pelastuspalvelualasta entistä monimuotoisemman. EU:n alueella tapahtuneet terrori-iskut ovat osoittaneet, että seurausten tehokas hallinta on todella tärkeää. Mekanismia välittömän pelastuspalveluavun saamiseksi hyödyntäneiden maiden määrä on kasvanut huomattavasti viimeisten kolmen vuoden aikana. Vuonna 2005 marraskuuhun mennessä yli kymmenen maata oli pyytänyt mekanismin kautta apua. Mekanismia ovat käyttäneet jäsenvaltiot, ehdokasmaat, EU:n kehitysmaakumppanit ja jotkut maailman vauraimmista maista sellaisiin suuronnettomuuksiin vastaamiseksi, jotka ovat ylittäneet näiden maiden kansallisten viranomaisten kapasiteetin. |130 | Ehdotuksen alalla voimassa olevat säännökset Tällä hetkellä yhteisön tason pelastuspalvelualan yhteistyötä säännellään kahdella päätöksellä: i) Pelastuspalvelualan toimintaohjelman perustamisesta 9 päivänä joulukuuta 1999 tehty neuvoston päätös 1999/847/EY[4]. Päätöksen voimassaolon piti päättyä vuoden 2004 lopussa, mutta sitä jatkettiin vuoden 2006 loppuun. Välineellä on monivuotinen erityisbudjetti. ii) Yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa 23 päivänä lokakuuta 2001 tehty neuvoston päätös 2001/792/EY, Euratom[5]. Toinen päätös ei ole luonteeltaan taloudellinen, vaan siinä säädetään jäsenvaltioiden ja komission toiminnallisista velvollisuuksista. Käsillä oleva ehdotus liittyy neuvoston päätökseen 2001/792/EY, Euratom. Ehdotuksella muutetaan mainittua päätöstä yhteistyön ja koordinaation parantamiseksi. |140 | Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Erityistä huomiota on kiinnitetty siihen, ettei toteutettaisi samanlaisia toimia kuin jo toteutetaan muiden yhteisön välineiden ja politiikkojen, erityisesti EU:n humanitaarisen avun perusteella. |ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Asianomaisten osapuolten kuuleminen |211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus osallistujista Valmistellessaan tätä ehdotusta komissio kuuli jäsenvaltioita, viittä muuta mekanismiin osallistuvaa maata[6] ja muita asianomaisia osapuolia avoimessa kuulemismenettelyssä. Internetissä julkaistiin keskusteluasiakirja ja kyselylomake. Lisäksi järjestettiin kuulemistilaisuus. |212 | Tiivistelmä vastauksista ja niiden huomioon ottamisesta Kuulemismenettely osoitti, että pelastuspalvelualan nykyisten välineiden vahvistamista koskevaa yleistä poliittista tavoitetta tuetaan laajalti. Vastaajat ilmaisivat hyväksyvänsä yleisesti kuulemisasiakirjassa mainitut tavoitteet ja tukivat komission lähestymistapaa, jonka mukaisesti tarkoituksena ei ole luona uusia välineitä vaan parantaa nykyisiä. Osa vastaajista epäili, onko direktiivi asianmukaisin säädösmuoto. He korostivat myös tarvetta noudattaa yleisiä rahoitusnäkymiä ja perustaa tuleva kehitystyö perusteelliseen puutteiden analyysiin. Jotkut vastaajista huomauttivat, että on tarpeen parantaa Euroopan pelastuspalvelualan toimien näkyvyyttä. Muut keskittyivät toissijaisuusperiaatteen kunnioittamiseen ja EU:n tason lisäarvon maksimointiin. Jotkut jäsenvaltiot korostivat myös tarvetta varmistaa kolmansissa maissa toteutettavan humanitaarisen avun ja pelastuspalvelualan toimien koordinaatio ja täydentävyys. Useat asianomaiset osapuolet korostivat varhaisvaroitusjärjestelmien tärkeyttä. Kaikki nämä vastaukset otettiin huomioon. |213 | Internetin välityksellä toteutettiin julkinen kuuleminen 20.1.2005–1.6.2005. Tulokset ovat nähtävissä Internetissä osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/environment/civil/consult_new_instrument.htm. |Asiantuntijalausunnot |229 | Ulkoisia asiantuntijoita ei tarvittu. Ehdotusta laadittaessa hyödynnettiin kokemuksia, joita oli saatu mekanismin toiminnasta aikaisempien hätätilanteiden yhteydessä. |230 | Vaikutusten arviointi Ehdotusta laadittaessa on harkittu kolmea päävaihtoehtoa. Ensimmäisenä vaihtoehtona on lainsäädäntöaloitteen hylkääminen. Tämä vaihtoehto merkitsisi, että yhteisö ei pysty saavuttamaan Eurooppa-neuvoston ja Euroopan parlamentin asettamia poliittisia tavoitteita. Kunnianhimoisin käytettävissä oleva vaihtoehto näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on pysyvien Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustaminen. Näiden joukkojen perustana olisivat jäsenvaltioiden pelastuspalveluyksiköt ja joukot pidettäisiin valmiudessa Euroopan tasolla, jotta ne voisivat toimia nopeasti hätätilanteissa. Vaikka tällä vaihtoehdolla on useita etuja, erityisesti nopeuden, tehokkuuden, näkyvyyden ja koordinaation osalta, sen katsotaan kuitenkin olevan epärealistinen mekanismin tässä kehitysvaiheessa, koska asiaan liittyy paljon taloudellisia vaikutuksia ja hallinto ja johtaminen asettavat suuria haasteita. Kolmantena vaihtoehtona on mekanismia koskevan neuvoston päätöksen parantaminen osittain. Tämän vaihtoehdon avulla yhteisö voi pyrkiä kehittämään pelastuspalvelualan yhteistyötä kunnianhimoisesti, vaikkakin samalla pragmaattisesti ja kustannustehokkaasti. Sen avulla yhteisö voi edelleen käyttää jäsenvaltioiden pelastuspalveluresursseja EU:n pelastuspalvelualan toimien tärkeimpänä toteutusmuotona sekä tarjota lisätukea jäsenvaltioiden resurssien täydentämiseksi. Tähän vaihtoehtoon ei liity edelliseen vaihtoehtoon liittyviä taloudellisia kustannuksia, mutta ehdotuksella taataan tuki- ja täydentävien toimien asianmukainen tasapaino. Näin mahdollistetaan, että koko yhteisö voi avustaa vakavista hätätilanteista kärsiviä maita. |EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ |305 | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Tämä ehdotus on säädösten uudelleenlaatimistekniikasta tehdyn toimielinten välisen sopimuksen mukainen neuvoston päätöksen 2001/792/EY uudelleenlaatiminen. Tämä tarkoittaa sitä, että päätökseen 2001/792/EY, Euratom tehtävät sisällön muutokset ja sen muuttumattomina säilyvät säännökset yhdistetään samaan tekstiin. Ehdotuksella korvataan ja kumotaan mainittu päätös. Näin parannetaan yhteisön lainsäädännön ymmärrettävyyttä ja selkeyttä. |310 | Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan u alakohdan mukaisesti yhteisön toimintaan sisältyy toimia pelastuspalvelun alalla. Koska pelastuspalvelualaan sisältyvät myös toimet säteilyonnettomuuksissa, on ehdotuksen perustana oltava myös Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimus. Koska erityistä pelastuspalvelua koskevaa oikeusperustaa ei ole, perustuu tämä ehdotus Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 308 artiklaan ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 203 artiklaan. Molemmissa artikloissa määrätään samasta päätöksentekojärjestelmästä. Neuvosto antaa aiheelliset säännökset yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan. |320 | Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta noudatetaan siltä osin kuin ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. |Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ehdotuksen tavoitteita seuraavista syistä: |321 | Mekanismi perustettiin, koska suurkatastrofit voivat ylittää yksittäisen jäsenvaltion toimintavalmiuden. Tällaisessa tilanteessa tarvitaan vastavuoroista pelastuspalveluapua kansallisen toimintavalmiuden täydentämiseksi. |Ehdotuksen tavoitteet saavutetaan paremmin yhteisön toimilla seuraavista syistä: |324 | Yhteisön valmiutta tarjota tehokasta pelastuspalveluapua vakavissa hätätilanteissa on vahvistettava, koska se on poliittisesti tärkeää ja käytännössä välttämätöntä. Eurooppa-neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat tunnustaneet vahvan EU-tason pelastuspalvelualan yhteistyön tarpeen. Ehdotuksen avulla jäsenvaltiot voivat edistää tehokkaammin yhteisön pelastuspalveluapua ja hyötyä koordinaation ja yhteistyön paranemisesta vahvemman oikeudellisen kehyksen ansiosta. Samalla jäsenvaltiot saavat vahvistuksen siitä, että tarvittaessa ne saavat muilta jäsenvaltioilta tehokasta ja hyvin koordinoitua pelastuspalveluapua. |325 | Ehdotuksen myötä jäsenvaltiot voivat myös hyötyä mittakaavaeduista joillakin alueilla, kuten logistiikassa ja kuljetuksissa, mikä mahdollistaa rajallisten resurssien paremman käytön. |327 | Lyhyesti sanottuna ehdotuksessa esitetään yhteisön tason yhteistyön parantamista jäsenvaltioiden toimien tukemiseksi ja täydentämiseksi sellaisissa vakavissa hätätilanteissa, jotka ylittävät kansallisen toimintavalmiuden. |Ehdotus noudattaa näin ollen toissijaisuusperiaatetta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Ehdotus rajoittuu siihen, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Siinä käsitellään sellaisia puutteita, jotka ovat tulleet esille aikaisempien avustustoimien aikana ja se perustuu Eurooppa-neuvoston ja Euroopan parlamentin antamiin valtuutuksiin. |332 | Yhteisölle ja kansallisille viranomaisille aiheutuva hallinnollinen taakka on vähäinen, eikä sitä lisätä sen enempää kuin on tarpeen, jotta yhteisö voi varmistaa tehokkaat pelastuspalvelualan avustustoimet apua pyydettäessä. |Säädöstyypin valinta |341 | Ehdotettu säädös: Neuvoston päätös. |342 | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: Neuvoston päätös 2001/792/EY, Euratom voidaan laatia uudelleen ainoastaan neuvoston päätöksellä. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. |LISÄTIETOJA |510 | Yksinkertaistaminen |511 | Ehdotus yksinkertaistaa lainsäädäntöä. |512 | Uudelleenlaatimistekniikan hyödyntäminen mahdollistaa sen, että yhteisö voi yhdistää samaan tekstiin sekä neuvoston päätökseen ehdotetut sisällön muutokset sekä muuttumattomina säilyvät säännökset. Lisäksi päätöksen alkuperäistä tekstiä on parannettu ja selvennetty paremman sääntelyn periaatteen mukaisesti. Tästä syystä säännöksiä on poistettu ja muutettu. Tämä ei kuitenkaan vaikuta päätöksen asiasisältöön. |520 | Olemassa olevan sääntelyn kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisen seurauksena kumotaan voimassa olevaa lainsäädäntöä. |Tarkastelu-/tarkistus-/raukeamislauseke |531 | Ehdotus sisältää tarkastelulausekkeen. |540 | Uudelleen laatiminen Ehdotuksessa on kyse uudelleenlaatimisesta. |560 | Euroopan talousalue Ehdotus on Euroopan talousalueen kannalta merkityksellinen, minkä vuoksi ehdotus on ulotettava kattamaan myös Euroopan talousalue. |570 | Ehdotuksen yksityiskohtaiset perustelut Seuraavassa esitetään tärkeimmät ehdotukset tiivistetyssä muodossa. 1. Kuljetukset a) Nykytilanne Tällä hetkellä kukin jäsenvaltio vastaa pelastuspalveluapunsa kuljetuksista. Käytettävissä olevan kuljetuskapasiteetin puute on ollut suurin ongelma, joka on vaikuttanut Euroopan pelastuspalvelualan avustustoimien tehokkuuteen. Useat jäsenvaltiot ovat raportoineet äskettäisten avustustoimien yhteydessä, että ne voivat tarjoa pyydettyä apua, mutta että ne eivät pysty järjestämään tarvittavaa kuljetusta. Syitä on monia ja ne vaihtelevat. Kaikilla jäsenvaltioiden pelastuspalveluviranomaisilla ei ole omaa ilmakuljetuskapasiteettia, joka olisi niiden käytössä kaikkina aikoina. Joissakin tapauksissa ei ole vahvistettu menettelyjä, jotka mahdollistaisivat kansallisen sotilaallisen kuljetuskapasiteetin käytön pelastuspalvelualan avustustoimissa. Liikennelentokoneen käyttöönottoon liittyvä järjestelyt ovat usein monimutkaisia ja aikaa vieviä. Jäsenvaltiot voivat kilpailla samasta kuljetuskapasiteetista. Kuljetuskustannukset ovat lisäksi joissakin tapauksissa suhteettomia avun rahalliseen arvoon nähden. Kuten vaikutustenarvioinnissa on selostettu, näiden ongelmien johdosta odotettu apu viivästyy, tai sitä ei voida toimittaa perille. Vaikka jäsenvaltiot päättäisivät vastata kuljetuskustannuksista, nämä kustannukset vaikuttavat usein kielteisesti avustustoimen laajuuteen tai kestoon. Tämä minimoi yhteisön pelastuspalveluavun positiivisen vaikutuksen. b) Ehdotukset Yhteisön pitäisi pyrkiä tiiviimpään yhteistyöhön tällä alalla. Yhteisön tuki - sekä taloudellinen että käytännöllinen - pelastuspalvelualan avustustoimiin liittyville kuljetuksille lisää käytettävissä olevan avun määrää. Se edistää yhteistyötä ja mahdollistaa sen, että yhteinen solidaarisuus voidaan osoittaa näkyvämmin apua tarvitseville maille. Jäsenvaltio saa myös varmuuden siitä, että se voi luottaa yhteisön pelastuspalvelualan apuun, vaikka muiden jäsenvaltioiden kuljetuskapasiteetti olisi käytetty loppuun, se olisi riittämätöntä tai sitä ei olisi käytettävissä. Vielä tärkeämpää on, että tällä tavoin yhteisö voi pelastaa enemmän ihmishenkiä ja varmistaa konkreettisen ja oikea-aikaisen avun tarjoamisen niille, jotka kärsivät katastrofien seurauksista. Neuvoston päätökseen olisi näin ollen sisällytettävä mekanismin yhteydessä sovellettava pelastuspalveluavun kuljettamista koskeva uusi lähestymistapa. Yleiset periaatteet ovat seuraavat: i) Kansallisen pelastuspalveluavun kuljettamisen järjestäminen on edelleen mekanismin välityksellä apua tarjoavan maan ensisijaisen velvollisuus. Käsillä olevassa ehdotuksessa vahvistetaan tämä vastuu siten, että jäsenvaltioita vaaditaan toteuttamaan toimenpiteitä pelastuspalveluavun oikea-aikaisten kuljetusten varmistamiseksi. ii) Jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien mukaan pyrittävä jakamaan kuljetusresurssinsa, jotta avun määrä voitaisiin maksimoida ja varmistaa sen nopea perille saaminen. iii) Yhteisön rahoitusta[7] olisi käytettävä turvaverkkona silloin, kun kansallista kuljetuskapasiteettia ei ole käytettävissä, se on riittämätöntä tai sen käyttö ei käytännössä onnistu. Rahoituksen avulla komissio voi mobilisoida täydentävää kuljetuskapasiteettia, jota tarvitaan varmistamaan nopeat avustustoimet vakavissa hätätilanteissa ja jota ei muuten olisi käytettävissä. Täydentävän kuljetuskapasiteetin mobilisointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 13 artiklassa säädettyjen menettelyjen mukaisesti. 2. Euroopan nopean toiminnan valmiuksien kehittäminen a) Nykytilanne Yhteisön pelastuspalvelualan avustustoimet toteutetaan jäsenvaltioiden vapaaehtoisesti käyttöön asettamisen yksikköjen, asiantuntijoiden ja tarvikkeiden avulla. Tästä syystä päätöksen 3 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot nimeävät etukäteen yksiköt ja asiantuntijat, jotka voivat olla käytettävissä avustustoimiin yhteisön mekanismin välityksellä. Päätöksen 4 artiklan d kohdassa säädetään, että komissio perustaa koulutusohjelman, johon sisältyy kursseja, harjoituksia ja asiantuntijavaihtoa. Koulutuksen tarkoituksena on parantaa pelastuspalveluhenkilöstön toimintavalmiutta. Nämä toimet, vaikka ne ovatkin arvokkaita, eivät ole riittäviä kehittämään Euroopan nopeaa toimintavalmiutta Eurooppa-neuvoston toiveiden mukaisesti. Tämä on vahvistettu myös valmiuksien arvioinnissa, jossa keskityttiin pelastuspalveluapuun, jota on käytettävissä EU:n alueella tapahtuvien vakavien terrori-iskujen aikana. Arvioinnissa osoitetaan voimavaroissa olevat puutteet useilla alueilla, joilla todennäköisesti tarvittaisiin vastavuoroista apua[8]. Näitä puutteita on korjattava sen varmistamiseksi, että yhteisö voi yhdessä tarjota tarvittavaa apua. Viimeaikaiset kokemukset ovat lisäksi osoittaneet, että vapaaehtoisella vastavuoroisella avulla on rajansa. Rajat tulevat vastaan erityisesti silloin, kuin samanlaisia tilanteita esiintyy useissa maissa samanaikaisesti (esimerkiksi samanaikaiset terrori-iskut eri puolilla EU:ta, metsäpalot tai tulvat). Tiivistetysti voidaan todeta, että jäsenvaltioiden apu ei ole riittävää nopeiden pelastuspalvelutoimien varmistamiseksi kaikissa hätätilanteissa. b) Ehdotukset Tässä ehdotuksessa esitellään neljä uudistusta, jotka ilmentävät EU:n tavoitetta kehittää jäsenvaltioiden pelastuspalveluyksiköihin perustuvaa EU:n nopeaa toimintavalmiutta. Ensiksi siinä vahvistetaan järjestelyt, joista neuvosto jo sopi 18 päivänä toukokuuta 2004, kun se hyväksyi yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat sotilastietokannan saattamista mekanismin käyttöön. Näiden yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti ehdotuksessa kehotetaan jäsenvaltioita liittämään avunpyyntöä koskevaan vastaukseensa tiedot sotilaallisten voimavarojen saatavuudesta. Toiseksi siinä kehotetaan Eurooppa-neuvoston pyynnön mukaisesti jäsenvaltioita kehittämään pelastuspalveluyksiköitä. Nämä yksiköt ovat jäsenvaltioiden pelastuspalveluresursseista koostuvia erityisiä ja ennalta määrättyjä avustusjärjestelyjä, joilla voidaan vastata tehokkaasti mekanismin välityksellä saatuihin avunpyyntöihin. Ne voivat koostua tarvikkeista, henkilöstöstä tai näiden yhdistelmästä. Niiden on oltava täysin yhteentoimivia, nopeasti käytettävissä olevia ja varustettuja hoitamaan joko tukitoimintoja tai vastaamaan ensisijaisiin tarpeisiin hätätilanteissa. Näitä yksiköitä kehitettäessä olisi tutkittava synergiamahdollisuuksia muun vakavissa hätätilanteissa hyödynnettävän asiantuntemuksen kanssa. Tärkeää on, että jäsenvaltio voi kehittää yksiköitä yksin tai yhteistyössä eri jäsenvaltioiden kanssa. Viimeksi mainittu lisäisi yhteistyömahdollisuuksia erityisesti pienemmissä maissa ja antaisi kaikille jäsenvaltioille mahdollisuuden osallistua yksin tai yhdessä yhteisön pelastuspalvelualan avustustoimiin. Kun yksikköjä koskevat tiedot on saatu käytettävissä olevaa apua koskevaan tietokantaan, seuranta- ja tiedotuskeskus voi avunpyynnön saatuaan yksilöidä nopeasti ne yksiköt, joita tarvitaan kipeimmin ja pyrkiä mobilisoimaan ne välittömästi asianomaisten jäsenvaltioiden kautta. Kolmanneksi valmiuksien arviointi osoitti, että logistiikan alueella tarvitaan lisätoimia. Yhteisön olisi hyödynnettävä mittakaavaetuja tällä alueella ja varmistettava, että keskeisiä tukitoimintoja (kuten viestintä, kevyet ajoneuvot paikan päällä, tarvikkeet, teknisten työpajojen laitteistot) varten perustetaan erikoisyksiköitä, jotka tarjoavat tukitoimintoja kaikkien jäsenvaltioiden pelastusyksiköille. Näin pelastusyksiköt voivat keskittyä keskeisiin tehtäviinsä ja edistää siten Euroopan pelastuspalvelualan toimien tehokkuutta ja vaikutusten maksimointia. Tukiyksiköt koostuvat jäsenvaltioiden resursseista, jotka asianomaiset jäsenvaltiot toimittavat paikan päälle komissiota kuultuaan. Lopuksi voidaan todeta, että yhteisön pelastuspalvelualan avustustoimien olisi edelleen perustuttava jäsenvaltioiden vapaaehtoisiin suorituksiin. Käsillä olevassa ehdotuksessa säädetään kuitenkin uudesta toimintapoliittisesta kehyksestä jonka mukaisesti yhteisö voi kustannustehokkaasti täydentää jäsenvaltioiden toimia lisätuella. Tällä tuella on tarkoitus tarjota apua, jota ei voida saada mekanismiin osallistuvista maista. Se voisi koostua erityisvälineiden (kuten lääkintälentokoneet, erittäin tehokkaat tulvapumput tai metsäpaloissa käytettävät sammutuslentokoneet jne.) tilapäisestä vuokraamisesta. Viimeksi mainittu ehdotus edellyttää tiukkojen perusteiden tai kynnysehtojen laatimista. Ne vahvistettaisiin 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Tarkoituksena ei ole korvata kansallisia valmiustoimia tai tarjota yhteisön rahoitusta pelastuspalvelutoimissa tarvittavien välineiden hankkimiseksi jäsenvaltioissa. Sen tarkoituksena on yksinkertaisesti sellaisen turvaverkon tarjoaminen, johon voidaan turvautua poikkeuksellisissa olosuhteissa jäsenvaltioiden tarjoaman avun täydentämiseksi. Jos jäsenvaltioiden apu on riittämätöntä, sitä ei ole käytettävissä tai se on tehotonta, komissio voi vastata erityisiin humanitaarisiin tarpeisiin tai auttaa välttämään pysyvien ympäristöhaittojen syntymistä. Tämän ehdotuksen tavoitteena on parantaa Euroopan kansalaisten kollektiivista turvallisuutta uuden turvaverkon avulla, joten ehdotus on tarpeellinen ja toissijaisuusperiaatteen mukainen. Se on välttämätön, jotta yhteisö voisi kaikkina aikoina vastata jonkun sen jäsenvaltion avunpyyntöön, vaikka pyydettyä apua ei olisi saatavilla missään muussa jäsenvaltiossa tai jos muiden jäsenvaltioiden apu olisi riittämätöntä. Se tarjoaa lisäsuojaa ja -turvaa, jota erikseen toimivat jäsenvaltiot eivät voi tarjota. 3. Varhaisvaroitusjärjestelmä Yhteisön kyky toimia nopeasti luonnonkatastrofeissa riippuu varhaisvaroitusjärjestelmistä, joiden avulla jäsenvaltiot ja seuranta- ja tiedotuskeskus voivat toteuttaa tarvittavat toimenpiteet mahdollisimman pienellä viiveellä. Näissä järjestelmissä olisi otettava huomioon nykyiset tietolähteet, kuten GDACS (Global Disaster Alert and Coordination System) ja Yhdistyneiden Kansakuntien suuronnettomuuksien arviointi- ja yhteistoimintajärjestelmä UNDAC. Yhteisö edistää näiden järjestelmien kehittämistä. Tässä pyritään auttamaan jäsenvaltioita minimoimaan avustustoimien odotusaika luonnonkatastrofeissa ja edistämään EU:n kollektiivista toimintavalmiutta. Neuvosto on ilmaissut selkeästi, että toimia tällä alalla olisi jatkettava. Neuvoston päätöksessä on säädettävä asianmukaisesta oikeusperustasta tämän työn jatkamiseksi mekanismin puitteissa. Varhaisvaroitusjärjestelmää koskevien ehdotettujen toimien pääasiallisena tavoitteena on suojella Euroopan kansalaisia vakavien luonnonkatastrofien vaikutuksilta. Esimerkkejä asiaankuuluvista toimista tällä alalla ovat: nykyisten varhaisvaroitusjärjestelmien arviointi ja tarvittaessa parantaminen, havainnointijärjestelmien linkittäminen paremmin varoitusjärjestelmiin, eri järjestelmien välisten synergiaetujen selvittäminen ja näiden järjestelmien linkittäminen, jotta ne olisivat helposti päätöksentekijöiden käytettävissä. 4. Kolmansissa maissa tapahtuvien avustustoimien koordinointi a) Nykytilanne Yhteisön ulkopuolella tapahtuvat avustustoimet voidaan joko toteuttaa itsenäisesti tai osana jonkun kansainvälisen järjestön johtamaa operaatiota. Joissakin katastrofitilanteissa pelastuspalvelualan avustustoimilla tarjotaan humanitaarista apua ja edistetään laajempia humanitaarisia pyrkimyksiä. Sekä pelastuspalvelualan avustustoimilla että humanitaarisella avulla vastataan vakavien katastrofien aiheuttamiin välittömiin tarpeisiin. Pelastuspalvelualan avustustoimet ovat usein luonteeltaan lyhytaikaisia, mutta humanitääriset toimet jatkuvat yleensä hätätilanteen akuutin vaiheen jälkeen[9]. Komissiossa on tehty järjestelyjä tiiviin yhteistyön varmistamiseksi mekanismin ja ECHO:n välillä ja kokonaisvaltaisten välittömien avustustoimien mahdollistamiseksi katastrofeissa. Komission toimintaohjeissa vahvistetaan edelleen EY:n humanitaarisen avun ja pelastuspalvelun yhteisvaikutusta hyödyntäen niiden erilaisia rooleja ja vahvuuksia. Tämän pitäisi myös mahdollistaa se, että yhteisön ja jäsenvaltioiden humanitaarisesta avusta voidaan tiedottaa tarkemmin. Erityisesti on pyritty myös varmistamaan asianmukainen koordinaatio YK:n kanssa. Komissio ja YK:n humanitaarisen avun koordinaatioyksikkö OCHA allekirjoittivat lokakuussa 2004 sopimuksen, jossa vahvistettiin tulevaan yhteistyöhön ja koordinaatioon sekä päällekkäisten toimien välttämiseen sovellettavat perusperiaatteet. Komissio jatkaa koordinointia YK:n ja muiden kansainvälisten toimijoiden kanssa käytettävissä olevien resurssien käytön maksimoimiseksi. b) Ehdotukset Yhteisön tason koordinaation parantaminen on edellytys sille, että voidaan tukea yleisiä koordinointitoimia ja varmistaa Euroopan kokonaisvaltainen osallistuminen maailmanlaajuiseen avustustoimintaan. Neuvoston päätöksen 6 artiklassa olisi näin ollen selvennettävä Euroopan unionin puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion, paikalla olevan avustustoimia koordinoivan yksikön ja komission tehtäviä ja vastuuta (ne ovat kehittyneet käytännön toimien yhteydessä). Puheenjohtajamaa koordinoi poliittista kantaa läheisessä yhteistyössä komission kanssa. Tärkeintä on kuitenkin, että se on yhteistyössä katastrofista kärsivän maan kanssa, erityisesti vakavan hätätilanteen alkuvaiheessa, yhteisön avustustoimien toimittamiseksi paikan päälle mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Ehdotus mahdollistaa myös sen, että puheenjohtajamaa pyytää jotain toista jäsenvaltiota ottamaan vastuun poliittisesta koordinaatiosta joko kokonaan tai osittain. Tämä voi osoittautua hyödylliseksi esimerkiksi hätätilanteissa, jotka käynnistyvät yhden maan puheenjohtajuuden aikana ja ulottuvat myös seuraavan maan puheenjohtajakaudelle, tai jos samaan aikaan sattuu useita hätätilanteita tai jos puheenjohtajamaalla ei ole kahdenvälisiä suhteita katastrofista kärsivän maan kanssa. Vastaavasti puheenjohtajamaan olisi näissä olosuhteissa voitava pyytää apua komissiolta. Komissio koordinoi operatiivisen tason pelastuspalvelutoimia seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta ja läheisessä yhteistyössä apua tarjoavien jäsenvaltioiden, katastrofista kärsivän maan sekä lisäksi YK:n kanssa, jos se osallistuu toimiin. Kun apua koskeva pyyntö on toimitettu mekanismin välityksellä, olisi kaikkien pelastuspalveluapua tarjoavien jäsenvaltioiden otettava yhteyttä seuranta- ja tiedotuskeskukseen, jotta komissio voisi varmistaa kattavat ja johdonmukaiset Euroopan pelastuspalvelutoimet maailmanlaajuisissa avustusoperaatioissa. Tarvittaessa komissio päättää puheenjohtajamaata kuultuaan mobilisoida ja lähettää paikan päälle jäsenvaltioiden asiantuntijoista koostuvan arviointi- ja/tai koordinointiyksikön. Arviointi- ja/tai koordinointiyksikölle olisi annettava selkeä toimeksianto ja virallinen valtuutus koordinoida yhteisön mekanismin puitteissa toimivien pelastuspalveluyksiköiden toimia. Yksikölle olisi annettava logistinen perustuki, erityisesti viestintävälineet, jotta se pystyisi koordinoimaan Euroopan pelastuspalveluapua tehokkaasti. |1.  2006/0009(CNS)ê 2001/792 (mukautettu).Ö Ehdotus ÕNEUVOSTON PÄÄTÖStehty 23 päivänä lokakuuta 2001yhteisön mekanismin Ö pelastuspalvelumekanismin Õ perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa(2001/792/EY, Euratom) Ö(laadittu uudelleen)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) ÕEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, JOKAottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,sekä ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[10],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[11],ottaa huomioon Ö Euroopan Õ talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[12],ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon[13],sekä katsoo seuraavaa:ò uusi(1) Yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa 23 päivänä lokakuuta 2001 annettuun neuvoston päätökseen 2001/792/EY on tehtävä useita sisällöllisiä muutoksia[14]. Selkeyden vuoksi kyseinen päätös olisi laadittava uudelleen.(2) Viime vuosina on tapahtunut aiempaa huomattavasti enemmän sekä luonnonkatastrofeja että ihmisten toiminnasta johtuvia suuronnettomuuksia ja ne ovat olleet aiempaa vakavampia, mistä on aiheutunut ihmishenkien menetyksiä, taloudellisen ja yhteiskunnallisen infrastruktuurin tuhoutumista sekä vahinkoja ympäristölle.ê 2001/792, johdanto-osan 1 kappale (mukautettu)ð uusi(3) Vaikka Jäsenvaltioiden keskinäisen avunannon parantamisesta luonnonkatastrofin tai teknologisen suuronnettomuuden tapahtuessa 8 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston päätöslauselman[15] täytäntöönpanemiseksi toteutetut yhteisön toimet ovat edistäneet ihmisten, ympäristön ja omaisuuden suojelua., nyt on tarpeen varmistaa entistäkin parempi suojelu sekä Euroopan unionin alueella että sen ulkopuolella tapahtuvien luonnonkatastrofien, teknologian aiheuttamien suuronnettomuuksien, säteilyonnettomuuksien ja ympäristökatastrofien yhteydessä, onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen mukaan luettuna, sekä lujittaa päätöslauselman säännöksiä. ð Teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvista vaikutuksista tehty Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus, joka hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 98/685/EY[16], on auttanut parantamaan teollisuusonnettomuuksien ennaltaehkäisemistä ja hallintaa. ïê 2001/792, johdanto-osan 2 kappale (mukautettu)(2) Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvista vaikutuksista tuli voimaan 19 päivänä huhtikuuta 2000, ja se sisältää säännöksiä muun muassa ennaltaehkäisystä, hätävalmiudesta, julkisesta tiedotuksesta ja osallistumisesta, teollisuusonnettomuuksien ilmoitusjärjestelmästä, pelastustoimista ja keskinäisestä avunannosta. Yhteisö hyväksyi yleissopimuksen neuvoston päätöksellä 98/685/EY[17].ò uusi(4) Päätöksellä 2001/792/EY, Euratom, perustettiin yhteisön mekanismi tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa (jäljempänä “mekanismi”). Mekanismissa otetaan huomioon myös yhteisön eristyneiden ja syrjäisempien alueiden, saarien sekä joidenkin muiden alueiden erityiset tarpeet. Viime vuosina yhä useammat maat ovat pyytäneet mekanismin kautta pelastuspalveluun liittyvää apua. Mekanismia olisi vahvistettava, jotta se antaisi aiempaa tehokkaamman ja näkyvämmän osoituksen Euroopan unionin solidaarisuudesta ja mahdollistaisi nopean toiminnan valmiuksien kehittymisen, mikä on myös 16 ja 17 päivänä kesäkuuta 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston sekä Euroopan parlamentin 13 päivänä tammikuuta 2005 tsunamikatastrofista antamassaan päätöslauselmassa ilmaisemien toiveiden mukaista.ê 2001/792, johdanto-osan 3 kappale (mukautettu)(3) Mekanismi, jolla edistetään tiiviimpää yhteistyötä pelastuspalvelun avustustoimissa, voisi täydentää nykyistä yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelmaa siten[18], että sen avulla voidaan tarjota tukea vakavissa hätätilanteissa, jotka saattavat edellyttää kiireellisiä toimia. Se helpottaisi pelastusyksiköiden, asiantuntijoiden ja muiden tarvittavien voimavarojen mobilisointia seuranta- ja tiedotuskeskuksesta ja yhteisestä hätäviestintä- ja tietojärjestelmästä koostuvan yhteisön vahvistetun pelastuspalvelurakenteen kautta. Se tarjoaisi myös mahdollisuuden kerätä hätätilannetta koskevia validoituja tietoja niiden levittämiseksi jäsenvaltioille ja niiden kokemusten jakamiseksi, joita pelastuspalvelutoimista on saatu.ê 2001/792, johdanto-osan 4 kappale (mukautettu)(5) Tällaisessa Ö Kyseisessä Õ mekanismissa otettaisiin asianmukaisesti huomioon asiaa koskeva Euroopan yhteisön lainsäädäntö ja kansainväliset sitoumukset. Tällä päätöksellä ei tästä syystä saisi vaikuttaa jäsenvaltioille sellaisten kahden- tai monenvälisten sopimusten nojalla kuuluviin keskinäisiin oikeuksiin tai velvollisuuksiin, jotka liittyvät tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluviin asioihin.ò uusi(6) Mekanismilla olisi helpotettava pelastuspalvelutoimia kaikentyyppisissä vakavissa hätätilanteissa, mukaan luettuina luonnonkatastrofit ja ihmisten toiminnasta johtuvat suuronnettomuudet, teknologian aiheuttamat suuronnettomuudet, säteilyonnettomuudet, ympäristökatastrofit, terroriteot sekä onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen, josta säädetään yhteisön yhteistyöjärjestelyistä onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvan meren pilaantumisen alalla 20 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 2850/2000/EY[19]. Kaikissa näissä hätätilanteissa voidaan pyytää pelastuspalvelutoimiin apua, jolla täydennetään hätätilanteesta kärsivän maan toimintavalmiuksia.ê 2001/792, johdanto-osan 5 kappaleð uusi(7) Ennaltaehkäisyllä on huomattava merkitys suojautumisessa luonnon- ja ympäristökatastrofeja ja teknologian aiheuttamia suuronnettomuuksia vastaan ja sen suhteen olisi harkittava jatkotoimia. ð Yhteisön tulisi avustaa jäsenvaltioita edistämällä osaltaan varhaisvaroitusjärjestelmien kehittymistä, jotta toimet voitaisiin käynnistää mahdollisimman pienellä viiveellä. Näissä järjestelmissä olisi otettava huomioon olemassa olevat tietolähteet. ïê 2001/792, johdanto-osan 7 kappaleð uusi(8) Jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla on ryhdyttävä valmistelutoimiin, jotta pelastusyksiköt voidaan hätätilanteissa nopeasti lähettää ja koordinoida riittävän joustavasti ja jotta koulutusohjelman avulla varmistetaan arviointi- ja/tai koordinointiryhmien, pelastusyksiköiden ja muiden tarvittavien voimavarojen tehokas toimintakyky ja niiden keskinäinen täydentävyys. Muita valmistelutoimia ovat esimerkiksi tarvittavia lääkintäresursseja koskevien tietojen yhteenkokoaminen ja kannustaminen uuden tekniikan käyttöön. ð Nopean pelastuspalvelutoiminnan valmiuksien edistämiseksi olisi harkittava sitä, että kehitetään lisää yhden tai usean jäsenvaltion voimavaroista koostuvia pelastuspalveluyksiköitä. ïê 2001/792, johdanto-osan 6 kappale(9) Jos yhteisön alueella syntyy vakava hätätilanne tai on olemassa välitön uhka tällaisesta tilanteesta, joka aiheuttaa tai voi aiheuttaa rajojen yli ulottuvia vaikutuksia tai joka voi johtaa yhden tai useamman jäsenvaltion esittämään avunpyyntöön, asiasta olisi asianmukaisesti ilmoitettava yhteisen vakiintuneen ja luotettavan hätäviestintä- ja tietojärjestelmän kautta.ê 2001/792, johdanto-osan 8 kappale (mukautettu)(8) Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisön mekanismi tarjoaisi lisäarvoa tukemalla ja täydentämällä kansallisia politiikkoja pelastuspalveluun liittyvän vastavuoroisen avunannon alalla. Jos apua pyytävän jäsenvaltion valmiudet käytettävissä olevien resurssien osalta eivät riitä vakavan hätätilan edellyttämiin pelastustoimiin, kyseinen valtio voisi täydentää valmiuksiaan pyytämällä apua yhteisön mekanismilta.ê 2001/792, johdanto-osan 9 kappaleð uusi(10) Mekanismin avulla pitäisi olla mahdollista käynnistää avustustoimia ja helpottaa niiden koordinointia, jotta voitaisiin parantaa ensisijaisesti ihmisten turvallisuutta mutta myös ympäristön ja omaisuuden, mukaan lukien kulttuuriperintö, suojelua ja näin vähentää ihmishenkien menetyksiä, vammoja, aineellisia vahinkoja sekä taloudellisia ja ympäristövahinkoja, mikä puolestaan tekee sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja yhteisvastuullisuuden tavoitteiden saavuttamisen entistä konkreettisemmaksi. ð Pelastuspalvelutoimien vahvistetun yhteistyön olisi perustuttava yhteisön pelastuspalvelurakenteeseen, joka koostuu komission seuranta- ja tiedotuskeskuksesta sekä jäsenvaltioiden operatiivisista yhteyspisteistä. Sen tulisi mahdollistaa tarkennettujen hätätilannetietojen kerääminen, tietojen jakaminen jäsenvaltioille ja pelastuspalvelutoimista saatujen kokemusten vaihtaminen. ïò uusi(11) Jäsenvaltioiden yhteyspisteiden tulisi olla sellaisessa asemassa, että ne voivat tarjota tietoa hätätilanteesta kärsivän maan pyytämän pelastuspalveluavun saatavuudesta, mukaan luettuna tiedot sotilaallisten voimavarojen saatavuudesta.(12) Riittävän kuljetuskaluston saatavuutta on parannettava, jotta voidaan tukea nopeiden toimintavalmiuksien kehittymistä yhteisön tasolla. Yhteisön olisi tuettava ja täydennettävä jäsenvaltioiden toimia helpottamalla jäsenvaltioiden kuljetuskaluston yhdistämistä sekä hankkimalla tarvittaessa käyttöön lisäkalustoa.(13) Hätätila-alueella toimivien jäsenvaltioiden pelastusyksiköiden logistiset tarpeet voidaan täyttää tehokkaammin ja paremmalla kustannushyötysuhteella järjestämällä tarvittavat tukiyksiköt yhteisön tasolla. Yhteisön olisi varmistettava, että tällaiset yksiköt voidaan ottaa käyttöön nopeasti mekanismin puitteissa toteutettavien pelastuspalvelutoimien vaikuttavuuden parantamiseksi.(14) Mahdollisuutta järjestää yhteisön tasolla lisäapua, jolla täydennetään jäsenvaltioiden pelastuspalvelutoimia, tarvitaan turvaverkkona, erityisesti tapauksissa, jossa samanlaiset uhkat vaikuttavat useaan jäsenvaltioon.ê 2001/792, johdanto-osan 10 kappale (mukautettu)(10) Yhteisön eristyneillä ja syrjäisimmillä alueilla sekä eräillä muilla alueilla on usein niiden maantieteellisestä sijainnista, maastosta sekä sosiaalisista ja taloudellisista olosuhteista johtuvia erityispiirteitä ja tarpeita. Näillä piirteillä on haitallinen vaikutus, sillä ne vaikeuttavat avustus- ja pelastusresurssien käyttöä sekä avun ja avustustoimintaan käytettävien välineiden perille toimittamista ja luovat näin erityisiä avustustarpeita hätätilanteen vaaran ollessa vakava. Tällaisella yhteisön mekanismilla mahdollistettaisiin myös se, että nämä tilanteet ja tarpeet voitaisiin ottaa paremmin huomioon.ê 2001/792, johdanto-osan 11 ja 13 kappaleet (mukautettu)ð uusi(15) Mekanismia voitaisiin käyttää edistämään ja tukemaan Ö Mekanismilla olisi edistettävä ja tuettava Õ yhteisön ja jäsenvaltioiden omien toimivaltuuksiensa nojalla yhteisön alueen ulkopuolella toteuttamia pelastuspalvelun avustustoimia. Avustustoimet suoritettaisiin Ö yhteisön alueen ulkopuolella voitaisiin suorittaa Õ joko itsenäisesti tai osallistumalla jonkin kansainvälisen järjestön johtamaan operaatioon, minkä vuoksi yhteisön olisi kehitettävä suhteitaan asiaankuuluvien maailmanlaajuisten ja alueellisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. ð Jos Yhdistyneet kansakunnat on mukana operaatiossa, sillä on yleinen koordinaatiorooli kolmansissa maissa toteutettavissa hätäaputoimissa. Mekanismin puitteissa tarjottavaa pelastuspalveluapua olisi koordinoitava Yhdistyneiden kansakuntien ja muiden kansainvälisten toimijoiden kanssa, jotta voidaan maksimoida käytettävissä olevien resurssien käyttö ja välttää työn tarpeetonta päällekkäisyyttä. Pelastuspalvelutoimien parempi koordinointi mekanismin avulla on edellytys sille, että voidaan tukea yleistä koordinointia ja varmistaa Euroopan unionin kattava panos hätäaputoimien kokonaisuuteen. Vakavissa hätätilanteissa, joissa apua annetaan sekä mekanismin kautta että humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96[20] perusteella, komission olisi varmistettava yhteisön kaikkien toimien tehokkuus, johdonmukaisuus ja täydentävyys. ïê 2001/792, johdanto-osan 12 kappale (mukautettu)ð uusi(17) Tällaista Yhteisön mekanismia voitaisiin myöhemmin määriteltävin edellytyksin myös käyttää edistämään ja tukemaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osastossa tarkoitettua kriisinhallintaa Ö yhteisön pelastuspalvelumekanismin käytöstä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osastossa tarkoitetussa kriisinhallinnassa 29 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston ja komission yhteisen julistuksen mukaisesti Õ ð sekä helpottamaan ja tukemaan konsuliyhteistyötä hätätilanteissa kolmansissa maissa ï.ê 2001/792, johdanto-osan 14 kappale (mukautettu)ð uusi(14) Ehdokasvaltiot voisivat osallistua mekanismiin. Ö Ehdokasvaltioiden osallistumisen Õ ð ja yhteistyön muiden kolmansien maiden kanssa ï Ö olisi oltava mahdollista Õ ð , koska tämä lisäisi mekanismin tehokkuutta ja tuloksellisuutta ï .ê 2001/792, johdanto-osan 15 kappale (mukautettu)(15) On tarpeen lisätä avoimuutta sekä koota yhteen ja lujittaa nykyisiä erilaisia pelastuspalveluun liittyviä toimia perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.ê 2001/792, johdanto-osan 16 kappale(18) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi hyväksyttävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[21] mukaisesti.ê 2001/792, johdanto-osan 17 kappale(17) Käyttämällä tätä mekanismia varten samaa komiteaa kuin nykyistä yhteisön pelastuspalvelualan toimintaohjelmaa varten varmistetaan, että mekanismin täytäntöönpanotoimet ovat yhdenmukaisia ja toisiaan täydentäviä.ò uusi(19) Mekanismin tavoitteita, mukaan luettuina mekanismin toiminnasta saatavat hyödyt ihmishenkien menetysten ja vahinkojen vähentymisen osalta, ei voida riittävästi saavuttaa jäsenvaltioiden toimin ja ne voidaan sen vuoksi ehdotettujen toimien laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla. Jos vakavasta hätätilanteesta kärsivän jäsenvaltion toimintavalmiudet eivät ole riittävät, kyseisen jäsenvaltion olisi voitava pyytää yhteisön mekanismia täydentämään sen omia pelastuspalveluresursseja. Yhteisö voi tämän vuoksi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.ê 2001/792, johdanto-osan 18 kappale(20) Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksessa ei anneta muita valtuuksia tämän päätöksen tekemiselle kuin EY:n perustamissopimuksen 308 artikla ja Euratomin perustamissopimuksen 203 artikla,ê 2001/792ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:ê 2001/792 (mukautettu)ð uusiÖ Luku IAihe ja soveltamisala Õ1 artikla1. Tällä päätöksellä perustetaan yhteisön mekanismi, jäljempänä ’mekanismi’, jonka tarkoituksena on edistää Euroopan yhteisön ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sellaisissa pelastuspalvelun avustustoimissa, jotka vakavissa hätätilanteissa tai sellaisen tilanteen uhatessa saattavat edellyttää kiireellisiä toimia.2. Mekanismin tarkoituksena on auttaa varmistamaan ensisijaisesti ihmisten mutta myös ympäristön ja omaisuuden, kulttuuriperintö mukaan luettuna, parempi suojelu Ö Mekanismin avulla varmistetun suojelun on katettava ensisijaisesti ihmisten mutta myös ympäristön ja omaisuuden, kulttuuriperintö mukaan luettuna, suojelu Õ vakavissa hätätilanteissa, kuten sekä ð yhteisön alueella että sen ulkopuolella tapahtuvien luonnonkatastrofien sekä ihmisten toiminnasta aiheutuvien hätätilanteiden, terroritekojen, ï teknologian aiheuttamien onnettomuuksien tai säteilyonnettomuuksien sekä ympäristökatastrofien yhteydessä, Ö onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen mukaan luettuna, (jäljempänä ’vakavat hätätilanteet’) ottaen huomion myös yhteisön eristyneiden ja syrjäisempien alueiden sekä saarien erityiset tarpeet Õ onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen mukaan luettuna siten kuin yhteisön yhteistyöjärjestelyistä onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvan meren pilaantumisen alalla 20 päivänä joulukuuta 2000 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 2850/2000/EY säädetään[22]..Mekanismi ei vaikuta Ö saa vaikuttaa Õ voimassa olevan asiaa koskevan Euroopan yhteisön tai Euroopan atomienergiayhteisön asiaa koskevan lainsäädännön tai voimassa olevien kansainvälisten sopimusten mukaisiin velvoitteisiin.Mekanismin yleisenä tarkoituksena on pyydetyn avun antaminen tällaisissa hätätilanteissa sekä jäsenvaltioiden ja yhteisön tarjoaman avustustoiminnan koordinoimisen tehostaminen ottaen huomioon yhteisön eristyneiden ja syrjäisimpien alueiden sekä saarien erityiset tarpeet.Ö 2 artikla Õ3. Mekanismiin sisältyvät muun muassa Ö ainakin Õ seuraavat tekijät ja toimet:ê 2001/792ð uusi(1) hätätilanteissa toteutettavia avustustoimia varten jäsenvaltioissa käytettävissä olevien pelastusyksiköiden ja muunlaisen tukitoiminnan ð , mukaan luettuina sotilaalliset voimavarat ja valmiudet, joita voidaan käyttää pelastuspalvelun tukena, ï kartoitus;ê 2001/792 (mukautettu)(2) pelastusyksiköille ja muulle tukitoiminnalle ja asiantuntijoille sekä arviointi- ja/tai koordinointiryhmille Ö arvioinnista ja koordinoinnista vastaaville ryhmille Õ tarkoitetun koulutusohjelman perustaminen ja toteuttaminen;ê 2001/792(3) avustustoimien pääasiallisia näkökohtia käsittelevät työkokoukset, seminaarit ja pilottihankkeet;ê 2001/792 (mukautettu)(4) arviointi- ja/tai koordinointiryhmien Ö arvioinnista ja koordinoinnista vastaavien ryhmien Õ perustaminen ja tarvittaessa paikalle lähettäminen;(5) Ö vuorokauden ympäri käytettävissä olevan, välittömästi toimintavalmiin ja jäsenvaltioita ja komissiota mekanismin puitteissa palvelevan Õ seuranta- ja tiedotuskeskuksen Ö (MIC) Õ perustaminen ja hallinnointi;(6) Ö seuranta- ja tiedotuskeskuksen ja jäsenvaltioiden operatiivisten yhteyspisteiden välisen yhteydenpidon ja tietojenvaihdon mahdollistavan Õ yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän Ö (CECIS) Õ perustaminen ja hallinnointi;ò uusi(7) varhaisvaroitusjärjestelmien kehittäminen, ottaen huomioon olemassa olevat tietolähteet, jotta voidaan mahdollistaa jäsenvaltioiden sekä seuranta- ja tiedotuskeskuksen nopea toiminta;(8) kuljetus-, logistiikka- ja muiden tukijärjestelyjen luominen yhteisön tasolla;ê 2001/792 (mukautettu)(9) muu tukitoiminta, muut Ö täydentävät mekanismia varten tarvittavat toimet Õ , jotka ovat kuten toimenpiteet, joilla helpotetaan voimavarojen kuljetusta avustustoimia varten.2 artikla1. Kun yhteisön alueella syntyy tai uhkaa syntyä vakava hätätilanne, joka aiheuttaa tai voi aiheuttaa rajojen yli ulottuvia vaikutuksia tai joka voi johtaa yhden tai useamman jäsenvaltion esittämään avunpyyntöön, sen jäsenvaltion, jossa hätätilanne on syntynyt, on välittömästi ilmoitettava asiasta:a) niille jäsenvaltioille, joihin hätätilanteen vaikutukset voivat ulottua, ellei ilmoitusvelvollisuudesta ole muuta määrätty Euroopan yhteisön tai Euroopan atomienergiayhteisön asiaa koskevan lainsäädännön tai voimassa olevien kansainvälisten sopimusten nojalla, jab) komissiolle, kun seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta välitettävä mahdollinen avunpyyntö on ennakoitavissa, jotta komissio voi tarpeen vaatiessa ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille ja käynnistää toimivaltaisten yksikköjensä toiminnan.2. Tällainen ilmoitus on tarvittaessa tehtävä viestintä- ja tietojärjestelmän välityksellä.Ö Luku II Valmiudet Õ3 artiklaVarmistaakseen tehokkaan toimintakykynsä vakavissa hätätilanteissa jäsenvaltioiden on:(a)1. Ö Jäsenvaltioiden on nimettävä Õ toimivaltaisista yksiköistään ja erityisesti pelastustoimen tai muista pelastustoimeen osallistuvista organisaatioistaan ne pelastusyksiköt, jotka voivat olla käytettävissä tällaisiin toimiin tai jotka voidaan koota toimintaa varten lähetettäviksi erittäin lyhyellä varoitusajalla Ö ja lähettää Õ yleensä 12 tunnin kuluessa avunpyynnön esittämisestä. Ö Niiden on otettava Õ ottaen huomioon, että yksikön kokoonpanon olisi voitava vaihdella erittäin vakavan hätätilanteen luonteen ja siinä ilmenevien erityistarpeiden mukaan;.(b)2. Ö Jäsenvaltioiden on Õ valittava asiantuntijat, jotka voidaan lähettää hätätilanteessa paikalle arviointi- ja/tai koordinointiryhmän Ö toiminnan arvioinnista ja koordinoinnista vastaavassa ryhmässä Õ;.ò uusi3. Jäsenvaltiot pyrkivät kehittämään yhden tai usean jäsenvaltion resursseista koostuvia ja toimintavalmiuteen nopeasti saatavia pelastuspalveluyksiköitä, jotka suorittavat tukitoimenpiteitä tai palvelevat ensisijaisia tarpeita.ê 2001/792 (mukautettu)ð uusiÖ 4. Jäsenvaltioiden on tarkasteltava mahdollisuuksia tarjota tarvittaessa myös muunlaista apua, jota mahdollisesti on saatavilla toimivaltaisista yksiköistä, kuten erikoishenkilöstöä ja laitteita, joita tarvitaan jossain erityisessä hätätilanteessa, sekä tiedusteltava valtioista riippumattomilta järjestöiltä ja muilta asiaankuuluvilta organisaatioilta voimavaroja, jotka ne voisivat toimittaa. Õ(c)5. Ö Jäsenvaltioiden on Õ toimitettava tarvittavat yleiset tiedot näistä ryhmistä ja asiantuntijoista, ð 1–4 kohdassa tarkoitetuista pelastuspalveluyksiköistä ja muunlaisesta avustustoiminnasta ï sekä 4 artiklan e kohdassa säädetyistä Ö tarkoitetuista Õ lääkintäresursseista kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tekemisestä ja tarvittaessa päivitettävä kyseiset tiedot;.(d) tarkasteltava mahdollisuuksia tarjota tarvittaessa myös muunlaista apua, jota mahdollisesti on saatavilla toimivaltaisista yksiköistä, kuten erikoishenkilöstöä ja laitteita, joita tarvitaan jossain erityisessä hätätilanteessa, sekä tiedustella valtioista riippumattomilta järjestöiltä ja muilta asiaankuuluvilta organisaatioilta voimavaroja, jotka ne voisivat toimittaa;ò uusi6. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä, joilla varmistetaan pelastuspalveluavun nopea kuljetus.ê 2001/792 (mukautettu)(e)7. Ö Jäsenvaltioiden on Õ tämän päätöksen soveltamiseksi nimettävä Ö operatiiviset Õ yhteyspisteet ja ilmoitettava nämä komissiolle.4 artikla1. Edellä 1 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja toimien täytäntöönpanemiseksi Komissio Ö suorittaa seuraavat tehtävät Õ :(a) perustaa vuorokauden ympäri käytettävissä olevan, välittömästi toimintavalmiin ja jäsenvaltioita ja komissiota mekanismin puitteissa palvelevan seuranta- ja tiedotuskeskuksen (MIC) ja hallinnoi sitä;(b) perustaa yhteisen luotettavan hätäviestintä- ja tietojärjestelmän (CECIS) seuranta- ja tiedotuskeskuksen ja jäsenvaltioiden tarkoitusta varten nimeämien yhteyspisteiden välisen viestinnän ja tiedonsaannin mahdollistamiseksi ja hallinnoi sitä;ò uusi(c) edistää jäsenvaltioita ja seuranta- ja tiedotuskeskusta palvelevien varhaisvaroitusjärjestelmien kehittämistä;ê 2001/792 (mukautettu)(c)(d) luo valmiuden koota ja lähettää mahdollisimman lyhyessä ajassa pieniä asiantuntijaryhmiä, joiden tehtävänä on:(i) arvioida tilanne jäsenvaltioiden, seuranta- ja tiedotuskeskuksen sekä avunpyytäjävaltion puolesta Ö apua pyytävän valtion pelastuspalvelutarpeet ottaen huomioon apu, jota voidaan saada jäsenvaltioilta ja mekanismin kautta; Õê 2001/792 (mukautettu)(ii) edistää tarvittaessa Ö pelastuspalvelualan Õ avustusoperaatioiden koordinointia kyseisellä paikalla sekä pitää tarvittaessa yhteyttä apua pyytäneen maan toimivaltaisiin viranomaisiin,ê 2001/792 (mukautettu)ð uusi(d) perustaa koulutusohjelman, jolla on tarkoitus parantaa pelastuspalvelun avustusoperaatioiden koordinointia siten, että taataan 3 artiklan a kohdan mukaisesti avustusyksiköiden ja 3 artiklan b kohdan mukaisesti muun tarvittavan tuen yhteensopivuus ja keskinäinen täydentävyys ja lisätään asiantuntijoiden arviointivalmiuksia. Ohjelmaan olisi sisällyttävä yhteisiä kursseja ja harjoituksia sekä vaihtojärjestelmä, jonka puitteissa yksittäisiä henkilöitä voidaan lähettää komennukselle muiden jäsenvaltioiden yksiköihin;(e) kokoaa yhteen Ö kokoaa ja yhdistää Õ tiedot jäsenvaltioiden valmiuksista ylläpitää seerumien ja rokotteiden tai muiden välttämättömien lääkinnällisten resurssien tuotantoa sekä Ö niiden Õ varastoista, joita voidaan mahdollisesti käyttää pelastustoiminnassa vakavan hätätilanteen sattuessa, ja syöttää nämä tiedot tietojärjestelmään;(f) perustaa ohjelman niistä kokemuksista, joita on saatu mekanismin puitteissa hoidetuista pelastuspalvelutoimista, ja levittää tiedot näistä kokemuksista tietojärjestelmän kautta;(g) edistää ja suosii mekanismin tarkoituksia varten uuden teknologian käyttöönottoa ja käyttöä mukaan lukien ilmoitus- ja hälytysjärjestelmät, tietojenvaihto, satelliittiteknologian käyttö ja päätöksenteon apuvälineet hätätilanteiden hoidossa;(h) toteuttaa toimenpiteitä helpottaakseen resurssien kuljetusta avustustoimia ja muita tukitoimia varten ð ja luo valmiudet ottaa käyttöön kuljetuksen lisäkalustoa, jota tarvitaan nopean toiminnan varmistamiseksi vakavissa hätätilanteissa ï ;ò uusi(i) luo valmiudet tarjota logistiikan perustukea asiantuntijoita varten ja helpottaa logistiikka- ja muiden yksiköiden saamista käyttöön niiden jäsenvaltioiden ryhmien tukemiseksi, jotka osallistuvat yhteisön pelastuspalvelualan avustustoimiin;(j) toteuttaa muita mekanismin kannalta tarpeellisia tuki- ja täydennystoimenpiteitä.ê 2001/792 (mukautettu)Ö 2. Komissio perustaa koulutusohjelman, jolla on tarkoitus parantaa pelastuspalvelun avustusoperaatioiden koordinointia siten, että taataan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen pelastusyksiköiden, 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen pelastuspalveluyksiköiden ja 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun muun tarvittavan tuen yhteensopivuus ja keskinäinen täydentävyys ja lisätään 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen asiantuntijoiden arviointivalmiuksia. Ohjelmaan olisi sisällyttävä yhteisiä kursseja ja harjoituksia sekä vaihtojärjestelmä, jonka puitteissa yksittäisiä henkilöitä voidaan lähettää komennukselle muiden jäsenvaltioiden yksiköihin. ÕÖLuku III Toiminta hätätilanteissaÕÖ 5 artikla ÕÖ 1. Kun yhteisön alueella syntyy tai uhkaa syntyä vakava hätätilanne, joka aiheuttaa tai voi aiheuttaa rajojen yli ulottuvia vaikutuksia tai joka voi johtaa yhden tai useamman jäsenvaltion esittämään avunpyyntöön, sen jäsenvaltion, jossa hätätilanne on syntynyt, on välittömästi ilmoitettava asiasta komissiolle sekä niille jäsenvaltioille, joihin hätätilanteen vaikutukset voivat ulottua. ÕÖ Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta, jos ilmoitusvelvollisuudesta on muuta määrätty Euroopan yhteisön tai Euroopan atomienergiayhteisön asiaa koskevan lainsäädännön tai voimassa olevien kansainvälisten sopimusten nojalla.ÕÖ 2. Kun yhteisön alueella syntyy tai uhkaa syntyä vakava hätätilanne, joka voi johtaa yhden tai useamman jäsenvaltion esittämään avunpyyntöön, sen jäsenvaltion, jossa hätätilanne on syntynyt, on viipymättä ilmoitettava asiasta komissiolle, kun seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta välitettävä mahdollinen avunpyyntö on ennakoitavissa, jotta komissio voi tarpeen vaatiessa ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille ja käynnistää toimivaltaisten yksikköjensä toiminnan. ÕÖ 3. Tällainen ilmoitus on tarvittaessa tehtävä hätäviestintä- ja tietojärjestelmän välityksellä. Õ56 artikla1. Kun Ö vakava Õ hätätilanne syntyy yhteisön alueella, jäsenvaltio voi pyytää apua Ö seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta tai suoraan muilta jäsenvaltioilta Õ. Ö Avunpyynnön on oltava mahdollisimman täsmällinen Õ.Ö 7 artikla Õa) tiedotus- ja seurantakeskuksen kautta, jolloin Ö Jos avunpyyntö esitetään tiedotus- ja seurantakeskuksen kautta, Õ komission on tällaisen pyynnön vastaanotettuaan tarpeen mukaan ja viivytyksettä:(1) toimitettava pyyntö edelleen toisten jäsenvaltioiden Ö operatiivisiin Õ yhteyspisteisiin,(2) helpotettava ryhmien, asiantuntijoiden, Ö yksiköiden Õ ja muun avustustoiminnan tuen käyttöönottoa,ê 2001/792(3) kerättävä hätätilannetta koskevia vahvistettuja tietoja ja levitettävä niitä jäsenvaltioille.ê 2001/792 (mukautettu)ð uusib) tai suoraan toisille jäsenvaltioille.Ö 8 artikla Õ21. Avunpyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion on pikaisesti määritettävä, voiko se antaa pyydettyä apua, ja ilmoitettava tästä apua pyytävälle jäsenvaltiolle joko seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta tai suoraan ja sen jälkeen olosuhteiden mukaan myös keskukselle, ilmoittaen, missä laajuudessa ja millä ehdoin se voi mahdollisesti antaa apua. ð Mikäli jäsenvaltio ilmoittaa asiasta suoraan apua pyytävälle jäsenvaltiolle, sen on ilmoitettava siitä myös seuranta- ja tiedotuskeskukselle. ï32. Pyynnön esittävän jäsenvaltion on vastattava avustustoimien johtamisesta. Kyseisen jäsenvaltion viranomaisten on annettava ohjeita ja määriteltävä tarvittaessa pelastusyksiköille annettujen tehtävien rajat. määräämättä kuitenkaan niiden toteuttamisen yksityiskohdista, joista Ö Tehtävien toteuttamisen yksityiskohdista päättää Õ avusta vastaava, apua antavan jäsenvaltion nimeämä henkilö.43. Ö Kun Õ apua pyytävä jäsenvaltio voi pyytää Ö pelastusyksiköitä Õ yksiköitä johtamaan pelastustoimia puolestaan, jolloin jäsenvaltioiden yksiköt ja yhteisö pyrkivät koordinoimaan pelastustoimensa.54. Arviointi- ja/tai koordinointiryhmän on määrä edistää Ö Jos avustustoimiin lähetetään arvioinnista ja koordinoinnista vastaavia ryhmiä, niiden on helpotettava Õ pelastusyksiköiden välistä koordinointia ja pitää pidettävä tarvittaessa asianmukaisella tavalla yhteyttä apua pyytävän jäsenvaltion toimivaltaisiin viranomaisiin.69 artikla1. Ö Vakavan hätätilanteen sattuessa yhteisön ulkopuolella Õ Edellä olevan 5 artiklan säännöksiä voidaan pyynnöstä soveltaa Ö 6, 7 ja 8 artiklan säännöksiä Õ myös yhteisön ulkopuolella toteutettaviin pelastuspalvelutoimiin.ê 2001/792Tällaiset pelastuspalvelutoimet voidaan suorittaa joko itsenäisinä avustustoimina tai osallistumalla kansainvälisen järjestön johtamaan pelastuspalveluoperaatioon.Tämän mekanismin puitteissa yhteisön ulkopuolella toteutettavien pelastuspalvelualan avustustoimien koordinoinnista huolehtii Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio.ò uusiHätätilanteissa, joissa apua annetaan sekä mekanismin kautta että humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96 perusteella, komissio varmistaa yhteisön kaikkien toimien tehokkuuden, johdonmukaisuuden ja täydentävyyden.2. Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion on erityisesti vakavan hätätilanteen alkuvaiheissa pidettävä yhteyttä hätätilanteesta kärsivään kolmanteen maahan, jotta varmistetaan asianmukainen poliittinen koordinointi pelastuspalvelun avustustoimissa.Puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio voi pyytää jotakin toista jäsenvaltiota ottamaan kokonaan tai osittain vastuun poliittisesta koordinoinnista tai pyytää komission apua.3. Kun 1 kohdassa tarkoitettua pelastuspalveluapua annetaan vastauksena seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta esitettyyn pyyntöön, komissio varmistaa yhteistyössä puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion kanssa toimien toiminnallisen koordinoinnin keskushallinnon tasolla. Komissio voi yhteistyössä puheenjohtajana toimivan valtion kanssa nimittää koordinointiryhmän, joka varmistaa toiminnallisen koordinoinnin paikan päällä.Toiminnallisen koordinoinnin on katettava koordinointi hätätilasta kärsivän maan kanssa sekä Yhdistyneiden kansakuntien kanssa, mikäli se on toimissa mukana.4. Kaikki jäsenvaltiot, jotka antavat 1 kohdassa tarkoitettua pelastuspalveluapua vastauksena seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta tehtyyn pyyntöön, pitävät yhteyttä seuranta- ja tiedotuskeskukseen, jotta mahdollistetaan 3 kohdassa tarkoitettu koordinointi ja varmistetaan kattava yhteisön panos avustustoimien kokonaisuudessa.10 artiklaKomissio voi tukea ja täydentää jäsenvaltioiden pelastuspalvelutoimia seuraavin tavoin:(1) helpottamalla jäsenvaltioiden kuljetusresurssien yhdistämistä;(2) hankkimalla käyttöön lisää kuljetuskalustoa, joka ovat tarpeen nopeiden toimien varmistamiseksi ja jota ei muutoin ole käytettävissä tämän mekanismin perusteella;(3) hankkimalla käyttöön lisäapua, jota ei muutoin ole käytettävissä tämän mekanismin perusteella ja joka on tarpeen tähän mekanismiin perustuvien pelastuspalvelutoimien tuloksellisuuden varmistamiseksi;(4) helpottamalla paikan päällä toimivia jäsenvaltioiden pelastusyksiköitä tukevien logistiikka- ja muiden ryhmien käyttöönottoa.ê 2001/792 (mukautettu)ð uusiÖ Luku IV Loppusäännökset Õ7 11artiklaÖ Hakijamaat voivat osallistua mekanismiin Õ. Mekanismiin voivat osallistua:- Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltiot Eurooppa-sopimuksissa, niiden lisäpöytäkirjoissa ja asianomaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä määrättyjen edellytysten mukaisesti- Kypros, Malta ja Turkki näiden maiden kanssa tehtävien kahdenvälisten sopimusten perusteella.ò uusiMuut kolmannet maat voivat tehdä yhteistyötä tämän mekanismin toimissa sikäli kun sopimukset sen sallivat.ê 2001/792, 3 artikla (mukautettu)Ö 12 artikla ÕÖ Jäsenvaltioiden on tämän päätöksen soveltamiseksi nimettävä toimivaltaiset viranomaiset sekä ilmoitettava nämä komissiolle Õ .ê 2001/792 (mukautettu)813 artikla1. Komissio panee mekanismiin liittyvät toimet täytäntöön 9 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.2. Komissio laatii lisäksi 914 artiklan 32 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti yhteisiä sääntöjä Ö täytäntöönpanosääntöjä Õ erityisesti:(a)(1) Ö 3 artiklassa tarkoitetuista Õ avustustoimia varten käytettävissä olevista voimavaroista 3 artiklan mukaisesti;(b)(2) Ö 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitetusta Õ seuranta- ja tiedotuskeskuksesta 4 artiklan a alakohdan mukaisesti;(c)(3) Ö 2 artiklan 6 kohdassa tarkoitetusta Õ yhteisestä hätäviestintä- ja tietojärjestelmästä 4 artiklan b alakohdan mukaisesti;(d)(4) Ö 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista arvioinnista ja koordinoinnista vastaavista ryhmistä Õ arviointi- ja/tai koordinointiryhmistä 4 artiklan c alakohdan mukaisesti, mukaan lukien asiantuntijoiden valintaperusteet;(e)(5) Ö 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta Õ koulutusohjelmasta 4 artiklan d alakohdan mukaisesti;(f)(6) Ö 4 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuista Õ lääkintäresursseja koskevista tiedoista 4 artiklan e alakohdan mukaisesti;(g)(7) 8 päivänä heinäkuuta 1991 annetun päätöslauselman perusteella Ö 6, 7 ja 8 artiklassa tarkoitetuista Õ yhteisön sisällä toteutettavista pelastuspalvelutoimista sekä Ö 9 artiklassa tarkoitetuista Õ toimista yhteisön ulkopuolella 6 artiklan mukaisesti.ò uusi(8) 10 artiklassa tarkoitetusta yhteisön tason lisätuesta.ê 2001/792 (mukautettu)artikla149 artikla1. Komissiota avustaa päätöksen 1999/847/EY 4 artiklan 1 kohdan Ö ehdotukseen neuvoston asetukseksi valmiustoimien ja nopeiden avustustoimien rahoitusvälineen perustamisesta vakavia hätätilanteita varten sisältyvän 13 artiklan Õ mukaisesti perustettu komitea.ê 2001/7922. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa.Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika on kolme kuukautta.32. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa.Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.43. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.ê 2001/792 (mukautettu)ð uusi1015 artiklaSen jälkeen kun tämä päätös on tullut voimaan, kKomissio arvioi sen Ö päätöksen Õ täytäntöönpanoa Ö soveltamista Õ kolmen vuoden välein ð sen tiedoksiantamispäivästä alkaen ï ja esittää arvioinnin johtopäätökset sekä mahdolliset päätöksen muutosehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle.Ö Arvioinnin tuloksiin liitetään tarvittaessa ehdotuksia tähän päätökseen tehtäviksi muutoksiksi. Õ11 artiklaTämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2002.ê16 artiklaKumotaan päätös 2001/792/EY, Euratom.Viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän päätökseen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.ê 2001/7921712 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioilleTehtyNeuvoston puolestaPuheenjohtajañLIITEVastaavuustaulukkoNeuvoston päätös 2001/792/EY, Euratom | Tämä päätös |1 artiklan 1 kohta | 1 artiklan ensimmäinen kohta |1 artiklan 2 kohdan ensimmäinen lause | 1 artiklan toinen kohta |1 artiklan 2 kohdan toinen lause | 1 artiklan kolmas kohta |1 artiklan 2 kohdan kolmas lause | - |1 artiklan 3 kohdan ensimmäinen luetelmakohta | 2 artiklan 1 kohta |1 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta | 2 artiklan 2 kohta |1 artiklan 3 kohdan kolmas luetelmakohta | 2 artiklan 3 kohta |1 artiklan 3 kohdan neljäs luetelmakohta | 2 artiklan 4 kohta |1 artiklan 3 kohdan viides luetelmakohta | 2 artiklan 5 kohta |1 artiklan 3 kohdan kuudes luetelmakohta | 2 artiklan 6 kohta |- | 2 artiklan 7 kohta |- | 2 artiklan 8 kohta |1 artiklan 3 kohdan seitsemäs luetelmakohta | 2 artiklan 9 kohta |2 artikla | 5 artikla |3 artiklan a kohta | 3 artiklan 1 kohta |3 artiklan b kohta | 3 artiklan 2 kohta |- | 3 artiklan 3 kohta |3 artiklan c kohta | 3 artiklan 5 kohta |3 artiklan d kohta | 3 artiklan 4 kohta |3 artiklan 6 kohta |3 artiklan e kohta | 3 artiklan 7 kohta ja 12 artikla |4 artiklan a kohta | 4 artiklan 1 kohdan a alakohta |4 artiklan b kohta | 4 artiklan 1 kohdan b alakohta |- | 4 artiklan 1 kohdan c alakohta |4 artiklan c kohta | 4 kohdan 1 kohdan d alakohta |4 artiklan d kohta | 4 artiklan 2 kohta |4 artiklan e kohta | 4 artiklan 1 kohdan e alakohta |4 artiklan f kohta | 4 artiklan 1 kohdan f alakohta |4 artiklan g kohta | 4 artiklan 1 kohdan g alakohta |4 artiklan h kohta | 4 artiklan 1 kohdan h alakohta |- | 4 artiklan 1 kohdan i alakohta |- | 4 artiklan 1 kohdan j alakohta |5 artiklan 1 kohdan johdanto | 6 artikla |5 artiklan 1 kohdan a alakohta | 7 artikla |5 artiklan 1 kohdan b alakohta | 6 artikla |5 artiklan 2 kohta | 8 artiklan 1 kohta |5 artiklan 3 kohta | 8 artiklan 2 kohta |5 artiklan 4 kohta | 8 artiklan 3 kohta |5 artiklan 5 kohta | 8 artiklan 4 kohta |6 artiklan ensimmäinen kohta | 9 artiklan 1 kohta |6 artiklan toinen kohta | 9 artiklan 2, 3 ja 4 kohta |- | 10 artikla |7 artikla | 11 artiklan ensimmäinen kohta |- | 11 artiklan toinen kohta |8 artiklan 1 kohta | - |8 artiklan 2 kohdan a alakohta | 13 artiklan 1 kohta |8 artiklan 2 kohdan b alakohta | 13 artiklan 2 kohta |8 artiklan 2 kohdan c alakohta | 13 artiklan 3 kohta |8 artiklan 2 kohdan d alakohta | 13 artiklan 4 kohta |8 artiklan 2 kohdan e alakohta | 13 artiklan 5 kohta |8 artiklan 2 kohdan f alakohta | 13 artiklan 6 kohta |8 artiklan 2 kohdan g alakohta | 13 artiklan 7 kohta |- | 13 artiklan 8 kohta |9 artiklan 1 kohta | 14 artiklan 1 kohta |9 artiklan 2 kohta | - |9 artiklan 3 kohta | 14 artiklan 2 kohta |9 artiklan 4 kohta | 14 artiklan 3 kohta |10 artikla | 15 artikla |- | 16 artikla |11 artikla | - |12 artikla | 17 artikla |[pic][pic][pic][1] KOM(2005) 137, 20.4.2005.[2] SEK(2005) 1406, 8.11.2005.[3] Tämän johdosta komission antoi 20. huhtikuuta 2005 tiedonannon ”Katastrofien ja kriisien edellyttämien EU:n valmiuksien vahvistaminen”, KOM(2005) 153 ja tiedonannon ”Yhteisön pelastuspalvelumekanismin kehittäminen”, KOM(2005) 137.[4] EYVL L 327, 21.12.1999, s. 53.[5] EYVL L 297, 15.11.2001, s. 7.[6] Nämä ovat: Bulgaria, Romania, Islanti, Liechtenstein ja Norja.[7] Katso myös KOM(2005) 113, 6.4.2005; KOM (2005) 137, 20.4.2005 ja KOM (2005) 153, 20.4.2005.[8] SEK(2005) 1406 lopullinen, 8.11.2005, 5 jakso.[9] Yhteisön pelastuspalvelualan avustustoimien ja humanitaaristen avustustoimien eroja on käsitelty komission tiedonannossa KOM(2005) 137, 20.4.2005, jakso 1.4.[10] EUVL […], […], s. […].[11] EUVL […], […], s. […].[12] EUVL […], […], s. […].[13] EUVL […], […], s. […].[14] EYVL L 297, 15.11.2001, s. 7.[15] EYVL C 198, 27.7.1991, s. 1.[16] EYVL L 326, 3.12.1998, s. 1.[17] EYVL L 326, 3.12.1998, s. 1.[18] Yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman perustamisesta 9. joulukuuta 1999 tehty neuvoston päätös 1999/847/EY (EYVL L 327, 21.12.1999, s. 53).[19] EYVL L 332, 28.12.2000, s. 1.[20] EYVL L 163, 2.7. 1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).[21] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.[22] EYVL L 332, 28.12.2000, s. 1.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52008PC0869

Ehdotus: neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista  /* KOM/2008/0869 lopull. - CNS 2008/0252 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 28.1.2009KOM(2008) 869 lopullinen2008/0252 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSjäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista(komission esittämä)PERUSTELUTVuonna 2005 käynnistetty uudistettu Lissabonin strategia perustuu hallinnon kolmivuotiskausiin, joihin kuuluu paketti yhdennettyjä suuntaviivoja, joissa käsitellään taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä ulottuvuuksia.Niiden yhdennettyjen suuntaviivojen perusteella, jotka hyväksyttiin vuonna 2008[1] osana uudistetun Lissabonin strategian toista kolmivuotiskautta ja jotka ovat voimassa vuoteen 2010, jäsenvaltiot laativat omat kansalliset uudistusohjelmansa, joissa esitetään niiden strategiat kasvun ja työpaikkojen luomiseksi. Komission arviointi kansallisiin uudistusohjelmiin sisältyvien työllisyystoimenpiteiden täytäntöönpanosta esitetään luonnoksessa yhteiseksi työllisyysraportiksi ja ehdotuksessa maakohtaisiksi suosituksiksi, jonka komissio hyväksyy EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan 1 kohdan mukaisesti.Arvioinnista ilmenee, että rakenneuudistukset ovat meneillään jäsenvaltioissa, mikä on edistänyt työttömyyden alenemista ja työllisyyden kasvamista EU:ssa vuonna 2007. Talouden näkymät ovat kuitenkin muuttuneet dramaattisesti vuoden 2008 toisella puoliskolla rahoitus-, pankki- ja luottokriisin vuoksi. Ennusteet osoittavat vähenevää tai jopa negatiivista työllisyyden kasvua ja kasvavaa työttömyyttä EU:ssa vuonna 2009.Työllisyyden suuntaviivat muodostavat puitteet, joilla annetaan politiikan ohjausta ja yleisiä tavoitteita jäsenvaltioille ja EU:lle. Jäsenvaltiot voivat suuntaviivojen puitteissa keskittyä omiin erityistarpeisiinsa, jotka voivat vaihdella maiden välillä ja muuttua suhdannekierron mukana. Suuntaviivojen puolivälin painopistealueet ovat siten edelleen voimassa, eli pyritään-  houkuttelemaan useampia ihmisiä työelämään ja pysymään työelämässä, lisäämään työvoiman tarjontaa ja nykyaikaistamaan sosiaalisen suojelun järjestelmiä-  parantamaan työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskykyä-  investoimaan enemmän inhimilliseen pääomaan parantamalla koulutusta ja taitoja.Euroopan talouden elvytyssuunnitelman[2] mukaisesti nykyinen talous- ja rahoituskriisi edellyttää välittömiä toimia samalla kun jatketaan rakenneuudistuksia ja pitäydytään keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteissa. Välittömien toimien suhteen on korostettava kahta politiikan painopistealuetta: parannetaan työllistettävyyttä joustoturvan avulla, mukaan luettuna heikoimmassa asemassa olevat, ja parannetaan taitotasoa ja saadaan taidot vastaamaan paremmin työmarkkinoiden tarpeita. Näitä vastaavat toimintalinjat esitetään nykyisissä työllisyyden suuntaviivoissa.-  Joustoturvassa on kyse integroidusta lähestymistavasta, jolla pyritään helpottamaan työntekijöiden ja yritysten mukautumiskykyä ja varmistamaan, että EU voi hyödyntää globalisaation tuomia etuja. Jotkin joustoturvaan liittyvät näkökohdat ovat erityisen tärkeitä lyhyellä tähtäimellä: vahvistetaan aktivointijärjestelyjä erityisesti vähäisen ammattitaidon omaavien kohdalla; lisätään työllistämistukia ja lyhyitä kursseja heikossa asemassa oleville ryhmille ja suurimmassa pitkäaikaistyöttömyyden vaarassa oleville; tarjotaan (uudelleen)koulutusta ja uusia taitoja, joita tarvitaan niillä sektoreilla, joilla ei mene niin huonosti; huolehditaan riittävästä sosiaalisesta suojelusta, joka tarjoaa tuloturvaa ja kannustimia työntekoon ja säilyttää ostovoiman; tehdään yhdenmukaistettuja työsopimuksia, jotka vähentävät segmentoitumista, ja vältetään samalla houkutus ”joustavien” sopimusten laatimiseen. Samanaikaisesti työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu – välttämätön osa onnistunutta joustoturvapolitiikkaa – on myös olennaisen tärkeää nykyisissä taloudellisissa olosuhteissa.-  Valtava ponnistus taitotason kohottamiseksi kaikilla pätevyystasoilla on välttämätöntä, jotta voidaan selvitä väestömuutoksesta ja teknologisesta muutoksesta ja hyötyä siirtymisestä vähähiiliseen talouteen, mutta myös siksi, että EU voidaan johdattaa kohti talouden elpymistä kriisiaikana. Lyhyellä aikavälillä ihmisten taitojen ja tarjolla olevien työpaikkojen parempi vastaavuus on myös elintärkeää, kun työllisyysnäkymät heikkenevät. Työttömät, heikossa asemassa olevat ryhmät mukaan luettuina, on varustettava sellaisilla taidoilla, joita vaaditaan nykypäivän työmarkkinoilla. Tulevaisuuden taitotarpeiden ennakointi on tässä suhteessa keskeistä varsinkin talouden noususuhdanteeseen valmistautumista varten. Julkisilla työvoimapalveluilla, työmarkkinaosapuolilla ja yliopistoilla on tärkeä tehtävä sekä taitotarpeiden ennakoimisessa että kohtaannon parantamisessa ja sen varmistamisessa, että yksilöillä on oikeat taidot. ”Uudet taidot uusia työpaikkoja varten” -aloite[3] edistää tätä osaltaan.-  Tässä suhteessa on edelleen vahvistettava yhteyttä työllisyyden suuntaviivojen ja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) välillä. ESR voi rahoittaa välittömiä toimia, joita jäsenvaltiot toteuttavat joustoturvaa ja taitoja silmällä pitäen, mukaan luettuna tuki, joka kohdennetaan heikoimmassa asemassa oleville ryhmille talouskriisin vuoksi. Euroopan globalisaatiorahasto voi lisäksi auttaa jäsenvaltioita tukemaan irtisanottuja työntekijöitä ja pitämään ammattitaitoisia työntekijöitä työssä, koska heitä tarvitaan talouden taas toipuessa.Nykyisissä työllisyyden suuntaviivoissa esitetyt yleiset tavoitteet ja painopistealueet pysyvät voimassa tämänhetkisessä kriisissä, ja toimintalinjat ja uudistustavoitteet pätevät samaten edelleen. Perustamissopimuksen 128 artiklan 2 kohdan nojalla suuntaviivojen voimassaolo vuoden 2009 osalta on vahvistettava neuvoston päätöksellä, kun on ensin kuultu Euroopan parlamenttia, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa, alueiden komiteaa sekä työllisyyskomiteaa.2008/0252 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSjäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoistaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 128 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[4],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[5],ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[6],ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon[7],ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnonsekä katsoo seuraavaa:1.  Uudistetussa Lissabonin strategiassa asetettiin vuonna 2005 painopiste kasvuun ja työllisyyteen. Euroopan työllisyysstrategiaan kuuluvat työllisyyden suuntaviivat ja talouspolitiikan laajat suuntaviivat on hyväksytty yhdennettynä kokonaisuutena, jossa Euroopan työllisyysstrategialla on keskeisin asema Lissabonin strategiaan sisältyvien työllisyys- ja työmarkkinatavoitteiden saavuttamisessa.2.  Yhteisen työllisyysraportin luonnokseen sisältyvä jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien tarkastelu osoittaa, että jäsenvaltioiden olisi jatkettava toimia painopistealueilla, eli pyrittävä houkuttelemaan useampia ihmisiä työelämään ja pysymään työelämässä, lisäämään työvoiman tarjontaa ja nykyaikaistamaan sosiaalisen suojelun järjestelmiä, parantamaan työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskykyä ja investoidaan enemmän inhimilliseen pääomaan parantamalla koulutusta ja taitoja.3.  Meneillään olevan talouskriisin vuoksi suuntaviivojen olisi myös toimittava välineenä, jolla vastataan lisääntyvän työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen välittömiin haasteisiin. Välittömästi toteutettaviin toimiin kuuluvat työhön siirtymistä helpottavat yhdennetyt joustoturvan periaatteet, työttömien ja avoimien työpaikkojen kohdentaminen toisiinsa sekä taitotason parantaminen.4.  Komission suorittama jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien tarkastelu huomioon ottaen nyt olisi keskityttävä tehokkaaseen ja ajallaan tapahtuvaan täytäntöönpanoon ja kiinnitettävä erityistä huomiota sovittuihin tavoitteisiin ja vertailuarvoihin ja työmarkkinaosapuolten osallistumiseen.5.  Vuonna 2008 hyväksytyt työllisyyden suuntaviivat ovat voimassa kolme vuotta, ja välivuosina vuoden 2010 loppuun asti niitä olisi päivitettävä vain erittäin rajoitetusti.6.  Jäsenvaltioiden olisi tutkittava Euroopan sosiaalirahaston käyttöön liittyviä mahdollisuuksia, kun ne panevat työllisyyden suuntaviivoja täytäntöön.7.  Koska kyse on yhdennetystä suuntaviivapaketista, jäsenvaltioiden olisi pantava täysimääräisesti täytäntöön talouspolitiikan laajat suuntaviivat,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPidetään vuonna 2009 voimassa jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 15 päivänä heinäkuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen[8] liitteessä vahvistetut jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat, jotka jäsenvaltioiden on otettava huomioon työllisyyspolitiikassaan .2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [pic][pic][pic] [1] Neuvoston päätös 2008/618/EY, tehty 15 päivänä heinäkuuta 2008, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista, EUVL L 198, 26.7.2008, s. 47–54.[2] KOM(2008) 800.[3] KOM(2008) XXX.[4] EUVL C ..., ..., s. ...[5] EUVL C ..., ..., s. ...[6] EUVL C ..., ..., s. ...[7] EUVL C ..., ..., s. ...[8] Neuvoston päätös 2008/618/EY, tehty 15 päivänä heinäkuuta 2008, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista, EUVL L 198, 26.7.2008, s. 47–54.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0600

Ehdotus neuvoston päätös Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2007 ensimmäinen erä)  /* KOM/2006/0600 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 17.10.2006KOM(2006) 600 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2007 ensimmäinen erä)(komission esittämä)PERUSTELUTYhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon (EKR) sovellettavan varainhoitoasetuksen voimaantulosta alkaen neuvosto on päättänyt komission ehdotuksesta kaikista kolmesta rahoitusosuuksien erästä, jotka jäsenvaltiot suorittavat EKR:n rahoittamiseksi. Jäsenvaltiot suorittavat rahoitusosuudet, jotka koskevat Euroopan investointipankin (EIP) hallinnoimia yhdeksännen EKR:n välineitä, suoraan EIP:lle. Muita välineitä koskevat rahoitusosuudet suoritetaan komissiolle.Yhdeksänteen EKR:ään sovellettavan varainhoitoasetuksen 121 artiklan mukaisesti EIP on toimittanut komissiolle ennakkoarvion hallinnoimiaan välineitä koskevista maksuista.Tämä ehdotus koskee varainhoitovuoden 2007 rahoitusosuuksien ensimmäistä erää. Yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan mukaisesti tämän erän aikataulu on seuraava: (1) komissio tekee 15. lokakuuta mennessä ehdotuksen ja antaa samalla tiedonannon, joka koskee mm. seuraavana vuonna suoritettavia maksuja ja rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjen aikataulua; (2) neuvosto tekee tätä erää koskevan päätöksen viimeistään kuluvan varainhoitovuoden lopussa; (3) jäsenvaltiot suorittavat tähän erään kuuluvat rahoitusosuudet viimeistään 21. tammikuuta seuraavana varainhoitovuonna.Lopuksi muistutetaan, että yhdeksänteen EKR:ään sovellettavan varainhoitoasetuksen 40 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jos maksettavia rahoitusosuuksien eriä ei ole suoritettu vahvistetuissa määräajoissa, kyseiseltä jäsenvaltiolta peritään maksamattomalta määrältä korko samassa artiklassa vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2007 ensimmäinen erä)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa, Beninissä 23 päivänä kesäkuuta 2000[1] allekirjoitetun ja Luxemburgissa, Luxemburgin suurherttuakunnassa 25 päivänä kesäkuuta 2005 tarkistetun kumppanuussopimuksen[2],ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen, joka allekirjoitettiin Cotonoussa, Beninissä, 23 päivänä kesäkuuta 2000, Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta[3] ja erityisesti sen 10 artiklan,ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY[4],ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan 27 päivänä maaliskuuta 2003 annetun varainhoitoasetuksen[5], jäljempänä ’yhdeksäs EKR:n varainhoitoasetus’, ja erityisesti sen 38 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[6],sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komissio tekee viimeistään 15 päivänä lokakuuta ehdotuksen seuraavan vuoden ensimmäiseksi eräksi samaan aikaan kuin se antaa neuvostolle kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tiedonannon, jossa se esittää seuraavana varainhoitovuonna suoritettaviksi ennakoidut maksut sekä rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjen aikataulun.(2) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan neuvosto tekee päätöksen tästä erästä kulloisenkin varainhoitovuoden loppuun mennessä, ja jäsenvaltioiden on suoritettava maksettavat rahoitusosuuden erät viimeistään seuraavan varainhoitovuoden 21 päivänä tammikuuta.(3) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 121 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti Euroopan investointipankki on toimittanut komissiolle ennakkoarvion maksusitoumuksista ja maksuista.(4) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 133 artiklan 2–4 kohdan mukaan yhdeksännen EKR:n varojen käyttöön asettamiseksi vahvistettua rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjä koskevaa menettelyä noudatetaan myös aiempia EKR:iä koskevien päätösten täytäntöönpanossa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaVuoden 2007 rahoitusosuuksien ensimmäiset erät, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle ja Euroopan investointipankille, esitetään liitteenä olevassa taulukossa.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan päivästä, jona se tehdään.3 artiklaTämä päätös on osoitettu yhdeksännen EKR:n rahoittamiseen osallistuville jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEVuoden 2007 rahoitusosuuden ensimmäiset erät (euroina)Jäsenvaltio | Euroopan investointipankille suoritettavat | Komissiolle suoritettavat |SAKSA | 30 368 000 | 350 400 000 |BELGIA | 5 096 000 | 58 800 000 |TANSKA | 2 782 000 | 32 100 000 |ESPANJA | 7 592 000 | 87 600 000 |RANSKA | 31 590 000 | 364 500 000 |KREIKKA | 1 625 000 | 18 750 000 |IRLANTI | 806 000 | 9 300 000 |ITALIA | 16 302 000 | 188 100 000 |LUXEMBURG | 377 000 | 4 350 000 |ALANKOMAAT | 6 786 000 | 78 300 000 |PORTUGALI | 1 261 000 | 14 550 000 |YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA | 16 497 000 | 190 350 000 |ITÄVALTA | 3 445 000 | 39 750 000 |SUOMI | 1 924 000 | 22 200 000 |RUOTSI | 3 549 000 | 40 950 000 |YHTEENSÄ | 130 000 000 | 1 500 000 000 |[1] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.[2] EYVL L 287, 28.10.2005, s. 4.[3] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.[4] EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1.[5] EYVL L 83, 1.4.2003, s. 1.[6] EUVL C… s. .