Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0338

Ehdotus: Neuvoston puitepäätös oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä {SEC(2009) 915} {SEC(2009) 916}  /* KOM/2009/0338 lopull. - CNS 2009/0101 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 8.7.2009KOM(2009) 388 lopullinen2009/0101 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PUITEPÄÄTÖSoikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä{SEC(2009) 915} {SEC(2009) 916}PERUSTELUT1. Johdanto1. Tässä ehdotuksessa neuvoston puitepäätökseksi pyritään määrittämään oikeutta tulkkaukseen ja käännöksiin koskevat vähimmäisvaatimukset, joita olisi sovellettava rikosoikeudellisissa menettelyissä koko Euroopan unionin alueella. Ehdotuksen on suunniteltu olevan ensimmäinen useista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on korvata komission vuonna 2004 tekemä ehdotus neuvoston puitepäätökseksi eräistä rikosoikeudellisissa menettelyissä Euroopan unionin alueella noudatettavista oikeuksista (KOM(2004) 328, 28.4.2004), joka perutaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetun ilmoituksen jälkeen. Kyseisestä ehdotuksesta ei päästy yhteisymmärrykseen huolimatta kolme vuotta jatkuneista neuvotteluista neuvoston työryhmässä, ja ehdotus hylättiin kesäkuussa 2007 oikeusasiain neuvostossa käytyjen tuloksettomien neuvottelujen jälkeen. Nyt katsotaan parhaaksi edetä vaiheittain; näin edistetään myös keskinäisen luottamuksen lisäämistä. Tätä ehdotusta olisi siten pidettävä osana kattavaa lainsäädäntöpakettia, jonka tarkoituksena on vahvistaa rikosoikeudellisissa menettelyissä Euroopan unionin alueella noudatettavia oikeuksia koskevat vähimmäisvaatimukset. Vuoden 2004 ehdotukseen sisältyivät maksutonta tulkkausta ja käännöksiä koskevan oikeuden lisäksi oikeus oikeudelliseen neuvontaan, oikeus saada tietoa oikeuksistaan (oikeuksia koskeva ilmoitus), haavoittuvassa asemassa olevien syytetyjen erityinen huomioonottaminen, oikeus olla yhteydessä konsuliviranomaisiin ja oikeus olla yhteydessä perheenjäseniin. Tässä ehdotuksessa komissio on päättänyt keskittyä tulkkausta ja käännöksiä koskevaan oikeuteen, koska se oli vuoden 2004 ehdotuksen vähiten kiistanalainen oikeus ja käytettävissä oli sitä koskevia tietoja ja tutkimustuloksia.2. Tällä ehdotuksella pyritään parantamaan sellaisten epäiltyjen oikeuksia, jotka eivät ymmärrä tai puhu oikeudenkäynnissä käytettävää kieltä. Kyseisiä oikeuksia koskevien vähimmäisvaatimusten myötä vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltaminen helpottuu.3. Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artiklan 1 kohta. Kyseisen artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan EU voi toteuttaa ”yhteistä toimintaa” yhteistyön mahdollisesti edellyttämän, jäsenvaltioissa sovellettavien sääntöjen yhteensopivuuden varmistamiseksi. Oikeudellisessa yhteistyössä keskinäinen luottamus on välttämätöntä erityisesti vastavuoroisen tunnustamisen osalta. Tietynasteinen vastaavuus on tarpeen keskinäisen luottamuksen ja siten yhteistyön parantamiseksi.4. Oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin, joka perustuu Euroopan ihmisoikeussopimukseen, on perustavaa laatua oleva oikeus rikoksesta syytetylle henkilölle, joka ei ymmärrä oikeudenkäyntimenettelyssä käytettävää kieltä. Tulkkauksen ja käännösten avulla epäilty saa tietää häntä vastaan nostetut syytteet ja ymmärtää, mistä menettelyssä on kyse. Epäillyn on pystyttävä ymmärtämään, mistä häntä syytetään. Kaikki olennaiset oikeudenkäynnissä käytettävät asiakirjat olisi käännettävä. Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaisesti tulkkauksen ja käännösten on oltava maksuttomia.5. Vaikutusten arviointiEhdotuksesta tehtiin vaikutusten arviointi, joka sisältyy asiakirjaan SEC(2009) 915. Vaikutustenarviointilautakunta tutki vaikutusten arvioinnin ja hyväksyi sen 27. toukokuuta 2009. Lautakunnan suositukset ja se, miten niitä noudatettiin, sisältyvät vaikutusten arvioinnin kohtaan 25 (http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm). Vaikutusten arviointiin sisältyivät seuraavat vaihtoehdot:a) Nykytilanteen säilyttäminen ei vaatisi EU:lta toimia. Vallitseva tilanne, jossa jäsenvaltioiden odotetaan noudattavan Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaisia velvoitteitaan, tulee todennäköisesti jatkumaan ja sen mukana syyttäjän ja syytetyn välillä todettu epätasapaino, joka on tähän saakka vaikeuttanut vastavuoroista tunnustamista. Tästä johtuvat taloudelliset seuraukset olisivat vähäpätöiset.b) Muut kuin lainsäädäntötoimenpiteet, kuten suositukset, edistäisivät jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa ja auttaisivat parhaan käytännön löytämisessä. Tämä vaihtoehto johtaisi parempaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen standardien tuntemukseen, koska se merkitsisi sellaisten käytäntöjen levittämistä ja suosittelemista, joilla edistetään sopimuksen noudattamista. Tässä vaihtoehdossa oikeusnormeja ei lähennettäisi entisestään.c) Uusi väline, joka kattaa kaikki vuoden 2004 ehdotukseen sisältyneet oikeudet. Jäsenvaltiot panisivat uuden välineen täytäntöön, komissio valvoisi sitä ja riitatapaukset voitaisiin ratkaista Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Tämä edistäisi Euroopan ihmisoikeussopimuksen noudattamisessa esiintyvien erojen poistamista ja keskinäistä luottamusta. Taloudelliset seuraukset olisivat kahdenlaisia: oikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi käyttöön otetuista toimista syntyvät kustannukset ja vähentyneistä valituksista syntyvät säästöt.d) Ensivaiheessa toimenpide rajattaisiin koskemaan rajat ylittäviä tapauksia. Olisi varmistettava se, että mahdolliset syrjintää koskevat kysymykset rajat ylittävissä ja maan sisäisissä tapauksissa syytettyinä olevien välillä käsitellään asianmukaisesti. Kuten edellisessä vaihtoehdossa taloudelliset seuraukset olisivat tässäkin kahdenlaisia: oikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi käyttöön otetuista toimista syntyvät kustannukset ja vähentyneistä valituksista syntyvät säästöt. Seuraukset eivät olisi kuitenkaan niin suuria kuin edellä tämän vaihtoehdon rajoitetumman soveltamisalan vuoksi.e) Asteittainen lähestymistapa on paras vaihtoehto. Siihen kuuluvat toimenpiteet, jotka mahdollistavat tulkkauksen ja käännökset, ja uusi puitepäätös, jolla jäsenvaltiot velvoitetaan vahvistamaan ainoastaan tulkkausta ja käännöksiä koskevat vähimmäisvaatimukset. Taloudelliset seuraukset olisivat kahdenlaisia: oikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi käyttöön otetuista toimista syntyvät kustannukset ja vähentyneistä valituksista syntyvät säästöt.Vaikutusten arvioinnissa todettiin b ja e vaihtoehtojen yhdistelmän olevan paras lähestymistapa. Siinä maksimoidaan lainsäädännöllisten ja muiden kuin lainsäädännöllisten toimenpiteiden välinen synergia. Sen vuoksi puitepäätöksen jälkeen olisi laadittava parasta käytäntöä koskeva asiakirja.2. TAUSTA6. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 6 artiklan mukaan unioni pitää arvossa perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa (Euroopan ihmisoikeussopimus) ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä. Lisäksi Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio allekirjoittivat joulukuussa 2000 Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja antoivat sitä koskevan juhlallisen julistuksen.7. Tampereella kokoontuneen Eurooppa-neuvoston[1] puheenjohtajan päätelmien mukaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen pitäisi olla unionin oikeudellisen yhteistyön peruskivi. Toisaalta päätelmien mukaan vastavuoroinen tunnustaminen ja tätä varten vaadittava lainsäädännön lähentäminen parantaisivat yksilön oikeuksien oikeudellista suojaa[2].8. Komissio antoi 26. heinäkuuta 2000 neuvostolle ja Euroopan parlamentille osoitetun tiedonannon rikosasioita koskevien lopullisten päätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta[3]. Tiedonannon mukaan on varmistettava, että vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täytäntöönpano ei huononna rikoksesta epäiltyjen kohtelua ja puolustuksen oikeuksia, vaan että suojatoimia jopa parannetaan sen tuloksena.9. Tämä tavoite vahvistettiin neuvoston ja komission hyväksymässä toimenpideohjelmassa rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täytäntöönpanemiseksi[4], jäljempänä ’toimenpideohjelma’. Toimenpideohjelmassa todetaan, että vastavuoroisen tunnustamisen laajuus riippuu olennaisesti tietyistä toiminnan tehokkuutta säätelevistä parametreista.10. Tällaisia parametreja ovat epäiltyjen oikeuksien turvaamisjärjestelyt (3. parametri) ja sellaisten yhteisten vähimmäisvaatimusten määrittely, jotka ovat välttämättömiä vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisen helpottamiseksi (4. parametri). Tässä puitepäätösehdotuksessa pyritään edistämään toimenpideohjelmassa asetettua tavoitetta parantaa yksilön oikeuksien suojaa.3. Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistettu oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin11. Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklassa – Oikeus vapauteen ja turvallisuuteen – todetaan seuraavaa:”1. Jokaisella on oikeus vapauteen ja henkilökohtaiseen turvallisuuteen. Keneltäkään ei saa riistää hänen vapauttaan, paitsi seuraavissa tapauksissa ja lain määräämässä järjestyksessä: (…)f) henkilö pidätetään tai häneltä riistetään vapaus lain nojalla … hänen … karkottamisekseen.2. Vapaudenriiston kohteeksi joutuneelle on viipymättä ilmoitettava hänen ymmärtämällään kielellä vapaudenriiston perusteet ja häneen mahdollisesti kohdistetut syytteet.(…)4. Jokaisella, jolta on riistetty hänen vapautensa pidättämällä tai muuten, on oikeus vaatia tuomioistuimessa, että hänen vapaudenriistonsa laillisuus tutkitaan viipymättä ja että hänet vapautetaan, mikäli toimenpide ei ole laillinen.”Sopimuksen 6 artiklassa – Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin – todetaan seuraavaa:”3. Jokaisella rikoksesta syytetyllä on seuraavat vähimmäisoikeudet:a) oikeus saada viipymättä yksityiskohtainen tieto häneen kohdistettujen syytteiden sisällöstä ja perusteista hänen ymmärtämällään kielellä;(…)e) oikeus saada maksutta tulkin apua, jos hän ei ymmärrä tai puhu tuomioistuimessa käytettyä kieltä.”Kyseiset oikeudet vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 ja 47–50 artiklassa.12. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on todennut, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan mukaan syytetyllä on oikeus maksuttomaan tulkkaukseen siinäkin tapauksessa, että hänet tuomitaan, syytetyllä on oikeus saada asiakirjat, joissa ilmoitetaan häntä vastaan nostettu syyte kielellä, jota hän ymmärtää, tulkkauksen on oltava riittävän hyvä, jotta syytetty henkilö ymmärtää oikeudenkäyntimenettelyn kulun, ja tulkin on oltava pätevä. Se, että syytetyllä on oikeus maksuttomaan tulkkaukseen myös siinä tapauksessa, että hänet tuomitaan, vahvistettiin asiassa Luedicke, Belkacem ja Koç v. Saksa [5] annetussa tuomiossa. Asiassa Kamasinski v. Itävalta[6] vahvistettiin, että tulkkauksen olisi oltava riittävän korkeatasoinen, jotta syytetty saisi tietoja häntä vastaan nostetusta syytteestä ja pystyisi puolustamaan itseään. Oikeus koskee asiakirjoja ja oikeudenkäyntiä edeltäviä menettelyjä. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi, että tulkkauksen laadun on oltava riittävä ja syytteen yksityiskohdat on ilmoitettava henkilölle hänen ymmärtämällään kielellä ( Brozicek v. Italia[7]). Oikeusviranomaisten on annettava näyttö siitä, että syytetty puhuu tuomioistuimen kieltä riittävästi mutta syytetyn ei tarvitse antaa näyttöä siitä, että hän ei puhu kieltä[8]. Tulkin on oltava pätevä ja tuomarin on huolehdittava oikeudenkäynnin oikeudenmukaisuudesta ( Cuscani v. Yhdistynyt kuningaskunta[9]) .4. Erityissäännökset13. Ehdotuksessa puitepäätökseksi määrätään perusvelvoitteista, ja se perustuu Euroopan ihmisoikeussopimukseen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöön. Monikielisyyttä ja tulkkikoulutusta koskeva keskustelufoorumi[10] laati raportin, jossa esitettiin suosituksia tulkkauksen ja käännösten laadusta. Raportti oli komission tulkkauksen pääosaston vuonna 2008 koolle kutsuman keskustelufoorumin työn tulos. Foorumin tarkoituksena oli päättää, oliko olemassa tarve toteuttaa toimia ja jos oli, minkälaisia. Foorumi katsoi, että kyseinen tarve oli olemassa, ja esitti suosituksia siitä, kuinka parantaa pätevien tulkkien saantia rikosoikeudenkäynneissä. Suosituksiin sisältyi oikeustulkkauksen opetusohjelma ja oikeustulkkien akkreditointi-, varmennus- ja rekisteröintijärjestelmä.1 artikla - Soveltamisala14. Soveltamisalaan kuuluvat kaikki henkilöt, joita epäillään rikoksista siihen saakka, kunnes he saavat lopullisen tuomion (mukaan luettuna valitukset). Tässä kyseisistä henkilöistä käytetään ilmaisua ”epäilty”. Ilmaisua käytetään riippumatta kyseisten henkilöiden nimityksistä kansallisissa oikeudenkäynneissä.15. Koska Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön nojalla Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa on sovellettava henkilöihin, jotka ovat kuulusteltavina mutta joita ei ole vielä virallisesti syytetty rikoksesta, tätä säännöstä on sovellettava myös rikossyytöksen yhteydessä pidätettyihin tai vangittuihin henkilöihin. Näitä oikeuksia on sovellettava siitä lähtien, kun henkilölle ilmoitetaan, että häntä epäillään rikoksesta (ts. pidätyksestä tai tutkintavankeuteen määräämisestä lähtien).Artiklan mukaan ehdotusta sovelletaan myös tapauksissa, joissa annetaan eurooppalainen pidätysmääräys. Oleellista on, että ehdotusta sovelletaan näihin tapauksiin, koska puitepäätös eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä käsittelee kyseisiä oikeuksia vain yleisellä tasolla. Tässä suhteessa ehdotus on jatke Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklalle.2 artikla – Oikeus tulkkaukseen16. Tällä artiklalla määrätään perusperiaatteesta, jonka mukaan tulkkaus olisi oltava saatavilla menettelyjen tutkinta- ja oikeudenkäyntivaiheissa eli poliisikuulusteluissa, oikeudenkäynnissä ja kaikissa välikäsittelyissä tai valitusmenettelyissä. Oikeus tulkkaukseen käsittää myös epäillylle annetun oikeudellisen neuvonnan, jos hänen asianajajansa puhuu kieltä, jota epäilty ei ymmärrä.3 artikla - Oikeus käännökseen olennaisista asiakirjoista17. Epäillyllä on oikeus käännöksiin olennaisista asiakirjoista oikeudenkäynnin oikeudenmukaisuuden turvaamiseksi. Asiassa Kamasinski v. Itävalta[11] Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi, että oikeus tulkkaukseen koski ”asiakirjamateriaalia” ja että syytetyllä olisi oltava riittävät tiedot häntä vastaan nostetusta syytteestä, jotta syytetty voisi puolustaa itseään[12]. Rikosoikeudenkäynnin olennaisiin asiakirjoihin olisi sen vuoksi sisällyttävä haaste tai syytekirjelmä ja kaikki asiaa koskeva asiakirjamateriaali kuten avaintodistajien lausunnot, jotta syytetty voisi saada tiedon ”häneen kohdistettujen syytteiden sisällöstä ja perusteista hänen ymmärtämällään kielellä” Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti. Pidätysmääräykset tai vapaudenriistomääräykset olisi käännettävä kuten myös tuomio, joka on välttämätön henkilön valitusoikeuden kannalta (Euroopan ihmisoikeussopimuksen pöytäkirjassa 7 oleva 2 artikla).Eurooppalainen pidätysmääräys olisi käännettävä tapauksissa, joissa kyseinen määräys pannaan täytäntöön.4 artikla – Jäsenvaltioiden on vastattava tulkkauksesta ja käännöksistä aiheutuvista kustannuksista18. Tässä artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot vastaavat tulkkauksesta ja käännöksistä aiheutuvista kustannuksista. Se, että syytetyllä on oikeus maksuttomaan tulkkaukseen myös siinä tapauksessa, että hänet tuomitaan, vahvistettiin asiassa Luedicke, Belkacem ja Koç v. Saksa [13] annetussa tuomiossa.5 artikla – Tulkkauksen ja käännösten laatu19. Tässä artiklassa määrätään tulkkauksen ja käännösten laadun turvaamisesta. Tätä koskevat suositukset on esitetty monikielisyyttä ja tulkkikoulutusta koskevan keskustelufoorumin raportissa[14].6 artikla - Taannehtivuuskielto20. Tämän artiklan tarkoituksena on varmistaa, että yhteisten vähimmäisvaatimusten asettaminen tämän puitepäätöksen mukaisesti ei heikennä tietyissä jäsenvaltioissa sovellettavien vaatimusten tasoa ja että Euroopan ihmisoikeussopimuksessa määrätyt vaatimukset pysyvät voimassa. Jäsenvaltioille jää täysi vapaus säätää tässä puitepäätöksessä sovittuja tiukemmista säännöistä.7 artikla – Päätöksen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä21. Tässä artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot panevat puitepäätöksen täytäntöön …. … kuuta 20… mennessä ja toimittavat neuvostolle ja komissiolle tuohon päivään mennessä säännökset, joilla puitepäätös saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä.8 artikla - Kertomus22. Komission on toimitettava … kuukauden kuluessa puitepäätöksen voimaansaattamisesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus, jossa arvioidaan, kuinka hyvin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet puitepäätöksen noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet, ja esitetään tarvittaessa uusia säädösehdotuksia.9 artikla - Voimaantulo23. Tämän artiklan mukaan puitepäätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .5. Toissijaisuusperiaate24. Jäsenvaltiot eivät yksinään voi saavuttaa ehdotuksen tavoitetta riittävässä määrin, koska sen tavoitteena on edistää jäsenvaltioiden välistä luottamusta. Sen vuoksi on tärkeää sopia yhteisistä vähimmäisvaatimuksista, joita sovelletaan kaikkialla Euroopan unionissa. Ehdotuksella lähennetään jäsenvaltioiden aineellisia sääntöjä ja menettelysääntöjä rikosoikeudenkäynneissä käytettävän tulkkauksen ja käännösten osalta keskinäisen luottamuksen kehittämiseksi. Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen.6. Suhteellisuusperiaate25. Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan tasolla.2009/0101 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PUITEPÄÄTÖSoikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, JOKAottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan 1 kohdan c alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan unioni on asettanut itselleen tavoitteeksi vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen ylläpitämisen ja kehittämisen. Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien ja erityisesti niiden 33 kohdan mukaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen pitäisi olla unionin oikeudellisen yhteistyön peruskivi sekä yksityisoikeudellisissa että rikosasioissa.(2) Neuvosto hyväksyi 29 päivänä marraskuuta 2000 Tampereen päätelmien mukaisesti toimenpideohjelman rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen täytäntöönpanemiseksi[15]. Toimenpideohjelman johdannossa todetaan, että vastavuoroisen tunnustamisen avulla ”on voitava lisätä sekä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä että henkilöiden oikeuksien suojaa”.(3) Rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroinen tunnustaminen edellyttää jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta toistensa rikosoikeudellisiin järjestelmiin. Vastavuoroinen tunnustaminen riippuu hyvin paljon monista parametreista, joihin kuuluu ”... epäiltyjen oikeuksien turvaamisjärjestelyt”[16] ja sellaisten yhteisten vähimmäisvaatimusten määrittely, jotka ovat välttämättömiä vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisen helpottamiseksi.(4) Vastavuoroinen tunnustaminen voi toimia ainoastaan luottamuksen ilmapiirin vallitessa, kun sekä oikeusviranomaiset että muutkin rikosprosessioikeuden toimijat mieltävät muiden jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten päätökset samanarvoisiksi kuin omassa valtiossa annetut päätökset. Kyseessä ei ole ”pelkästään luottamus sopimuspuolen sääntöihin, vaan myös siihen, että sääntöjä sovelletaan oikein”[17].(5) Vaikka kaikki jäsenvaltiot ovat ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan Euroopan yleissopimuksen sopimuspuolia, kokemus on osoittanut, että tämä ei itsessään aina tarjoa riittävää luottamusta muiden jäsenvaltioiden rikosoikeudellisiin järjestelmiin.(6) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artiklan 1 kohdassa määrätään jäsenvaltioissa sovellettavien sääntöjen yhteensopivuuden varmistamisesta [oikeudellisen yhteistyön parantamiseksi rikosasioissa]. Yhteiset vähimmäisvaatimukset johtaisivat todennäköisesti lisääntyneeseen luottamukseen kaikkien jäsenvaltioiden rikosoikeusjärjestelmiä kohtaan, mikä puolestaan johtaisi tehokkaampaan oikeudelliseen yhteistyöhön keskinäisen luottamuksen ilmapiirissä.(7) Yhteisiä vaatimuksia sovellettaisiin tulkkauksen ja käännösten aloilla rikosoikeudellisissa menettelyissä. Jäsenvaltioiden luottamuksen lisäämiseksi tässä puitepäätöksessä määrätään tulkkausta ja käännöksiä koskevista yhteisistä perussäännöistä, joita olisi sovellettava rikosoikeudellisissa menettelyissä Euroopan unionissa. Niissä heijastuvat jäsenvaltioiden perinteet soveltaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen olennaisia määräyksiä.(8) Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 ja 6 artiklassa, siten kuin niitä on tulkittu Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä, määrätään niiden henkilöiden oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin, jotka eivät ymmärrä oikeudenkäynnissä käytettävää kieltä. Tämän puitepäätöksen määräykset helpottavat kyseisten oikeuksien soveltamista käytännössä.(9) Tämän puitepäätöksen määräyksillä varmistetaan, että epäillyn, joka ei puhu eikä ymmärrä oikeudenkäynnissä käytettävää kieltä, oikeudet turvataan maksuttomalla ja laadukkaalla tulkkaus- ja käännösavulla. Epäillyllä on oikeus ymmärtää häntä vastaan nostetut syytteet ja ymmärtää, miten oikeudenkäyntimenettely etenee, jotta hän voi käyttää hänelle kuuluvia oikeuksiaan. Apu olisi laajennettava tarvittaessa koskemaan epäillyn ja hänen puolustusasianajajansa välistä yhteydenpitoa.(10) Kuulo- tai puhevaikeuksista kärsiville epäillyille olisi myös annettava asianmukaista apua.(11) Velvollisuus huolehtia epäillyistä, jotka eivät kykene ymmärtämään tai seuraamaan oikeudenkäyntiä, on lainkäytön oikeudenmukaisuuden edellytys. Syyttäjän, lainvalvontaviranomaisten ja oikeusviranomaisten olisi sen vuoksi varmistettava, että heikossa asemassa mahdollisesti olevat epäillyt voivat käyttää heille kuuluvia oikeuksiaan tehokkaasti. Kyseisten viranomaisten olisi aina oltava tietoisia mahdollisista haavoittuvassa asemassa olevista henkilöistä ja toteutettava toimia kyseisten oikeuksien varmistamiseksi. Näin olisi toimittava aina, jos epäilty on alaikäinen tai jos hänellä on vamma, joka estää hänen aktiivisen osallistumisensa oikeudenkäyntiin.(12) Jäsenvaltioilla olisi oltava velvollisuus kouluttaa tuomareita, asianajajia ja muuta asianmukaista tuomioistuinhenkilöstöä tulkkauksen ja käännösten laadun varmistamiseksi.(13) Tässä puitepäätöksessä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Puitepäätöksellä pyritään erityisesti edistämään oikeutta vapauteen ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin sekä puolustuksen oikeuksia.(14) Koska tavoitetta, joka on yhteisten vähimmäisvaatimusten toteuttaminen, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toteuttaa paremmin unionin tasolla, neuvosto voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Viimeksi mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä puitepäätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,ON TEHNYT TÄMÄN PUITEPÄÄTÖKSEN:1 artikla Soveltamisala1. Tässä puitepäätöksessä määrätään säännöistä, jotka koskevat oikeuksia tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoa koskevissa menettelyissä.2. Kyseisiä oikeuksia sovelletaan henkilöön (”epäilty”) siitä lähtien, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat hänelle, että häntä epäillään rikoksen tekemisestä siihen saakka, kunnes oikeudenkäyntimenettely on saatettu päätökseen.2 artikla Oikeus tulkkaukseen1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava rikosoikeudenkäynnin oikeudenmukaisuuden turvaamiseksi siitä, että epäillylle, joka ei ymmärrä ja puhu rikosoikeudellisissa menettelyissä käytettävää kieltä, annetaan tulkkausta. Tulkkausta annetaan tutkinta- ja oikeusviranomaisten suorittamissa menettelyissä, joihin kuuluvat poliisikuulustelut, epäillyn ja hänen asianajajansa kaikki tarvittavat tapaamiset, kaikki oikeudenistunnot ja kaikki tarvittavat välikäsittelyt.2. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa varmistettava, että rikosoikeudellisissa menettelyissä annettu oikeudellinen neuvonta tulkataan epäillylle.3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytössä on menettely, jolla todetaan, ymmärtääkö ja puhuuko epäilty rikosoikeudellisissa menettelyissä käytettävää kieltä.4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tapauksessa, jossa päätetään, että tarvetta tulkkaukseen ei ole, on olemassa valitusoikeus.5. Oikeus tulkkaukseen käsittää kuulo- tai puhevammaiselle henkilölle annettavan avun.6. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoa koskevien menettelyjen osalta jäsenvaltiot varmistavat, että kyseisten menettelyjen kohteena oleva henkilö, joka ei ymmärrä tai puhu oikeudenkäynnissä käytettävää kieltä, saa tulkkausta oikeudenkäynnin aikana.3 artikla Oikeus käännökseen olennaisista asiakirjoista1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava rikosoikeudenkäynnin oikeudenmukaisuuden turvaamiseksi siitä, että epäillylle, joka ei ymmärrä rikosoikeudellisissa menettelyissä käytettävää kieltä, annetaan käännökset kaikista olennaisista asiakirjoista.2. Käännettäviin olennaisiin asiakirjoihin kuuluu pidätysmääräys, haaste/syytekirjelmä, olennaiset todistusasiakirjat ja tuomio.3. Epäilty tai hänen asianajajansa voivat esittää perustellun pyynnön muiden asiakirjojen kuten epäillyn asianajajan kirjallisesti antaman oikeudellisen neuvonnan kääntämisestä.4. Jäsenvaltiot varmistavat, että tapauksessa, jossa päätetään, että 2 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja ei käännetä, on olemassa valitusoikeus.5. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoa koskevien menettelyjen osalta jäsenvaltiot varmistavat, että kyseisten menettelyjen kohteena oleva henkilö, joka ei ymmärrä kieltä, jolla eurooppalainen pidätysmääräys on laadittu, saa käännöksen kyseisestä asiakirjasta.4 artikla Jäsenvaltioiden on vastattava tulkkauksesta ja käännöksistä aiheutuvista kustannuksistaJäsenvaltiot vastaavat 2 ja 3 artiklan soveltamisesta aiheutuvista tulkkaus- ja käännöskustannuksista.5 artikla Tulkkauksen ja käännösten laatu1. On varmistettava, että tulkkaus ja käännökset mahdollistavat epäillyn käyttää oikeuksiaan täysimääräisesti.2. Jäsenvaltioiden on annettava koulutusta tuomareille, asianajajille ja muulle tuomioistuinhenkilöstölle sen varmistamiseksi, että epäilty kykenee ymmärtämään oikeudenkäynnin kulun.6 artikla TaannehtivuuskieltoTällä puitepäätöksellä ei rajoiteta ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevassa Euroopan yleissopimuksessa tai minkään jäsenvaltion laissa turvattuja oikeuksia tai menettelyllisiä takeita eikä poiketa niistä, jos ne tarjoavat puitepäätöstä korkeatasoisempaa suojelua.7 artikla ToteutusJäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän puitepäätöksen säännösten noudattamiseksi viimeistään … [18].Jäsenvaltioiden on toimitettava samaan päivämäärään mennessä neuvostolle ja komissiolle kirjallisina säännökset, jotka ne ovat antaneet tämän puitepäätöksen mukaisten velvoitteidensa saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä.8 artikla KertomusKomission on toimitettava viimeistään … [19] Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus, jossa arvioidaan, kuinka hyvin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet puitepäätöksen noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet, ja esitetään tarvittaessa uusia säädösehdotuksia.9 artikla VoimaantuloTämä puitepäätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] 15. ja 16. lokakuuta 1999.[2] Päätelmien 33 kohta.[3] KOM(2000) 495, 29.7.2000.[4] EYVL C 12, 15.1.2001, s. 10.[5] Tuomio 28.11. 1978, A-sarja nro 29. ”46. Tuomioistuin toteaa, että 6 artiklan 3 kohdan e alakohdassa olevan ilmaisun ’maksutta’ tavallinen merkitys vahvistetaan 6 artiklan tarkoituksella ja tavoitteilla. Tuomioistuin päättelee, että 6 artiklan 3 kohdan e alakohdassa taataan jokaiselle syytetylle, joka ei osaa tuomioistuimen käyttämää kieltä, oikeus maksuttomaan tulkkausapuun, jota ei tarvitse maksaa myöhemmin takaisin valtiolle.”[6] Tuomio 19.12.1989, A-sarja nro 168.[7] Tuomio 19.12.1989, (10964/84) [1989] Euroopan ihmisoikeussopimuksen 23 artikla.[8] ”41[…] Italian oikeusviranomaisten olisi pitänyt ryhtyä toimiin 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan vaatimusten noudattamiseksi paitsi, jos he pystyivät osoittamaan, että valituksen tekijällä oli riittävä italian kielen taito ymmärtääkseen kirjeen, jolla hänelle ilmoitettiin häntä vastaan nostetuista syytteistä. Mitään näyttöä asiasta ei ole asiakirjoissa tai 23.4.1989 annetuissa todistajalausunnoissa. Tältä osin 6 artiklan 3 kohdan a alakohtaa on rikottu.”[9] Tuomio 24.9.2002, nro 3277/96.[10] http://ec.europa.eu/commission_barroso/orban/docs/FinalL_Reflection_Forum_Report_en.pdf .[11] Tuomio 19.12.1989, A-sarja nro 168.[12] “74. Oikeus maksuttomaan tulkkaukseen käsittää oikeudessa annettujen suullisten lausuntojen lisäksi asiakirja-aineistoa ja oikeudenkäyntiä edeltäviä toimia. Ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kohdan e alakohdan mukaan rikoksesta syytetyllä, joka ei ymmärrä tai puhu oikeudessa käytettävää kieltä, on oikeus saada maksutta tulkin apua kaikkien niiden oikeudessa esille tulevien asiakirjojen kääntämiseen tai lausuntojen tulkkaamiseen, jotka syytetyn on välttämätöntä ymmärtää tai jotka on välttämätöntä kääntää häntä vastaan aloitetussa oikeudenkäynnissä käytetylle kielelle oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin varmistamiseksi. […] Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kohdan e alakohdassa ei kuitenkaan vaadita, että vastaajalla olisi oikeus saada käännös kaikista menettelyyn liittyvistä kirjallisista todisteista tai virallisista asiakirjoista. Vastaajan on tulkkauksen avulla voitava saada tiedot häntä vastaan nostetusta asiasta ja puolustaa itseään; hänen on erityisesti voitava esittää tuomioistuimelle oma käsityksensä tapahtumista. Jotta 6 artiklan 3 kohdan e alakohdassa taattu oikeus olisi käytännössä toimiva ja tehokas, toimivaltaisten viranomaisten velvollisuutena on nimittää tulkki ja erityisolosuhteissa myös valvoa tietyssä määrin tulkkauksen laatua (ks. asiassa Artico annettu tuomio).”[13] ”46. Tuomioistuin toteaa, että 6 artiklan 3 kohdan e alakohdassa olevan ilmaisun ’maksutta’ tavallinen merkitys vahvistetaan 6 artiklan tarkoituksella ja tavoitteilla. Tuomioistuin päättelee, että 6 artiklan 3 kohdan e alakohdassa taataan jokaiselle syytetylle, joka ei osaa tuomioistuimen käyttämää kieltä, oikeus maksuttomaan tulkkausapuun, jota ei tarvitse maksaa myöhemmin takaisin valtiolle.”[14] Ks. alaviite 10.[15] EYVL C 12, 15.1.2001, s. 10.[16] EYVL C 12, 15.1.2001, s. 10.[17] KOM(2000) 495, 26.7.2000, s. 4.[18] 24 päivän kuluttua tämän asetuksen julkaisemisesta virallisessa lehdessä .[19] 36 päivän kuluttua tämän asetuksen julkaisemisesta virallisessa lehdessä .


Avis juridique important

|

52001SC1469

Luonnos komission päätös N:o ..../2001/EHTY Venäjän federaatiosta tuotavia tiettyjä terästuotteita koskevien tiettyjen rajoitusten hallinnosta tehdyn komission päätöksen N:o 244/2001/EHTY liitteen muuttamisesta  /* SEK/2001/1469 lopull. */

Luonnos KOMISSION PÄÄTÖS N:o ..../2001/EHTY Venäjän federaatiosta tuotavia tiettyjä terästuotteita koskevien tiettyjen rajoitusten hallinnosta tehdyn komission päätöksen N:o 244/2001/EHTY liitteen muuttamisestaPERUSTELUTVenäjä on käyttänyt tiettyjen terästuotteiden kaupasta tehdyn sopimuksen [1] 3 artiklan 4 kohdan mukaista oikeuttaan pyytää keskellä vuotta vuodeksi 2001 vahvistettujen määrällisten rajoitusten siirtoa eri tuoteryhmien välillä: se pyysi 1 950 tonnin tuotemäärän siirtoa ryhmästä SB2 ryhmään SB3. Komission päätöksellä N:o 2136/97/EHTY perustettua komiteaa on kuultu ja se hyväksyi yksimielisesti liitteenä olevan ehdotuksen.[1]  EYVL L 300, 4.11.1997, s. 52.Luonnos KOMISSION PÄÄTÖS N:o ..../2001/EHTY Venäjän federaatiosta tuotavia tiettyjä terästuotteita koskevien tiettyjen rajoitusten hallinnosta tehdyn komission päätöksen N:o 244/2001/EHTY liitteen muuttamisestaEUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan ensimmäisen kohdan,ottaa huomioon Venäjän federaatiosta tuotavia tiettyjä terästuotteita koskevien tiettyjen rajoitusten hallinnosta 12 päivänä syyskuuta 1997 tehdyn komission päätöksen N:o 2136/97/EHTY [2], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 5 päivänä helmikuuta 2001 tehdyllä komission päätöksellä N:o 244/2001/EHTY [3], ja erityisesti sen 8 artiklan yhdessä sen 7 artiklan kanssa,[2]  EYVL L 300, 4.11.1997, s. 15.[3]  EYVL L 35, 6.2.2001, s. 16.on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa ja saanut neuvoston yksimielisen puoltavan lausunnon,sekä katsoo seuraavaa:(1) Venäjän federaatio on tehnyt tiettyjen terästuotteiden kaupasta tehdyn sopimuksen [4] 3 artiklan 4 kohdan nojalla pyynnön siirtää tiettyjä määriä luokan SB2 (valssilanka) tuotteita luokkaan SB3 (muut pitkät tuotteet), ja Euroopan hiili- ja teräsyhteisö on suostunut pyyntöön.[4]  EYVL L 300, 4.11.1997, s. 52.(2) Sen vuoksi on muutettava päätöksen N:o 244/2001/EHTY liitettä määrällisten rajoitusten muutoksen huomioon ottamiseksi.(3) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat päätöksen N:o 2136/97/EHTY 7 artiklassa perustetun komitean lausunnon mukaiset,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan päätöksen N:o 244/2001/EHTY liite tämän päätöksen liitteellä.2 artiklaTämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessäTämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä päivänä kuuta .[...]Komission puolestaPascal LAMYKomission jäsenLIITEMÄÄRÄLLISET RAJOITUKSETVenäjän federaatio(tonnia)>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

52003PC0169

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Saksalle tehdä Sveitsin kanssa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklasta poikkeavia määräyksiä sisältävä sopimus  /* KOM/2003/0169 lopull. */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle tehdä Sveitsin kanssa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklasta poikkeavia määräyksiä sisältävä sopimus(komission esittämä)PERUSTELUTSaksa on komission pääsihteeristössä 13. joulukuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY [1], jäljempänä 'kuudes direktiivi', 30 artiklan nojalla lupaa tehdä Sveitsin kanssa sopimus, joka sisältää kuudennen direktiivin 2 ja 3 artiklasta poikkeavia verotusta koskevia määräyksiä.[1]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/92/EY (EYVL L 331, 7.12.2002, s. 27).Muille jäsenvaltioille on ilmoitettu Saksan pyynnöstä 4. helmikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä 30 artiklan mukaisesti.Saksan ja Sveitsin sopimus koskee rajasillan rakentamista ja kunnossapitoa. Sillan tarkoitus on parantaa maiden välisiä tieyhteyksiä ja helpottaa alueiden välistä kauttakulkua. Kyseinen rajasilta on moottoritiesilta, joka rakennetaan Reinin yli Saksan Baden-Württembergissä sijaitsevan Rheinfeldenin kaupungin ja Sveitsin Aargaussa sijaitsevan Rheinfeldenin kaupungin välille ja jolta on pääsy Saksan A861-moottoritielle ja Sveitsin N3-valtatielle.Sopimuksessa määrätään, että sillan rakentamiseen tai kunnossapitoon tarkoitettujen tavaroiden toimituksiin ja palvelujen tarjoamiseen sovelletaan Saksan arvonlisävero lainsäädäntöä, eikä niistä kanneta Sveitsin arvonlisäveroa.Sopimuksessa määrätään myös, että yhden sopimuspuolen alueelta toisen sopimuspuolen alueelle tuoduista tavaroista ei kanneta tuontimaksuja edellyttäen, että näitä tavaroita käytetään kyseisen rajasillan rakentamiseen tai kunnossapitoon. Tätä määräystä ei kuitenkaan sovelleta viranomaisen samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin.Kuudennessa direktiivissä vahvistetun alueellisen soveltamisen periaatteen mukaisesti Saksan alueella suoritettavat sillan rakennus- ja kunnossapitotyöt kuuluvat Saksan arvonlisävero järjestelmän soveltamisalaan. Sitä vastoin Sveitsin alueella suoritetut työt eivät kuulu kuudennen arvonlisäverodirektiivin soveltamisalaan. Näiden säännösten soveltaminen johtaisi töiden erittelyyn sen perusteella, kumman valtion alueella ne suoritetaan. Lisäksi kaikki Saksaan tuodut Sveitsistä lähtöisin olevat sillan rakentamiseen ja kunnossapitoon tarkoitetut tavarat kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan.Sopimuspuolet katsovat, että näiden sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi vakavia verotuksellisia ongelmia kyseisistä töistä vastaaville yrittäjille. Näin ollen sopimuspuolet arvioivat, että sopimusluonnokseen sisältyvät verotusmääräykset ovat perusteltuja, jotta voitaisiin yksinkertaistaa näiden yrittäjien verotukseen liittyviä velvollisuuksia.Mainittakoon myös, että neuvosto on jo antanut Saksan liittotasavallalle useita lupia tehdä muiden kolmansien maiden kanssa raja-alueilla tehtäviä rakennustöitä koskevia sopimuksia, joihin liittyy tähän sopimukseen sisältyvien veromääräysten kaltaisia määräyksiä.Komissio on yhtä mieltä siitä, että rakennus- ja kunnossapitotöiden yhdenmukainen verotus sekä arvonlisäveron kantamisesta luopuminen näiden töiden tekemiseen tarkoitettujen tuonti tavaroiden osalta yksinkertaistaa yrittäjien toiminnan harjoittamista verrattuna tilanteeseen, jossa sovellettaisiin tavanomaisia verotussääntöjä.Komissio katsoo, että kyseessä olevalla sopimuksella olisi vähäinen, mutta myönteinen vaikutus arvonlisäverosta kertyviin yhteisöjen omiin varoihin.Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle tehdä Sveitsin kanssa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklasta poikkeavia määräyksiä sisältävä sopimus(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [2] ja erityisesti sen 30 artiklan,[2]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/92/EY (EYVL L 331, 7.12.2002, s. 27).ottaa huomioon komission ehdotuksen [3],[3]  EUVL C ..., ..., s. ... .sekä katsoo seuraavaa:(1) Saksa on komission pääsihteeristössä 13 päivänä joulukuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt lupaa tehdä Sveitsin kanssa sopimus Reinin yli rakennettavan Saksan Baden-Württembergissä sijaitsevan Rheinfeldenin kaupungin ja Sveitsin Aargaussa sijaitsevan Rheinfeldenin kaupungin välisen, Saksan A861-moottoritielle ja Sveitsin N3-valtatielle johtavan rajasillan rakentamisesta ja kunnossa pidosta.(2) Muille jäsenvaltioille on ilmoitettu Saksan esittämästä pyynnöstä 4 päivänä helmikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä.(3) Sopimus sisältää kuudennen arvonlisäverodirektiivin 2 artiklan 2 alakohdasta ja 3 artiklasta poikkeavia arvonlisäveroa koskevia määräyksiä rajasillan rakentamiseen ja kunnossapitoon liittyvien tavaroiden toimitusten ja palvelujen tarjoamisen osalta sekä sillan rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettävien tavaroiden tuonnin osalta.(4) Ilman poikkeusmääräyksiä Saksan alueella tehtävät rakennus- ja kunnossapitotyöt kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan ja Sveitsin alueella tehdyt vastaavat työt eivät kuuluisi kuudennen arvonlisäverodirektiivin soveltamis alaan. Lisäksi kaikki Saksaan tuodut Sveitsistä lähtöisin olevat sillan rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettävät tavarat kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan.(5) Tavanomaisten sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi siis vakavia verotuksellisia ongelmia kyseisistä töistä vastaaville yrittäjille.(6) Tämän poikkeuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa kyseisen sillan rakennus- ja kunnossapitotöihin liittyvien verojen kantamista.(7) Poikkeustoimenpiteellä olisi ainoastaan vähäinen, mutta myönteinen vaikutus arvonlisäverosta kertyviin yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaSaksalle annetaan lupa tehdä Sveitsin kanssa sopimus, joka sisältää 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY säännöksistä poikkeavia määräyksiä ja joka koskee Reinin yli rakennettavan Saksan Baden-Württembergissä sijaitsevan Rheinfeldenin kaupungin ja Sveitsin Aargaussa sijaitsevan Rheinfeldenin kaupungin välisen, Saksan A861-moottoritielle ja Sveitsin N3-valtatielle johtavan rajasillan rakentamista ja kunnossapitoa.Sopimukseen sisältyvät verotusta koskevat poikkeusmääräykset määritellään tämän päätöksen 2 ja 3 artiklassa.2 artiklaPoiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 3 artiklassa säädetään, tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetun sillanrakennustyömaan ja rakennustyön valmistuttua varsinaisen rajasillan katsotaan, siinä määrin kuin ne sijaitsevat Sveitsin alueella, kuuluvan Saksan alueeseen kyseisen sillan rakentamiseen tai kunnossapitoon liittyvien tavaroiden toimittamisen ja palvelujen tarjoamisen osalta.3 artiklaPoiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 2 artiklan 2 alakohdassa säädetään, Sveitsistä lähtöisin olevista Saksaan tuoduista tavaroista ei peritä arvonlisäveroa edellyttäen, että kyseisiä tavaroita käytetään tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetun sillan rakentamiseen tai kunnossapitoon. Tätä poikkeusta ei kuitenkaan sovelleta viranomaisen samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin.4 artiklaTämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaRAHOITUSSELVITYSEhdotetulla päätöksellä on sen hyväksymisen jälkeen ainoastaan hyvin vähäinen, mutta myönteinen vaikutus arvonlisäverosta kertyviin yhteisöjen omiin varoihin.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            2017/0093(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Eteläisen Tyynenmeren alueellisessa kalastusjärjestössä (SPRFMO) Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ja päätöksen 14405/12 kumoamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Unioni hyväksyi neuvoston päätöksellä 2012/130/EU
                  1
                aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevan yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, jolla perustettiin Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö, jäljempänä ’SPRFMO’. SPRFMO:n puitteissa Etelä-Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön komissio, jäljempänä ’SPRFMO-komissio’, vastaa sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joiden tarkoituksena on SPRFMO-yleissopimusalueen kalavarojen säilyttäminen ja kestävä käyttö pitkällä aikavälillä sekä sellaisten meriekosysteemien suojelu, joissa kyseisiä kalavaroja esiintyy. Tällaisista toimenpiteistä voi tulla unionia sitovia.

               Unionin puolesta alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä esitettävä kanta määritetään nykyisin kaksiportaisella menettelyllä. Unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat esitetään neuvoston päätöksessä, ja kantaa mukautetaan ennen kutakin vuosikokousta komission epävirallisilla asiakirjoilla, joista keskustellaan neuvoston työryhmässä.

               SPRFMO:ssa esitettävää unionin kantaa on 5. lokakuuta 2012 tehdyn neuvoston päätöksen 14405/12 mukaisesti tarkasteltava uudelleen ennen vuoden 2017 vuosikokousta. Sen vuoksi tämän ehdotuksen tarkoituksena on määrittää SPRFMO:ssa esitettävä unionin kanta kaudelle 2017–2021 ja siten korvata 5. lokakuuta 2012 annettu neuvoston päätös 14405/12, joka kattaa kauden 2012–2016.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Tällä tarkistuksella pyritään ottamaan mukaan uuden yhteisen kalastuspolitiikan periaatteet ja suuntaviivat, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013
                  2
               , sekä myös ottamaan huomioon yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta käsittelevän komission tiedonannon
                  3
                tavoitteet. Lisäksi unionin kanta on mukautettu vastaamaan Lissabonin sopimusta.

               Seuraavassa esitettyyn kantaan sisältyy nykyisten kantojen tavoin yleisiä periaatteita ja suuntaviivoja. Siinä on myös mahdollisuuksien mukaan otettu huomioon SPRFMO:n erityispiirteet. Lisäksi siihen on lisätty vakiomenettely unionin kannan vuosittaista tarkennusta varten jäsenvaltioiden esittämän pyynnön mukaisesti.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Ei sovelleta.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Seuraava päätös perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohtaan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa, jossa määrätään, että neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Tätä sovelletaan kantaan, jonka komissio esittää unionin puolesta SPRFMO:ssa.

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013 on oikeusperusta, jossa vahvistetut periaatteet olisi otettava huomioon tässä kannassa.

               Seuraavalla päätöksellä korvataan kautta 2012–2016 koskeva neuvoston päätös 14405/12, ja sillä katetaan kausi 2017–2021.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Ei sovelleta

               •Suhteellisuusperiaate

               Ei sovelleta

               •Toimintatavan valinta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti kanta, joka esitetään unionin puolesta alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä silloin kun niiden on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan niiden institutionaalisia rakenteita, on määritettävä neuvoston päätöksellä komission ehdotuksesta.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

               Ei sovelleta.

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Ei sovelleta.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Ei sovelleta.

               •Vaikutustenarviointi

               Ei sovelleta.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

               Ei sovelleta.

               •Perusoikeudet

               Ei sovelleta.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ei sovelleta.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Ei sovelleta.

               •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

                  Ei sovelleta.

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

                  Ei sovelleta.

               2017/0093 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Eteläisen Tyynenmeren alueellisessa kalastusjärjestössä (SPRFMO) Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ja päätöksen 14405/12 kumoamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 38 artiklassa yhdessä sen 39 artiklan 1 kohdan d alakohdan kanssa määrätään, että yhtenä yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteena on varmistaa tarvikkeiden saatavuus.

               (2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013
                  4
                2 artiklan mukaan yhteisellä kalastuspolitiikalla on varmistettava, että kalastus- ja vesiviljelytoimet ovat ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä, niitä hoidetaan johdonmukaisesti taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien etujen saavuttamista koskevien tavoitteiden kanssa ja että ne parantavat elintarvikkeiden saatavuutta. Siinä säädetään myös, että yhteisessä kalastuspolitiikassa sovelletaan kalastuksenhoitoon ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään näillä tasoilla. Lisäksi siinä edellytetään, että unioni pyrkii toteuttamaan parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin perustuvia hoito- ja säilyttämistoimenpiteitä, joilla edistetään valikoivampiin pyyntimenetelmiin liittyviä kalastusmenetelmiä, tahattomien saaliiden välttämistä ja vähentämistä niin pitkälle kuin mahdollista, meriekosysteemiin ja kalavaroihin vain vähän vaikuttavaa kalastusta sekä poisheittämisen asteittaista lopettamista. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 28 artiklassa säädetään erityisesti, että unioni soveltaa mainittuja periaatteita ulkosuhdepolitiikassaan.

               (3)Unioni hyväksyi neuvoston päätöksellä 2012/130/EU
                  5
                aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevan yleissopimuksen, jäljempänä ’SPRFMO-yleissopimus’, jolla perustettiin Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö, jäljempänä ’SPRFMO’. SPRFMO:n puitteissa SPRFMO-komissio  vastaa sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joiden tarkoituksena on kalastuksenhoidossa noudatettavaa ennalta varautuvaa ja ekosysteemin huomioon ottavaa lähestymistapaa soveltamalla varmistaa kalavarojen säilyttäminen ja kestävä käyttö pitkällä aikavälillä sekä sellaisten meriekosysteemien suojelu, joissa kyseisiä kalavaroja esiintyy.  Tällaisista toimenpiteistä tulee unionia sitovia.

               (4)Neuvosto hyväksyi 5 päivänä lokakuuta 2012 päätöksen 14405/12 Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) puitteissa määriteltävästä unionin kannasta.

               (5)Päätöksessä 14405/12 säädetään, että siinä vahvistettua kantaa tarkistetaan ennen vuonna 2017 pidettävää SPRFMO-komission vuosikokousta. Sen vuoksi on aiheellista kumota päätös 14405/12 ja korvata se uudella päätöksellä.

               (6)Ottaen huomioon, että yleissopimuksen alueen kalavarat ovat muutostilassa, ja unionin kannassa on siksi otettava huomioon viimeaikainen kehitys sekä ennen SPRFMO-komission vuosikokousta tai sen aikana esitetyt uudet tilastolliset, biologiset ja muut tiedot, on SEU-sopimuksen 13 artiklan 2 kohdassa määrättyä unionin toimielinten keskenään tekemän vilpittömän yhteistyön periaatetta noudattaen vahvistettava menettelyt unionin kannan vuosittain tehtävää tarkennusta varten.

               (7)SEUT-sopimuksen 218 artiklan ja 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio edustaa EU:ta SPRFMO-komission vuosikokouksessa. Tämä päätös on sen vuoksi osoitettu komissiolle,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               SPRFMO-komission vuosikokouksessa, silloin kun sen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, esitettävä Euroopan unionin kanta määritetään liitteessä I.

               2 artikla

               SPRFMO-komission vuosikokouksessa esitettävän Euroopan unionin kannan vuosittainen tarkentaminen suoritetaan liitteen II mukaisesti.

               3 artikla

               Komission ehdotuksesta neuvosto arvioi ja tarvittaessa tarkistaa liitteessä I määritettyä unionin kantaa ennen vuonna 2022 pidettävää SPRFMO-komission vuosikokousta.

               4 artikla

               Kumotaan päätös 14405/12.

               5 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Euroopan komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 67, 6.3.2012, s. 1.

                     (2)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (3)
                  KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (5)

                        Neuvoston päätös 2012/130/EU, annettu 3 päivänä lokakuuta 2011, aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevan yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 67, 6.3.2012, s. 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            LIITTEET
            asiakirjaan
            EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            Eteläisen Tyynenmeren alueellisessa kalastusjärjestössä (SPRFMO) Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ja päätöksen 14405/12 kumoamisesta

               LIITE I

               Unionin kanta Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön komissiossa

               (1)Periaatteet

               SPRFMO:n puitteissa unioni

               a)
                     varmistaa, että SPRFMO:n puitteissa hyväksytyt toimenpiteet ovat niiden tavoitteiden mukaisia, joihin unioni pyrkii yhteisellä kalastuspolitiikalla erityisesti soveltamalla ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja, ekosysteemilähtöisen lähestymistavan käytön edistämiseksi kalastuksenhoidossa ja kalastustoiminnan ympäristövaikutusten rajoittamiseksi, tahattomien saaliiden välttämiseksi ja vähentämiseksi niin pitkälle kuin mahdollista, saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi asteittain ja kalastustoiminnasta meriekosysteemeille aiheutuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi sekä edistämällä taloudellisesti kannattavaa ja kilpailukykyistä unionin kalastusalaa kohtuullisen elintason turvaamiseksi kalastustoiminnasta riippuvaisille tahoille ottaen samalla huomioon kuluttajien edut;

               b)
                     varmistaa, että SPRFMO:n puitteissa toteutettavat toimenpiteet ovat SPRFMO-yleissopimuksen tavoitteiden mukaisia;

               c)
                     varmistaa, että SPRFMO:n puitteissa toteutettavat toimenpiteet ovat kansainvälisen oikeuden mukaisia, erityisesti YK:n merioikeusyleissopimuksen, hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevan YK:n sopimuksen, aavan meren kalastusalusten kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä tehdyn sopimuksen sekä satamavaltion toimenpiteistä vuonna 2009 tehdyn elintarvike- ja maatalousjärjestön sopimuksen mukaisia;

               d)
                     tukee kantoja, jotka ovat johdonmukaisia muissa alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä ja tapauksen mukaan saman alueen meriä koskevien alueellisten yleissopimusten yhteydessä esitettävien kantojen kanssa;

               e)
                     pyrkii saavuttamaan synergiaa unionin kahdenvälisissä kalastussuhteissaan kolmansien maiden kanssa harjoittaman politiikan kanssa ja varmistaa johdonmukaisuuden suhteessa muuhun politiikkaansa, erityisesti ulkosuhteiden, ympäristön, kaupan, kehityksen sekä tutkimuksen ja innovoinnin aloilla;

               f)
                     varmistaa unionin kansainvälisten sitoumusten noudattamisen;

               g)
                     noudattaa yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta 19 päivänä maaliskuuta 2012 annettua tiedonantoa koskevia neuvoston päätelmiä
                  1
               ;

               h)
                     pyrkii luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset unionin laivastolle yleissopimusalueella samojen periaatteiden ja vaatimusten perusteella kuin sovelletaan unionin lainsäädännön mukaan, sekä edistämään päätöslauselmien ja suositusten yhdenmukaista täytäntöönpanoa.

               (2)Suuntaviivat

               Unioni pyrkii tapauksen mukaan tukemaan sitä, että SPRFMO hyväksyy seuraavat toimenpiteet:

               a)
                     SPRFMO-yleissopimuksen alueella toteutettavat kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet, jotka perustuvat parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin ja joihin kuuluu SPRFMO:n säätelemiä lajeja koskevat suurimmat sallitut saaliit (TACit) sekä kiintiöiden ja pyyntiponnistuksen säätely, joiden avulla tuotanto saatetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavalle tasolle viimeistään vuonna 2020 tai sitä pidetään yllä siihen asti;

               b)
                     liikakalastuksesta kärsivien kantojen kohdalla tarvittaessa erityistoimenpiteet pyyntiponnistuksen pitämiseksi käytettävissä olevia kalastusmahdollisuuksia vastaavana, sekä liikakalastukselle erityisen herkkiä syvänmeren kalakantoja koskevat täydentävät toimenpiteet;

               c)
                     toimenpiteet, joiden avulla voidaan tehostaa kalastusalan tieteellisen tiedon keräämistä sekä lisätä ja parantaa kalastusalan ja tutkijoiden välistä yhteistyötä;

               d)
                     toimenpiteet LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja poistamiseksi SPRFMO-yleissopimusalueella, mukaan luettuna merkitseminen LIS-luetteloon sekä satamavaltion toimenpiteet;

               e)
                     seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimenpiteet SPRFMO-yleissopimusalueella, jotta voidaan varmistaa valvonnan tehokkuus sekä yhdenmukaisuus SPRFMO:n puitteissa toteutettujen toimenpiteiden, SPRFMO:n alusten satelliittiseurantajärjestelmä mukaan luettuna, kanssa;

               f)
                     toimenpiteet kalastustoiminnasta meriluonnon monimuotoisuuteen ja meriekosysteemeihin (merilinnut mukaan luettuina) kohdistuvien vaikutusten minimoimiseksi, toimenpiteet haavoittuvien meriekosysteemien suojelemiseksi ja mahdollisten uusien haavoittuvien meriekosysteemien yksilöimiseksi SPRFMO-yleissopimusalueella YK:n yleiskokouksen päätöslauselmien mukaisesti, sekä toimenpiteet tahattomien saaliiden (ekologisesti läheisten lajien tahattomat saaliit mukaan luettuina) välttämiseksi ja vähentämiseksi niin pitkälle kuin mahdollista ja saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi asteittain;

               g)
                     toimenpiteet pelkästään hain evien keräämiseksi harjoitettavan kalastuksen kieltämiseksi ja jotta kaikki hait puretaan aluksesta siten, että evät ovat niissä luonnollisesti kiinni;

               h)
                     yhteisten toimintamallien kehittäminen muiden kalastuksenhoitoon SPRFMO:ssa osallistuvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kanssa;

               i)
                     tarkkailijaohjelman toteuttamisen tukeminen osallistumalla asiaankuuluvan tarkkailuohjelman laatimiseen;

               j)
                     SPRFMO:n toimien tuloksellisuutta ja SPRFMO:n antamien suositusten täytäntöönpanoa koskevien säännöllisten ja oikea-aikaisten arviointien suorittamisen tukeminen;

               k)
                     toimenpiteet, joilla pyritään varmistamaan SPRFMO:n talousarvion tasapainoisempi jakautuminen keskipitkällä aikavälillä;

               l)
                     muut tekniset toimenpiteet, jotka pohjautuvat SPRFMO:n alaisten elinten lausuntoihin.

               LIITE II

               Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön komission vuosikokouksessa

               esitettävän unionin kannan vuosittain tehtävä tarkennus

               Ennen jokaista SPRFMO-komission vuosikokousta toteutetaan tarvittavat toimet, jotta unionin puolesta esitettävässä kannassa voidaan ottaa huomioon uusimmat Euroopan komissiolle toimitetut tilastolliset, biologiset ja muut merkitykselliset tiedot, liitteessä I esitettyjen periaatteiden ja suuntaviivojen mukaisesti.

               Tätä tarkoitusta varten Euroopan komissio toimittaa neuvostolle tai sen valmisteluelimille riittävän aikaisin ennen SPRFMO:n komission kutakin vuosikokousta kyseisiin tietoihin perustuvan asiakirjan, jossa esitetään unionin kannan ehdotetun tarkennuksen erityispiirteet keskustelua ja hyväksymistä varten.

               Jos myöhemmissä kokouksissa, mukaan lukien paikalla pidettävät kokoukset, ei päästä yksimielisyyteen uusien seikkojen ottamisesta huomioon unionin kannassa, asia saatetaan neuvoston tai sen valmisteluelinten käsiteltäväksi.

                     (1)
                  Ks. asiakirja 7086/12 PECHE 66.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            2017/0253(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamiseen(puolustusalan tutkimusta koskeva unionin valmistelutoimi)

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               ETA:n sekakomitean päätösluonnoksella (joka on ehdotetun neuvoston päätöksen liitteenä) on tarkoitus muuttaa ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 31, jotta voidaan laajentaa ETA-sopimuksen sopimuspuolten yhteistyö kattamaan myös ETA:n EFTA-valtioiden osallistuminen unionin puolustusalan tutkimusta koskevaan valmistelutoimeen, jäljempänä ’valmistelutoimi’. Koska Liechtenstein ja Islanti eivät ole ilmaisseet kiinnostustaan osallistua tähän valmistelutoimeen, ETA:n sekakomitean päätösluonnos koskee ainoastaan Norjaa.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               ETA-sopimuksen 78 artiklassa määrätään, että sopimuspuolet syventävät ja laajentavat yhteistyötään EU:n toiminnassa, joka liittyy tutkimustyöhön ja teknologiseen kehittämistyöhön. Komissio, joka rahoittaa tällä hetkellä yksinomaan siviili- tai kaksikäyttöteknologiaan liittyvää tutkimus- ja kehittämistoimintaa Horisontti 2020 -ohjelman kautta, pitää valmistelutoimea keskeisenä keinona testata EU:n talousarviosta rahoitettavan, puolustukseen liittyvän tutkimuksen lisäarvoa.

               Koska Norja on sopinut hallinnollisesta järjestelystä Euroopan puolustusviraston kanssa ja koska puolustus- ja turvallisuusalan hankintoja koskeva direktiivi (2009/81/EY), jonka tarkoituksena on varmistaa todellinen kilpailu ja yhdenvertainen kohtelu tällä alalla, otettiin osaksi ETA-sopimusta jo vuonna 2014, Norjan osallistuminen valmistelutoimeen on johdonmukaista alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Innovatiivisia teknologioita, tuotteita ja palveluja koskeva puolustusalan tutkimusyhteistyö on keskeisessä asemassa puolustusalan pitkän aikavälin kilpailukyvyn ja sitä kautta Euroopan strategisen riippumattomuuden turvaamisessa. Yhteistyö Norjan kanssa edistäisi EU:n pyrkimyksiä tällä alalla.

               Komissio toteaa, että valmistelutoimi on osa sisämarkkinoihin, teollisuuteen ja tutkimukseen liittyviä komission politiikkoja. Tämän alan yhteistyön syventäminen vastaa näin ollen ETA-sopimuksen tavoitteita.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Ehdotuksen oikeusperustan muodostavat unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012
                  1
                54 artiklan 2 kohdan b alakohta, 84 artiklan 2 kohta ja 124 artikla yhdessä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94
                  2
                1 artiklan 3 kohdan kanssa, jonka mukaan neuvosto vahvistaa tällaisten päätösten osalta unionin kannan komission ehdotuksesta.

               Komissio toimittaa yhteistyössä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa ETA:n sekakomitean päätösluonnoksen neuvostolle hyväksyttäväksi unionin kantana. Komissio toivoo voivansa esittää sen ETA:n sekakomiteassa mahdollisimman pian.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä:

               Tämän ehdotuksen tavoitetta eli yhteistyön käynnistämistä puolustustutkimuksen alalla ETA:n EFTA-valtioiden kanssa osana niiden osallistumista EU:n talousarviosta rahoitettavaan valmistelutoimeen ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan tavoitteen vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla.

               •Suhteellisuusperiaate

               Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteen saavuttamiseksi eli yhteistyön syventämiseksi ja laajentamiseksi tutkimustyöhön ja teknologiseen kehittämistyöhön liittyvässä EU:n toiminnassa.

               •Toimintatavan valinta

               Valittu säädöstyyppi on ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaisesti ETA:n sekakomitean päätös. ETA:n sekakomitea varmistaa ETA-sopimuksen tehokkaan täytäntöönpanon ja toiminnan. Tätä varten se tekee päätöksiä ETA-sopimuksessa määrätyissä tapauksissa.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö ja vaikutustenarviointi

               Komissio harkitsi vuonna 2013 puolustusalan tutkimusta koskevan valmistelutoimen
                  3
                käynnistämistä tukeakseen kilpailukykyisempää ja tehokkaampaa puolustus- ja turvallisuusalaa
                  4
               . Euroopan parlamentti
                  5
                ja neuvosto
                  6
                suhtautuivat myönteisesti tähän aloitteeseen ja kehottivat komissiota laatimaan ehdotuksen valmistelutoimen toteuttamiseksi. Eurooppa-neuvosto
                  7
                totesi vuonna 2015, että on tarpeen varmistaa valmistelutoimen asianmukainen rahoitus, sillä valmistelutoimella tasoitetaan tietä tulevalle puolustustutkimusta ja -teknologiaa koskevalle ohjelmalle
                  8
               .

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Norja maksaa rahoitusosuuden budjettikohtaan 02 04 77 03: ”Valmistelutoimi – Puolustusalan tutkimus”. Norjan rahoitusosuus vuodeksi 2017 on todennäköisesti 585 000 euroa.

               5.LISÄTIEDOT

               EU:n talousarviopolitiikan mukaisesti osallistuminen EU:n toimintaan on mahdollista vasta, kun vastaava rahoitusosuus on maksettu. Maksu voidaan suorittaa heti sen jälkeen kun tämä luonnos neuvoston päätökseksi on hyväksytty ja kun Euroopan komissio on vahvistanut rahoituspyynnön ja toimittanut sen ETA:n EFTA-valtioille.

               Sen vuoksi sekakomitean päätösluonnosta sovelletaan takautuvasti 11. huhtikuuta 2017 alkaen, jotta voidaan kattaa ajanjakso, joka alkaa puolustusalan tutkimusta koskevan valmistelutoimen rahoituksesta ja yksikkökustannusten käytöstä vuoden 2017 osalta annetun komission päätöksen hyväksymisestä 11 päivänä huhtikuuta 2017 ja päättyy kyseisen rahoitusosuuden vastaanottamiseen. Näin ollen Norjan toimielinten, yritysten, organisaatioiden ja kansalaisten olisi voitava osallistua toimintaan, joka käynnistyy ennen tämän ETA:n sekakomitean päätöksen voimaantuloa. Kulut, jotka aiheutuvat niiden osallistumisesta tällaiseen toimintaan, jonka toteuttaminen alkaa 11. huhtikuuta 2017 jälkeen, olisi katsottava tukikelpoisiksi samoin edellytyksin kuin kulut, joita on aiheutunut EU:n jäsenvaltioiden toimielimille, yrityksille, organisaatioille ja kansalaisille, edellyttäen, että tämä päätös tulee voimaan ennen kyseisen valmistelutoimen päättymistä.

               Takautuva soveltaminen ei vaikuta asianomaisten henkilöiden oikeuksiin ja velvollisuuksiin, ja se on luottamuksensuojan periaatteen mukainen.

               Lisäksi ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 32 olevan 1 artiklan 8 kohdan mukaisesti ETA:n sekakomitean päätös ETA:n EFTA-valtion osallistumisesta johonkin Euroopan unionin yleisen talousarvion ETA-liitteessä mainittuun toimintaan on tehtävä viimeistään 10. heinäkuuta. Muussa tapauksessa yhteistyötä lykätään seuraavaan vuoteen, ellei toisin ole sovittu.

               Koska yhteistyö on hyvin tärkeä käynnistää heti valmistelutoimen alkaessa, oheisessa ETA:n sekakomitean päätöksessä todetaan, että yhteistyö alkaa 11. huhtikuuta 2017, vaikka itse päätös tehdään 10. heinäkuuta 2017 jälkeen.

               2017/0253 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamiseen

                  (puolustusalan tutkimusta koskeva unionin valmistelutoimi)

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 9 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94
                  9
                ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan,

               ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012
                  10
                ja erityisesti sen 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan, 84 artiklan 2 kohdan ja 124 artiklan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Sopimus Euroopan talousalueesta
                  11
               , jäljempänä ’ETA-sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994.

               (2)ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaan ETA:n sekakomitea voi päättää muuttaa muun muassa ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 31, jäljempänä ’pöytäkirja 31’.

               (3)ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 31 sisältyy määräyksiä, jotka koskevat yhteistyötä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla.

               (4)On aiheellista laajentaa ETA-sopimuksen sopimuspuolten yhteistyö kattamaan EFTA-valtioiden osallistuminen puolustusalan tutkimusta koskevaan unionin valmistelutoimeen, joka rahoitetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta.

               (5)On asianmukaista, että EFTA-valtioiden osallistuminen tähän valmistelutoimeen liittyvään toimintaan, joka rahoitetaan budjettikohdasta 02 04 77 03, alkaa 11 päivänä huhtikuuta 2017, vaikka oheinen ETA:n sekakomitean päätös hyväksytään tai vaikka mahdollisten valtiosäännön asettamien vaatimusten täyttymisestä tämän päätöksen osalta ilmoitetaan 10 päivän heinäkuuta 2017 jälkeen.

               (6)EFTA-valtioiden toimielinten, yritysten, organisaatioiden ja kansalaisten olisi voitava osallistua toimintaan, joka käynnistyy ennen tämän päätöksen voimaantuloa. Kulut, jotka aiheutuvat niiden osallistumisesta tällaiseen toimintaan, jonka toteuttaminen alkaa 11 päivän huhtikuuta 2017 jälkeen, olisi katsottava tukikelpoisiksi samoin edellytyksin kuin kulut, joita on aiheutunut EU:n jäsenvaltioiden toimielimille, yrityksille, organisaatioille ja kansalaisille, edellyttäen, että oheinen ETA:n sekakomitean päätös tulee voimaan ennen kyseisen valmistelutoimen päättymistä.

               (7)ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 31 olisi sen vuoksi muutettava, jotta tätä laajennettua yhteistyötä voitaisiin tehdä 11 päivästä huhtikuuta 2017.

               (8)ETA:n sekakomiteassa esitettävän unionin kannan olisi perustuttava tähän päätökseen liitettyyn päätösluonnokseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               ETA:n sekakomiteassa unionin puolesta esitettävä kanta yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 ehdotettuun muuttamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn ETA:n sekakomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

                     (2)
                  EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6–8.

                     (3)
                  Valmistelutoimi, sellaisena kuin se on määritelty unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1) 54 artiklan 2 kohdassa.

                     (4)
                  COM(2013)542, Kohti kilpailukykyisempää ja tehokkaampaa puolustus- ja turvallisuusalaa.

                     (5)
                  Euroopan parlamentin päätöslauselma 21. marraskuuta 2013 Euroopan puolustuksen teollisesta ja teknologisesta perustasta (2013/2125(INI)).

                     (6)
                  Eurooppa-neuvoston päätelmät 19.–20. joulukuuta 2013 (EUCO 217/13).

                     (7)
                  Eurooppa-neuvoston päätelmät 25.–26. kesäkuuta 2015 (EUCO 22/15).

                     (8)
                  Euroopan puolustusviraston mukaan tutkimuksella ja teknologialla tarkoitetaan tässä puolustukseen liittyvää tutkimustoimintaa, jonka teknologisen valmiuden taso on 1–6.

                     (9)
                  EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6–8.

                     (10)
                  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

                     (11)
                  EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            LIITE
            asiakirjaanEhdotus neuvoston päätökseksiETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamiseen(puolustusalan tutkimusta koskeva unionin valmistelutoimi)

               ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o …/2017,

                  annettu xxx,

                  yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamisesta

               ETA:N SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 86 ja 98 artiklan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)On aiheellista laajentaa ETA-sopimuksen sopimuspuolten yhteistyö kattamaan EFTA-valtioiden osallistuminen puolustusalan tutkimusta koskevaan unionin valmistelutoimeen, joka rahoitetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta.

               (2)On asianmukaista, että EFTA-valtioiden osallistuminen tähän valmistelutoimeen liittyvään toimintaan, joka rahoitetaan budjettikohdasta 02 04 77 03, alkaa 11 päivänä huhtikuuta 2017, vaikka tämä päätös hyväksytään tai vaikka mahdollisten valtiosäännön asettamien vaatimusten täyttymisestä tämän päätöksen osalta ilmoitetaan 10 päivän heinäkuuta 2017 jälkeen.

               (3)EFTA-valtioiden toimielinten, yritysten, organisaatioiden ja kansalaisten olisi voitava osallistua toimintaan, joka käynnistyy ennen tämän päätöksen voimaantuloa. Kulut, jotka aiheutuvat niiden osallistumisesta tällaiseen toimintaan, jonka toteuttaminen alkaa 11 päivän huhtikuuta 2017 jälkeen, olisi katsottava tukikelpoisiksi samoin edellytyksin kuin kulut, joita on aiheutunut EU:n jäsenvaltioiden toimielimille, yrityksille, organisaatioille ja kansalaisille, edellyttäen, että tämä päätös tulee voimaan ennen kyseisen valmistelutoimen päättymistä.

               (4)ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 31 olisi sen vuoksi muutettava, jotta tätä laajennettua yhteistyötä voitaisiin tehdä 11 päivästä huhtikuuta 2017,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Lisätään ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 31 olevaan 1 artiklaan kohta seuraavasti:

               ”13.a)EFTA-valtiot osallistuvat 11 päivästä huhtikuuta 2017 unionin toimintaan, joka liittyy seuraavaan budjettikohtaan varainhoitovuotta 2017 koskevassa Euroopan unionin yleisessä talousarviossa:

               -budjettikohta 02 04 77 03: ”Valmistelutoimi – Puolustusalan tutkimus”.

               b)EFTA-valtiot osallistuvat a alakohdassa tarkoitetun toiminnan rahoitukseen sopimuksen 82 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.

               c)Kulut, jotka aiheutuvat EFTA-valtioiden toimielimille, yrityksille, organisaatioille ja kansalaisille niiden osallistumisesta a alakohdassa tarkoitettuun toimintaan, jonka toteuttaminen alkaa 11 päivän huhtikuuta 2017 jälkeen, katsotaan tukikelpoisiksi toimen alusta lähtien samoin edellytyksin kuin kulut, joita on aiheutunut EU:n jäsenvaltioiden toimielimille, yrityksille, organisaatioille ja kansalaisille, asianomaisen avustussopimuksen tai avustuspäätöksen mukaisesti, edellyttäen, että [...] annettu ETA:n sekakomitean päätös N:o [...]/2017 [tämä päätös] tulee voimaan ennen valmistelutoimen päättymistä.

               d)Islanti ja Liechtenstein eivät osallistu tähän valmistelutoimeen eivätkä a alakohdassa tarkoitetun toiminnan rahoitukseen.”

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona viimeinen ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukainen ilmoitus on tehty*.

                  1Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017.

               3 artikla

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

               Tehty Brysselissä

                     ETA:n sekakomitean puolesta

                     Puheenjohtaja

                     ETA:n sekakomitean sihteerit

                     (1)
                  [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista on ilmoitettu.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Päätös N:o …/…
            ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamisesta sopimuspuolten yhteistyön laajentamiseksi kattamaan EFTA-valtioiden osallistuminen puolustusalan tutkimusta koskevaan unionin valmistelutoimeen

               EFTA-valtioiden julistus

               Tällä päätöksellä laajennetaan sopimuspuolten yhteistyö kattamaan EFTA-valtioiden osallistuminen puolustusalan tutkimusta koskevaan unionin valmistelutoimeen. EFTA-valtiot katsovat, että puolustusasiat eivät kuulu ETA-sopimuksen soveltamisalaan ja että sen vuoksi tämän päätöksen hyväksyminen ei laajenna ETA-sopimuksen soveltamisalaa kattamaan puolustusasioita laajemmin kuin EFTA-valtioiden osallistuminen kyseiseen valmistelutoimeen. EFTA-valtiot korostavat myös sitä, että Islanti ja Liechtenstein eivät osallistu valmistelutoimeen eivätkä sen rahoittamiseen.


Avis juridique important

|

52002PC0603

Ehdotus: neuvoston päätös Cotonoun sopimukseen liittyvän investointikehyksen hoitamisesta EIP:lle aiheutuvien kulujen korvaamisesta  /* KOM/2002/0603 lopull. */

Virallinen lehti nro 045 E , 25/02/2003 s. 0204 - 0209

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Cotonoun sopimukseen liittyvän investointikehyksen hoitamisesta EIP:lle aiheutuvien kulujen korvaamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTKesäkuussa 2000 allekirjoitettu Cotonoun sopimus antaa keskeisen roolin yksityissektorille AKT-EY-yhteistyön päätavoitteiden täyttämisessä. Päätavoitteita ovat köyhyyden vähentäminen ja poistaminen lopulta, kestävä kehitys ja AKT-maiden asteittainen yhdentyminen maailmantalouteen. Sopimuksessa tunnustetaan, että investointeja edistämällä ja yksityissektorin kehittämistä kannustamalla AKT-maat voivat huomattavasti parantaa mahdollisuuksiaan nopeammasta ja kestävästä kasvusta, millä puolestaan on myönteinen vaikutus köyhyyden vähentämiseen. Tässä tarkoituksessa 21 artiklan mukaisesti AKT-EY-yhteistyöllä tuetaan muun muassa yrittäjyyteen liittyvää osaamista ja liiketoimintakulttuurin kehittämistä, yksityistämistä ja yritystoiminnan uudistamista, sovittelu- ja välimiesmenettelyjen kehittämistä, yksityisyrityksille tarkoitettujen rahoituspalvelujen ja muiden palvelujen laadun, tarjonnan ja saannin parantamista, sekä kotimaisten että ulkomaisten yksityisten sijoituspääomavirtojen ohjaamista ja houkuttelemista yksityisyritysten rahoittamiseen, sekä takausjärjestelyjen ja teknisen tuen tarjontaa.Yksityissektorin kehittämisessä käytettäviä pääinstrumentteja on investointikehys. Se on Euroopan investointipankin (EIP) hoitama 2,2 miljardin euron suuruinen rahasto. Kehyksen avulla "saadaan käyttöön pitkän aikavälin rahoitusresursseja, myös riskipääomaa, joka auttaa edistämään kasvua yksityisellä sektorilla, sekä hankitaan kotimaista ja ulkomaista pääomaa tähän tarkoitukseen" (76 artiklan 1 kohta). Huomiota kiinnitetään erityisesti paikallisen rahoitussektorin kehittämiseen niin, että siitä muodostuu tehokas rahoituskanava pienyritysten kehittämiseen, sekä AKT-maiden kotimaisten pääomamarkkinoiden kehittämiseen parantamaan niiden toimintaedellytyksiä kotimaisten sijoituspääomien käyttöön saamiseksi. Investointikehyksestä rahoitetaan myös elinkelpoisia julkisia ja yksityisiä infrastruktuurihankkeita, jotka ovat perusedellytys investointien rohkaisemiselle ja kestävälle kehitykselle. Kehyksen käytössä ovat seuraavanlaiset rahoitusinstrumentit: lainat, pääomasijoitukset, oman pääoman ehtoinen pääoma ja takaukset.Investointikehyksen erityispiirteetInvestointikehys poikkeaa Lomén sopimuksen nojalla annettavasta riskipääomarahoituksesta seuraavilta kohdin:1. sijoitetun pääoman suuruus: 2 200 miljoonaa euroa, tai 120 prosentin korotus neljännen Lomén sopimuksen toiseen rahoituspöytäkirjaan nähden2. painopiste yksityissektorin rahoittamisessa alueilla, joiden investointimahdollisuudet ovat epävarmat ja useimmiten rajalliset3. kehyksen uudistuva luonne. Se merkitsee, että jatkossa rahoitusvarat riippuvat lopulta takaisinmaksuista, ja vaatimusta pitkäkestoisesta taloudellisesta kannattavuudesta. Tämä vaatii entistäkin suurempaa huolellisuutta hankkeiden arviointityössä ja tilivalvonnassa sekä riskianalyyseissa ja riskien hallinnassa riskien rajoittamiseen tähtäävien toimenpiteiden soveltaminen mukaan lukien.HenkilöstötarvePankki katsoo, että rahaston täysitehoinen hoitaminen edellyttää lopulta 49 kokopäivätoimisen työntekijän lisäystä. Tämä tarkoittaa, että henkilöstömäärän lisäys on toteutettava ennen ensimmäisen rahoituspöytäkirjan umpeutumista seuraavin perustein:* Erityisosaamista ei nykyisin käytettävissä ja lisää henkilökuntaa tuomaan helpotusta olemassa oleviin pullonkauloihin (16 henkilöä). Rahoituksen välittäminen enenevästi ja pankin uusi tehtävä AKT-maiden rahoitusmarkkinoiden tukijana ja kehittäjänä edellyttävät uutta asiantuntemusta, joka liittyy suoraan AKT-ympäristöön. Erityisesti osaamista tarvitaan kapasiteetin luomiseksi ja vahvistamiseksi seuraavilla alueilla: pankkianalyysi; sijoitusrahastojen arvioiminen ja valvonta; takaustoimien arvioiminen ja strukturointi. Osaamista tarvitaan myös investointikehyksen operaatioihin ja maakohtaisiin luottokelpoisuuskysymyksiin liittyvien periaatekysymysten seurannassa; toimialakohtaisten analyysien ohjaamisessa ja valvonnassa, joita saatetaan tarvita uusien tulevaisuuden investointimahdollisuuksien valinnassa; pääomamarkkinatutkimuksissa (instrumentit, varovaisuussäännökset, pankkivalvonta), joita rahoitussektorin operaatiot edellyttävät; toimintojen taloudellisen ja kehityksellisen kokonaisvaikutuksen arvioimisen tarkastelussa.* Yhteensä 33 työntekijän nettolisäys hoitamaan kasvavaa toimintavolyymia. Näistä 5 työntekijää voitaisiin sijoittaa kentälle. Kosketuksesta toiminnan konkreettisiin kohteisiin voitaisiin saada kahtalainen hyöty, kun hankkeiden valinta helpottuu ja koordinaatio tehostuu muiden lahjoittajien, ja erityisesti EU:n komission valtuuskuntien kanssa. Se olisi myös linjassa valtuutuksen vaatimuksen kanssa pankin lisääntyvästä osallistumisesta AKT-maiden kehitysprosessiin. Näitä hyötyjä pitäisi tosin arvioida muiden toimielinten kokemusta vasten, sitä riskiä vasten, että toiminta ei tuota merkittäviä tuloksia ja toimintaan sisältyviä lisäkustannuksia vasten. Tällaiset riskit voitaisiin minimoida toiminnan käynnistämisellä pilottihankkeena aloittamalla yhdellä maantieteellisellä alueella väliaikaisesti.Enintään 49 työntekijän lisäyksen jälkeen AKT-maiden toimintoja hoitavan henkilökunnan kokonaismäärä pankissa on 115 kokopäivätoimista työntekijää. Heistä 75 henkilöä on vastuussa investointikehyksen perusteella tehtävistä toimista. Näistä 75 työntekijästä suunnilleen kolmen neljänneksen tulee olla asiantuntevaa henkilöstöä ja avustajia, ja loput tukihenkilöstöä. Osastokohtaisesti noin puolet tästä määrästä on tarkoitus kohdentaa AKT-maiden luotonannosta vastaavalle osastolle, 40 prosenttia lakiasiainosastolle ja hankkeet-pääosastolle, ja loppuosa muille tehtäväalueille.HallintokustannuksetEIP on ollut Euroopan unionin kehitysapuohjelmien perinteinen kumppani, joka rahoittaa investointeja omista rahoitusvaroistaan sekä jäsenvaltioiden valtuutuksella riskipääomista. Omista rahoitusvaroista tehtävän toiminnan kustannukset katetaan lainoista perittävällä marginaalilla, kun taas jäsenvaltiot ovat korvanneet pankille kokonaisuudessaan riskipääomaoperaatioiden hoitamisesta aiheutuneet kulut. Samaa periaatetta sovelletaan tulevaisuudessa investointikehyksen hallinnointiin, kuten siitä on säädetty yhdeksättä EKR:ää koskevan sisäisen sopimuksen 8 artiklan 2 kohdassa. Tässä asiakirjassa esitetyt kustannukset koskevat siten vain niitä 75 työntekijää, jotka on varattu investointikehyksen hoitamista varten. Lomén toiminnan valvontaan liittyvät kustannukset katetaan olemassa olevalla palkkioiden maksamista koskevalla sopimuksella sekä omista rahoitusvaroista tehtävien toimien kustannukset pankin marginaaleilla.Investointikehyksen toimintaan liittyvät kustannukset on rakennettu edellä käsitellyn vähin erin tapahtuvan henkilöstön luomisen ja muiden kustannusten pohjalta. Kustannuksia on oikaistu arvioitu kustannusten kohoaminen huomioon ottaen, ja ne sisältävät viisi osatekijää:* Henkilöstökulut on suurin erä. Niiden perusteeksi on otettu valtuutuksella hoidettavien toimien standardikustannukset pankille vuonna 2001 laskettuna täysimääräisen kulukorvauksen periaatteen mukaan, toisin sanoen ottamalla huomioon sekä suorat kustannukset että osuuden pankin yleisistä hallintokustannuksista, mikä itse asiassa kaksinkertaistaa suorat kustannukset. Henkilökulut ovat siten arviolta 178 miljoonaa euroa ensimmäisiltä viideltä vuodelta olettaen, että henkilöstön palkkaaminen porrastetaan neljälle vuodelle siten, kuin jäljempänä olevassa taulukossa on esitetty.* Toisen kuluerän taustalla on toimintojen laadullisesta muuttumisesta aiheutuva vaikutus: muun muassa entistä laaja-alaisemmat ja/tai ylimääräiset tehtävät, ulkopuolisen erityisosaamisen käyttö enenevästi, erityiset tietotekniikkaan liittyvät vaatimukset ja ohjelmat. Nämä kustannukset ovat arviolta 10 miljoonaa euroa.* Käynnistyskustannukset ovat arviolta noin 8 miljoonaa euroa. Kustannukset ovat merkittäviltä osin toteutuneet jo kolmen viime vuoden aikana. Näihin menoihin sisältyvät myös investointikehyskomitean kokouskulut ennen investointikehyksen toiminnan käynnistymistä.* Enintään 5 työntekijän komennuksesta kohdealueille on arvioitu tulevan kuluja yhteensä noin 3 miljoonaa euroa.* Laskelmiin liittyvät epävarmuustekijät huomioon ottaen satunnaisiin kuluihin on varattu 10 prosentin lisäsumma.Tältä pohjalta kokonaiskustannukset ovat yhteensä 219 miljoonaa euroa viisivuotiskaudelta. Keskimääräiset vuosikustannukset ovat siten vajaat 44 miljoonaa euroa, tai 2 prosenttia kehyksen määrärahoista. Tämä luku on verrannollinen yksityisten sijoitusrahastojen hallintokulujen kiinteän osuuden alarajaan; näiden hallintokulut ovat keskimääräisesti 2-3 prosenttia vuodessa laskettuna varallisuuden arvosta.Alla olevassa taulukossa on esitetty yhteenveto liiketoimintasuunnitelman, henkilöstön ja arvioitujen enimmäiskustannusten kehityksestä.>TAULUKON PAIKKA>*sisältää suunnitellut henkilöstön hankinnat**1/4 vuosikustannuksista olettaen, että vain neljännen vuosineljänneksen toiminnot koskevat tulevia investointikehyksen operaatioitaPankille aiheutuvien kulujen korvausperiaatteetKehittyvillä markkinoilla yksityiset sijoitusrahastot perivät tyypillisesti 2-3 prosentin vuotuisen hallinnointipalkkion, joka lasketaan sijoitusrahaston sijoitusjakson aikaisen arvon perusteella ja käytössä olevien sijoitussummien perusteella tämän jälkeen.On tarpeen tehdä ero pitkäaikaisen ratkaisun ja tilapäisten järjestelyjen välillä investointikehyksen ensimmäisten toimintavuosien aikana.Pitkällä aikavälillä on johdonmukaista, että pankki saa korvauksen suoraan kehyksestä. Cotonoun sopimuksessa määrätään, että investointikehyksen alaisten toimien tuottamat nettotakaisinmaksut siirretään investointikehykseen. Tämä merkitsee, että ainoastaan takaisinmaksut - pääoma ja korko, sekä oman pääoman tuotto - nettona ilman pankin palkkioita siirretään takaisin kehykseen. Tämä vaihtoehto on kuitenkin mahdollinen vasta sitten, kun kokoon on kertynyt riittävän suuret rahavirrat. Talousennusteista käy ilmi, että tämä tapahtuisi parhaimmillaan 6. tai 7. toimintavuonna. Toisen rahoituspöytäkirjan tulisikin siten sisältää täsmällinen määräys, jonka mukaan pankin palkkiot rahoitettaisiin kehyksestä niin, että ainoastaan takaisinmaksut nettona ilman pankin palkkioita palautuisivat takaisin kiertoon. Jäsenvaltioiden tulisi päättää nyt pankin palkkioista käytävän keskustelun yhteydessä tämän asian ottamisesta seuraavan neuvottelukierroksen (2004-2005) esityslistalle.Välivaiheen ajaksi, ja nimenomaan Cotonoun ensimmäistä rahoituspöytäkirjaa varten, on valittava toisenlainen korvausmenetelmä.Pankin hallinnointipalkkioiden korvausjärjestelmäTästä aiheesta käytiin keskusteluja sekä investointikehyskomiteassa, jossa jäsenvaltiot ovat edustettuina, että AKT-maiden rahoitusvaliokunnassa. Keskusteluissa nousi pinnalle kaksi mahdollista vaihtoehtoa:* palkkiot vähennetään nimenomaisesti kehyksestä* palkkiot vähennetään aikaisempien yleissopimusten alaisten riskipääomatoimien tuottamista takaisinmaksuista.Ensimmäistä vaihtoehtoa ei valittu, koska itse rahoituspöytäkirjassa eikä myöskään Cotonoun sopimuksen liitteessä II ole minkäänlaista mainintaa siitä, että investointikehyksen hoitamisesta EIP:lle aiheutuvat kustannukset voidaan vähentää jälkimmäisistä määrärahoista.Palkkioiden vähentäminen Lomén sopimuksiin sisältyvien riskipääomien takaisinmaksuistaTämä vaihtoehto pitää sisällään, että sama kulukorvausjärjestelmä ulotetaan koskemaan investointikehystä, jota sovelletaan pankin palkkioiden maksamiseen eri Lomén sopimusten alaisten riskipääomatoimien osalta. Pankki perii AKT-maiden velanhoitomaksut talousarviovaroista eri Lomén valtuutusten nojalla ja tilittää varat EU:n jäsenvaltioiden tileille. Pankki kuitenkin vähentää edeltäkäsin omat palkkionsa. Jäsenvaltioille siirretään siten ainoastaan takaisinmaksut ilman pankin palkkioita.Investointikehyksen hoitamisesta tulevat pankin palkkiot voitaisiin maksaa samalta pohjalta samoista Lomén rahavaroista. Ne vähennettäisiin velanhoitomaksuista riskipääomien hoitamisesta perittävien palkkioiden ohella siten, että vain rahamäärät ilman Lomén sopimusten ja investointikehyksen alaisten toimien hallinnointipalkkioita palautuisivat jäsenvaltioille. Lisävaikeutena tosin on, että kolme uusinta jäsenvaltiota ovat osallistuneet ainoastaan Lomé IVa -sopimuksen rahoitukseen, eikä niiden takaisinmaksut ole riittävän suuret korvaamaan niiden osuutta ennen vuotta 2006. Pankki suunnittelee rahoittavansa ennakolta näiden jäsenvaltioiden maksuosuudet, kunnes niiden osuus takaisinmaksuista on kasvanut riittävän suureksi.Laskelmista käy ilmi, että nämä velanhoitomaksut olisivat riittävän suuret. Jos ne kuitenkin osoittautuisivat riittämättömiksi, jäsenvaltioiden täytyy sitoutua korvaamaan pankin palkkiot muista lähteistä.On pidettävä mielessä, että korvaus kohdistuu ainoastaan investointikehyksen hoitamisesta pankille aiheutuviin nettokustannuksiin. Toisin sanoen jäsenvaltioiden maksettavaksi tulevat palkkiot vastaavat toteutuneita kuluja, jotka saattavat osoittautua vuositasolla alhaisemmiksi kuin 2 prosenttia. Investointikehyksen vuotuiseen liiketoimintasuunnitelmaan tulee sisältymään henkilökunnan hankintaa koskeva erityinen jakso käsittäen suunnitellut henkilömäärän lisäykset ja kustannusennusteen. Investointikehystä koskeva vuosikertomus tulee käsittämään kehyksen hallinnointikustannuksia koskevan jakson sekä kustannuskohtaisen erittelyn. Jos toteutuneet kulut jäävät alkuperäisiä ennusteita alhaisemmiksi, tehdään erotusten käyttöä koskevia varauksia joko vuodeksi kerrallaan, tai ensimmäisen rahoituspöytäkirjan voimassaolon päättyessä. Saldot voitaisiin hyvittää investointikehykselle erikseen määrättäviä käyttötarkoituksia varten, tai palauttaa jäsenvaltioille.VoimassaoloaikaTämän neuvoston päätöksen oikeusperusteena on yhdeksättä EKR:ää koskeva sisäinen sopimus. Jos päätös hyväksytään, se voi siten tulla voimaan vasta kyseisen sopimuksen voimaan tullessa. Lisäksi päätösehdotuksen 9 artiklassa säädetään, että päätöstä sovelletaan sisäisen sopimuksen soveltamisen ajan.PäätelmäEdellä esitetyistä syistä komissio ehdottaa neuvostolle, että tämä hyväksyisi liitteenä olevan päätöksen.Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSCotonoun sopimukseen liittyvän investointikehyksen hoitamisesta EIP:lle aiheutuvien kulujen korvaamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 [1] allekirjoitetun kumppanuussopimuksen,[1]  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen 12 päivältä syyskuuta 2000 Cotonoussa Beninissä 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta sekä taloudellisen avun jakamisesta EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille [2] ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,[2]  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on laadittu yhteisymmärryksessä pankin kanssa,sekä katsoo seuraavaa:(1) Cotonoun sopimus ei sisällä määräystä niiden kulujen korvaamisesta, jotka aiheutuvat Euroopan investointipankille, jäljempänä 'pankki', investointikehyksen hoitamisesta.(2) Pankki käyttää investointikehyksen edunsaajilta perityt arviointien standardipalkkiotuotot kokonaisuudessaan säännönmukaisten kulujensa kattamiseen, lukuun ottamatta poikkeuksellisia palkkioita, jotka on saatu satunnaisten menojen kattamista varten,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaVaraus, joka tehdään pankin perimiä palkkioita vastaan koskien investointikehyksen ja korkotukien sekä merentakaisia maita ja alueita, jäljempänä 'MMA', varten saatujen rahoitusvarojen hoitamista, on enintään 220 miljoonaa euroa. Palkkioilla korvataan täysimääräisesti kulut, jotka johtuvat investointikehyksen, ja myös AKT-valtioiden ja MMA:n toimien korkotukiin varattujen rahasummien hoitamisesta Cotonoun sopimuksen ensimmäisen rahoituspöytäkirjan viisivuotiskauden aikana.2 artiklaSikäli kuin pankin panostus, siten kuin Cotonoun sopimuksen liitteessä II ja investointikehyksen alaista toimintaa koskevissa suuntaviivoissa määritellään, pysyy entisellä tasollaan, 1 artiklassa määrätty enimmäispalkkio muodostaa palkkioiden ylärajan.3 artiklaJokaisena vuotena viimeistään syyskuun ensimmäisenä päivänä pankki esittää investointikehyskomitealle seuraavaa vuotta koskevat kustannusarvionsa sekä näiden edellyttämät palkkiot vastaavasti. Nämä tiedot liitetään investointikehyskomitean hyväksymään investointikehystä koskevaan liiketoimintasuunnitelmaan. Ensimmäistä vuotta koskeva kustannusesitys riippuu Cotonoun sopimuksen voimaantulopäivästä.4 artiklaJokaisena vuotena pankki esittää edellisen vuoden aikana toteutuneet kustannukset investointikehystä koskevassa vuosikertomuksessa, jonka investointikehyskomitea hyväksyy, sekä investointikehyksen edunsaajilta saman vuoden aikana perittyjen arviointipalkkioiden määrän. Vuosikertomusehdotus, joka sisältää nämä luvut, annetaan investointikehyskomitealle viimeistään helmikuun 28 päivänä ja lopullinen kertomus viimeistään kesäkuun 30 päivänä.5 artiklaJos pankille johtuvat kustannukset määrätyltä vuodelta ovat alhaisemmat tai korkeammat kuin mitä vastaavassa liiketoimintasuunnitelmassa on esitetty, pankki pyytää investointikehyskomitean päätöstä tarpeellisista järjestelyistä.6 artiklaEdellä 1 artiklassa tarkoitetut palkkiovaraukset katetaan jäsenvaltioille velanhoitomaksuina tulevista takaisinmaksuista, jotka syntyvät riskipääomaoperaatioista ja peräkkäisten Lomén sopimusten perusteella myönnetyistä erityislainoista. Kullekin jäsenvaltiolle kuuluva rahamäärä määritellään jäsenvaltion suhteellisen osuuden perusteella sen maksuosuudesta yhdeksänteen EKR:ään. Jäsenvaltioiden osalta, joiden takaisinmaksusaamiset eivät toistaiseksi ole määrällisesti riittävän suuret, pankki veloittaa näiden tilejä sekä perii vuotuista korkoa, jonka määrä on kulloinkin voimassa oleva EONIA-korko vähennettynä kahdellatoista ja puolella korkopisteellä.7 artiklaNeuvosto, pankin kanssa yhteisymmärryksessä laaditusta komission esityksestä, päättää 1 artiklassa tarkoitettujen pankin palkkioiden rahoittamistavasta, jos velanhoitomaksuina tulevat takaisinmaksut eivät ole riittävän suuret tähän tarkoitukseen.8 artiklaJäsenvaltiot antavat pankille valtuudet vähentää palkkiot suoraan investointipankissa olevilta tileiltään, joille 6 artiklassa määrätyt takaisinmaksut hyvitetään. Palkkiot vähennetään jokaisen vuosineljänneksen ensimmäisenä arkipäivänä ja niille maksetaan vuotuista korkoa, joka on kulloinkin voimassa oleva EONIA-korko vähennettynä kahdellatoista ja puolella korkopisteellä.9 artiklaTämä päätös tulee voimaan sen hyväksymispäivänä. Sitä sovelletaan sisäisen sopimuksen soveltamisen ajan.Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja