Avis juridique important

|

51996PC0341(02)

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) metsäpalojen torjunnasta yhteisössä annetun asetuksen (ETY) N:o 2158/92 muuttamisesta  /* KOM/96/0341 lopull. - CNS 96/0186 */

Virallinen lehti nro C 268 , 14/09/1996 s. 0008

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) metsäpalojen torjunnasta yhteisössä annetun asetuksen (ETY) N:o 2158/92 muuttamisesta (96/C 268/07) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(96) 341 lopull. - 96/0186(CNS)(Komission esittämä 16 päivänä heinäkuuta 1996)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettämetsäpalojen torjunnasta yhteisössä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2158/92 (1) ensimmäinen soveltamisjakso päättyy 31 päivänä joulukuuta 1996,metsät vaikuttavat olennaisesti ekologisen perustasapainon säilyttämiseen erityisesti maaperän, vesistöjen, ilmaston, eläimistön ja kasviston osalta; tämä ekologinen tasapaino on välttämätön kestävälle maataloudelle ja maaseudun hoidolle,metsäluonnonvarojen säilyttämisellä huolehditaan myös taloudellisista, ekologisista ja yhteiskunnallisista kysymyksistä ja sen avulla voidaan pitää yllä myös maatalousalalla ja maaseutualueilla työskentelevien henkilöiden yhteiskunnallista asemaa,Euroopan unioni antaa erityisen painoarvon metsävarojensa suojelulle ja on tehnyt tämän vuoksi kansainvälisiä sitoumuksia metsien kestävän kehityksen ja metsämaiden suojelun alalla, erityisesti Riossa vuonna 1992 pidetyn Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristönsuojelu- ja kehityskonferenssin sekä kahden Euroopan laajuisen metsänsuojelua käsittelevän, Strasbourgissa 1990 ja Helsingissä 1993 pidetyn ministerikokouksen yhteydessä; asetuksessa (ETY) N:o 2158/92 säädetyllä yhteisön toiminnalla metsien suojelemiseksi metsäpaloilta vastataan osaltaan näistä sitoumuksista,tämän asetuksen mukaisesti 60 miljoonaa hehtaaria metsää eli miltei puolet Euroopan metsistä on luokiteltu alueiksi, joilla on metsäpalovaara,palot muodostavat edelleen metsien kestävää kehitystä rajoittavan tekijän alueilla, joilla on metsäpalovaara sekä vähentävät metsien merkitystä kestävässä maatalouden kehityksessä ja maaseudun hoidossa,metsäpalojen torjunnalla edistetään välittömästi perustamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja tavoitteita,asetuksen (ETY) N:o 2158/92 5 artiklan mukaan luodun metsäpaloja koskevan tiedonvaihtojärjestelmän ansiosta on voitu kehittää yhteisön sisäinen yhteistyö metsäpalojen alalla; tämän järjestelmän kehittäminen mahdollistaa sellaisen välineen käyttöönottamisen, jonka avulla voidaan arvioida paremmin metsäpalojen torjumiseksi toteutettuja toimenpiteitä ja tutkia paremmin palojen syitä,tämän vuoksi olisi jatkettava asetuksessa (ETY) N:o 2158/92 säädettyä yhteisön toimintaa metsäpalojen torjumiseksi erityisesti alueilla, joilla on metsäpalovaara, rahoitettujen metsiä koskevien toimenpiteiden yhdenmukaistamiseksi, palojen syiden torjumiseksi sekä ennalta ehkäisemistä ja valvontaa koskevien järjestelmien parantamiseksi; tämän vuoksi on säädettävä asetuksen (ETY) N:o 2158/92, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, soveltamiseksi ohjelmasta uudeksi, viisi vuotta kestäväksi jaksoksi 1 päivästä tammikuuta 1997, jolloin 1 päivänä tammikuuta 1992 aloitetun ohjelman kestoajaksi tulee kymmenen vuotta, jaohjelman jatkamisen toteuttamiseen arvioidaan tarvittavan noin 70 miljoonan ecun määrä,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Korvataan asetuksen (ETY) N:o 2158/92 10 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavasti:1. Toiminnan kestoaika on viisi vuotta 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen.2. Toiminnan toteuttamiseen tarvitaan yhteisön varoja arviolta 70 miljoonaa ecua jaksoksi 1997-2001.2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.(1) EYVL N:o L 217, 31.7.1992, s. 3


				|

		52011PC0888

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS tietyistä kestämättömän kalastuksen salliviin maihin liittyvistä, kalakantojen säilyttämiseksi toteutettavista toimenpiteistä /* KOM/2011/0888 lopullinen - 2011/0434 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
YK:n merioikeusyleissopimus[1] sekä YK:n kalakantasopimus[2] edellyttävät, että
rannikkovaltiot sekä valtiot, joiden laivastot kalastavat kyseisiä kantoja
viereisellä aavalla merellä, hoitavat yhteistyössä vastuullisesti viereisillä
talousalueilla esiintyviä hajallaan olevia ja laajasti vaeltavia kalakantoja
taatakseen niiden kestävyyden pitkällä aikavälillä, neuvottelemalla joko
suoraan keskenään tai asianomaisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen
kautta.
Hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien
kalakantojen hoidosta on usein vaikea päästä sopimukseen, ja siihen tarvitaan
kaikkien asianomaisten valtioiden aito tahto tehdä yhteistyötä. Jos tietyt
valtiot, joilta puuttuu hyvää tahtoa edistää yhteisesti sovittuja toimenpiteitä,
toteuttavat yksipuolisia toimenpiteitä, seurauksena voi olla kyseessä olevan
kannan huomattava ehtyminen, vaikka muut valtiot vähentäisivät omaa
pyyntiponnistustaan.
EU:lla on kalastustuotteiden kannattavana
kohdemarkkina-alueena erityinen vastuu siitä, että edellä mainittua
yhteistyövelvoitetta noudatetaan. Sen vuoksi EU:lla on oltava keinot toteuttaa
vaikuttavia toimenpiteitä niitä valtioita vastaan, jotka eivät tee
vilpittömästi yhteistyötä sovittujen toimenpiteiden toteuttamiseksi tai jotka
ovat vastuussa kantojen liikakalastukseen johtavista toimenpiteistä ja
käytänteistä, jotta voitaisiin estää tämän kestämättömän kalastuksen
jatkuminen. Nyt käsillä olevan ehdotuksen tarkoituksena on esitellä nopea ja
tehokas mekanismi kauppaan liittyvien ja muiden toimenpiteiden käyttämiseksi
edellä kuvatun kaltaisissa tilanteissa. Toimenpiteillä pyrittäisiin edistämään
kyseessä olevien valtioiden välistä yhteistyötä tarkoituksenmukaisten ja
mahdollisuuksien mukaan yhteisesti sovittujen säilyttämistoimenpiteiden
toteuttamiseksi asianomaisten kantojen osalta niiden optimaalisen käytön
turvaamiseksi.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA
VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET
Yhteisesti tärkeiden kantojen hoidosta EU:n
ulkopuolisten rannikkovaltioiden kanssa vuosittain käytävät neuvottelut ovat
hyvä tilaisuus kuulla sidosryhmiä siitä, miten olisi toimittava, kun jokin
kolmas maa ei ole halukas yhteistyöhön. Yleisesti sidosryhmät toivovat
komission ottavan käyttöön kaupan rajoituksia tai muuntyyppisiä toimenpiteitä
maiden painostamiseksi siihen, että ne suostuvat käymään merkityksellisiä
neuvotteluja oikeudenmukaisesta ratkaisusta, joka takaisi yhteisesti tärkeiden
kantojen kestävyyden.
Ehdotukseen liittyvän vaikutusten arvioinnin
laadintaa edelsi kohdennettu kuuleminen kauppa- ja muiden toimenpiteiden
käytöstä keinona vähentää kestämättömän kalastuksen sallivien kolmansien maiden
harjoittamaa kalastusta. Yleisesti ottaen sidosryhmät kannattivat selkeästi
kauppa- ja muiden toimenpiteiden toteuttamista, ehkä ainoana poikkeuksena oli
jalostusteollisuus.
Ehdotusta varten laadittiin vaikutusten
arviointi, jonka tiivistelmä esitetään oheisena. Vaikutusten arvioinnissa
analysoitiin toimenpiteiden ympäristövaikutukset sekä taloudelliset ja
sosiaaliset vaikutukset. Tarkastellut toimenpiteet vaihtelivat nykytilanteen
säilyttämisestä kyseessä olevien kalojen ja kalastustuotteiden tuonnin
täydelliseen kieltoon, ja niihin sisältyi myös sekä kaupan alaa laajemmalle
ulottuvia että muita kuin lainsäädännöllisiä toimenpiteitä. Vaikutusten arvioinnin
päätelmänä oli, että olisi tarkoituksenmukaista luoda EU:lle väline, joka
mahdollistaa – lähinnä kauppaan liittyvien – toimenpiteiden nopean
mukauttamisen. Toimenpiteet otettaisiin käyttöön niitä maita vastaan, jotka
sallivat kalakantojen säilymistä uhkaavan, kestämättömällä tavalla
harjoitettavan kalastuksen. Lisäksi tehtiin välineen mahdollista muotoa ja
sisältöä koskevia ehdotuksia. Toimenpidettä valmisteltaessa on käynyt
ilmeiseksi, että oikeusperustana olisi oltava SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohta
ja 207 artikla, koska asetuksen perimmäisenä tavoitteena on edistää
kalakantojen säilymistä eivätkä tarkastelun kohteena olevat toimenpiteet ole
pelkästään kauppaan liittyviä.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
Asetuksen 1 artiklassa määritellään asetuksen
tarkoitus: esitellään menettely, joka mahdollistaa oikeudenmukaisten
kustannustehokkaiden toimenpiteiden toteuttamisen kestävän kalastuksen
edistämiseksi.
Asetuksen 2–5 artiklassa kuvataan maat, joihin
toimenpiteet on tarkoitus kohdistaa (kestämättömän kalastuksen sallivat maat), erityyppiset
toimenpiteet, joita voidaan ottaa käyttöön, sekä edellytykset, jotka määräävät
missä ja milloin toimenpiteitä voidaan toteuttaa. Asetuksen 4 artiklassa
säädetään erityisesti, että toimenpiteet hyväksytään komission täytäntöönpanosäädöksillä
(yleensä sovellettaisiin tarkastelumenettelyä). Jos mainitaan, että
toimenpiteen on oltava EU:n kansainvälisten sitoumusten mukainen, tarkoitetaan
yhteensopivuutta WTO-sopimuksen mukaisten EU:n velvoitteiden kanssa, etenkin
jos on kyse kaupan rajoituksista.
Asetuksen 6 artiklassa määritellään tietyt
vaiheet, jotka on suoritettava kestämättömän kalastuksen sallivien maiden
osalta ennen toimenpiteiden toteuttamista. Niiden tarkoituksena on tarjota
kyseisille maille tilaisuus tulla kuulluksi ja korjata omia toimiaan. Asetuksen
7 artiklassa määritellään toimenpiteiden soveltamisaika siinä tapauksessa, että
kyseiset maat toteuttavat korjaavia toimenpiteitä.
Asetuksen 8 artiklassa määritellään komitea,
joka avustaa komissiota asetuksen täytäntöönpanossa.
Asetus tulee voimaan 9 artiklan mukaisesti 20
päivää julkaisemisen jälkeen.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Talousarviovaikutuksia
ei ole.
2011/0434 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
tietyistä kestämättömän kalastuksen salliviin
maihin liittyvistä, kalakantojen säilyttämiseksi toteutettavista toimenpiteistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan ja 207 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[3],
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Kuten 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyssä
Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, jäljempänä ’UNCLOS’, ja
hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen
säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn
Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten
täytäntöönpanosta 4 päivänä joulukuuta 1995 tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä
’YK:n kalakantasopimus’, määrätään, tiettyjen hajallaan olevien kalakantojen ja
laajasti vaeltavien kalakantojen hoito edellyttää kaikkien niiden maiden
yhteistyötä, joiden laivastot hyödyntävät kyseisiä kantoja. Yhteistyö voidaan
toteuttaa alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen yhteydessä tai, jos ne eivät
ole toimivaltaisia kyseisen kannan osalta, asianomaisesta kalastuksesta
kiinnostuneiden maiden välisellä erityisjärjestelyllä.
(2)
Jos sellaiset kolmannet maat, joiden intressinä on
kyseiselle maalle ja unionille yhteisesti tärkeiden kantojen kalastus,
harjoittavat, ottamatta asianmukaisesti huomioon tuon aikaisia muiden
valtioiden ja unionin kalastustapoja tai ‑oikeuksia, velvollisuuksia ja
etuja, kyseisen kannan kestävyyden vaarantavaa kalastustoimintaa eivätkä tee
kannan hoitamiseksi yhteistyötä unionin kanssa, olisi toteutettava
erityistoimenpiteitä sen edistämiseksi, että kyseiset maat osallistuisivat
kannan hoitamiseen.
(3)
Kalakannat olisi katsottava kestäviksi, jos ne
pidetään pysyvästi vähintään kestävän enimmäistuoton mahdollistavilla tasoilla,
kuten UNCLOS-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdassa ja 119 artiklan 1 kohdassa ja
YK:n kalakantasopimuksen 5 artiklan b alakohdassa tarkoitetaan.
(4)
On tarpeen määritellä edellytykset, joiden
perusteella voidaan katsoa, että maa sallii kestämättömän kalastuksen ja että
siihen olisi sovellettava tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä, mukaan
luettuna menettely, jossa kyseisille maille taataan oikeus tulla kuulluiksi ja
ne saavat tilaisuuden toteuttaa korjaavia toimenpiteitä.
(5)
Lisäksi on tarpeen määritellä, minkä tyyppisiä
toimenpiteitä kestämättömän kalastuksen sallivien maiden osalta voidaan
toteuttaa, ja vahvistaa yleiset edellytykset tällaisten toimenpiteiden
toteuttamiselle, jotta ne perustuisivat puolueettomiin kriteereihin ja olisivat
tasapuolisia, kustannustehokkaita ja yhteensopivia kansainvälisen oikeuden,
erityisesti Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen, kanssa.
(6)
Toimenpiteillä olisi poistettava kestämättömän
kalastuksen sallivien maiden laivastoilta kannustimet yhteisesti tärkeiden
kalakantojen kalastamiselle. Tähän voidaan päästä esimerkiksi rajoittamalla
kestämättömän kalastuksen sallivien maiden vastuulle kuuluvien, yhteisesti
tärkeän kannan kalastusta harjoittavien alusten pyyntiin perustuvien
kalatuotteiden tuontia, rajoittamalla kyseisille aluksille tarjottavia
satamapalveluja tai torjumalla mahdollisuus, että unionin kalastusaluksia tai
unionin kalastusvälineitä käytetään kestämättömän kalastuksen sallivien maiden
vastuulla tapahtuvaan yhteisesti tärkeän kannan kalastukseen.
(7)
Unionin vaikuttavan ja yhtenäisen toiminnan
varmistamiseksi kalakantojen säilyttämisen alalla on tärkeää, että laittoman,
ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja
poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä 29 päivänä syyskuuta 2008
annetussa asetuksessa (EY) N:o 1005/2008[4]
kuvatut toimenpiteet otetaan huomioon.
(8)
Ennen kyseisten toimenpiteiden toteuttamista on
tarpeen arvioida niiden vaikutukset ympäristön, kaupan, talouden ja
sosiaalisten näkökohtien kannalta.
(9)
Tämän asetuksen nojalla toteutettujen
toimenpiteiden soveltaminen olisi lopetettava heti, kun kestämättömän
kalastuksen salliva maa on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet osallistuakseen
yhteisesti tärkeän kannan säilyttämiseen.
(10)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen
yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä
täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä täytäntöönpanosäädöksillä
tarkastelumenettelyä soveltaen, kuten yleisistä säännöistä ja periaatteista,
joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä,
16 päivänä helmikuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksen (EU) N:o 182/2011[5]
2 artiklan 2 kohdassa säädetään. Päätökset siitä, olisiko toimenpiteiden
soveltaminen lopetettava, olisi kuitenkin kiireellisyyden vuoksi hyväksyttävä
välittömästi sovellettavina täytäntöönpanosäädöksinä mainitun asetuksen 8
artiklan mukaisesti.
(11)
Komission olisi hyväksyttävä välittömästi
sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, jos pakottavat ja kiireelliset syyt niin
edellyttävät tämän asetuksen nojalla toteutettujen toimenpiteiden soveltamisen
lopettamiseen liittyvissä asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1.
Tässä asetuksessa säädetään kehys tiettyjen
toimenpiteiden toteuttamiselle kalastusta koskevan kolmansien maiden toiminnan
ja politiikan yhteydessä tavoitteena turvata Euroopan unionille ja kyseisille
kolmansille maille yhteisesti tärkeiden kalakantojen kestävyys pitkällä
aikavälillä.
2.
Tämän asetuksen nojalla toteutettavia toimenpiteitä
voidaan soveltaa kaikissa tapauksissa, joissa yhteisesti tärkeiden kantojen
yhteinen hoito edellyttää yhteistyötä unionin kanssa, myös silloin, kun
yhteistyö tapahtuu alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai vastaavan elimen
puitteissa.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia
määritelmiä:
(a)
’yhteisesti tärkeällä kannalla’ tarkoitetaan kalakantaa,
jota on sen maantieteellisen levinneisyyden seurauksena sekä jäsenvaltioiden
että kolmansien maiden ulottuvilla ja jonka hoito edellyttää kyseisten
kolmansien maiden ja unionin yhteistyötä;
(b)
’oheislajilla’ tarkoitetaan mitä tahansa kalalajia,
jota esiintyy sekakalastuksessa yhteisesti tärkeän kannan kanssa;
(c)
’sekakalastuksella’ tarkoitetaan sellaisella
kalastusalueella harjoitettavaa kalastusta, jolla on useampia pyydykseen
herkästi kiinni jääviä lajeja;
(d)
’alueellisella kalastuksenhoitojärjestöllä’ tarkoitetaan
osa-alue- tai aluetason tai vastaavaa järjestöä, jolla on kansainvälisen
oikeuden nojalla tunnustettu toimivalta ottaa käyttöön säilyttämis- ja
hoitotoimenpiteitä kyseisen järjestön perustavan yleissopimuksen tai muun
sopimuksen nojalla järjestön vastuulle kuuluvia meren elollisia luonnonvaroja
varten;
(e)
’tuonnilla’ tarkoitetaan kalan tai
kalastustuotteiden tuomista unionin alueelle, myös sen alueella sijaitsevissa
satamissa tapahtuvaa jälleenlaivausta varten;
(f)
’jälleenlaivauksella’ tarkoitetaan kalastusaluksella
olevan kalan tai sillä olevien kalastustuotteiden koko määrän tai osan
purkamista toiseen kalastusalukseen;
(g)
’kestävällä enimmäistuotolla’ tarkoitetaan suurinta
saalista, joka kalakannasta voidaan pyytää määräämättömän ajan.
3 artikla
Kestämättömän kalastuksen sallivat maat
3.
Kolmas maa voidaan määritellä kestämättömän
kalastuksen sallivaksi maaksi, jos
(a)
se ei tee unionin kanssa yhteistyötä yhteisesti
tärkeän kannan hoitamiseksi täysin yhdenmukaisesti Yhdistyneiden Kansakuntien
merioikeusyleissopimuksen määräysten tai hajallaan olevien kalakantojen ja
laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä
joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen
määräysten täytäntöönpanosta 4 päivänä joulukuuta 1995 tehdyn sopimuksen
kanssa, ja
(b)
kyseinen kolmas maa
(a)
ei ole toteuttanut minkäänlaisia
kalastuksenhoitotoimenpiteitä, tai
(b)
on toteuttanut kyseisiä toimenpiteitä ottamatta
asianmukaisesti huomioon muiden, Euroopan unioni mukaan luettuna, oikeuksia, etuja
ja velvollisuuksia ja kyseiset kalastuksenhoitotoimenpiteet johtavat
kalastustoimintaan, jonka seurauksena kannasta tulee kestävän enimmäistuoton
mahdollistavaa tasoa pienempi, kun toimenpiteitä tarkastellaan yhdessä unionin
joko itsenäisesti tai yhteistyössä muiden maiden kanssa toteuttamien
toimenpiteiden kanssa.
4.
Edellä olevan 1 kohdan b alakohdan ii alakohtaa
sovellettaessa kestävän enimmäistuoton mahdollistavat kalakantojen tasot
määritellään parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen
perusteella.
4 artikla
Toimenpiteet, joita kestämättömän kalastuksen sallivien maiden osalta voidaan
toteuttaa
1.
Komissio voi toteuttaa täytäntöönpanosäädöksinä
seuraavat kestämättömän kalastuksen sallivia maita koskevat toimenpiteet:
(a)
määritellään kestämättömän kalastuksen sallivat
maat;
(b)
määritellään tarvittaessa alukset tai laivastot,
joihin tiettyjä toimenpiteitä sovelletaan;
(c)
otetaan unioniin suuntautuvassa tuonnissa käyttöön
määrällisiä rajoituksia kalalle, joka on peräisin yhteisesti tärkeästä kannasta
ja on pyydetty kestämättömän kalastuksen sallivan maan alaisuudessa, ja
tällaisesta kalasta valmistetuille tai sitä sisältäville kalastustuotteille;
(d)
otetaan unioniin suuntautuvassa tuonnissa käyttöön
määrällisiä rajoituksia minkä tahansa oheislajin kalalle, joka on pyydetty
harjoitettaessa yhteisesti tärkeän kannan kalastusta kestämättömän kalastuksen
sallivan maan alaisuudessa, ja tällaisesta kalasta valmistetuille tai sitä
sisältäville kalastustuotteille; tällaisessa tapauksessa komission on määriteltävä
tarkoituksenmukainen tapa ratkaista, mitkä saaliit kuuluvat toimenpiteen
soveltamisalaan;
(e)
määrätään unionin satamien käyttöä koskevia
rajoituksia aluksille, jotka purjehtivat kestämättömän kalastuksen sallivan
maan lipun alla ja kalastavat yhteisesti tärkeää kantaa, sekä aluksille, jotka
jälleenlaivaavat kestämättömän kalastuksen sallivan maan lipun alla
purjehtivien alusten tai kyseisen maan hyväksymien, jonkin muun lipun alla
purjehtivien alusten pyytämää yhteisesti tärkeän kannan kalaa tai siihen perustuvia
kalatuotteita; tällaisia rajoituksia ei sovelleta UNCLOS-sopimuksen 18
artiklassa tarkoitetuissa ylivoimaiseen esteeseen tai hätätilanteeseen
liittyvissä tapauksissa palveluihin, jotka ovat aivan välttämättömiä kyseisten
tilanteiden korjaamiseksi;
(f)
kielletään unionin talouden toimijoita ostamasta
kestämättömän kalastuksen sallivien maiden lipun alla purjehtivaa
kalastusalusta;
(g)
kielletään jäsenvaltion lipun alla purjehtivien
kalastusalusten siirtäminen kestämättömän kalastuksen sallivien maiden lipun alle;
(h)
kielletään jäsenvaltioita antamasta lupaa tehdä
rahtaussopimuksia kestämättömän kalastuksen sallivien maiden talouden
toimijoiden kanssa;
(i)
kielletään jäsenvaltion lipun alla purjehtivien
kalastusalusten tai yhteisesti tärkeän kannan kalastuksessa tarvittavien
kalastusvälineiden ja –tarvikkeiden vienti kestämättömän kalastuksen salliviin
maihin;
(j)
kielletään sopiminen jäsenvaltion kansalaisten ja
kestämättömän kalastuksen sallivien maiden kansalaisten välisistä yksityisistä
kauppajärjestelyistä, joiden avulla kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiva
kalastusalus voisi käyttää tällaisten maiden kalastusmahdollisuuksia;
(k)
kielletään jäsenvaltion lipun alla purjehtivien
kalastusalusten ja kestämättömän kalastuksen sallivan maan lipun alla
purjehtivien kalastusalusten yhteiset kalastustoimet.
2.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 8 artiklan
2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5 artikla
Tämän asetuksen nojalla toteutettavia toimenpiteitä koskevat yleiset
vaatimukset
1.
Tämän asetuksen nojalla toteutettavat toimenpiteet
(a)
liittyvät yhteisesti tärkeän kannan säilyttämiseen;
(b)
toteutetaan yhdessä unionin alusten harjoittamaa
kalastusta tai kalan ja siitä valmistettujen tai sitä sisältävien
kalatuotteiden tuotantoa tai kulutusta unionissa koskevien rajoitusten kanssa
sen lajin osalta, jota varten toimenpiteet on tämän asetuksen nojalla
hyväksytty. Oheislajeihin kyseisiä rajoituksia voidaan soveltaa vain, jos niitä
pyydetään yhteisesti tärkeän kannan kalastusta harjoitettaessa;
(c)
sopivat yhteen sellaisten velvoitteiden kanssa,
jotka perustuvat kansainvälisiin sopimuksiin, joiden osapuoli unioni on, tai
muihin asiaa koskeviin kansainvälisen oikeuden sääntöihin.
2.
Tämän asetuksen mukaisesti toteutettavissa
toimenpiteissä otetaan huomioon asetuksen (EY) N:o 1005/2008 nojalla jo
toteutetut toimenpiteet.
3.
Tämän asetuksen mukaisesti toteutettavia
toimenpiteitä ei saa soveltaa tavalla, joka johtaisi mielivaltaiseen tai
perusteettomaan syrjintään sellaisten maiden välillä, joissa vallitsevat
samanlaiset olosuhteet, tai joka merkitsisi kansainvälisen kaupan peiteltyä
rajoittamista.
4.
Toteuttaessaan toimenpiteitä tämän asetuksen
mukaisesti komissio arvioi toimenpiteiden lyhyen ja pitkän aikavälin
ympäristövaikutukset ja niiden taloudelliset, sosiaaliset ja kauppaan kohdistuvat
vaikutukset sekä niiden täytäntöönpanosta aiheutuvan hallinnollisen rasituksen.
5.
Tämän asetuksen mukaisesti toteutettujen
toimenpiteiden yhteydessä määrätään asianmukaisesta järjestelmästä, jotta
toimivaltaiset viranomaiset voivat valvoa niiden täytäntöönpanoa.
6 artikla
Kestämättömän kalastuksen sallivia maita koskevat, ennen toimenpiteiden
toteuttamista sovellettavat menettelyt
1.
Jos komissio katsoo välttämättömäksi toteuttaa 4
artiklan nojalla toimenpiteitä, se ilmoittaa asianomaiselle maalle aikomuksestaan
määritellä se kestämättömän kalastuksen sallivaksi maaksi.
2.
Ilmoituksessa annetaan tietoja syistä maan
määrittelylle kestämättömän kalastuksen sallivaksi maaksi, ja siinä kuvataan
mahdollisia toimenpiteitä, joita tämän asetuksen nojalla on mahdollista
toteuttaa kyseisen maan suhteen.
3.
Ennen kuin komissio toteuttaa toimenpiteitä 4
artiklan nojalla, se antaa asianomaiselle maalle kohtuullisen tilaisuuden
vastata ilmoitukseen kirjallisesti ja korjata tilanne.
7 artikla
Kestämättömän kalastuksen sallivia maita koskevien toimenpiteiden
soveltamisaika
1.
Tämän asetuksen mukaisesti toteutettujen
toimenpiteiden soveltaminen lopetetaan, kun kestämättömän kalastuksen salliva
maa toteuttaa yhteisesti tärkeän kannan hoitamiseksi asianmukaisia korjaavia
toimenpiteitä,
(a)
joista on sovittu unionin, ja tapauksesta riippuen
muiden asianomaisten maiden, kanssa käydyissä neuvotteluissa, tai
(b)
jotka eivät heikennä EU:n itsenäisesti tai
yhteistyössä muiden maiden kanssa toteuttamien toimenpiteiden vaikutusta
kyseessä olevien kalakantojen säilymiseen.
2.
Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksillä,
täyttyvätkö 1 kohdassa säädetyt edellytykset, ja tarvittaessa päättää, että 4
artiklan nojalla toteutettujen toimenpiteiden soveltaminen lopetetaan. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen.
              Komissio hyväksyy asianmukaisesti
perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät
ennakoimattomaan taloudelliseen tai yhteiskunnalliseen häiriöön, välittömästi sovellettavia
täytäntöönpanosäädöksiä päättääkseen, että 4 artiklan nojalla toteutettujen
toimenpiteiden soveltaminen lopetetaan. Nämä täytäntöönpanosäädökset
hyväksytään 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

8 artikla
Komiteamenettely
1.
Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on
asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2.
Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen
(EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia
kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos
komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin
päättää tai komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö sitä pyytää.
3.
Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen
(EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus, tehty
10. joulukuuta 1982.
[2]               Sopimus hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti
vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta
1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten
täytäntöönpanosta, tehty 4. elokuuta 1995.
[3]               EUVL C , , s. .
[4]               EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1.
[5]               EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.


Avis juridique important

|

52001PC0545

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta  /* KOM/2001/0545 lopull. - COD 2001/0226 */

Virallinen lehti nro 075 E , 26/03/2002 s. 0316 - 0317

Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2236/95, sellaisena kuin se on muutettuna 19 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1655/1999, on sovellettu jo yli viiden vuoden ajan. On tullut tarpeelliseksi tehdä asetuksen säännöksiin teknisiä muutoksia, joilla otetaan huomioon nykyisen politiikan painopisteet Euroopan laajuisten liikenneverkkojen alalla (TEN-T).2. Euroopan laajuisia verkkoja koskeva politiikka edellytti 1990-luvulla soveltuvia rahoitusvälineitä, joilla yhteisö voi tukea suurinta Euroopan laajuista lisäarvoa tuottavia hankkeita. Asetuksessa (EY) N:o 2236/95 vahvistettiin yhteisön tuen enimmäismääräksi 50 prosenttia tutkimuskustannuksista ja 10 prosenttia investointikustannuksista. Vuosina 1995-1999 suurin osa TEN-T-hankkeista oli toteutuksen alkuvaiheessa. Näin ollen yhteisön TEN-T-tuki kohdistui pääasiassa näihin hankkeisiin liittyviin tutkimuksiin. Ajanjakson loppupuolella yhteisön TEN-T-tukea saavien hankkeiden luonne muuttui. Kun useimmissa hankkeissa päästiin toteutusvaiheeseen, myös tuen painopiste siirtyi hankkeiden toteuttamiseen. Tässä vaiheessa nousi esiin asetuksen keinojen rajallisuus erityisesti yhteisrahoituksen osalta.3. Asetukseen sisältyi soveltamisajan tarkistamista koskeva lauseke, jonka mukaan neuvoston on ennen vuoden 1999 päättymistä päätettävä, voidaanko asetuksessa säädettyjä toimia edelleen jatkaa. Komissio piti vuonna 1998 asianmukaisena käynnistää asetuksen uudelleentarkastelu, koska rahoituksen ensimmäinen viisivuotiskausi oli lopuillaan ja koska tiettyjä muutoksia ja parannuksia pidettiin kokemuksen pohjalta tarpeellisina. Uudelleentarkastelu ajoitettiin osaksi komission Agenda 2000 -pakettia rahoituksen seitsenvuotiskaudelle 2000-2006 uusien jäsenvaltioiden liittymisajankohdasta riippumatta.4. Näin ollen komissio ehdotti uusia toimenpiteitä, kuten tukea TEN-hankkeita rahoittaville riskipääomarahastoille, mahdollisuutta luoda monivuotisia ohjeellisia ohjelmia liikenteen TEN-hankkeille sekä mahdollisuutta nostaa tuen enimmäismäärää 10 prosentista 20 prosenttiin investointien kokonaiskustannuksista liikennehankkeille, jotka koskevat useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota tai hankkeille, jotka edistävät voimakkaasti laajempaa eurooppalaista etua, mukaan luettuina ympäristön kannalta erityisen myönteiset hankkeet. Tuen enimmäismäärää oli tarkoitus nostaa 10 prosentista 20 prosenttiin hankeinvestointien kokonais-kustannuksista vain niiden hankkeiden osalta, jotka koskevat selvästi havaittavaa, laajaa eurooppalaista etua, kuten puuttuvia yhteyksiä raja-alueilla tai erityisen ympäristömyönteisiä hankkeita.5. Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat Agenda 2000 -asiakirjan mukaisesti 19 päivänä heinäkuuta 1999 asetuksen (asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta annettu asetus (EY) N:o 1655/1999), johon sisältyy mahdollisuus nostaa yhteisön tuen taso 10 prosentista 20 prosenttiin. Tämä mahdollisuus koskee kuitenkin vain satelliittipaikannus- ja -navigointijärjestelmiin liittyviä hankkeita ja niitäkin vasta 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen.6. Liikenteen - erityisesti raskaan rekkaliikenteen - kasvu viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana on johtanut ruuhkien ja epäpuhtauksien lisääntymiseen koko yhteisön alueella. Tieverkon ja rautatieinfrastruktuurin nykyinen kapasiteetti ei ole läheskään paras mahdollinen.Kokemus on toistuvasti osoittanut, että suurimmat viipeet Euroopan laajuisen liikenneverkon toteuttamisessa liittyvät rajat ylittäviin rautatiehankkeisiin, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvia esteitä ja jotka siten edellyttävät pitkien tunnelien tai siltojen kaltaisen infrastruktuurin rakentamista. Viipeitä on havaittu myös rajat ylittävissä hankkeissa, joilla pyritään poistamaan liikenteen pullonkauloja ehdokasmaiden vastaisilta rajoilta. Yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa [1] todetaan selkeästi liikenteen lisääntyvän läntisen ja itäisen Euroopan välillä kuluvan vuosikymmenen aikana merkittävästi. Tällainen lisäliikenne johtaa vakaviin ruuhkiin ja turvallisuusongelmiin pääasiallisilla liikennekäytävillä, jotka yhdistävät unionin ehdokasmaihin.[1]  KOM(2001) 370.Rahoitusasetuksen edellisen, vuonna 1998 tehdyn muutosehdotuksen jälkeen on hyväksytty rautatiepaketti ja komission valkoinen kirja eurooppalaisesta liikennepolitiikasta vuoteen 2010. Valkoisen kirjan mukaan yhteisön rahoitusosuutta Euroopan laajuisissa liikennehankkeissa olisi nostettava 20 prosenttiin "kriittisten" hankkeiden osalta. Tällaisia "kriittisiä" hankkeita ovat hankkeet, jotka tuovat merkittävää lisäarvoa Euroopan laajuiselle verkolle mutta joiden taloudellinen tuottavuus on heikko. Esimerkkejä tällaisista "kriittisistä" hankkeista ovat rajat ylittävät rautatiehankkeet, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvia esteitä, kuten vuoristojonoja tai vesiteitä, ja jotka siten edellyttävät tosiasiallisesti merkittävää maa- ja vesirakennusta, kuten pitkiä tunneleita tai siltoja.7. Kuten komission tiedonannossa laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille [2] todetaan, näiden maiden rajat ylittävien hankkeiden toteuttaminen voi olla rahoitusmahdollisuuksien rajallisuudesta johtuen vaikeaa. Näin ollen hankkeille, joilla pyritään tunnettujen liikenteen pullonkaulojen poistamiseen ehdokasmaiden rajoilta, voidaan myös myöntää tukea 20 prosentin enimmäismäärään saakka. Etusija annetaan ehdokasmaiden rajat ylittäville rautatieinfrastruktuurihankkeille ja muille hankkeille, joiden lisäarvo on erityisen korkea turvallisuuden parantamisessa ja ruuhkien vähentämisessä.[2]  KOM(2001) 437.8. Komissio on näin ollen sitä mieltä, että sellaisille rajat ylittäville rautatiehankkeille myönnettävän tuen enimmäismäärää, jotka liittyvät luonnonmuodostumista aiheutuvien esteiden voittamiseen tai joilla pyritään vähentämään tunnettuja liikenteen pullonkauloja ehdokasmaiden vastaisilta rajoilta, voitaisiin korottaa 10 prosentista 20 prosenttiin, jotta saataisiin aikaan vipuvaikutus erityisesti yksityisen rahoituksen houkuttelemiseksi.9. Jäsenvaltioiden ja komission välillä laaditun, Euroopan laajuisen verkon rahoitusta koskevan monivuotisen ohjeellisen ohjelman (MIP) yhtenä tavoitteena on kehittää rajat ylittäviä hankkeita. Ehdokasmaiden vastaisilla rajoilla toteutettavilla hankkeilla on tässä yhteydessä erityistä merkitystä; näitä hankkeita tuetaan ehdokasmaissa myös liittymistä edeltävästä rakennepolitiikan välineestä (ISPA). ISPAn tuen täydentämiseksi jäsenvaltioille voitaisiin myöntää vuosiksi 2003-2006 varatusta TEN-budjettikohdasta 100 miljoonan euron suuruinen lisätuki, jonka ne voisivat käyttää kipeimmin tarvittaviin parannuksiin ehdokasmaiden rajat ylittävässä liikenneinfrastruktuurissa. Näin ollen (asetuksen (EY) N:o 1655/1999 mukaista) rahoituskehystä korotetaan sen mukaisesti vuosien 2000-2006 rahoitusnäkymissä. Kuten komission tiedonannossa rajaseuduista (KOM(2001) 437) todetaan, komissio aikoo osoittaa 50 miljoonaa euroa - nykyisen TEN-T-budjetin rajoissa - samoille rajat ylittäville hankkeille. Tämä voitaisiin toteuttaa muun muassa monivuotista ohjeellista ohjelmaa tarkistamalla.Olisi myös tartuttava tilaisuuteen muuttaa asetuksessa määrättyä komiteamenettelyä siten, että se noudattaa vuonna 1999 tehtyä neuvoston komitologiapäätöstä [3]. On asianmukaista erityisesti vaihtaa nykyinen komiteamenettely edellä mainitun päätöksen 4 artiklassa määritellyksi hallintomenettelyksi.[3]  Päätös 1999/468/EY, 28.6.1999. EYVL L 184, 17.7.1999.2001/0226 (COD)Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 156 artiklan ensimmäisen kohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen [4],[4]  EYVL Cottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [5],[5]  EYVL Cottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [6],[6]  EYVL Cnoudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [7],[7]  EYVL Csekä katsovat seuraavaa:(1) Liikenteen - erityisesti raskaan rekkaliikenteen - kasvu viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana on johtanut ruuhkien ja epäpuhtauksien lisääntymiseen koko yhteisön alueella. Tieverkon ja rautatieinfrastruktuurin nykyinen kapasiteetti ei ole läheskään paras mahdollinen, ja heikoimpina kohtina ovat raja-alueet. Suurimmat viipeet Euroopan laajuisen liikenneverkon toteuttamisessa liittyvät rajat ylittäviin rautatiehankkeisiin, jotka edellyttävät pitkien tunnelien tai siltojen kaltaisen infrastruktuurin rakentamista. Näiden vaikeuksien vuoksi kyseisten hankkeiden taloudellinen kannattavuus on usein varsin alhainen.(2) Ehdokasmaiden raja-alueiden liikenteen pullonkaulojen poistamista koskeviin hankkeisiin ja hankkeisiin, joilla merkittävästi parannetaan yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1692/96/EY [8] perustettua Euroopan laajuista verkkoa, olisi myönnettävä korotettua tukea enimmillään 20 prosenttia investoinnin kokonaiskustannuksista.[8]  EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 1346/2001/EY (EYVL L 185, 6.7.2001, s. 1).(3) Koska ehdokasmaiden raja-alueita koskevien kalliiden hankkeiden toteuttaminen voi osoittautua vaikeaksi taloudellisten rajoitteiden vuoksi, lisärahoitusta olisi käytettävä kaikkein kiireellisimpiin liikenteen infrastruktuurin parannuksiin ehdokasmaiden rajoilla. Hankkeiden taloudellinen kannattavuus olisi arvioitava. Tällaisiin erityishankkeisiin myönnettyjen varojen olisi katettava koko rahoitusjakso 2003-2006 uusien jäsenvaltioiden liittymispäivämäärästä riippumatta.(4) Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 [9] säännöksiä olisi mukautettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [10] huomioon ottamiseksi.[9]  EYVL L 228, 23.9.1995, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1655/1999 (EYVL L 197, 29.7.1999, s. 1).[10]  EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(5) Rahoituskehystä asetuksen (EY) N:o 2236/95 täytäntöön panemiseksi olisi korotettava kaikkein kiireellisimpien liikenteen infrastruktruurin parannusten rahoittamiseksi ehdokasmaiden rajoilla.(6) Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 2236/95 olisi muutettava,OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EY) N:o 2236/95 seuraavasti:1) Korvataan 5 artiklan 3 alakohta seuraavasti:"3. Valitusta tukimuodosta riippumatta tämän asetuksen mukaan myönnettävän yhteisön tuen kokonaismäärä ei saa ylittää kymmentä prosenttia investointien kokonaiskustannuksista.Yhteisön tukea voidaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen poikkeuksellisesti myöntää enimmillään 20 prosenttia investoinnin kokonaiskustannuksista seuraavissa tapauksissa:a) hankkeet koskevat raja-alueiden rautatieliikenteen pullonkauloja ja/tai puuttuvia yhteyksiä sellaisilla alueilla, joilla luonnolliset esteet haittaavat tavaroiden ja henkilöiden vapaata liikkuvuutta, ja tasoittavat tehokkaasti eri liikennemuotojen välistä epätasapainoa ja parantavat rautatieliikennettä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1692/96/EY(*) perustetussa Euroopan laajuisessa liikenneverkossa;b) hankkeet koskevat ehdokasmaiden raja-alueiden liikenteen pullonkauloja ja niillä on erityisen suuri lisäarvo turvallisuuden parantamisen tai ruuhkien vähentämisen kannalta;c) hankkeet koskevat päätöksen N:o 1692/96/EY 17 artiklassa tarkoitettuja satelliittipaikantamis- ja navigointijärjestelmiä.(*) EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1."2) Korvataan 17 artikla seuraavasti:"17 artikla  Komitea1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.2. Viitattaessa tässä artiklassa eriteltyyn menettelyyn sovelletaan päätöksen 1999/468/EY(*) 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 ja 8 artikla.3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika on kaksi kuukautta.(*) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23."3) Korvataan 18 artiklan ensimmäinen kohta seuraavasti:"Rahoituskehys tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi ajanjaksolla 2000-2006 on 4,7 miljardia euroa."2 artiklaTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäEuroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies PuheenjohtajaSÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYSPolitiikan ala(t): LiikenneToiminnan ala(t): Euroopan laajuinen liikenneverkkoToimenpiteen nimi: Yhteistä etua koskeville Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeille myönnettävä RAHOITUSTUKI(Tämä selvitys liittyy ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta.)1. Budjettikohta/-kohdatB5-700: Yhteistä etua koskeville Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeille myönnettävä rahoitustuki2. Numerotiedot2.1 Toimenpiteen kokonaismäärärahat (B osa):Maksusitoumusmäärärahoja lisätään 100 miljoonalla eurolla, mikä nostaa nykyisen TEN-asetuksen toteuttamiselle vuosiksi 2000-2006 varatun rahoituskehyksen 4,6 miljardista eurosta 4,7 miljardiin euroon.Tähän summaan lisätään 50 miljoonaa euroa, jotka kohdennetaan uudelleen nykyisten TEN-T-määrärahojen sisällä, kuten komission tiedonannossa rajaseutualueista (KOM(2001) 437) esitetään.2.2 Toimenpiteen soveltamisaika:2003-20062.3 Monivuotinen kokonaismenoarvio:Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu (rahoitustuki)Miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>2.4 Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa[X] Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen ohjelmasuunnitelman muuttamista.On syytä muistaa seuraavat seikat:(1) Vuosiksi 2000-2006 varatut monivuotiset TEN-kokonaismäärärahat ovat 4,6 miljardia euroa kaikille kolmelle alalle (liikenne, energia ja televiestintä).(2) Näistä kokonaismäärärahoista 4,17 miljardia euroa on varattu liikenteen TEN-verkolle ja 430 miljoonaa euroa energian ja televiestinnän TEN-verkoille.(3) Komissio on laatinut vuosiksi 2003-2006 monivuotisen suunnitelman, jonka kustannukset esitetään seuraavassa (miljoonina euroina):>TAULUKON PAIKKA>(4) Vuosiksi 2003-2006 ehdotetun toimen hyväksyminen johtaisi liikenteen TEN-verkon rahoitussuunnitelman muuttamiseen seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>(5) Toimenpide rahoitetaan rahoitusnäkymien 3 otsakkeen sallimissa rajoissa.3. BUDJETTITIEDOT>TAULUKON PAIKKA>4. OIKEUSPERUSTAEuroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2236/95, sellaisena kuin se on muutettuna 19 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1655/1999.Yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sekä liitteessä III olevan hankkeen n:o 8 osalta 22 päivänä toukokuuta 2001 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1346/2001/EY.5. KUVAUS JA PERUSTELUT5.1 Yhteisön toiminnan tarveYhteisön rahoitustuen tarvetta perustellaan sillä, että on välttämätöntä edesauttaa Euroopan laajuisen liikenneverkon laatimista ja kehittämistä. Liikenneverkkoa pidetään erittäin tärkeänä sisämarkkinoiden toiminnalle sekä taloudelliselle ja sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle (154-156 artikla). Tämä tuki toteutetaan osallistumalla Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi annetuissa suuntaviivoissa (päätös N:o 1692/96/EY, 23.7.1996) yksilöityjen yhteistä etua koskevien hankkeiden rahoitukseen.Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden toteuttamisen yhteydessä on käynyt ilmi, että liikenteen pullonkaulojen poistamiseen pyrkivät hankkeet ehdokasmaiden rajoilla ovat viivästyneet merkittävästi. Yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa [11] oletetaan liikenteen kasvavan huomattavasti läntisen ja itäisen Euroopan välillä kuluvan vuosikymmenen aikana. Tällainen liikenteen kasvu saattaisi lisätä ruuhkiin ja käyttäjien turvallisuuteen liittyviä ongelmia unionin ja ehdokasmaat yhdistävillä pääasiallisilla liikennekäytävillä.[11]  Valkoinen kirja - Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika, KOM(2001) 370.On huomattava, että tämä yhteisön tuki liittyy ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta. Tässä ehdotuksessa komissio esittää kantanaan, että tietyille Euroopan laajuisen verkon hankkeille myönnettävän tuen enimmäismäärää nostetaan 10 prosentista 20 prosenttiin, jotta saataisiin aikaan kerrannaisvaikutuksia ja houkuteltaisiin yksityisiä rahoittajia. Tällaiset hankkeet koskevat rautatieyhteyksiä, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvien esteiden ylittämistä raja-alueilla, ja tunnettujen liikenteen pullonkaulojen poistamista ehdokasmaiden rajoilta.Komission tiedonannossa 25 päivältä heinäkuuta 2001 laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille - Yhteisön rajaseututoiminta [12] ehdotetaan, että nykyistä 10 prosentin enimmäismäärää nostetaan 20 prosenttiin TEN-liikennehankkeissa, joiden lisäarvo niihin osallistuville maille on erityisen korkea. Tiedonannossa ehdotetaan myös rahoitustuen lisäämistä vuosina 2003-2006 150 miljoonalla eurolla (josta 50 miljoonaa euroa kohdentamalla varoja uudelleen nykyisen TEN-budjetin sisällä, esimerkiksi monivuotisesta ohjeellisesta ohjelmasta). Tämä muutos on jo otettu huomioon monivuotista ohjeellista ohjelmaa koskevassa puitepäätöksessä [13]. Ohjelmassa sitoudutaan suurempiin summiin ajanjakson 2003-2006 ensimmäisellä puoliskolla. Sitoumukset keskittyvät siten vuosiin 2003-2004. Tällainen lisärahoitus ohjattaisiin näin ollen raja-alueiden infrastruktuureissa tarvittaviin kiireellisiin parannustöihin.[12]  Komission tiedonanto laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille - Yhteisön rajaseututoiminta, KOM(2001) 437, 25.7.2001.[13]  Komission päätös n:o C(2001) 2654 lopullinen, 19.9.2001.Kuten komission tiedonannossa laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille todetaan, näiden maiden rajat ylittävien hankkeiden toteuttaminen voi olla rahoitukseen liittyvien ongelmien vuoksi vaikeaa.TEN-verkkojen osalta on tarpeen muuttaa TEN-asetusta, jotta rahoitustuen määrärahoja voidaan lisätä 100 miljoonaa euroa (sisältyy tiedonannossa mainittuihin 150 miljoonaan euroon) ajanjaksolla 2003-2006. Nämä varat maksetaan monivuotisen ohjeellisen ohjelman uudelleen tarkastelun yhteydessä vuodesta 2003 alkaen.Erityistä merkitystä on tässä suhteessa ehdokasmaiden rajat ylittävillä hankkeilla, muun muassa hankkeilla, joihin myönnetään näissä maissa ISPA-tukea. Synergiaetujen varmistamiseksi ehdokasmaiden ja niiden rajoilla sijaitsevien jäsenvaltioiden toteuttamien toimien välillä TEN-budjettikohdan kokonaismäärärahoja voitaisiin lisätä ajanjaksolla 2003-2006 100 miljoonalla eurolla, jotka osoitettaisiin jäsenvaltioille kiireellisimpiin ehdokasmaiden rajat ylittäviin infrastruktuureihin. Etusijalle asetetaan ehdokasmaiden rajat ylittävät rautatiehankkeet ja muut hankkeet, joiden lisäarvo käyttäjien turvallisuuden parantamisen tai ruuhkien vähentämisen osalta on erityisen merkittävä.Tavoitteena on:- parantaa liikenteen sujuvuutta ja vähentää odotusaikoja rajat ylittävillä reiteillä liikennepalvelujen käyttäjien ja yritysten hyödyksi,- nopeuttaa jäsenvaltioiden toimia yhteistä etua koskevien, rajanylitykseen liittyvien Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden toteuttamiseksi ehdokasmaiden rajoilla,- poistaa esimerkiksi toteutettavuustutkimusten avulla rahoitukseen liittyviä haittatekijöitä, joita tavataan monien hankkeiden käynnistysvaiheissa, ja parantaa hankkeiden rahoituspohjaa minimoimalla erilaisten joustavien rahoituskeinojen avulla julkisen rahoituksen osuus,- kannustaa yksityisen pääoman osallistumista hankerahoitukseen sekä yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuutta.5.2 Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännötKohderyhmäKansalliset ja alueelliset liikenneviranomaiset, hankkeita toteuttavat yritykset ja konsortiot, tekniset instituutit ja säätiöt, eurooppalaiset taloudelliset etuyhtymät, liikenneinfrastruktuurin käyttäjät. TEN-rahoitussääntöjen mukaan hankkeeseen suoraan liittyvät yritykset tai julkiset tai yksityiset tahot esittävät rahoituspyynnöt komissiolle.Rahoitustuen muodotKuten edellä on jo todettu, komissio esittää kantanaan, että tietyille Euroopan laajuisen verkon hankkeille myönnettävän tuen enimmäismäärää nostetaan 10 prosentista 20 prosenttiin, jotta saataisiin aikaan kerrannaisvaikutuksia ja houkuteltaisiin yksityisiä rahoittajia. Tällaiset hankkeet koskevat rautatieyhteyksiä, joihin liittyy luonnonmuodostumista aiheutuvien esteiden ylittämistä raja-alueilla, ja tunnettujen liikenteen pullonkaulojen poistamista ehdokasmaiden rajoilta.Erityishankkeille myönnettävän rahoitustuen muoto riippuu ensisijaisesti tilanteesta ja hankkeen valmiusasteesta.Toteutettavuustutkimukset soveltuvat varmistamaan, että hankkeet on selkeästi määritelty suunnitteluvaiheesta käyttöönottoon saakka.Muut rahoitustuen muodot, eli korkotuet ja osallistuminen lainatakauksiin, ovat myös mahdollisia: niillä varmistetaan, että rahoitusmuoto soveltuu asianomaiseen hankkeeseen parhaiten. Sama pätee myös tukiin, jos ne täydentävyytensä ansiosta mahdollistavat hankkeiden nopeuttamisen, mikä ei aiemmin ollut varojen puutteen tai riittämättömän taloudellisen kannattavuuden vuoksi mahdollista.Mikäli julkinen rahoitus on rajallista, on tarpeen kasvattaa yhteisön rahoitusvälineiden kerrannaisvaikutusta (esimerkiksi ISPAn avulla) ja kehittää yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuutta.Jäsenvaltiot tai hanke-ehdotusten tekijät toimittavat tarkat tiedot, jotka pyydetään tutkimusten tai tukikelpoisten hankkeiden rahoitustukea koskevissa hakulomakkeissa. Jäsenvaltiot tai hanke-ehdotusten tekijät laativat myös rahoitussuunnitelman käyttäen rahoitustuen hakulomakkeessa olevaa kustannusten jakautumista ja rahoitussuunnitelmaa koskevaa taulukkoa. Heidän on myös vakuutettava tarkastelleensa mahdollisuutta käyttää muita, erityisesti yksityisiä rahoituslähteitä.TEN-suuntaviivoihin sisältyy useita yhteistä etua koskevia hankkeita, jotka liittävät jäsenvaltiot ja ehdokasmaat toisiinsa ja jotka edellyttävät yhteisön rahoitusta. Suurin osa tällaisista hankkeista koskee liikenteen pullonkaulojen poistamista, ruuhkien vähentämistä ja liikenteen käyttäjien turvallisuusolojen parantamista. Komission laatimaan suuntaviivojen tarkistukseen sisältyy uusia yhteyksiä, joilla valmistellaan EU:n laajentumista. Nämä yhteydet voivat myös hyötyä näistä lisävaroista.Asianomaiset jäsenvaltiot ovat ehdottaneet alustavaa luetteloa mahdollisista hankkeista ehdokasmaiden raja-alueilla. Luettelossa on yksilöity yli 80 hanketta kaikissa liikennemuodoissa. Hankkeiden lisäarvo on merkittävä ja ne koskevat liikenteen pullonkaulojen poistamista, ruuhkien vähentämistä ja liikenteen käyttäjien turvallisuusolojen parantamista. Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen ensimmäinen arviointi osoittaa, että tietyt hankkeet vastaavat Euroopan laajuiselle liikenneverkolle asetettuihin tavoitteisiin.TEN-rahoitusasetuksen mukaan hanke-ehdotusten tekijät tai jäsenvaltiot esittävät rahoituspyynnöt komissiolle. Rahoituspyynnöt arvioidaan perusteellisesti hankkeiden, mukaan luettuina rajat ylittävät hankkeet, rahoitusosuuksien yhdenmukaisuuden varmistamiseksi. Tässä yhteydessä otetaan asetuksen säännösten mukaisesti huomioon seuraavat tekijät:a) erityishankkeen vaikutus perustamissopimuksessa määrättyjen tavoitteiden sekä Euroopan laajuisen verkon kehittämiseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa asetettujen tavoitteiden ja prioriteettien saavuttamiseen,b) taloudellisen kannattavuuden mahdollisuudet,c) riittämätön taloudellinen tuottavuus,d) hankkeen valmiusaste (mukaan luettuna edellisten budjettien käyttö),e) yhteisön rahoitustuella yksityisen ja julkisen sektorin yhteisrahoitukseen oleva kannustava vaikutus,f) suorat ja epäsuorat yhteiskuntataloudelliset vaikutukset, erityisesti työllisyyteen,g) ympäristövaikutukset,h) hankkeen eri osien ajallinen koordinointi (erityisesti rajat ylittävissä hankkeissa), yhteisön rahoituksen koordinointi, erityisesti ISPAn kanssa.5.3 Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännötKomission oma tai sen ulkopuolinen henkilöstö hallinnoi varoja suoraan.6. Rahoitusvaikutukset6.1 Kokonaisrahoitusvaikutus, B osa (koko ohjelmakaudeksi)Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)>TAULUKON PAIKKA>6.2 Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B osa (koko ohjelmakaudeksi) [14][14]  Lisätietoja erillisessä selitysosassa.>TAULUKON PAIKKA>(*) Ottaen huomioon Euroopan laajuisten liikenneverkkojen alalla toteutettavien toimien erilaiset muodot ja luonne (esim. maantieteelliset ja tekniset tekijät, monivuotiset tai kertaluonteiset toimet) niiden yksikkökustannuksia ei ole mahdollista määrittää.7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN7.1 Vaikutus henkilöstöön>TAULUKON PAIKKA>8. SEURANTA JA ARVIOINTI8.1 SeurantajärjestelmäAsetuksen (EY) N:o 1655/1999 15 artiklassa säädetään, että kaikkia toimia on seurattava ja arvioitava. Niinikään on säädetty, että komission päätöksiin sisältyvät tarpeen mukaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa laaditut fyysiset indikaattorit.Toisaalta edunsaajien on komission standardipäätösten ehtojen mukaan toimitettava vuosittain toimien toteuttamista koskevia tietoja, joita käytetään yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tehtävissä hankkeiden toteuttamisen yksityiskohtia koskevissa analyyseissa.Tutkimuksille ei voida laatia indikaattoreita, mutta ne arvioidaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa niille asetettujen tavoitteiden pohjalta.Asetuksen 16 artiklan 1 kohdassa säädetään kertomuksesta, joka on toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle vuosittain. Tässä kertomuksessa on arvioitava yhteisön tuella saavutetut tulokset.Infrastruktuurihankkeiden elinkaarilogiikan mukaisesti on selvää, että ensisijaisina tuotokseen liittyvinä indikaattoreina (seurannan perusta) käytetään seuraavaa:- fyysisten rakennusvaiheiden valmistuminen hankkeen tavoitteiden mukaisesti,- uusien maantie- tai rautatiekilometrien määrä, sähköistettyjen rautateiden pituus jne.,- asennettujen merkinantolaitteiden ja liikenteenohjausjärjestelmien määrä jne.,- taloudellisten, geoteknisten ja ympäristötutkimusten jne. valmistuminen aikataulun mukaisesti,- toimenpiteet teettävän viranomaisen ottamien lainojen kuoletukset,- budjetin käytön toteutuminen.8.2 Arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt ja arviointijaksotVaikutusindikaattorit tavoitteiden mukaanErityistavoitteiden mukaiset vaikutukset ja tulokset arvioidaan mahdollisuuksien mukaan seuraavien johdettujen vaikutusten kautta:- infrastruktuurin kapasiteetin lisääntyminen ja tehokkuuden parantuminen rajaseuduilla,- liikenteen turvallisuus (matkustajat, vaaralliset aineet jne.) ja onnettomuuksien määrän vähentyminen,- yhteiskuntataloudellisten indikaattorien kehitys ennusteisiin verrattuna,- epäpuhtauksien vähentyminen,- verkkojen käyttäjien keskuudessa tehdyt laadulliset arvioinnit,- yhteisön tuen avulla saavutetut taloudelliset hyödyt (mukaan luettuina rahoitusvälineiden perusteltu valinta: korkotuet, suora tuki, lainatakaukset jne.).Näille indikaattoreille annetaan numeromääräiset arvot arvioitavien toimien tyypin mukaan ja jäsenvaltioiden kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta.Kertaluonteinen arviointi: muutamista hankkeista voidaan tehdä tavanomaisempia vaikutusarviointeja niiden puolivälissä tai valmistuttua, koska niissä saavutetut tulokset voidaan muita helpommin arvioida numeromääräisesti lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä.9. PETOSTEN TORJUNTATOIMETPetosten torjuntatoimet (valvonta, kertomusten laatiminen, seuranta, arviointi jne.) vahvistetaan asetuksessa N:o (EY) 1655/1999, jossa säädetään yhteisön tuen myöntämisestä erityisesti 12 ja 15 artiklassa, ja ne on sisällytetty kaikkiin komission päätöksiin sekä komission ja hanke-ehdotusten tekijöiden välillä tehtäviin sopimuksiin.Jäsenvaltiot todentavat tavallisesti asetuksen (EY) N:o 1655/1999 nojalla rahoitettavien hankkeiden kulut ja toteuttamisen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tarpeen mukaan niin tekee myös komissio ottaen huomioon sopimusvelvoitteet sekä taloudellisuuden ja hyvän taloushallinnon periaatteet.Komission yksiköt suorittavat säännöllisesti tarkastuksia hankkeiden toteuttamispaikoilla asetuksen 12 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti.


Avis juridique important

|

51997PC0520(02)

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön ja Norsuniuurannikon tasavallan hallituksen välisessä Norsunluurannikon rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 1 päivän heinäkuuta 1997 ja 30 päivän kesäkuuta 2000 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä  /* KOM/97/0520 lopull. - CNS 97/0269 */

Virallinen lehti nro C 361 , 27/11/1997 s. 0011

Ehdotus: neuvoston (EY) asetus Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon tasavallan hallituksen välisessä Norsunluurannikon rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 1 päivän heinäkuuta 1997 ja 30 päivän kesäkuuta 2000 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä (97/C 361/07) KOM(97) 520 lopull. - 97/0269(CNS)(Komission esittämä 22 päivänä lokakuuta 1997)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan yhdessä 228 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,sekä katsoo, että sopimuspuolina olevat Euroopan yhteisö ja Norsunluurannikon tasavallan hallitus ovat käyneet Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon tasavallan hallituksen välisen Norsunluurannikon rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevan sopimuksen mukaisesti neuvotteluja määritelläkseen kyseiseen sopimukseen pöytäkirjan soveltamisajanjakson päätyttyä tehtävät muutokset tai lisäykset,kyseisten neuvottelujen johdosta 30 päivänä kesäkuuta 1997 parafoitiin uusi pöytäkirja edellä mainitussa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 1 päivän heinäkuuta 1997 ja 30 päivän kesäkuuta 2000 väliseksi ajaksi,on yhteisön edun mukaista hyväksyä kyseinen pöytäkirja,on aiheellista määrittää jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksien jakautuminen kalastussopimuksen yhteydessä käytettävän kalastusmahdollisuuksien perinteisen jaon perusteella,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Hyväksytään yhteisön puolesta pöytäkirja Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon tasavallan hallituksen välisessä Norsunluurannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 1 päivän heinäkuuta 1997 ja 30 päivän kesäkuuta 2000 väliseksi ajaksi.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artikla Pöytäkirjassa vahvistetut kalastusmahdollisuudet jaetaan jäsenvaltioille seuraavan jakoperusteen mukaan:a) pohjakalastus:Espanja: 3 pakastustroolariab) tonnikalan kalastus:Ranska: 25 alustaEspanja: 30 alustaPortugali: 5 alusta.Jos kyseisten jäsenvaltioiden lisenssihakemukset eivät kata pöytäkirjassa vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia kokonaisuudessaan, komissio voi ottaa huomioon muiden jäsenvaltioiden lisenssihakemukset.3 artikla Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus yhteisöä sitovasti.4 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.PÖYTÄKIRJA Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon tasavallan välisessä Norsunluurannikon rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskevassa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta 1 artikla Sopimuksen 2 artiklan perusteella myönnetyt kalastusmahdollisuudet ovat 1 päivänä heinäkuuta 1997 alkavana kolmivuotiskautena seuraavat:a) pohjakalojen pakastustroolarit (syvänmeren äyriäiset, pääjalkaiset ja pohjakalat): 3 alusta,b) vapapyydyksiä käyttävät tonnikala-alukset: 7 alusta,c) pintasiima-alukset: 14 alusta,d) nuottaa käyttävät tonnikala-alukset: 39 alusta.2 artikla Yhteisön pyynnöstä voidaan 1 artiklassa tarkoitettuja kalastusmahdollisuuksia laajentaa, jos ei vaaranneta Norsunluurannikon luonnonvarojen järkevää käyttöä.Tällöin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua rahallista korvausta korotetaan suhteellisesti ja ajanjakson pituuden mukaan.3 artikla 1. Sopimuksen 8 artiklassa tarkoitettu rahallinen kokonaiskorvaus on edellä 1 artiklassa määrättynä ajanjaksona 3 000 000 ecua, josta maksetaan rahallisena korvauksena 2 400 000 ecua kolmessa yhtä suuressa vuosittaisessa erässä.2. Tonnikalakalastuksessa tämä kokonaiskorvaus kattaa vuodessa 8 500 tonnin saaliin Norsunluurannikon vesillä. Jos yhteisön alusten saalis Norsunluurannikon vesillä vuodessa ylittää tämän määrän, korvauksen määrää lisätään 50 eculla jokaista lisätonnia kohden.Troolarien osuus rahallisesta kokonaiskorvauksesta on 960 000 ecua.3. Rahallinen korvaus maksetaan Norsunluurannikon viranomaisten määräämässä rahalaitoksessa tai muussa elimessä avatulle tilille.4. Norsunluurannikon hallituksella on yksinomainen toimivalta päättää taloudellisen korvauksen käyttötarkoituksesta.4 artikla 1. Edellä 3 artiklan 1 kohdassa määrätystä rahallisesta kokonaiskorvauksesta Norsunluurannikko osoittaa seuraavat määrät 1 artiklassa tarkoitettuna aikana:- niiden tieteellisten ohjelmien rahoitukseen, joiden tarkoituksena on lisätä Norsunluurannikon kalastusvyöhykkeen kalavaroja ja biologiaa koskevia tietoja: 100 000 ecua,- teknisten ohjelmien rahoitukseen: 100 000 ecua,- kalastuksen valvontaan: 180 000 ecua,- hallinnolliseen tukeen kalastuksesta vastaavalle hallintoelimelle: 80 000 ecua,- Norsunluurannikon osuuteen kansainvälisten kalastusjärjestöjen tukemiseksi: 40 000 ecua.Norsunluurannikon toimivaltaisten viranomaisten annettua tiedon ohjelmien sisällöstä vastaavat summat maksetaan heidän osoittamilleen pankkitileille.2. Norsunluurannikon toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat asianomaisille komission yksiköille ohjelmien täytäntöönpanosta.5 artikla 1. Edellä 3 artiklan 1 kohdan määrätystä kokonaiskorvauksesta Norsunluurannikko osoittaa 1 artiklassa tarkoitettuna aikana 100 000 ecua kalastukseen liittyvien tieteellisten, teknisten ja taloudellisten alojen teoreettiseen ja käytännölliseen koulutukseen. Tässä tarkoituksessa yhteisö helpottaa Norsunluurannikon kansalaisten pääsyä jäsenvaltiossa sijaitseviin laitoksiin.Tässä artiklassa tarkoitettuja taloudellisia avustuksia voidaan käyttää Norsunluurannikolla ja kaikissa yhteisön kansaa yhteistyösopimuksen tehneissä valtioissa.2. Osa edellä 1 kohdassa tarkoitetusta määrästä voidaan käyttää kalastus- ja vesiviljelyalan kansainvälisten kokousten osallistumiskustannusten tai kalastus- ja vesiviljelyalan työharjoitteluun liittyvien kustannusten kattamiseen.3. Kyseinen määrä maksetaan sitä mukaa kuin sitä käytetään.6 artikla Jos yhteisö jättää täyttämättä jonkin tämän pöytäkirjan 3 ja 4 artiklassa määrätyistä taloudellisista velvoitteistaan, se voi johtaa kalastussopimuksesta Norsunluurannikolle johtuvien velvoitteiden väliaikaiseen lakkaamiseen.7 artikla Korvataan Euroopan yhteisön ja Norsunluurannikon tasavallan välisen Norsunluurannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyn sopimuksen liite tämän pöytäkirjan liitteellä.8 artikla Tämä pöytäkirja tulee voimaan sen allekirjoittamispäivänä.Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 1997.LIITE YHTEISÖN ALUSTEN KALASTUSTA NORSUNLUURANNIKON KALASTUSVYÖHYKKEELLÄ KOSKEVAT EDELLYTYKSET A. Lisenssin hakeminen ja myöntäminen 1. Yhteisön toimivaltaiset viranomaiset esittävät Norsunluurannikolla olevan komission edustuston välityksellä Norsunluurannikon kalastusministeriölle hakemuksen jokaisesta aluksesta, joka haluaa harjoittaa tämän sopimuksen perusteella kalastustoimintaa, vähintään 30 päivää ennen voimassaolokauden toivottua alkamispäivämäärää.Hakemus on tehtävä Norsunluurannikon tätä tarkoitusta varten laatimalla lomakkeella, josta on malli liitteessä 1.Jokaiseen lisenssihakemukseen on liitettävä todistus lisenssimaksun maksamisesta lisenssin voimassaoloajalta.Maksut sisältävät kaikki kansalliset ja paikalliset kulut, lukuun ottamatta palveluista aiheutuvia kustannuksia ja satamaveroja.Norsunluurannikon viranomaiset toimittavat ennen sopimuksen voimaantuloa tiedot maksujen maksamista varten käytettävistä pankkitileistä.2. Lisenssi myönnetään aluskohtaisesti eikä se ole siirrettävissä.Ylivoimaisen esteen sattuessa ja Euroopan yhteisöjen komission pyynnöstä aluksen lisenssi voidaan kuitenkin korvata uudella toiselle alukselle myönnettävällä lisenssillä, jolla on samanlaiset ominaisuudet kuin edellisellä aluksella. Edellisen aluksen varustajan on palautettava peruutettu lupa Norsunluurannikon kalastusministerin toimistoon Euroopan yhteisöjen Norsunluurannikon edustuston välityksellä.Uudesta luvasta on käytävä ilmi:- myöntämispäivämäärä,- että uusi lisenssi kumoaa ja korvaa edelliselle alukselle myönnetyn lisenssin.Mitään sopimuksen 4 artiklan 2 kohdassa määrättyä maksua ei tarvitse maksaa jäljellä olevalta voimassaoloajalta.3. Lisenssit toimitetaan yhteisöjen Norsunluurannikon edustustolle 30 päivän kuluessa siitä, kun Norsunluurannikon viranomaiset ovat ottaneet hakemuksen vastaan.4. Lisenssin alkuperäiskappale on säilytettävä aluksella koko ajan, ja se on esitettävä Norsunluurannikon toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä.Saatuaan Euroopan yhteisöjen komissiolta ilmoituksen ennakkomaksun suorittamisesta Norsunluurannikon viranomaiset merkitsevät kuitenkin vapapyydystä käyttävät tonnikala-alukset, nuottaa käyttävät tonnikala-alukset ja pintasiima-alukset Norsunluurannikon valvontaviranomaisille lähetettävään luetteloon kalastukseen oikeutetuista aluksista. Ennen lisenssin alkuperäiskappaleen saamista myönnetystä lisenssistä voidaan toimittaa jäljennös (telekopiona) aluksella säilytettäväksi.5. Sopimuksen 2 artiklan mukaisesti oikeutettujen troolareiden on ilmoitettava Norsunluurannikon toimivaltaisille viranomaisille kaikista aluksen lisenssiin sen luovutushetkellä merkittyjen ja liitteessä 1 lueteltujen ominaisuuksien muutoksista.6. Troolarin jokaisesta bruttorekisteritonniston lisäyksestä on tehtävä uusi lisenssihakemus.B. Vapapyydyksiä käyttävien tonnikala-alusten, nuottaa käyttävien tonnikala-alusten ja pintasiima-alusten lisenssejä koskevat määräykset1. Lisenssit ovat voimassa yhden vuoden. Ne voidaan uusia.2. Maksu on 20 ecua Norsunluurannikon kalastusvyöhykkeellä pyydetyltä tonnikalatonnilta.3. Lisenssit vapayydyksiä käyttäville tonnikala-aluksille, nuottaa käyttäville tonnikala-aluksille ja pintasiima-aluksille myönnetään, kun on maksettu kiinteämääräinen vuotuinen ennakkomaksu, joka on 300 ecua vapapyydyksiä käyttävästä tonnikala-aluksesta, 1 600 ecua nuottaa käyttävästä tonnikala-aluksesta ja 400 ecua pintasiima-aluksesta.4. Euroopan yhteisöjen komissio vahvistaa kunkin kalenterivuoden lopussa laivanvarustajan laatimien ja pyyntitietojen vahvistamisesta vastaavien tieteellisten laitosten, kuten toisaalta ORSTOM:n (Office de la recherche scientifique et technique d'outre-mer) ja IEO:n (Institut espagnol d'océanographie) ja toisaalta Norsunluurannikon merentutkimuskeskuksen, vahvistamien saalisilmoitusten perusteella kalastusvuodelta suoritettavien maksujen lopullisen tilityksen. Tilitys toimitetaan samanaikaisesti Norsunluurannikon merikalastuslaitoksille ja laivanvarustajille. Laivanvarustajien on maksettava mahdolliset lisämaksut Norsunluurannikon merikalastuslaitoksille 30 päivän kuluessa siitä, kun lopulliset tilitykset on annettu tiedoksi.Jos lopullisessa tilityksessä vahvistettu summa on kuitenkin pienempi kuin edellä tarkoitettu ennakko, erotusta ei palauteta laivanvarustajalle.5. Norsunluurannikon viranomaiset ilmoittavat ennen sopimuksen voimaantuloa kaikki tiedot maksujen suorittamisessa käytettävästä pankkitilistä.C. Pakastustroolarien lisenssejä koskevat määräykset 1. Pakastustroolarien lisenssit ovat voimassa yhden vuoden, kuusi kuukautta tai kolme kuukautta. Ne voidaan uusia.2. Maksu yhden vuoden lisenssistä on 140 ecua/brt alusta kohti.Lisenssimaksut yhtä vuotta lyhyemmille ajanjaksoille maksetaan suhteutettuina ajanjakson pituuteen. Kuuden ja kolmen kuukauden lisensseistä peritään 3 prosentin ja 5 prosentin lisämaksu.D. Saalisilmoitukset 1. Alusten, joilla on lupa kalastaa Norsunluurannikon kalastusvyöhykkeellä sopimuksen perusteella, on toimitettava saalisilmoitukset merikalastuksesta vastaaville laitoksille sekä jäljennös ilmoituksista Euroopan yhteisöjen komission Norsunluurannikon edustustolle seuraavaa menettelyä noudattaen:a) Troolarien on ilmoitettava saaliinsa liitteessä 2 olevan mallin mukaisesti. Nämä ilmoitukset on tehtävä kuukausittain ja ne on toimitettava vähintään kerran kolmen kuukauden jakson aikana.b) Vapapyydyksiä käyttävien tonnikala-alusten, nuottaa käyttävien tonnikala-alusten ja pintasiima-alusten on pidettävä kalastuspöytäkirjaa, pintasiima-alusten liitteen 3 mallin mukaisesti ja nuottaa käyttävien alusten ja vapapyydystä käyttävien alusten liitteen 4 mallin mukaisesti jokaisesta kalastuskaudesta Norsunluurannikon kalastusvyöhykkeellä. Pöytäkirjaa on pidettävä vaikka saalista ei saada.Norsunluurannikon merentutkimuskeskuksen toimivaltaiset yksiköt ottavat lomakkeen vastaan satamassa, tai lomake lähetetään edellä mainituille yksiköille 45 päivän kuluessa kalastusmatkan päättymisestä Norsunluurannikon kalastusvyöhykkeellä. Näistä asiakirjoista toimitetaan jäljennös edellä B kohdan 4 alakohdassa tarkoitetuille tieteellisille laitoksille.Lomakkeet on täytettävä selkeästi, ja niiden on oltava aluksen päällikön allekirjoittamia.2. Jos näitä määräyksiä ei noudateta, Norsunluurannikon viranomaisilla on oikeus peruuttaa määräyksiä rikkovan aluksen lisenssi, kunnes vaadittu muodollisuus on täytetty. Tästä on viipymättä tiedotettava Euroopan yhteisöjen komission Norsunluurannikon edustustolle.E. Saaliin purkaminen Tonnikala-alusten ja pintasiima-alusten, jotka purkavat saaliinsa Norsunluurannikon satamissa, on mahdollisuuksien mukaan tarjottava sivusaalistaan Norsunluurannikon välittäjille paikallisin markkinahinnoin.Lisäksi yhteisön tonnikala-alukset osallistuvat Norsunluurannikon tonnikalasäilyketehtaiden hankintoihin yhteisön laivanvarustajien ja Norsunluurannikon taloudellisten toimijoiden yhteisessä sopimuksessa määrätyin, sen hetken kansainvälisten markkinoiden hintoihin perustuvin hinnoin. Maksu suoritetaan vaihdettavassa valuutassa. Saaliin purkamisen aikataulu on laadittava yhteisön laivanvarustajien ja Norsunluurannikon taloudellisten toimijoiden yhteisessä sopimuksessa.F. Kalastusvyöhykkeet 1. Kalankasvatuksen ja pienimuotoisen kalastustoiminnan suojelemiseksi kalastuslisenssin saaneet yhteisön alukset eivät saa harjoittaa sopimuksen 2 artiklan mukaista kalastusta seuraavalla vyöhykkeellä:- rannasta kahteentoista meripeninkulmaan asti, kun on kyse vapapyydyksiä käyttävistä tonnikala-aluksista ja pintasiima-aluksista,- rannasta kuuteen meripeninkulmaan asti, kun on kyse pakastustroolareista,- rannasta isobaattiin 200 metriä, kun on kyse nuottaa käyttävistä tonnikalan pakastusaluksista.2. Vapapyydyksiä käyttävät tonnikala-alukset, jotka kalastavat eläviä syöttejä, oikeutetaan tarkasti oman tarpeensa mukaiseen syöttikalastukseen edellä määritellyllä kieltovyöhykkeellä.G. Vyöhykkeelle tulo ja siltä poistuminen Norsunluurannikon vesillä kalastavien alusten on ilmoitettava sijaintinsa ja laivalla säilytettävän saaliin määrä suoraan Norsunluurannikon viranomaisille kolmen tunnin kuluessa jokaisesta vyöhykkeelle tulosta ja siltä poistumisesta sekä kolmen päivän välein kalastustoimien aikana, mieluiten telekopiolaitetta käyttämällä, ja niiden alusten osalta, joilla ei ole telekopiolaitetta, radion tai teleksin välityksellä.Telekopionumero ja radiotaajuus ilmoitetaan kalastuslisenssin myöntämisen yhteydessä.Norsunluurannikon viranomaiset ja varustajat säilyttävät jäljennöksen telekopiolähetyksistä tai nauhoitetuista radioviesteistä, kunnes molemmat osapuolet ovat hyväksyneet edellä B kohdassa tarkoitetun maksun lopullisen tilityksen.Ilman Norsunluurannikon viranomaisille tehtyä ennakkoilmoitusta kalastamasta havaittu alus katsotaan ilman lisenssiä kalastavaksi alukseksi.H. Silmäkoko Pienin hyväksytty silmäkoko (silmä täysin levitettynä) on:a) 40 mm pohjakalojen pakastustroolareissa, jotka pyytävät syvänmeren äyriäisiä;b) 70 mm pohjakalojen pakastustroolareissa, jotka pyytävät pääjalkaisia;c) 60 mm pakastustroolareissa, jotka pyytävät kalaa;d) tonnikalan osalta sovelletaan ICCAT:n suosittelemia sääntöjä.I. Merimiesten miehistöön ottaminen Laivanvarustajat, joilla on sopimuksen mukaiset kalastuslisenssit, tukevat seuraavin edellytyksin ja rajoituksin Norsunluurannikon kansalaisten käytännön ammattikoulutusta.1. Jokainen troolarin varustaja sitoutuu ottamaan palvelukseen:- yhden merimiehen alle 250 brt:n aluksiin;- kaksi merimiestä 250 ja 300 brt:n välisille aluksille;- kolme merimiestä yli 300 brt:n aluksiin.Tonnikala-alusten ja pintasiima-alusten varustajat ottavat Norsunluurannikon kansalaisia palvelukseen seuraavin edellytyksin ja rajoituksin:- Vapapyydyksiä käyttävien tonnikala-alusten laivasto ottaa palvelukseen Norsunluurannikon kalastusvyöhykkeen kalastuskaudeksi neljä norsunluurannikkolaista merimiestä. Velvollisuus ottaa palvelukseen merimiehiä vapapyydyksiä käyttäville tonnikala-aluksille koskee korkeintaan yhtä merimiestä alusta kohden.- Nuottaa käyttävien tonnikala-alusten laivasto ottaa palvelukseen 30 norsunluurannikkolaista merimiestä.- Pintasiima-alusten laivasto ottaa palvelukseen Norsunluurannikon kalastusvyöhykkeen kalastuskaudeksi kaksi norsunluurannikkolaista merimiestä. Velvollisuus ottaa palvelukseen merimiehiä pintasiima-aluksille koskee korkeintaan yhtä merimiestä alusta kohden.Edellä vahvistetut rajoitukset eivät sulje pois mahdollisuutta ottaa palvelukseen Norsunluurannikon merimiehiä varustajien pyynnöstä.Varustajat valitsevat Norsunluurannikon merimiehet toimivaltaisten viranomaisten tunnustamien ammattimerimiesten joukosta.2. Ennen lisenssien myöntämistä näiden merimiesten palkka vahvistetaan laivanvarustajien tai heidän edustajiensa ja Norsunluurannikon viranomaisten yhteisellä sopimuksella. Laivanvarustajat huolehtivat palkoista, joihin sisältyy merimiehiin sovellettava sosiaaliturva (esim. henki-, tapaturma- ja sairausvakuutus).3. Mikäli merimiehiä ei palkata, vapapyydyksiä käyttävien tonnikala-alusten, nuottaa käyttävien tonnikala-alusten ja pintasiima-alusten varustajat ovat velvollisia maksamaan kalastuskaudelta palkkaamatta jääneiden merimiesten palkkaa vastaavan kertamaksun.Tämä summa käytetään Norsunluurannikon merimiesten koulutukseen, ja se maksetaan Norsunluurannikon kalastusviranomaisten ilmoittamalle tilille.4. Jokainen alus voi aluksen kapteenin suostumuksella ottaa alukselle Norsunluurannikon toimivaltaisten viranomaisten ehdottaman opiskelijaharjoittelijan. Norsunluurannikon hallitus maksaa harjoittelijan oleskelukulut.J. Tieteelliset tarkkailijat Jokaisen Norsunluurannikon vesillä kalastavan aluksen on Norsunluurannikon toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä otettava alukselle näiden määräämä tieteellinen tarkkailija.Tieteelliselle tarkkailijalle on järjestettävä aluksella samat olosuhteet kuin aluksen päällystölle. Tämä koskee mahdollisuuksien mukaan myös majoittamista. Tarkkailijalle on tarjottava kaikki mahdollisuudet tehtävänsä suorittamiseen. Laivalle ottamisen edellytykset tai tarkkailijan työ eivät saa keskeyttää tai haitata kalastustoimintaa.Tarkkailijan palkan ja sosiaalimaksut maksaa Norsunluurannikon toimivaltainen viranomainen.Osallistuakseen tiedemiehen aluksella olosta aiheutuvien kustannusten kattamiseen troolareiden varustajat maksavat vuosittain Norsunluurannikon viranomaisille lisenssin maksamisen yhteydessä 4 ecua/brt suhteutettuna sen ajanjakson pituuteen, jonka aikana alus on harjoittanut kalastusta Norsunluurannikon vesillä. Maksu suoritetaan Norsunluurannikon viranomaisten ilmoittamalle pankkitilille.Jos tonnikala-alukselle tai pintasiima-alukselle otetaan tieteellinen tarkkailija, kalastuksesta vastaava ministeriö ja varustaja tai hänen edustajansa määräävät yhteisellä sopimuksella sataman, josta tiedemies otetaan alukselle.K. Tarkastus ja valvonta Yhteisön alukset, jotka toimivat sopimuksen edellyttämällä tavalla, sallivat ja helpottavat Norsunluurannikon viranomaisten pyynnöstä kalastustoiminnan tarkastuksesta ja valvonnasta vastaavien Norsunluurannikon virkamiesten alukselle pääsyä ja tehtävien hoitamista.Nämä virkamiehet eivät saa viipyä aluksella kauempaa kuin heidän tehtäviensä suorittaminen vaatii.L. Aluksen takavarikko ja pidättäminen Norsunluurannikon asianomaisen lainsäädännön edellytyksin tehdystä yhteisön jäsenvaltion lipun alla purjehtivan kalastusaluksen takavarikoinnista tai pidättämisestä on annettava tieto Euroopan yhteisöjen komission Norsunluurannikon edustustolle 72 tunnin kuluessa ja samanaikaisesti sen jäsenvaltion konsulille, jonka lipun alla alus purjehtii.Olosuhteet ja syyt, jotka ovat johtaneet takavarikointiin tai pidättämiseen, on annettava tiedoksi Euroopan yhteisöjen komission Norsunluurannikon edustustolle.Liite 1 >KAAVION ALKU>ELÄINTUOTANTOMINISTERIÖ BP V 84, Abidjan (Norsunluurannikon tasavalta)NORSUNLUURANNIKON TASAVALTA LIITTO - ALA - TYÖMERIKALASTUSLISENSSIHAKEMUSOSA A1. Laivanomistajan/varustajan nimi: ..........2. Laivanomistajan/varustajan kansallisuus: ..........3. Laivanomistajan/varustajan yritysosoite: ..............................OSA B(täytetään jokaisesta aluksesta)1. Voimassaoloaika: ..........2. Aluksen nimi: ..........3. Rakennusvuosi: ..........4. Alkuperäinen lippu: ..........5. Lippu, jonka alla purjehtii tällä hetkellä: ..........6. Päivämäärä, josta alkaen purjehtinut tämänhetkisen lipun alla: ..........7. Hankintavuosi: ..........8. Kotisatama ja rekisterinumero: ..........9. Toimii vyöhykkeillä: ..........10. Kalastustyyppi: ..........11. Bruttovetoisuus (brt): ..........12. Nettovetoisuus (nrt): ..........13. Radiokutsun tunnus: ..........14. Suurin pituus (metreissä): ..........15. Keularanka (metreissä): ..........16. Sivukorkeus (metreissä): ..........17. Rungon materiaali: ..........18. Koneen teho: ..........19. Nopeus (solmua): ..........20. Hyttejä: ..........21. Säiliöiden vetoisuus (kuutiometreissä): ..........22. Kalaruuman vetoisuus (kuutiometreissä): ..........23. Jäähdytys-/pakastuskapasiteetti (tonnia/24 tuntia) ja käytetty järjestelmä: ..........24. Rungon väri: ..........25. Kansirakenteiden väri: ..........26. Miesvahvuus: ..........27. Aluksella olevat viestintävälineet:Tyyppi Merkki Malli Teho (wattia) Valmistusvuosi Taajuudet Vastaanotto Lähetys28. Navigaatio- ja hallintalaitteet:Tyyppi Merkki Malli29. Käytössä olevat lisäveneet (jokaisesta aluksesta): ..........29.1. Bruttovetoisuus: ..........29.2. Suurin pituus (metreissä): ..........29.3. Keularanka (metreissä): ..........29.4. Sivukorkeus (metreissä): ..........29.5. Rungon valmistusmateriaali: ..........29.6. Koneen teho: ..........29.7. Nopeus (solmua): ..........30. Ei vedessä olevat apuvälineet kalojen havaitsemiseksi (myös alukselle asentamattomat): ....................31. Kotisatama: ..........32. Päällikön nimi: ..........33. Osoite: ..........34. Päällikön kansallisuus: ..........Liitettävä:- kolme värivalokuvaa aluksesta (sivukuva), kalastuksessa käytettävistä lisäveneistä sekä muista kalojen havaintolaitteista, jotka eivät ole vedessä- piirrokset ja yksityiskohtaiset kuvaukset käytettävistä kalastusvälineistä- asiakirja, joka todistaa laivanomistajan/varustajan edustajan nimenkirjoitusoikeuden tämän hakemuksen allekirjoitusta varten...........(Hakemuksen päivämäärä)..........(Laivanomistajan/varustajan edustajan allekirjoitus)>KAAVION LOOPU>Liite 2 PAKASTUSTROOLARIT (POHJALAJIT)>KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Liite 3 ICCAT LOGBOOK for TUNA FISHERY >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>Liite 4 TONNIKALA-ALUKSET - NUOTTAA KÄYTTÄVÄT ALUKSET - VAPAPYYDYSTÄ KÄYTTÄVÄT ALUKSET >KAAVION ALKU>>KAAVION LOOPU>


|

52011PC0479

Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kalavarojen kestävää hyödyntämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 muuttamisesta  /* KOM/2011/0479 lopullinen - 2011/0218 (COD) */

	PERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTAEuroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT-sopimus) erotetaan toisistaan toisaalta SEUT-sopimuksen 290 artiklan 1 kohdassa määrätty, komissiolle siirretty valta antaa perussopimuksen muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä ja soveltamisalaltaan yleisiä säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen tiettyjä, muita kuin sen keskeisiä osia (delegoidut säädökset), ja toisaalta SEUT-sopimuksen 291 artiklan 2 kohdassa määrätty, komissiolle siirretty valta antaa perussopimuksen oikeudellisesti velvoittavien unionin säädösten yhdenmukaisia täytäntöönpanosäädöksiä (täytäntöönpanosäädökset).Mukautettaessa asetusta (EY) N:o 1967/2006 uusiin SEUT-sopimuksen sääntöihin komissiolle kyseisellä asetuksella annettu toimivalta on jaettu uudelleen delegointitoimenpiteisiin ja täytäntöönpanotoimenpiteisiin.Edellä tarkoitetun mukauttamisen jälkeen on laadittu ehdotusluonnos asetuksen (EY) N:o 1967/2006 muuttamiseksi.Perussopimuksen 290 artiklan nojalla lainsäätäjä antaa komissiolle tehtäväksi täydentää tai muuttaa kyseisen asetuksen tiettyjä muita kuin sen keskeisiä osia.Sen vuoksi komissio voi antaa delegoidun säädöksen myöntääkseen poikkeuksia joistakin kyseisen asetuksen säännöksistä, jos tällaisesta mahdollisuudesta on nimenomaisesti säädetty ja jos asetuksessa säädetyt tiukat edellytykset (4 ja 13 artikla) täyttyvät. Komissiolle siirretään valta vahvistaa perusteet, joita sovelletaan dolfiininkalastuksessa kalojen yhteenkokoamiseen käytettävillä välineillä kalastettaessa noudatettavien reittien vahvistamiseen ja jakamiseen 25 meripeninkulman hallintovyöhykkeellä Maltan ympärillä (27 artikla). Samoin komissiolle siirretään valta hyväksyä yksityiskohtaisia sääntöjä, joita sovelletaan pyydysten nykyisiä ominaisuuksia (liitteessä I oleva b.3 kohta ja liitteessä II oleva 7 kohta) täydentäviä ominaisuuksia koskeviin uusiin teknisiin määritelmiin. Lisäksi komission olisi annettava delegoituja säädöksiä asetuksen liitteisiin tehtävistä muutoksista.2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSETIntressitahojen kuulemista tai vaikutusten arviointia ei tarvittu.3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ-  Ehdotetun toimen lyhyt kuvausNeuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 mukaisen komissiolle siirretyn säädösvallan yksilöiminen ja kyseisten säädösten antamismenettelyn vahvistaminen.-  OikeusperustaEuroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohta.-  ToissijaisuusperiaateEhdotus kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.-  SuhteellisuusperiaateEhdotus koskee neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1967/2006 jo olemassa olevien toimenpiteiden muuttamista, minkä vuoksi esille ei nouse ongelmia suhteellisuusperiaatteen kannalta.-  Sääntelytavan valintaEhdotettu sääntelytapa: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus.Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavasta syystä: asetusta on muutettava asetuksella.4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSETToimenpiteestä ei aiheudu unionille lisämenoja.2011/0218 (COD)EhdotusEUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUSkalavarojen kestävää hyödyntämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 muuttamisestaEUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,sen jälkeen kun säädösehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille,ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,sekä katsovat seuraavaa:1.  Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1967/2006[1] siirretään komissiolle valta panna täytäntöön joitakin mainitun asetuksen säännöksiä.2.  Komissiolle asetuksen (EY) N:o 1967/2006 mukaisesti siirretty valta olisi Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi saatettava yhdenmukaiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan kanssa.3.  Komissiolle olisi joidenkin asetuksen (EY) N:o 1967/2006 säännösten soveltamiseksi siirrettävä valta hyväksyä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat4.  poikkeusten myöntämistä edellyttäen, että niistä nimenomaisesti säädetään kyseisessä asetuksessa;5.  perusteiden vahvistamista sovellettavaksi dolfiininkalastuksessa kalojen yhteenkokoamiseen käytettävillä välineillä kalastettaessa noudatettavien reittien vahvistamiseen ja jakamiseen 25 meripeninkulman hallintovyöhykkeellä Maltan ympärillä;6.  yksityiskohtaisten sääntöjen hyväksymistä vedettäviin verkkoihin liitettävien neliösilmäpaneelien uusia teknisiä määritelmiä varten;7.  sellaisten teknisten määritelmien hyväksymistä, joilla rajoitetaan trooliverkkojen kohopaulojen, pohjaköyden, ympärysmitan tai kehän enimmäismittoja sekä monirikitrooleissa olevien verkkojen enimmäismäärää; ja8.  asetuksen (EY) N:o 1967/2006 liitteisiin tehtäviä muutoksia.9.  On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.10.  Selvyyden vuoksi 4 artiklan 5 kohdassa olevaa viittausta Posidonia oceanica -meriheinäkasvustoon olisi muutettava.11.  Tarvitaan lisää teknistä ja tieteellistä tietoa, jotta Välimeren kalastuksen erityispiirteet pystytään ottamaan huomioon ja näin luomaan edellytykset komissiolle vahvistaa mahdolliset tekniset määritelmät, joilla rajoitetaan trooliverkon enimmäismittoja ja monirikitrooleissa olevien verkkojen enimmäismäärää, kuten edellä mainitaan.12.  Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1967/2006 olisi muutettava,OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EY) N:o 1967/2006 seuraavasti:13.  Korvataan 4 artiklan 5 kohdan johdantolause seuraavasti:”5. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, komissio voi 30 a artiklan mukaisesti annettavin delegoiduin säädöksin antaa luvan Posidonia oceanica -tyypin meriheinäkasvuston yläpuolella perinteisesti harjoitettuun kalastukseen aluksille, joiden kokonaispituus on enintään 12 metriä ja moottoriteho enintään 85 kW, seuraavin edellytyksin:”14.  Muutetaan 13 artikla seuraavasti:15.  Korvataan 5 kohta seuraavasti:”5. Jäsenvaltiot voivat hakea poikkeusta 1, 2 ja 3 kohdasta. Komissio voi 30 a artiklan mukaisesti annettavin delegoiduin säädöksin sallia tällaiset poikkeamiset, jos poikkeaminen on perusteltua kyseisiä merialueita koskevista maantieteellisistä erityissyistä, joista esimerkkinä mainittakoon mannerjalustan kapeus jäsenvaltion rantaviivan kaikissa kohdissa tai troolauskelpoisen pyyntialueen pienuus, eikä kalastus vaikuta merkittävällä tavalla meriympäristöön ja se koskee vain kyseisen jäsenvaltion tai tapauksen mukaan muiden jäsenvaltioiden tiettyä määrättyä alusryhmää ja edellyttäen, ettei kyseiseen kalastukseen voi käyttää muita pyydyksiä ja että se kuuluu jonkin 18 tai 19 artiklassa tarkoitetun hoitosuunnitelman piiriin. Jäsenvaltioiden on toimitettava tällaisia poikkeuksia varten ajantasaiset tieteelliset ja tekniset perustelut.”16.  Korvataan 10 kohta seuraavasti:”10. Poikkeamiset 1 ja 2 kohdasta on sallittava 30 a artiklan mukaisesti annetuin delegoiduin säädöksin kalastukselle, johon sovelletaan 4 artiklan 5 kohdan mukaista poikkeusta.”17.  Korvataan 26 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:”Jos 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kokonaiskalastuskapasiteetti ylittää hallintovyöhykkeellä viitejaksolla 2000–2001 toimineiden, kokonaispituudeltaan enintään 24 metriä pitkien troolareiden kokonaiskalastuskapasiteetin, jäljempänä ’viitekalastuskapasiteetti’, komissio jakaa 30 a artiklan mukaisesti annetuin delegoiduin säädöksin käytettävissä olevan kalastuskapasiteetin ylijäämäosan jäsenvaltioiden kesken lupaa hakevien jäsenvaltioiden edun huomioon ottaen.”18.  Korvataan 27 artiklan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:”Komissio laatii 30 a artiklan mukaisesti annetuin delegoiduin säädöksin arviointiperusteet, joita noudatetaan reittien vahvistamisessa ja jakamisessa kalojen yhteenkokoamiseen käytettävillä välineillä kalastamista varten.”19.  Korvataan 30 artikla seuraavasti:”Liitteitä muutetaan 30 a artiklan mukaisesti annetuin delegoiduin säädöksin.”20.  Lisätään 30 a artikla seuraavasti:” 30 a artiklaSiirretyn säädösvallan käyttäminen1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.2. Siirretään 4 artiklan 5 kohdassa, 13 artiklan 5 ja 10 kohdassa, 26 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, 27 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, 30 artiklassa, liitteessä I olevassa b.3 kohdassa ja liitteessä II olevassa 7 kohdassa tarkoitettu valta määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen voimaatulopäivästä.3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 4 artiklan 5 kohdassa, 13 artiklan 5 ja 10 kohdassa, 26 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, 27 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, 30 artiklassa, liitteessä I olevassa b.3 kohdassa ja liitteessä II olevassa 7 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä , tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.5. Edellä olevan 4 artiklan 5 kohdan, 13 artiklan 5 ja 10 kohdan, 26 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan, 27 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan, 30 artiklan, liitteessä I olevan b.3 kohdan ja liitteessä II olevan 7 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.”21.  Korvataan liitteessä I olevan b jakson 3 kohta seuraavasti:”3. Neliösilmäpaneeli voidaan lisätä mihin tahansa vedettävään verkkoon, ja se on sijoitettava troolin jatko-osan eteen tai mihin tahansa jatko-osan etuosan ja verkon perän takaosan väliseen kohtaan. Sitä ei saa tukkia millään tavoin sisä- tai ulkopuolisilla lisäkkeillä. Sen on oltava tehty solmuttomasta havasmateriaalista tai havasmateriaalista, jonka solmut eivät liu'u, ja se on kiinnitettävä siten, että silmät pysyvät täysin avoimina koko kalastamisen ajan. Yksityiskohtaiset säännöt neliösilmäpaneelien teknisistä ominaisuuksista vahvistetaan 30 a artiklan mukaisesti annetuin delegoiduin säädöksin.”22.  Korvataan liitteessä II oleva 7 kohta seuraavasti:”7. Komissio voi vahvistaa trooliverkkojen kohopaulojen, pohjaköysien, kehän tai ympärysmitan enimmäismittoja koskevat tekniset määritelmät sekä monirikitrooleissa olevien verkkojen enimmäismäärän 30 a artiklan mukaisesti annetuin delegoiduin säädöksin.”2 artiklaTämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäEuroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolestaPuhemies Puheenjohtaja [1] EUVL L 409, 30.12.2006, s. 11.