Avis juridique important

|

52003PC0652

Ehdotus neuvoston päätös sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita, tehdyn neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta  /* KOM/2003/0652 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita, tehdyn neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTNeuvoston päätöksen 95/408/EY [1] sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita, voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2003.[1]  EYVL L 243, 11.10.1995, s. 17. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).Komission ehdotuksessa [2] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä ehdotetaan säädettäväksi uudesta menettelystä kolmansien maiden ja kolmansien maiden laitosten luettelon laatimiseksi. Ehdotus on parhaillaan yhteisen kannan laatimisvaiheessa, mutta se hyväksyttäneen aikaisintaan vuoden 2004 puolivälissä. Ongelmana on sen vuoksi kattaa 31 päivästä joulukuuta 2003 mainitun ehdotuksen hyväksymiseen ja voimaantuloon ulottuva ajanjakso. Tämä on ehdotuksen tarkoitus.[2]  EYVL C 262 E, 29.10.2002, s. 449.Sen osoittamiseksi, mikä merkitys päätöksellä 95/408/EY on ja että on tarpeen pidentää sen voimassaoloa uusien säädösten hyväksymiseen ja voimaantuloon asti, muistutetaan, että kyseinen päätös- on yhteensä 19 eläinperäisen tuotteen tuontia sääntelevä oikeusperusta,- vaikuttaa tuontiin noin 120 kolmannesta maasta ja- koskee tuonnin sallimista yli 16 000 laitoksesta ja alukselta.Säännökset päätöksen 95/408/EY korvaamiseksi sisältyvät ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotuksen III lukuun. Erityisesti:- 11 artiklassa ehdotetaan kolmansien maiden luettelon laatimismenettelyä,- 12 artiklassa ehdotetaan kolmansien maiden laitosten luettelon laatimismenettelyä, ja- 13 artiklassa ehdotetaan erityisvaatimuksia elävien simpukoiden ja 15 artiklassa kalastustuotteiden tuonnin sallimiseksi.Jotta vältettäisiin mahdollinen päällekkäisyys päätöksen 95/408/EY valvontaa koskevien säännösten ja tulevan asetuksen kanssa, komissio on esittänyt neuvostolle ehdotuksen [3] direktiiviksi tiettyjen direktiivien kumoamisesta ja päätöksen 95/408/EY muuttamisesta. Myös tämä ehdotus on yhteisen kannan laatimisvaiheessa, ja se on suunniteltu hyväksyttäväksi samaan aikaan valvontaa koskevan ehdotuksen kanssa. Ehdotuksen 6 artiklassa ehdotetaan päätöksen 95/408/EY voimassaolon päättämispäiväksi valvontaa koskevan asetuksen soveltamispäivää.[3]  Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi elintarvikehygieniasta ja eräiden ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä annettujen direktiivien kumoamisesta sekä direktiivien 89/662/ETY ja 92/118/ETY ja päätöksen 95/408/EY muuttamisesta, EYVL C 365 E, 19.12.2000, s. 43.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita, tehdyn neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon sellaisten kolmannen maan laitosten väliaikaisten luetteloiden laatimista siirtymäkauden ajaksi koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, joista jäsenvaltioilla on lupa tuoda tiettyjä eläintuotteita, kalastustuotteita ja eläviä simpukoita, 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyn neuvoston päätöksen 95/408/EY [4] ja erityisesti sen 9 artiklan,[4]  EYVL L 243, 11.10.1995, s. 17, sellaisena kuin se on muutettu viimeksi asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).ottaa huomioon komission ehdotuksen [5],[5]  EUVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Päätöksen 95/408/EY voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2003.(2) Komission ehdotuksessa [6] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä ("virallisen valvonnan järjestämistä koskeva asetus) ehdotetaan säädettäväksiän kolmansien maiden ja kolmansien maiden laitosten luettelon laatimista koskevasta uudesta menettelystä, jonka on tarkoitus korvata päätöksessä 95/408/EY vahvistetut säännöt.[6]  KOM (2002) 377 lopullinen - EYVL C 262 E, 29.10.2002, s. 449.(3) Päätöksen 95/408/EY voimassaoloa olisi pidennettävä kyseisen päätöksen voimassaolon lakkaamisen ja virallisen valvonnan järjestämistä koskevan asetuksen voimaantulon välisen ajanjakson kattamiseksi.(4) Päätöstä 95/408/EY olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan päätöksen 95/408/EY 9 artiklassa ilmaisu "31 päivään joulukuuta 2003" ilmaisulla "31 päivään joulukuuta 2005".2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


                     EUROOPAN
                     KOMISSIO
                                             Bryssel 7.5.2015
                                             COM(2015) 209 final
                                             Embargo vista
                                   Suositus
                          NEUVOSTON PÄÄTÖS
   sakon määräämisestä Espanjalle alijäämätietojen väärentämisestä Valencian
                             itsehallintoalueella
FI                                                                           FI
 ---pagebreak---                                              PERUSTELUT
   1.        SUOSITUKSEN TAUSTA
   Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 126 artiklan 1 kohdan mukaan
   jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä. Julkisen talouden alijäämää
   ja velkaa koskevat tiedot, jotka ovat merkityksellisiä sovellettaessa SEUT-sopimuksen 121 ja
   126 artiklaa tai perussopimusten liitteenä olevaa, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä
   tehtyä pöytäkirjaa, ovat olennaisia unionissa talouspolitiikan koordinoinnin kannalta.
   Julkisen talouden valvonnan tehokkaasta täytäntöönpanosta euroalueella 16 päivänä
   marraskuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o
   1173/20111 vahvistetaan seuraamusjärjestelmä julkisen talouden valvonnan täytäntöönpanon
   tehostamiseksi euroalueella. Asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, että neuvosto voi
   komission suosituksesta päättää määrätä sakon jäsenvaltiolle, joka on vastuussa julkisen
   talouden alijäämää ja velkaa koskevien tietojen tahallisesta tai törkeän tuottamuksellisesta
   vääristelystä, jotta voidaan ehkäistä tällainen vääristely.
   Asetuksen (EU) N:o 1173/2011 8 artiklan 3 kohdassa komissio valtuutetaan toteuttamaan
   kaikki tarvittavat tutkinnat, jos se toteaa olevan vahvoja viitteitä tosiseikoista, jotka
   todennäköisesti vastaavat kyseisten tietojen vääristelyä. Komissio käynnisti 11. heinäkuuta
   2014 asetuksen (EU) N:o 1173/2011 mukaisen tutkinnan tilastojen väärentämisestä
   Espanjassa.
   Tutkinnan alustavat havainnot lähetettiin Espanjalle 19. helmikuuta 2015 komission
   delegoidun päätöksen 2012/678/EU 6 artiklan mukaisesti, jotta Espanja olisi voinut esittää
   niistä huomautuksensa. Komissio kehotti Espanjaa toimittamaan alustavia havaintoja
   koskevat kirjalliset huomautuksensa viimeistään 19. maaliskuuta 2015. Espanja toimitti
   kirjalliset huomautuksensa 24. maaliskuuta 2015.
   Komissio antoi [xx]. toukokuuta 2015 kertomuksen (jäljempänä ’kertomus’)2, joka koski
   asetuksen (EU) N:o 1173/2011 mukaista tutkintaa tilastojen väärentämisestä Espanjassa ja
   jossa otettiin huomioon Espanjan esittämät huomautukset.
   Kertomuksessa todetaan, että Espanjan kuningaskunnan julkissektorin yksikkö, Valencian
   itsehallintoalueen tarkastusvirasto (IGGV), oli syyllistynyt törkeään tuottamukseen, jossa oli
   kyse terveydenhuoltomenojen kirjaamatta jättämisestä ja suoriteperusteisen kirjaustavan
   noudattamatta jättämisestä kansantalouden tilinpidossa (EKT 95), minkä vuoksi Eurostatille
   oli ilmoitettu maaliskuussa 2012 virheellisiä tietoja Espanjan julkisen talouden alijäämästä.
   Kertomuksessa todetaan myös, ettei menojen kirjaamatta jättämistä ollut korjattu, vaikka
   alueellisen tilintarkastustuomioistuimen raporteissa oli useiden vuosien ajan esitetty julkisia
   tietoja ongelman olemassaolosta ja laajuudesta.
   Asetuksen (EU) N:o 1173/2011 8 artiklan 1 kohdassa vahvistetut edellytykset, joilla voidaan
   suosittaa neuvostolle, että tämä määrää jäsenvaltiolle sakon, ovat olemassa, kun on kyse
   alijäämätietojen vääristelystä, jota esiintyi Espanjan ilmoittaessa virheelliset tiedot
   Eurostatille maaliskuussa 2012 eli sen jälkeen, kun asetus oli tullut voimaan 13. joulukuuta
   2011. Sakon määrä saa asetuksen 8 artiklan 2 kohdan mukaan olla enintään 0,2 prosenttia
   suhteessa kyseisen jäsenvaltion viimeisimpään bruttokansantuotteeseen (BKT).
   1
            EUVL L 306, 23.11.2011, s. 1.
   2
            […]
FI                                                   2                                               FI
 ---pagebreak---    2.         SAKON LASKEMINEN
   Asetuksessa (EU) N:o 1173/2011 tarkoitetuista tilastojen väärentämiseen liittyvistä
   tutkinnoista ja sakoista 29 päivänä kesäkuuta 2012 annetun komission delegoidun päätöksen
   2012/678/EU3 14 artiklan mukaan komission olisi varmistettava, että suositeltava sakko on
   tehokas, oikeasuhteinen ja varoittava. Sakko vahvistetaan kaksivaiheisella menetelmällä.
   Komissio määrittää ensiksi viitemäärän, minkä jälkeen se voi tarkistaa viitemäärä ylös- tai
   alaspäin ottaen huomioon tapaukseen liittyvät erityisolosuhteet.
   Määrättävän sakon viitemäärä on komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan
   2 kohdan mukaisesti 5 prosenttia vääristelyn vaikutuksesta joko Espanjan julkisyhteisöjen
   alijäämään tai velkaan, sen mukaan kumman kohdalla vaikutus on suurempi, liiallisia
   alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvän ilmoituksen kattamina vuosina. Tarkistus, joka
   tehtiin menoihin, jotka Espanjan kuningaskunta oli ilmoittanut huhtikuussa 2012 julkaistua
   liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaista ilmoitusta varten, oli 1,893 miljardia euroa,
   joka vastasi lähinnä maksamattomia terveydenhuoltomenoja. Tämän perusteella viitemäärä on
   94,65 miljoonaa euroa.
   Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
   a alakohdassa vahvistetut edellytykset kertomuksessa todetaan, ettei tietojen vääristelyllä ollut
   merkittävää vaikutusta unionin talouspolitiikan vahvistetun ohjausjärjestelmän toimintaan,
   koska sen vaikutus Espanjan kuningaskunnan koko alijäämään oli rajallinen. Kun huomioon
   otetaan myös se, että oikeat tiedot ilmoitettiin pian sen jälkeen, kun Espanjan virheelliset
   alijäämätiedot oli julkaistu huhtikuussa 2012, jolloin Espanjan alijäämätiedot voitiin korjata jo
   vuonna 2012, komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunnan sakkoa voidaan alentaa
   konkreettisten olosuhteiden perusteella.
   Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
   b alakohdassa vahvistetut edellytykset kertomuksessa todetaan, että tietojen vääristely johtui
   törkeästä tuottamuksesta. Kertomuksessa ei tulla siihen tulokseen, että väärentäminen olisi
   ollut tahallista, minkä vuoksi sakon määrää ei tarkisteta näiden konkreettisten olosuhteiden
   perusteella.
   Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
   c alakohdassa vahvistetut edellytykset kertomuksessa todetaan, että tietojen vääristelyyn
   osallistui lähinnä yksi Espanjan kuningaskunnan julkissektorin yksikkö (ks. erityisesti
   kertomuksen 3 jakso). Komissio katsoo, että Espanjan kuningaskunnan sakkoa voidaan
   alentaa tästä syystä konkreettisten olosuhteiden perusteella.
   Vaikka kertomuksessa todetaan myös, että alueellisen tilintarkastustuomioistuimen
   raporteissa oli useiden vuosien ajan esitetty julkisesti saatavilla olleita tietoja ongelman
   olemassaolosta ja laajuudesta, sakon määrää ei ole kuitenkaan tarkistettu ylöspäin tämän
   olosuhteen perusteella, koska jäsenvaltioille ei ollut määrätty seuraamuksia julkisen talouden
   alijäämää ja velkaa koskevien tietojen vääristelystä suurimpana osana tutkittua kautta eli
   13. joulukuuta 2011 saakka, jolloin asetus (EU) N:o 1173/2011 tuli voimaan.
   Komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan d alakohdassa
   vahvistettujen edellytysten perusteella lähtökohtana on, että viitemäärän olisi oltava suurin
   havaittu vääristelyn määrä kerrottuna niiden vuosien lukumäärällä, joiden kuluessa olennaista
   vääristelyä tapahtui, neljän vuoden aikana viimeisestä ilmoituksesta. Tutkinta paljasti, että
   Espanjan julkisen talouden alijäämää koskevia tietoja oli vääristelty useiden vuosien ajan jopa
   vuodesta 1988 alkaen (ks. erityisesti kertomuksen 2.3 ja 3 jakso). Ottaen kuitenkin huomioon,
   että asetus (EU) N:o 1173/2011 tuli voimaan vasta 13. joulukuuta 2011 ja että sitä ennen
   3
            EUVL L 306, 6.11.2012, s. 21.
FI                                                 3                                                 FI
 ---pagebreak---    julkisen talouden alijäämää ja velkaa koskevien tietojen vääristelystä ei määrätty
   seuraamuksia, sakon määrää ei tarkisteta näiden konkreettisten olosuhteiden perustella.
   Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
   e alakohdassa vahvistetut edellytykset kertomuksessa todetaan, että Espanjan
   tilastoviranomaiset ja kaikki asianomaiset yksiköt ovat osoittaneet suurta yhteistyökykyä
   tutkinnan aikana ja toimittaneet komissiolle tiedot, jotka se on tarvinnut tutkinnan
   suorittamiseen (ks. erityisesti kertomuksen 3 jakso). Komissio katsoo, että Espanjan
   kuningaskunnan sakkoa voidaan alentaa tästä syystä konkreettisten olosuhteiden perusteella.
   Tässä yhteydessä komissio on ottanut jossain määrin huomioon käytännön, jota se noudattaa
   kilpailun alalla, jolla sakkoja voidaan vähentää jopa 50 prosenttia, jos komission kanssa
   tehdään yhteistyötä tutkinnan aikana.
   Ottaen huomioon Espanjan kuningaskunnan tutkinnan aikana tekemän yhteistyön sekä muut
   edellä mainitut lieventävät seikat tässä asiassa komissio suosittaa neuvostolle, että Espanjalle
   määrätään 18,93 miljoonan euron suuruinen sakko, joka on 20 prosenttia viitemäärästä.
   Sakon kokonaismäärä saa asetuksen (EU) N:o 1173/2011 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti olla
   enintään 0,2 prosenttia suhteessa Espanjan kuningaskunnan BKT:hen. Suositettu sakko ei
   ylitä 0,2 prosentin ylärajaa suhteessa Espanjan BKT:hen vuonna 2014.
   3.        PÄÄTELMÄ JA SUOSITUKSET
   Komission kertomuksessa todetaan, että Espanjan kuningaskunnan julkissektorin yksikkö
   (IGGV) oli syyllistynyt törkeään tuottamukseen, jossa oli kyse terveydenhuoltomenojen
   kirjaamatta jättämisestä (ja suoriteperusteisen kirjaustavan noudattamatta jättämisestä)
   kansantalouden tilinpidossa (EKT 95) ja jonka vuoksi Eurostatille ilmoitettiin virheellisiä
   alijäämätietoja vuonna 2012 eli asetuksen (EU) N:o 1173/2011 voimaantulon jälkeen. Näiden
   havaintojen perusteella komissio suosittaa, että neuvosto määrää Espanjan kuningaskunnalle
   18,93 miljoonan euron suuruisen sakon.
FI                                                 4                                                FI
 ---pagebreak---                                                   Suositus
                                          NEUVOSTON PÄÄTÖS
          sakon määräämisestä Espanjalle alijäämätietojen väärentämisestä Valencian
                                            itsehallintoalueella
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
   ottaa huomioon julkisen talouden valvonnan tehokkaasta täytäntöönpanosta euroalueella
   16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU)
   N:o 1173/20114 ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan,
   ottaa huomioon asetuksessa (EU) N:o 1173/2011 tarkoitetuista tilastojen väärentämiseen
   liittyvistä tutkinnoista ja sakoista 29 päivänä kesäkuuta 2012 annetun komission delegoidun
   päätöksen 2012/678/EU5,
   ottaa huomioon [xx] päivänä toukokuuta 2015 annetun komission kertomuksen asetuksen
   (EU) N:o 1173/2011 mukaisesta Espanjassa tapahtunutta tilastojen väärentämistä koskevasta
   tutkinnasta6,
   ottaa huomioon komission suosituksen,
   sekä katsoo seuraavaa:
   1)       Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 126 artiklan 1 kohdan
            mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä. Julkisen
            talouden alijäämää ja velkaa koskevat tiedot, jotka ovat merkityksellisiä sovellettaessa
            SEUT-sopimuksen 121 ja 126 artiklaa tai perussopimusten liitteenä olevaa, liiallisia
            alijäämiä koskevasta menettelystä tehtyä pöytäkirjaa, ovat olennaisia unionissa
            talouspolitiikan koordinoinnin kannalta.
   2)       Jotta voidaan vahvistaa julkisen talouden valvonnan täytäntöönpanoa euroalueella ja
            estää julkisen talouden alijäämää ja velkaa koskevien tietojen tahallinen tai törkeän
            tuottamuksellinen vääristely, neuvosto voi komission suosituksesta päättää määrätä
            sakon vääristelystä vastuussa olevalle jäsenvaltiolle.
   3)       Komissio käynnisti 11. heinäkuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 1173/2011 mukaisen
            tutkinnan tilastojen väärentämisestä Espanjassa. Tutkinnan alustavat havainnot
            toimitettiin Espanjalle 19 päivänä helmikuuta 2015 komission delegoidun päätöksen
            2012/678/EU vaatimusten mukaisesti, jotta Espanja olisi voinut esittää niistä
            huomautuksensa. Espanja toimitti alustavia havaintoja koskevat kirjalliset
            huomautuksensa 24 päivänä maaliskuuta 2015.
   4
            EUVL L 306, 23.11.2011, s. 1.
   5
            EUVL L 306, 6.11.2012, s. 21.
   6
            […]
FI                                                    5                                              FI
 ---pagebreak---    4)  Komissio antoi [xx] päivänä toukokuuta 2015 kertomuksen, joka koski asetuksen (EU)
       N:o 1173/2011 mukaista tutkintaa tilastojen väärentämisestä Espanjassa ja jossa
       otettiin huomioon Espanjan esittämät huomautukset.
   5)  Kertomuksessaan komissio toteaa, että Espanjan kuningaskunnan julkissektorin
       yksikkö, Valencian itsehallintoalueen tarkastusvirasto, oli syyllistynyt törkeään
       tuottamukseen, jossa oli kyse terveydenhuoltomenojen kirjaamatta jättämisestä ja
       suoriteperusteisen kirjaustavan noudattamatta jättämisestä kansantalouden tilinpidossa
       ja jonka johdosta komissiolle (Eurostatille) ilmoitettiin maaliskuussa 2012 virheellisiä
       tietoja Espanjan julkisen talouden alijäämästä. Komission havaintojen perusteella on
       aiheellista päätellä, että törkeän tuottamuksellinen alijäämätietojen vääristely tapahtui
       silloin, kun Espanja ilmoitti virheelliset tiedot Eurostatille maaliskuussa 2012. Näiden
       seikkojen perusteella on aiheellista määrätä sakko.
   6)  Sakon määrä ei saa olla enempää kuin 0,2 prosenttia suhteessa Espanjan
       bruttokansantuotteeseen vuonna 2014.
   7)  Määrättävän sakon viitemäärän olisi oltava 5 prosenttia vääristelyn vaikutuksesta
       Espanjan julkisyhteisöjen alijäämään tai velkaan, sen mukaan kumman kohdalla
       vaikutus on suurempi, liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvän ilmoituksen
       kattamina vuosina. Tarkistus, joka tehtiin menoihin, jotka Espanjan kuningaskunta oli
       ilmoittanut huhtikuussa 2012 julkaistua liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn
       mukaista ilmoitusta varten, oli 1,893 miljardia euroa. Tämän perusteella viitemäärä
       olisi vahvistettava 94,65 miljoonaksi euroksi.
   8)  Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
       a alakohdassa vahvistetut edellytykset komission kertomuksessa todetaan, ettei
       tietojen vääristelyllä ollut merkittävää vaikutusta unionin talouspolitiikan vahvistetun
       ohjausjärjestelmän toimintaan, koska sen vaikutus Espanjan kuningaskunnan koko
       alijäämään oli rajallinen. Siinä todetaan myös, että oikeat tiedot ilmoitettiin pian sen
       jälkeen, kun Espanjan virheelliset alijäämätiedot oli julkaistu huhtikuussa 2012, jolloin
       Espanjan alijäämätiedot voitiin korjata jo vuonna 2012. Näiden seikkojen perusteella
       on aiheellista vähentää sakon määrää.
   9)  Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
       b alakohdassa vahvistetut edellytykset komission kertomuksessa todetaan, että tietojen
       vääristely johtui törkeästä tuottamuksesta. Tältä osin sakon määrää ei pitäisi
       mukauttaa.
   10) Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
       c alakohdassa vahvistetut edellytykset komission kertomuksessa todetaan, että tietojen
       vääristelyyn osallistui lähinnä yksi Espanjan julkissektorin yksikkö. Näiden seikkojen
       perusteella on aiheellista vähentää sakon määrää.
   11) Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
       d alakohdassa vahvistetut edellytykset komission kertomuksessa todetaan, että
       kyseisen jäsenvaltion toimet, jotka voidaan ottaa sakon perustaksi, ovat sinä
       ajanjaksona toteutetut toimet, joka alkoi 13 päivänä joulukuuta 2011 asetuksen (EU)
       N:o 1173/2011 tullessa voimaan ja päättyi tutkinnan käynnistyessä. Kertomuksessa
       todetaan myös, että virheellisesti ilmoitetut alijäämätiedot korjattiin lokakuussa 2012
       julkaistun, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisen ilmoituksen yhteydessä.
       Tältä osin sakon määrää ei pitäisi mukauttaa vääristelyn keston perusteella.
   12) Ottaen huomioon komission delegoidun päätöksen 2012/678/EU 14 artiklan 3 kohdan
       e alakohdassa vahvistetut edellytykset komission kertomuksessa todetaan, että
FI                                              6                                                FI
 ---pagebreak---            Espanjan tilastoviranomaiset ja kaikki asianomaiset yksiköt ovat osoittaneet suurta
           yhteistyökykyä tutkinnan aikana. Näiden seikkojen perusteella on aiheellista vähentää
           sakon määrää.
   13)     Näiden olosuhteiden perusteella olisi Espanjalle määrättävä sakko vahvistettava
           18,93 miljoonaksi euroksi,
   ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                              1 artikla
   Määrätään Espanjalle 18,93 miljoonan euron suuruinen sakko julkisen talouden alijäämää
   koskevien tietojen törkeän tuottamuksellisesta vääristelystä sen mukaisesti, mitä todetaan
   Euroopan komission kertomuksessa, joka koskee asetuksen (EU) N:o 1173/2011 mukaista
   tutkintaa tilastojen väärentämistä Espanjassa.
                                              2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.
   Tehty Brysselissä
                                                Neuvoston puolesta
                                                Puheenjohtaja
FI                                                7                                              FI


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 14.9.2015
            COM(2015) 430 final
            2015/0193(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Palaun tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 539/2001
                  1
                luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi jäsenvaltioiden ulkorajoja ylittäessään, ja kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Kaikki jäsenvaltiot Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta soveltavat asetusta (EY) N:o 539/2001.

               Asetusta (EY) N:o 539/2001 muutettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 509/2014
                  2
               ; sillä siirrettiin 19 maata liitteeseen II, jossa luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisia viisumipakko ei koske. Kyseiset 19 maata ovat Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Kutakin edellä mainittua maata koskevaan viittaukseen liitteessä II liittyy alaviite, jossa todetaan, että ”viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä”.

               Asetus (EU) N:o 509/2014 hyväksyttiin 20. toukokuuta 2014, ja se tuli voimaan 9. kesäkuuta 2014. Komissio esitti neuvostolle heinäkuussa 2014 suosituksen, jotta tämä antaisi komissiolle luvan aloittaa neuvottelut viisumivapaussopimuksista seuraavien 17 maan kanssa: Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.
                  3
                Neuvosto antoi komissiolle neuvotteluohjeet 9. lokakuuta 2014.

               Kyseisistä viisumivapaussopimuksista ensimmäiset allekirjoitettiin 6. toukokuuta 2015 (Yhdistyneet arabiemiirikunnat), 26. toukokuuta 2015 (Itä-Timor) ja 28. toukokuuta 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Samoa, Trinidad ja Tobago sekä Vanuatu), ja niitä sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa.

               Neuvottelut Palaun kanssa aloitettiin 17. joulukuuta 2014, ja ne käytiin kirjeenvaihtona. Näkemysten vaihdon aikana päästiin yksimielisyyteen kaikista näkökohdista. Pääneuvottelijat parafoivat sopimuksen kirjeenvaihdolla 27. toukokuuta 2015 (Palau) ja 10. kesäkuuta 2015 (unioni). Jäsenvaltioille tiedotettiin asiasta 15. kesäkuuta 2015 pidetyssä neuvoston viisumityöryhmän kokouksessa.

               2.OIKEUSPERUSTA

               Unionin kannalta sopimuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               Oheinen ehdotus on oikeudellinen väline sopimuksen tekemistä varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä sen jälkeen, kun neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion nimeämä henkilö on allekirjoittanut sopimuksen unionin puolesta ja Euroopan parlamentti on antanut SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti hyväksyntänsä.

               3.NEUVOTTELUJEN TULOKSET

               Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeisiin sisältyvät tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä viisumivapaussopimuksen luonnoksen.

               Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

               Tarkoitus

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Palaun kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi sopimukseen on sisällytetty määräys, jonka mukaan Palau voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden osalta ja unioni voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon johdanto-osassa.

               Soveltamisala

               Viisumivapaus kattaa kaikki henkilöryhmät (henkilöt, joilla on tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi/virkamatkapassi tai erityispassi), jotka matkustavat eri tarkoituksissa, lukuun ottamatta henkilöitä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan. Viimeksi mainitun ryhmän osalta kullakin jäsenvaltiolla ja myös Palaulla on sovellettavan unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti vapaus vaatia toisen sopimuspuolen kansalaisilta viisumi. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten olisi määriteltävä niiden henkilöiden ryhmä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Oleskelun kesto

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Palaun kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten kyseinen 90 päivän ajanjakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana olisi määriteltävä.

               Sopimuksessa otetaan huomioon niiden jäsenvaltioiden tilanne, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Viisumivapaus antaa Palaun kansalaisille oikeuden oleskella 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin kyseisen jäsenvaltion (tällä hetkellä Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania) alueella, niin kauan kuin kyseiset maat eivät kuulu sisärajattomaan Schengen-alueeseen, riippumatta ajasta, joka koskee oleskelua koko Schengen-alueella.

               Alueellinen soveltaminen

               Sopimuksessa on määräyksiä alueista, joihin sopimusta sovelletaan: Ranskan ja Alankomaiden tapauksessa viisumivapaus antaisi Palaun kansalaisille oikeuden oleskella vain kyseisten jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevilla alueilla.

               Julistukset

               Edellä mainittujen yhteisten julistusten lisäksi sopimukseen on liitetty kaksi muuta yhteistä julistusta, jotka koskevat

               –Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen;

               –kattavaa tiedottamista viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja muista seikoista, kuten maahantuloedellytyksistä.

               4.PÄÄTELMÄ

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan hyväksyy Euroopan unionin ja Palaun välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen.

               2015/0193 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Palaun tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio on neuvotellut Euroopan unionin puolesta lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, Palaun tasavallan, jäljempänä ’Palau’, kanssa.

               (2)Tämä sopimus on allekirjoitettu Euroopan unionin puolesta ... 2015, ja sitä on [...] annetun neuvoston päätöksen …/…/EU mukaisesti sovellettu kyseistä päivää seuraavasta päivästä väliaikaisesti sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan mahdollisesti päätökseen myöhemmin.

               (3)Sopimus olisi hyväksyttävä.

               (4)Sopimuksella perustetaan sopimuksen hallinnointia käsittelevä sekakomitea, joka vahvistaa työjärjestyksensä. On aiheellista säätää yksinkertaistetun menettelyn soveltamisesta unionin kannan vahvistamiseen tässä tapauksessa.

               (5)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitettyjen, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan ja osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä tehdyn pöytäkirjan mukaisesti sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja Palaun välinen lyhytaikaista oleskelua koskeva viisumivapaussopimus.

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja antaa sopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa määrätyn ilmoituksen
                  4
               .

               3 artikla

               Komissio edustaa jäsenvaltioiden asiantuntijoiden avustamana unionia sopimuksen 6 artiklalla perustetussa asiantuntijoiden sekakomiteassa.

               4 artikla

               Komissio vahvistaa asiantuntijoiden sekakomiteassa esitettävän unionin kannan sopimuksen 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta komitean työjärjestyksen vahvistamisesta kuultuaan neuvoston nimeämää erityiskomiteaa.

               5 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 509/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta, EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 14.9.2015
            COM(2015) 430 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin ja Palaun tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               LIITE

               asiakirjaan

               Ehdotus neuvoston päätökseksi

               Euroopan unionin ja Palaun tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               Euroopan unionin ja Palaun tasavallan välinen

                  SOPIMUS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’ tai ’EU’, ja

               PALAUN TASAVALTA, jäljempänä ’Palau’,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               TARKOITUKSENAAN kehittää edelleen sopimuspuolten välisiä ystävällisiä suhteita ja helpottaa matkustamista varmistamalla kansalaisilleen viisumivapaa maahantulo ja lyhytaikainen oleskelu

               OTTAVAT HUOMIOON luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 509/2014
                  1
               , jolla muun muassa siirretään 19 kolmatta maata, mukaan lukien Palau, niiden kolmansien maiden luetteloon, joiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta heidän oleskellessaan lyhyen ajan jäsenvaltioissa,

               OTTAVAT HUOMIOON, että asetuksen (EU) N:o 509/2014 1 artiklassa säädetään, että kyseisten 19 maan osalta viisumivapautta sovelletaan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä,

               HALUAVAT VARMISTAA, että kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaista kohtelua koskevaa periaatetta noudatetaan,

               OTTAVAT HUOMIOON, että henkilöt, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan lyhytaikaisen oleskelunsa aikana, eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, minkä vuoksi kyseisen ryhmän osalta viisumipakkoon tai siitä myönnettävään vapautukseen ja työnsaantiin sovelletaan edelleen asiaa koskevaa unionin oikeutta ja jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä sekä Palaun kansallista lainsäädäntöä,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyt pöytäkirjat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta sekä osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 ARTIKLA

               Tarkoitus

               Tässä sopimuksessa määrätään unionin ja Palaun kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2 ARTIKLA

               Määritelmät

               Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

               a)
                     ’jäsenvaltiolla’ mitä tahansa unionin jäsenvaltiota Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia lukuun ottamatta;

               b)
                     ’unionin kansalaisella’ henkilöä, jolla on jonkin a alakohdassa määritellyn jäsenvaltion kansalaisuus;

               c)
                     ’Palaun kansalaisella’ henkilöä, jolla on Palaun kansalaisuus;

               d)
                     ’Schengen-alueella’ aluetta, jolla ei ole sisärajoja ja joka käsittää a alakohdassa tarkoitettujen, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueet.

               3 ARTIKLA

               Soveltamisala

               1.
                     Unionin kansalaiset, joilla on jonkin jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla Palaun alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 1 kohdassa määritetyn ajan.

               Palaun kansalaiset, joilla on Palaun myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla jäsenvaltioiden alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 2 kohdassa määritetyn ajan.

               2.
                     Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta henkilöihin, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta kukin jäsenvaltio voi erikseen päättää viisumipakon määräämisestä Palaun kansalaisille tai sen peruuttamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001
                  2
                4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta Palau voi päättää kunkin jäsenvaltion kansalaisille erikseen määrättävästä viisumipakosta tai viisumivapaudesta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

               3.
                     Tämän sopimuksen mukaista viisumivapautta sovelletaan rajoittamatta maahantulon ja lyhytaikaisen oleskelun edellytyksiä koskevan sopimuspuolten lainsäädännön soveltamista. Jäsenvaltiot ja Palau varaavat oikeuden evätä maahantulon alueelleen ja lyhytaikaisen oleskelun, jos yksi tai useampi näistä edellytyksistä ei täyty.

               4.
                     Viisumivapautta sovelletaan riippumatta siitä, mitä kuljetusmuotoa on käytetty sopimuspuolten rajojen ylittämiseen.

               5.
                     Seikkoihin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, sovelletaan unionin oikeutta, jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä tai Palaun kansallista lainsäädäntöä.

               4 ARTIKLA

               Oleskelun kesto

               1.
                     Unionin kansalaiset voivat oleskella Palaun alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2.
                     Palaun kansalaiset voivat oleskella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Tämä aika lasketaan ottamatta huomioon mahdollista oleskelua sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.

               Palaun kansalaiset voivat oleskella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, riippumatta Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella oleskelun lasketusta kestosta.

               3.
                     Tämä sopimus ei vaikuta Palaun ja jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pidentää 90 päivän oleskeluaikaa kansallisen lainsäädäntönsä ja unionin oikeuden mukaisesti.

               5 ARTIKLA

               Alueellinen soveltaminen

               1.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Ranskan tasavallan osalta ainoastaan Ranskan tasavallan Euroopassa olevaan alueeseen.

               2.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Alankomaiden kuningaskunnan osalta ainoastaan Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa olevaan alueeseen.

               6 ARTIKLA

               Sopimuksen hallinnointia käsittelevä sekakomitea

               1.
                     Sopimuspuolet perustavat asiantuntijoiden sekakomitean, jäljempänä ’komitea’, joka koostuu unionin ja Palaun edustajista. Unionia siinä edustaa Euroopan komissio.

               2.
                     Komitean tehtävänä on muun muassa

               a)
                     valvoa tämän sopimuksen täytäntöönpanoa;

               b)
                     ehdottaa muutoksia tai lisäyksiä tähän sopimukseen;

               c)
                     ratkaista riitoja, jotka johtuvat tämän sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta.

               3.
                     Komitea kokoontuu tarvittaessa jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä.

               4.
                     Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               7 ARTIKLA

               Tämän sopimuksen suhde jäsenvaltioiden ja Palaun voimassa oleviin kahdenvälisiin viisumivapaussopimuksiin

               Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan ensisijaisesti muihin sellaisiin kahdenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty yksittäisten jäsenvaltioiden ja Palaun välillä, siltä osin kuin ne koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita.

               8 ARTIKLA

               Loppumääräykset

               1.
                     Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia sisäisiä menettelyjään noudattaen, ja sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolista jälkimmäinen on ilmoittanut toiselle saattaneensa päätökseen kyseiset menettelyt.

               Tätä sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä lukien.

               2.
                     Tämä sopimus on voimassa toistaiseksi, ellei sitä irtisanota 5 kohdan mukaisesti.

               3.
                     Tätä sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten kirjallisella sopimuksella. Muutokset tulevat voimaan sen jälkeen, kun sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien sisäisten menettelyjensä päätökseen saattamisesta.

               4.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen erityisesti yleiseen järjestykseen tai kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseen, laittomaan maahanmuuttoon tai toisen sopimuspuolen palauttamaan viisumipakkoon liittyvistä syistä. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle sopimuspuolelle viimeistään kaksi kuukautta ennen sen suunniteltua voimaantuloa. Kun kyseiseen keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.

               5.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla siitä kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen voimassaolo päättyy 90 päivän kuluttua tästä lukien.

               6.
                     Palau voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioiden osalta.

               7.
                     Unioni voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Tehty kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.

               ISLANTIA, NORJAA, SVEITSIÄ JA LIECHTENSTEINIA KOSKEVA YHTEINEN JULISTUS

               Sopimuspuolet ottavat huomioon Euroopan unionin sekä Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin läheiset suhteet, jotka johtuvat erityisesti näiden maiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen 18 päivänä toukokuuta 1999 ja 26 päivänä lokakuuta 2004 tehdyistä sopimuksista.

               Tämän vuoksi on suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Palaun viranomaiset tekevät viipymättä kahdenväliset lyhytaikaista oleskelua koskevat viisumivapaussopimukset tämän sopimuksen kanssa samanlaisin ehdoin.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 3 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETTU NIIDEN HENKILÖIDEN RYHMÄ, JOIDEN MATKAN TARKOITUKSENA ON TYÖSKENTELY KORVAUSTA VASTAAN

               Koska sopimuspuolet haluavat varmistaa yhteisen määritelmän soveltamisen, ne sopivat, että tässä sopimuksessa niiden henkilöiden ryhmällä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan, tarkoitetaan henkilöitä, jotka tulevat toisen sopimuspuolen alueelle harjoittaakseen ansiotoimintaa tai toimintaa korvausta vastaan työntekijänä tai palveluntarjoajana.

               Tähän ryhmään ei pitäisi lukea seuraavia:

               –
                     liikemiehet, ts. henkilöt, jotka matkustavat liikeneuvotteluja varten (ilman, että he työskentelisivät toisen sopimuspuolen alueella)

               –
                     urheilijat ja taiteilijat, jotka harjoittavat toimintaa tilapäisesti

               –
                     toimittajat, jotka heidän asuinmaansa tiedotusvälineet ovat lähettäneet, ja

               –
                     yritysten sisäiset harjoittelijat.

               Tämän julistuksen täytäntöönpanoa valvoo sekakomitea tämän sopimuksen 6 artiklan mukaisen vastuunsa nojalla. Sekakomitea voi ehdottaa tarpeellisiksi katsomiaan muutoksia sopimuspuolten kokemusten perusteella.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 4 ARTIKLASSA TARKOITETTU 90 PÄIVÄN JAKSO MINKÄ TAHANSA 180 PÄIVÄN JAKSON AIKANA

               Sopimuspuolet ovat yhtä mieltä siitä, että tämän sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään 90 päivän jaksolla minkä tahansa 180 päivän jakson aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Käsite ”minkä tahansa 180 päivän jakson aikana” tarkoittaa sitä, että olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän ehto minkä tahansa 180 päivän jaksolla edelleen. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

               YHTEINEN JULISTUS KANSALAISILLE SUUNNATTAVASTA VIISUMIVAPAUSSOPIMUSTA KOSKEVASTA TIEDOTUKSESTA

               Sopimuspuolet toteavat, että avoimuus on tärkeää Euroopan unionin ja Palaun kansalaisille, ja sopivat varmistavansa, että viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja siihen liittyvistä asioista, kuten maahantuloedellytyksistä, tiedotetaan kattavasti.

               _________________

                     (1)
                  EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (2)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.


Avis juridique important

|

52000PC0684

Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja seurantajärjestelmien käyttöönottoon liittyvien eräiden menojen rahoitukseen  /* KOM/2000/0684 lopull. - CNS 2000/0273 */

Virallinen lehti nro 062 E , 27/02/2001 s. 0276 - 0287

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja seurantajärjestelmien käyttöönottoon liittyvien eräiden menojen rahoitukseen(Komission esittämä)PERUSTELUTKalastusta koskeva valvonta on yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tärkeimpiä osa-alueita. Kuten neuvostossa ja Euroopan parlamentissa käydyt keskustelut osoittavat, valvonnan kehittäminen on yksimielisesti tunnustettu välttämättömäksi. Kysymystä on lähestyttävä kokonaisvaltaisesti. Lähestymistapaa kehitetään toisaalla, ja tämä ehdotus koskee sen rahoitusta.Valvonnan toteuttamisesta ovat vastuussa jäsenvaltiot. Yhteisön rahoitusta tarvitaan, jotta edistettäisiin jäsenvaltioiden välistä synergiaa, sysättäisiin tiettyjä aloja eteenpäin ja luotaisiin niille uutta luova dynaamisuus. Tavoitteena on myös varmistaa, että jonkin jäsenvaltion valvonnan mahdolliset heikkoudet eivät heikennä toisten jäsenvaltioiden ponnisteluja erityisesti sellaisissa hyvin lukuisissa kalastustoimissa, joihin useat jäsenvaltiot osallistuvat. Tuesta säädettäessä on lisäksi otettava huomioon kalastuksen valvonnan huomattavat kustannukset merellä toteutettavan valvonnan osalta. Yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioille valvonnasta aiheutuvien kustannusten rahoitukseen on tehty kaksi neuvoston päätöstä eli päätös 89/631/ETY, joka koskee kautta 1991-1995 ja päätös 95/527/ETY, joka koskee  kautta 1996-2000. Näiden päätösten arviointi osoittaa selvästi, että rahoitukseen osallistumista koskevan ohjelman vaikutukset jäsenvaltioiden valvontajärjestelmiin ovat olleet erittäin positiivisia. Yhteisön taloudellista tukea tarvitaan kuitenkin yhä. On siis tarpeen tehdä uusi neuvoston päätös.Järjestelyä ei pidä kuitenkaan jatkaa vain jatkamalla edellisen päätöksen soveltamista. Olosuhteet ovat muuttuneet, eivätkä tarpeet ja ensisijaiset tavoitteet ole enää samat kuin ennen. Aiempien säännösten soveltaminen on paljastanut puutteita, jotka on korjattava. Parhaillaan pohditaan YKP:n yleistä kehitystä, josta komission on toimitettava asiakirja neuvostolle ja Euroopan parlamentille ennen vuoden 2002 loppua, ja valvontatehtävien jakautumista kansallisten viranomaisten ja yhteisön kesken. Yhteisön tukitoimenpiteiden jatkamiselle on luotava perusta riippumatta näiden pohdintojen päätelmistä ja mahdollisista tulevista uudistuksista, mukautettava tuki nykytilanteeseen ja parannettava sääntelyä. Nämä ovat luonnoksen johtavat ajatukset.1. Soveltamisajaksi ehdotetaan kolmea vuotta eikä viittä vuotta, kuten edellisissä päätöksissä. Tämä antaa toimelle jatkuvuuden, jota ilman siitä ei olisi hyötyä. Sen avulla voidaan paitsi vastata välittömiin tarpeisiin myös vahvistaa tuleviin keskusteluihin sopiva aikataulu.2. Toimintalinjat ja määrät mukautetaan.Aiemmissa päätöksissä suurin osa määrärahoista oli tarkoitettu merellä toteutettaviin toimenpiteisiin liittyviin investointeihin. Vaikka tämä kohde on edelleen tärkeä, sen merkitys on aiempaa pienempi, sillä kehityksen kiinniottamiseksi on jo tarjottu paljon mahdollisuuksia. Yleispyrkimyksenä on tästedes uudistaminen ja täydentäminen eikä enää laitteistojen hankkiminen ensimmäistä kertaa. Menot on lisäksi kohdistettava pyyntöihin, joilla on huomattava merkitys yhteisön kannalta ja/tai joilla pyritään parantamaan vakavaa epätasapainoa.Uuden teknologian edistämisen osalta yhteisön talousarviomäärärahoista rahoitettavien tukitoimien on edelleen kannustettava innovatiivisiin toimiin. Eri osa-alueet on kuitenkin eroteltava toisistaan. Kansallisten hallintojen ja/tai komission yksiköiden välistä tietojen vaihtoa on kehitettävä voimakkaasti tietoverkkojen tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi mahdollisimman pian. Toinen olennainen tekniikka on alusten satelliittiseurantajärjestelmä (VMS). Edellisessä päätöksessä säädettiin yli 50 prosentin yhteisön rahoitusosuudesta, sillä oli välttämätöntä luoda perusta täysin toimintakykyiselle yhteisön järjestelmälle. Tavoite on olennaisilta osiltaan saavutettu. Tämän vuoksi mahdollisuus yli 50 prosentin rahoitukseen on rajattava VMS-järjestelmän mahdolliseen laajentamiseen.Luonnoksen mukaan tuen myöntäminen käyttökustannuksiin ei ole enää perusteltua. Sitä vastoin siinä säädetään edelleen mahdollisuudesta myöntää tukea menoihin, jotka liittyvät valvonnasta vastaavien viranomaisten koulutukseen ja henkilöstövaihtoon jäsenvaltioiden kesken. Tällä osa-alueella on huomattavia puutteita, joilla on yhteisön ulottuvuus, minkä vuoksi sitä on vahvistettava. Lisäksi säädetään tuesta alueellisten kalastusjärjestöjen toimintaan liittyville menoille. Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön osalta tällaista tukea on myönnetty jo vuosia. Euroopan yhteisön osallistumisesta alueellisten kalastusjärjestöjen toimintaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille 8. joulukuuta 1999 annetun komission tiedonannon (KOM(1999) 613) mukaan olisi vahvistettava kaikkia alueellisia kalastusjärjestöjä koskeva sääntö. Sen mukaan yhteisön rahoitusta myönnettäisiin vain siirtymäkauden ajan, jos jäsenvaltioilla on uusien säännösten voimaanpanoon liittyviä ongelmia. Tähän luonnokseen on otettu alueellisia kalastusjärjestöjä koskevia erityissäännöksiä, mikä auttaa oikeusperustan selvittämistä ilman että kolmen vuoden soveltamiskausi rajoittaa keskipitkän ja pitkän aikavälin ratkaisujen soveltamista. Tänä aikana voidaan käydä perusteellista keskustelua.Koska eräille toimityypeille myönnettävää tukea pienennettiin ja samalla muiden osa-alueiden tukea lisättiin, oli mukautettava tarvittavia määrärahoja, jotka edellisessä päätöksessä olivat keskimäärin 41 miljoonaa euroa vuodessa. Vuosille 2001-2003 suunnitellut määrärahat ovat vuosittain 35 miljoonaa euroa.3. Johdonmukaisuuteen, asianmukaisuuteen ja avoimuuteen liittyvät takeet lisääntyvät.Aiempien rahoitusta koskevien päätösten vaikutusten ja YKP:n valvonnan kehittymisen arviointi osoittaa, että yhteisön tukien asianmukaisuuden ja moitteettoman käytön osalta tarvitaan paremmat takeet. Tältä osin säädetään vuosittaisten päätösten sisällyttämisestä monivuotiseen kehykseen, jotta etusijan saisivat välittömimmin yhteisön tarpeisiin liittyvät menot (esim. sellaisten välineiden hankinta, joita käytetään alueellisten kalastusjärjestöjen toimien yhteydessä) kokonaisvaltaisen lähestymistavan (erityisesti henkilöstön koulutuksen) edistämiseksi. Avoimuuden vuoksi ehdotetaan myös säännöksiä yhteisön rahoitusosuuden kohteen, täsmällisen käyttötarkoituksen ja vaikutuksen arvioimiseksi.Tämän vuoksi komissio ehdottaa neuvostolle tämän ehdotuksen hyväksymistä mahdollisimman pian.2000/0273 (CNS)Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta-, tarkastus- ja seurantajärjestelmien käyttöönottoon liittyvien eräiden menojen rahoitukseenEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],[1]  EYVL Cottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2],[2]  EYVL Csekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteinen kalastuspolitiikka, joka takaa kalavarojen pysyvyyden ja tämän taloudellisen toiminnan tarjoamat työpaikat, voi saavuttaa sille asetetut tavoitteet ainoastaan, jos sen sääntöjä noudatetaan ja sääntöjen noudattamista valvotaan tehokkaasti.(2) Nämä tavoitteet ja säännöt vahvistettiin ensimmäisen kerran yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3760/92 [3] sekä yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 [4].[3]   EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna  asetuksella (EY) N:o 1181/98 (EYVL L 164, 9.6.1998, s. 1).[4]   EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna  asetuksella (EY) N:o 2846/98 (EYVL L 358, 31.12.1998, s. 5).(3) Varmistaessaan yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavan valvonta- järjestelmän täytäntöönpanon jäsenvaltiot täyttävät yhteisön etujen mukaisen velvoitteen.(4) Joillekin jäsenvaltioille valvontatehtävä on erityisen tärkeä ja voi joissakin tapauksissa aiheuttaa suhteettomat kustannukset.(5) Olisi siis säädettävä yhteisön osallistumisesta eräiden jäsenvaltioiden hyväksymien valvonta-, tarkastus- ja seurantamenojen rahoitukseen.(6) Koska neuvoston päätöksen 89/631/ETY [5] mukaisesti kaudella 1991-1995 ja neuvoston päätöksen 95/527/EY [6] mukaisesti kaudella 1996-2000 myönnettyjen yhteisön rahoitusosuuksien kokonaisvaikutukset ovat myönteisiä, on syytä jatkaa järjestelmän soveltamista. Sitä ei kuitenkaan pitäisi tehdä vain jatkamalla edellisten päätösten soveltamista. Joitakin menoja on pienennettävä muiden alojen edistämiseksi.[5]   EYVL L 364, 14.12.1989, s. 64. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna  päätöksellä 95/52/EY (EYVL L 301, 14.12.1995, s. 35).[6]   EYVL L 301, 14.12.1995, s. 30.(7) Kolme vuotta (2001-2003) on riittävä aika yhteisön rahoitusosuuden soveltamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (ETY)  N:o 3760/92  14 artiklan nojalla mahdollisesti tehtävien yhteisen kalastuspolitiikan muutosten soveltamista.(8) Vastaavat varat olisi otettava Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion vuotuisiin määrärahoihin.(9) Yhteisön rahoitusosuuden edellytyksenä olisi oltava, että tukea saavien jäsenvaltioiden sekä merellä että maissa toteuttama valvonta on tyydyttävällä tasolla.(10) Tukea saavien jäsenvaltioiden olisi arvioitava valvontaohjelmiinsa liittyvien menojen tavoitteet ja vaikutukset vuosittain ja tehtävä niistä kokonaisarvio kolmevuotiskauden (2001-2003) lopussa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaYhteisö voi tässä päätöksessä esitetyin edellytyksin osallistua sellaisten valvontaohjelmien rahoitukseen, joita jäsenvaltiot soveltavat asetuksessa (ETY)  N:o 2847/93 säädettyjen yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien valvonta- ja tarkastusjärjestelmien käyttöönottamiseksi.Valvontaohjelmissa on määriteltävä tavoitteet, valvontakeinot ja aiotut menot erityisesti 2 kohdassa tarkoitettujen toimien osalta.2 artiklaEdellä 1 artiklassa säädettyä rahoitusosuutta, jäljempänä 'rahoitusosuus', voidaan myöntää tietyistä valvontaohjelmista aiheutuviin menoihin, joilla pyritään edistämään seuraavia toimia:a) valvontaan liittyvien tietojen vaihdossa tarvittavien laitteiden ja tietoverkkojen käyttöön ottoa;b) uusien teknologioiden kokeilua ja täytäntöönpanoa kalastustoiminnan valvonnan parantamiseksi;c) valvontaviranomaisten koulutusta;d) uusien tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien käyttöönottoa alueellisissa kalastusjärjestöissä, joissa Euroopan yhteisö on sopimuspuoli;e) valvontalaitteiden hankintaa tai uudenaikaistamista.Edellä a, b, d ja e alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tukikelpoisina menoina pidetään ainoastaan yli 13 200 euron suuruisia menoja.3 artiklaEdellä 2 artiklassa tarkoitettuina tukikelpoisina menoina pidetään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tämän päätöksen soveltamiskautena tekemistä oikeudellisista ja taloudellisista sitoumuksista johtuvia kustannuksia, joille ei myönnetä muuta yhteisön rahoitusta. Alv ei ole tukikelpoinen meno.Menot ovat tukikelpoisia, jos ne tosiasiallisesti käytetään valvontaohjelmien toteuttamiseen.4 artikla1. Rahoitusosuus myönnetään tukikelpoisille menoille, joita jäsenvaltioille aiheutuu 1 päivän tammikuuta 2001 ja 31 päivänä joulukuuta 2003 välisenä aikana.2. Budjettivallan käyttäjä määrittää kunakin varainhoitovuonna käytettävissä olevat määrärahat. Rahoitusosuus myönnetään Euroopan yhteisöjen yleisessä talousarviossa tähän tarkoitukseen osoitettujen määrärahojen mukaisesti.3. Jos yhteisön talousarviossa käytettävissä olevat määrärahat eivät mahdollista yhteisön osallistumista kaikkien jäsenvaltion tarkoittamien tukikelpoisten menojen rahoitukseen, yhteisön rahoitusosuus myönnetään ensisijaisesti yhteisön lainsäädännössä säädettyihin valvontatoimenpiteisiin tarkoitetuille menoille.5 artikla1. Rahoitusosuus 2 artiklan a alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa tukikelpoiset menot, jotka on tarkoitettu valvontaan liittyvien tietojen rekisteröinti-, hallinto- ja tiedonsiirtojärjestelmien (tietotekniset sovellukset ja ohjelmistot mukaan lukien) käyttöönottoon.2. Rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 75 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä.6 artikla1. Rahoitusosuus 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa tukikelpoiset menot, jotka on tarkoitettu kalastustoiminnan ja siihen liittyvien toimintojen valvonnan parantamiseen tähtäävien uusien teknologioiden kokeilemiseksi ja täytäntöön panemiseksi.2. Rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 50 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä.3. Komissio voi päättää 2 kohdassa säädettyä korkeammasta rahoitusosuudesta sellaisten tukikelpoisten menojen osalta, jotka on tarkoitettu tarvittaessa asetuksen (ETY) N:o 2847/93 3 artiklassa säädetyn alusten satelliitti- seurantajärjestelmän (VMS) laajentamiseksi siten, että sitä käytetään myös muihin kuin kyseisen asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin aluksiin, että sitä sovellettaessa käytetään myös muita tietoja kuin sijaintiluetteloa ja että elektroniset kalastuspäiväkirjat otetaan käyttöön.7 artikla1. Rahoitusosuus 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa liitteessä I esitettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti tukikelpoiset menot, jotka on tarkoitettu valvontatoimiin liittyvien viranomaisten koulutukseen erityisesti jossain muussa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa he työskentelevät, ja joiden avulla järjestetään seminaareja ja vähintään päivän kestäviä koulutustilaisuuksia tai kansallisten virkamiesten vaihtoa.2. Rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 50 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä.8 artikla1. Rahoitusosuus 2 artiklan d alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa tukikelpoiset menot, jotka on tarkoitettu uusien tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien käyttöönottoon alueellisissa kalastusjärjestöissä, joiden sopimuspuoli Euroopan yhteisö on, käyttökulut mukaan luettuina.2. Rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 50 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä.9 artikla1. Rahoitusosuus 2 artiklan e alakohdassa tarkoitetuille menoille kattaa investointikulut, jotka liittyvät kalastustoiminnan valvonnan ja tarkastamisen varmistamiseksi tosiasiallisesti käytettyjen laivojen tai ilma-alusten hankintaan ja nykyaikaistamiseen.2. Yhteisön rahoitusosuus on vuosittain jäsenvaltiota kohden enintään 30 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä.3. Komissio voi päättää 2 kohdassa säädettyä korkeammasta rahoitusosuudesta, joka on enintään 50 prosenttia tukikelpoisten menojen määrästä seuraavissa tapauksissa niiden jäsenvaltioiden hyväksi,a) joiden on valvottava laajaa yksinomaista talousaluetta ja/tai mannerjalusta-aluetta ja joiden tältä osin käytettävissä olevat varat eivät todistettavasti riitä riittävän tehokkaaseen valvontaan ja/taib) jotka käyttävät kauden 2001-2003 jokaisena vuonna alueellisen kalastusjärjestön, jonka sopimuspuoli Euroopan yhteisö on, valvontakeinoja sellaisten sääntelyalueiden valvonnassa, joilla toimivat sen lipun alla purjehtivat kalastusalukset.Komissio vahvistaa ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt asianomaisia jäsenvaltioita kuullen.10 artiklaYhteisen kalastuspolitiikan valvontaa varten hyväksyttyjen menojen arviointijärjestelmän toteuttamiseen voidaan myöntää erityinen rahoitusosuus, joka ei voi jäsenvaltiota kohden ylittää vuodessa 50 prosenttia tukikelpoisista menoista. Tämä rahoitusosuus on tarkoitettu valvontajärjestelmän käyttöönottoon ja toimintaan liittyviin tukikelpoisiin menoihin, mukaan luettuna kustannuslaskennan käyttöönotto, jonka avulla jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat laskea eri valvontatoimien kustannukset.11 artiklaSellaisille toimille varatut vuotuiset talousarviomäärärahat, joiden rahoitusosuus on enemmän kuin 50 prosenttia, ovat 20 prosenttia talousarviovaroista.12 artikla1. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat saada rahoitusosuutta, on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2001 arvio vuosien 2001, 2002 ja 2003 vuosittaisista menoista, joiden rahoitukseen ne haluavat yhteisön osallistuvan. Arvioon on liitettävä kolmevuotinen ohjelma kyseisenä aikana toteutettavaksi suunnitellusta valvonnasta. Valvontaohjelmaan on sisällytettävä aiottujen valvonta- ja tarkastustoimien tavoitteet, suunniteltua toimintaa koskevat toimenpiteet ja odotetut tulokset, minkä lisäksi sen on katettava kaikki näitä kalastuksen valvonnan osalta koskevat alat.Päivämäärän 31 maaliskuuta 2001 jälkeen vastaanotetut ohjelmat otetaan huomioon ainoastaan jäsenvaltion asianmukaisesti perustelemissa poikkeuksellisissa tapauksissa.2. Ohjelmaan on sisällytettävä liitteessä II olevassa A osan 1 ja 2 alakohdassa esitetyt tiedot.13 artiklaKomissio päättää jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella ennen kunkin vuoden 30 päivää kesäkuuta liitteessä II olevassa A osan 3 alakohdassa esitetyt perusteet huomioon ottaen ja asetuksen (ETY) N:o 3760/92 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen seuraavista:a) kuluvan varainhoitovuoden arvioitujen menojen tukikelpoisuudesta,b) rahoitusosuuden määrästä,c) rahoitukseen osallistumisen edellytyksistä.14 artikla1. Komissio voi jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä myöntää yhteisön vuotuisesta rahoitusosuudesta ennakkoa 50 prosenttiin asti. Ennakko vähennetään lopullisesta määrästä, jolla yhteisö osallistuu tosiasiallisesti aiheutuneiden menojen rahoitukseen.2. Jäsenvaltioiden menoja koskeva oikeudellinen ja taloudellinen sitoumus tehdään vuoden kuluessa päivästä, jona 13 artiklassa tarkoitettu päätös annettiin tiedoksi. Jäsenvaltioiden on toteutettava suunnitellut menonsa vuoden kuluessa kyseisestä oikeudellisesta ja taloudellisesta sitoumuksesta. Jos oikeudellista ja taloudellista sitoumusta ei tehdä säädetyssä määräajassa, mahdollisesti maksetut ennakot on palautettava viipymättä.15 artiklaJos jäsenvaltio päättää olla toteuttamatta kokonaisuudessaan tai osittain tukikelpoisia menoja, joille on myönnetty rahoitusosuus, sen on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle ja esitettävä toteuttamatta jättämisen vaikutukset valvontaohjelmaansa.16 artikla1. Jäsenvaltioiden on jätettävä maksupyyntönsä viimeistään sitä vuotta seuraavan vuoden 31 päivänä toukokuuta, jonka aikana menot on hyväksytty.2. Korvaushakemuksen esittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on varmistettava ja todistettava, että menot on toteutettu tässä päätöksessä ja erityisesti sen liitteessä II olevassa A osan 4 alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä noudattaen.3. Jos hakemuksesta ilmenee, että 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ei ole noudatettu, komissio tutkii tapauksen perusteellisesti ja pyytää jäsenvaltiota esittämään huomautuksensa. Jos tutkimukset vahvistavat, että kyseisiä edellytyksiä ei ole noudatettu, komissio vahvistaa asianmukaisen määräajan, jonka kuluessa jäsenvaltio voi täyttää edellytykset. Komissio voi pienentää rahoitusosuutta taikka keskeyttää tai poistaa sen kyseisellä alalla, jos jäsenvaltio ei määräajan kuluttua ole noudattanut suosituksia. Aiheettomasti maksetut ja palautettavat määrät on viivästyskorkoineen maksettava takaisin komissiolle.4. Jäsenvaltioiden on säilytettävä kaikki tositteet kolmen vuoden ajan päivästä, jona komissio on korvannut menot.17 artiklaJäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle menoja koskeva ohjelma, maksupyynnöt ja ennakon maksamista koskevat pyynnöt euroina. Jos menoja koskevaa ohjelmaa ei ole tehty euroina, sitä ei hyväksytä.Jäsenvaltioiden, jotka eivät osallistu Euroopan talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, on ilmoitettava käytettävä muuntokurssi.18 artiklaJäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tiedot, joita komissio voi niiltä vaatia tällä päätöksellä sille säädettyjä tehtäviä hoitaessaan.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tiedot niiden tarkastus- ja valvontakeinojen käyttämisen varmistamiseksi, joille on tämän päätöksen mukaisesti myönnetty rahoitusosuus. Jäsenvaltioiden on pidettävä kyseiset tiedot komission käytettävissä vähintään kolmen vuoden ajan päivästä, jona komissio korvaa menot.Jos komissio katsoo, että kyseisiä keinoja ei käytetä säädettyihin tarkoituksiin tai tämän päätöksen edellytysten mukaisesti, se ilmoittaa tästä asianomaiselle jäsenvaltiolle, jonka on toteutettava hallinnollinen tutkimus, johon komission virkamiehet voivat osallistua. Kyseisen jäsenvaltion on annettava komissiolle tieto tutkimuksen edistymisestä ja tuloksista ja viipymättä toimitettava komissiolle yksi kappale kyseiseen tutkimukseen liittyvästä kertomuksesta ja ilmoitettava sille kertomuksen laatimisessa käytetyt tärkeimmät lähteet. Komissio voi tarvittaessa päättää periä takaisin aiheettomasti maksettuja määriä viivästyskorkoineen.19 artiklaKomissio voi tehdä kaikki tarpeellisiksi katsomansa tarkastukset varmistaakseen niiden edellytysten noudattamisen ja tehtävien toteuttamisen, jotka johtuvat tästä päätöksestä komission tässä tarkoituksessa nimeämiä virkamiehiä avustaville jäsenvaltioille.Ensimmäistä kohtaa sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY)  N:o 2847/93 29 artiklan säännösten soveltamista.20 artikla1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen jokaisen vuoden 30 päivää huhtikuuta liitteessä III esitetyn luettelon mukainen aiemman vuoden tukikelpoisten menojen arviointia koskeva välikertomus, jossa esitetään saavutettu kehitys suhteessa suunnitelmiin ja menojen vaikutus valvontaohjelmaan sekä tarvittaessa ohjelmien mahdolliset muutostarpeet.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen 31 päivää toukokuuta 2004 liitteessä III esitetyn luettelon mukainen kertomus, jossa arvioidaan kokonaisuudessaan rahoitusosuuden vaikutukset koko kolmevuotiseen valvontaohjelmaan.3. Komission on voitava 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella varmistaa rahoitusosuuden käyttöä koskeva asianmukainen valvonta.21 artiklaKomissio esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 jäsenvaltioiden 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimittamien tietojen perusteella kertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta.22 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja[...]LIITE IVALVONTAVIRANOMAISTEN KOULUTUSMENOIHIN LIITTYVÄT YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT1. Kurssien ja seminaarien järjestämiseen liittyviin menoihin voi sisältyä tilojen vuokraus, opetusmateriaalin osto tai vuokraus ja sellaisten kouluttajien palkkiot, jotka eivät ole kansallisten tai yhteisön hallintoelimien virkamiehiä, sekä kursseille ja seminaareihin osallistuvien kansallisten virkamiesten ja kouluttajien matka- ja oleskelukustannukset.2. Kansallisten virkamiesten vaihtoon liittyviin menoihin voivat kuulua erityisesti näiden matka- ja oleskelukustannukset.3. Matkakustannukset kattavat edestakaisen matkan kotipaikasta määränpäähän julkisilla liikennevälineillä.4. Oleskelukustannukset kattavat majoituksen, ateriat ja paikallisliikenteen matkat.5. Matka- ja oleskelukustannukset vahvistetaan kansallisten korvaussääntöjen mukaisesti.LIITE IIA OSA1. Tämän asetuksen 12 artiklassa tarkoitettuun vuosittaisia menoja koskevaan ohjelmaan on sisällytettävä vuosille 2001, 2002 ja 2003 suunnitellut menot. Siinä on täsmennettävä erityisesti:- suunniteltujen kulujen aikataulu,- uuden teknologian ja tietoverkkojen valvonnan ominaisuudet, laatu, kustannukset ja tavoitteet,- valvontaviranomaisten koulutustoimien laatu, kesto, osallistujamäärä, kustannukset ja tavoitteet,- tarkastus- ja valvontalaitteiden tekniset ominaisuudet, kustannukset, aiottu maksutapa, valvonnan tavoitteet ja aiottu käyttö, laitteiden käyttöönottopäivä mukaan luettuna.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotka liittyvät seuraaviin:- tavoitteet niiden menojen mukaisesti, jotka halutaan toteuttaa,- odotetut tulokset toteutettavien menojen mukaisesti,- jos menoja aiheutuu alusten ja ilma-alusten ostosta tai uudenaikaistamisesta, arvio ajasta, joka niitä käytetään kalastuksen valvontaan ja tarkastukseen,- jäsenvaltion sille päätöksen 95/527/EY nojalla aiempina vuosina myönnetyn rahoitusosuuden käyttö,- kyseisen jäsenvaltion merellä ja maissa suorittaman kalastuksen valvonnan tehokkuuden lisääntyminen maksupyyntöä edeltävän jakson aikana sekä ennakoitujen kulujen ansiosta todennäköisesti tapahtuva tehokkuuden lisääntyminen.Lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle B osassa esitetyt lomakkeet asianmukaisesti täytettyinä.3. Rahoitukseen osallistumista koskevaa päätöstä tehtäessä on otettava huomioon seuraavat perusteet:- jäsenvaltion kalastuksen valvontaan osoittaman henkilöstön ja valvonnassa tosiasiallisesti käytettävien aineellisten varojen määrä ja tehokkuus,- jäsenvaltion, muiden jäsenvaltioiden ja komission kalastusta koskevan valvonnan yhteydessä harjoittaman yhteistyön aste,- jäsenvaltion osallistuminen kalastuksen valvontaan ja alueellisissa kalastusjärjestöissä, joiden sopimuspuoli Euroopan yhteisö on, vahvistettujen tarkastus- ja tarkkailujärjestelmistä johtuvien velvoitteiden noudattaminen,- jäsenvaltion avomerellä olevien alusten kalastustoimintaan kohdistamat valvontapyrkimykset,- jäsenvaltion kalastusvyöhykkeellä harjoitettavan kalastustoiminnan monimuotoisuus,- jäsenvaltion komissiolle tiedoksi antamien saalismäärien luotettavuus ja jäsenvaltion kyky estää sille myönnettyjen kiintiöiden ylittäminen,- jäsenvaltion toteuttamat tukikelpoiset menot, joiden rahoitukseen on yhteisö on osallistunut neuvoston päätöksen 95/527/EY tai tämän päätöksen nojalla,- yhteisen kalastuspolitiikan rikkomisen ehkäiseminen, havaitseminen ja syyttämismenettely,- kansallisessa lainsäädännössä ja sen soveltamisessa käytetyt rikkomisten vakavuuteen suhteessa olevat rangaistukset, joilla estetään tehokkaasti vastaavien rikkomusten esiintyminen vastaisuudessa,- velvollisuus antaa komissiolle tieto toimintatavoista, joilla rikotaan vakavasti yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä, kuten neuvoston asetuksessa (EY)  N:o 1447/1999 säädetään.4. Täytetyssä julkisia hankintoja koskevassa kyselylomakkeessa on viitattu julkisten hankintojen sopimuksia koskevaan lausuntoon, joka on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jos lausuntoa ei julkaista Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, tuensaajan on todistettava, että julkiset hankinnat ovat tapahtuneet yhteisön lainsäädäntöä noudattaen.Komissio voi pyytää kaikkia tarpeellisiksi katsomiaan tietoja arvioidakseen yhteisön lainsäädännön noudattamisen julkisten hankintojen osalta.Korvauksen saamisen edellytyksenä on asiakirjojen esittäminen kahtena kappaleena. Niissä on oltava vähintään jäsenvaltion ja palvelun toimittajan tai toimittajien kesken tehdyn sopimuksen pääasialliset kohdat sekä todisteet vastaavista maksuista. Jotta yksittäiset menot voidaan korvata, ne on koottava yhteenvetotositteeseen, joka osoittaa selvästi jokaisen menon osalta menokohteen, yhteyden ehdotettuun ohjelmaan ja nettomäärän ilman arvonlisäveroa.B OSA1. Kulkuneuvoluettelo>TAULUKON PAIKKA>HuomautuksiaNimi/kuvaus: Jos ilmoitetaan kulkuneuvon nimi, sen on oltava rekisteröity. Jos kulkuneuvolla ei ole nimeä, kulkuneuvoa kuvaillaan lyhyesti (ilmoitetaan esim. tyyppi ja malli). Jos viranomaisella on enemmän kuin yksi samantyyppinen ja -mallinen kulkuneuvo, niille on annettava numerot. Samaa kulkuneuvon nimeä tai kuvausta on käytettävä kaikissa sitä koskevissa rekistereissä ja kirjeenvaihdossa.a. - kulkuneuvoa käyttävän valvonta-/hallintoviranomaisen nimib. - kulkuneuvon ikä vuosinac. - kulkuneuvon odotettavissa oleva käyttöikä vuosina (lähtökohtana uusi kulkuneuvo)d. - kulkuneuvon jäljellä oleva käyttöikä vuosina (c-b)e. - prosentteina ilmoitettu toiminta-aika, jona kulkuneuvoa käytetään valvontatoimissaf. - kunkin valvontaviranomaisen käyttämien alle 10 m:n alusten tai ajoneuvojen kokonaismääräg. - täysiaikainen työpanos (valvontaan käytetty toiminta-aika prosentteina x 1). Täysiaikaisen työpanoksen olisi oltava alle 1.Yhteensä - kaikkien täysiaikaisten työpanosten yhteenlaskettu summa, joka vastaa valvontatoimiin osallistuvien kulkuneuvojen todellista lukumäärää. Summa ei saisi olla suurempi kuin kalastuksen seurannassa, valvonnassa ja tarkastuksessa käytettyjen kulkuneuvojen lukumäärä.Alle 10 m:n alukset: kunkin valvontaviranomaisen käyttämien alle 10 m:n alusten lukumääräAjoneuvot: kunkin valvontaviranomaisen käyttämien ajoneuvojen lukumäärä.2. Henkilöstöluettelo>TAULUKON PAIKKA>Huomautuksiaa. - valvonta-/hallintoviranomaisen nimib. - valvontahenkilöstön suorittaman tehtävän tyyppic. - kunkin valvontaviranomaisen käyttämien merellä, ilmassa ja maissa toimivien tarkastajien sekä muun maissa toimivan henkilöstön täysiaikainen työpanosd. - merellä, ilmassa ja maissa toimivien tarkastajien sekä muun maassa toimivan henkilöstön valvontaan käyttämä kokonaisaika prosentteinae. - valvontahenkilöstön täysiaikainen työpanos (d x c). Ei saisi ylittää c kohdassa tarkoitettua käytettyjen henkilöiden täysiaikaista työpanosta.3. Kulkuneuvojen toiminta>TAULUKON PAIKKA>Huomautuksiaa. - valvonta-/hallintoviranomaisen nimib. - valvonnassa käytetty kulkuneuvo (alle 10 m:n alus, yli 10 m:n alus, lentokone, helikopteri)c. - valvonnassa käytettyjen kulkuneuvojen kokonaismäärä (kulkuneuvoluettelosta)c. - valvonnassa käytettyjen kulkuneuvojen täysiaikainen työpanos (kulkuneuvoluettelosta)e. - valvonnassa käytettyjen kaikkien alusten merelläolopäivien kokonaismääräf. - merellä valvontaan käytettyjen päivien lukumäärä alusta kohden (c / b)g. - kaikkien lentokoneiden ja helikoptereiden kokonaistuntimäärä valvonnassa merelläh. - merellä valvontaan käytettyjen tuntien lukumäärä kulkuneuvoa kohden (e / b)4. Talousarvio>TAULUKON PAIKKA>Huomautuksiaa. - sellaisen valvonta-/hallintoviranomaisen nimi, jolla on kalastuksen valvontaan liittyviä velvoitteitab. - kunkin sellaisen viranomaisen kokonaisbudjetti, jolla on kalastuksen valvontaan liittyviä velvoitteitac. - kunkin sellaisen viranomaisen, jolla on kalastuksen valvontaan liittyviä velvoitteita, kalastuksen valvontaan käyttämät määrärahatc < tai = b5. Tarkastukset  [7][7]  Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93  I osaston mukaisesti>TAULUKON PAIKKA>Huomautuksiaa. ilmasta käsin, merellä tai maissa tehtyjen tarkastusten lukumääräa1. - tehtyjen silmämääräisten tarkastusten lukumääräa2. - muiden tehtyjen tarkastusten lukumäärä (kalastusalukseen nouseminen, kalastuspäiväkirjan tarkastus jne.)b. havaittujen rikkomisten lukumääräTarkastustyyppi - merellä, ilmasta käsin tai satamassa tehtyjen tarkastusten lukumääräTarkastetun aluksen kansallisuus - oman maan, toisen jäsenvaltion ja kolmannen maan alusten tarkastusten lukumääräTarkastettu ICES-alue (merellä) - valvonta-alusten kullakin ICES-alueella tekemien tarkastusten lukumääräTarkastettu ICES-alue (ilmasta käsin) - valvontalentokoneiden/-helikoptereiden kullakin ICES-alueella tekemien tarkastusten lukumäärä6. Vahvuus / fyysiset ominaisuudetJÄSENVALTIO:  //  PÄIVÄ MÄÄRÄ://  LukumääräRannikon pituus (km)  //Yksinomaisen talousalueen koko (km2)  //Purkamissatamien lukumäärä  //Laivaston koko  //Alle 10 m:n aluksia  //Yli 10 m:n aluksia  //Yhteensä  //Purkamiset aluksen kansallisuuden mukaan  //   tonniaOman maan alukset  //Muun jäsenvaltion alukset  //Kolmansien maiden alukset  //Yhteensä  //Purkamiset ICES-alueen mukaan (oman maan alukset)  //   tonniaII  //III  //IVa  //IVb  //V  //VIa  //VIb  //VIIa  //VIIb-k  //VIII  //IX  //X  //Välimeri  //Muu  //Yhteensä  //HuomautuksiaLaivaston koko - oman maan kumpaakin kokoluokkaa (alle ja yli 10 m) olevien alusten lukumääräPurkamiset aluksen kansallisuuden mukaan - purkamiset omaan maahan oman maan, toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan aluksista tonneinaPurkamiset ICES-alueen mukaan (oman maan alukset) - purkamiset omaan maahan oman maan aluksista saalisalueen mukaanLIITE III ARVIOINTIKERTOMUKSEN SISÄLTÖOhjelman tavoitteetKäytetyt keinotTodelliset menotOhjelman tuloksetOhjelman vaikutuksetMenojen kustannustehokkuussuhdeYhteisön rahoitusosuuden vaikutus.RAHOITUSSELVITYS1. TOIMENPITEEN NIMIYhteisön osallistuminen valvonta- ja tarkastustoimien rahoitukseen2. BUDJETTIKOHTA / -KOHDATB2-9013. OIKEUSPERUSTAPerustamissopimuksen 37 artikla.4. TOIMENPITEEN KUVAUS4.1 YleistavoiteJäsenvaltioiden yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) alalla toteuttamia valvontatoimia on ollut tarpeen tukea YKP:n käyttöönotosta alkaen. Yhteisön tukea on myönnetty 110 miljoonaa euroa päätöksellä 89/631/ETY (kaudella 1991-1995) ja 205 miljoonaa euroa päätöksellä 95/527/EY (kaudella 1996-2000).Koska näiden päätösten soveltamisen kokonaisvaikutukset ovat erittäin positiiviset, päätöksessä 95/527/EY säädetyn järjestelmän soveltamista on syytä jatkaa.Järjestelmää ei kuitenkaan pidä jatkaa vain jatkamalla päätöksen soveltamista sellaisenaan. Joitakin menoja on pienennettävä muiden alojen edistämiseksi. Ehdotuksen mukaan raskaisiin valvontakeinoihin (alukset, ilma-alukset) tarkoitettua yhteisön tukea vähennetään, ja yleispyrkimyksenä on tästedes perusvälineiden hankkimisen sijasta uudistaminen ja uudenaikaistaminen. Tämän vuoksi enemmän määrärahoja voidaan myöntää muihin toimiin, kuten- tietoverkkoihin,- uuteen teknologiaan (muuhun kuin tietoverkkoihin),- valvontaviranomaisten koulutukseen,- alueellisissa kalastusjärjestöissä toteutettavaan kalastuksen valvontaan.4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista tai voimassaolon jatkamista koskevat yksityiskohtaiset säännötUuden päätöksen soveltamisajan lyhentäminen on perusteltua, jottei se haittaa komission tekemää YKP:n yleiskehityksen arviointia, josta sen on toimitettava kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille ennen vuoden 2002 loppua. Soveltamisajaksi ehdotetaan siis kolmea vuotta (2001-2003).5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS5.1 EI-PAKOLLISET MENOT5.2 JAKSOTETUT MÄÄRÄRAHAT5.3 ei tuloja6. MENO-/TULOLAJI- Yhteisrahoitus muiden julkisen ja/tai yksityisen sektorin rahoituslähteiden kanssa.Korvaukset. Mahdollisuus myöntää ennakkoja.7. VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON:7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde)Rahoitustuki jäsenvaltioiden kalastuksen valvonnan alalla hyväksymille menoille koskee seuraavia:- valvontaan liittyvien tietojen vaihdossa tarvittavien laitteiden ja tietoverkkojen käyttöönoton edistämistä, Rahoitusosuus voi olla jopa 75 prosenttia,- uusien teknologioiden kokeilua ja täytäntöönpanoa kalastustoiminnan valvonnan parantamiseksi; Rahoitusosuus on enintään 50 prosenttia (aiemmin se saattoi olla yli 50 prosenttia), sillä VMS-järjestelmän käyttöönottoon liittyviä menoja on koskenut pääasiassa päätös 95/527/EY. On kuitenkin syytä säätää suuremmasta yhteisön rahoitusosuudesta, jos satelliittiseurantaa laajennetaan lyhentämällä seurattavien alusten pituutta (nykyään kokonaispituus 24 metriä) tai ottamalla käyttöön muita parametrejä (alusten nopeus), elektroniset kalastuspäiväkirjat mukaan luettuina.- valvontatoimiin liittyvien viranomaisten koulutusta. Koulutusmenoihin varattu rahoitusosuus voi olla jopa 50 prosenttia erityisesti muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa virkamiehet työskentelevät,- uusien tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien käyttöönottoa alueellisissa kalastusjärjestöissä. Rahoitusosuuden voi rajoittaa 50 prosenttiin.- valvontalaitteiden hankintaa tai uudenaikaistamista. Rahoitusosuus on tästedes enintään 30 prosenttia (päätöksen 95/527/EY mukaan 35-50 prosenttia). Koska yhteisö osallistui vuosina 1996-2000 pääasiassa merellä toteutettavien valvontakeinojen rahoitukseen, jäsenvaltioiden raskaita valvontakeinoja koskevat tarpeet katsotaan nyt tyydytetyiksi. On kuitenkin tarpeen myöntää lisäosuus jäsenvaltioille, joiden vartioitavana oleva alue on erityisen suuri tai jotka käyttävät jossain vaiheessa vuotta valvontakeinoja sellaisten alueellisten kalastusjärjestöjen sääntelyalueen valvontaan, joiden sopimuspuoli yhteisö on.Lisäksi säädetään erityisestä, enintään 50 prosentin rahoitusosuudesta jäsenvaltion ottaessa käyttöön kalastuksen valvonnan osalta hyväksyttyjen menojen arviointijärjestelmän.7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden keskenEY, miljoonaa euroa (nykyisin hinnoin)>TAULUKON PAIKKA>Menojen jakautumista ei voi ennalta esittää täsmällisemmin, sillä menojen hyväksymisestä päättävät aluksi jäsenvaltiot. Etusija olisi kuitenkin myönnettävä tietoverkoille ja muulle uudelle teknologialle.7.3 Talousarvion B-osaan kuuluvat selvityksistä, asiantuntijoista jne. aiheutuvat toimintakustannuksetKäyttökustannuksia ei voida sisällyttää tähän kohtaan sen luonteen vuoksi.7.4 Maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen aikatauluEY, miljoonaa euroa>TAULUKON PAIKKA>8. PETOSTENVASTAISET TOIMENPITEETKomission on tehtävä vuosittain päätös yhteisön osallistumisesta jäsenvaltioiden hyväksymien menojen rahoitukseen. Jäsenvaltioiden tekemät ehdotukset arvioidaan etukäteen. Komissio arvioi pyyntöjen tukikelpoisuuden jäsenvaltioiden toimittaman vuosien 2001, 2002 ja 2003 vuosittaisia kokonaismenoja koskevan kertomuksen perusteella. Hyväksytyt ehdotukset käsitellään vuosittain yksiköiden välisen kuulemisen jälkeen kalastuksen ja vesiviljelyn hallintokomiteassa. Tämän jälkeen komissio päättää tukikelpoisuudesta ja yhteisön tuen määrästä.Yhteisön rahoitusosuudet maksetaan kun esitetään tosiasiallisesti hyväksyttyihin tukikelpoisiin menoihin liittyvät alkuperäiset laskut ja asianmukaisesti täytetty julkisia hankintoja koskeva lomake.Jotta yhteisön talousarviosta myönnetyt tuet käytettäisiin parhaalla mahdollisella tavalla, jäsenvaltioiden on lisäksi annettava takeet käyttämiensä valvonta- ja seuraamusjärjestelmien tehokkuudesta ja varmistettava täydellinen avoimuus.Lisäksi komission valtuuttamat virkamiehet tekevät jäsenvaltioihin virkamatkoja. Matkoilla voidaan varmistautua, että välineet ovat niiden hallinnollisten asiakirjojen mukaisia, jotka jäsenvaltioiden hallinnon on toimitettava komissiolle ja että yhteisön rahoittamat menot tosiasiallisesti toteutetaan. Toimen soveltamisaikana tehdään virkamatkoja useisiin jäsenvaltioihin.Tällaisen lähestymistavan ansiosta komissio voi arvioida päätöstä 95/527/EY seuraavan päätöksen todellista soveltamista.9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä- Erityistavoitteet: yhteys yleistavoitteeseen- Valvontaan liittyvien tietojen vaihdossa tarvittavien laitteiden ja tietoverkkojen käyttöön otto,- Uusi teknologia (muu kuin tietoverkot),- Valvontaviranomaisten koulutus,- Uusien tarkastus- ja tarkkailujärjestelmien käyttöönoton edistäminen alueellisissa kalastusjärjestöissä,- Valvontaviranomaisten varustaminen tehokkailla ja uudenaikaisilla laitteilla.- Kohderyhmä: eroteltava tarvittaessa tavoitteen mukaan; ilmoitettava yhteisön tuen lopulliset saajat ja käytettävät välikädet.Välitön kohde on kalastuksen valvonnasta vastaava kansallinen hallinto. Tehokkaasta kalastuksen valvonnasta hyötyvät kuitenkin kaikki kalastuksen ja siihen liittyvien toimien harjoittajat, jotka usein toimivat alueilla, joilla muut taloudelliset toimintamahdollisuudet ovat rajatut. Vaikutukset eivät ulotu pelkästään kalastusalalle. Huonosti valvotun kalastuksen ekologiset vaikutukset koskevat koko unionia, kuten myös kansainvälisillä tai yhteisön ulkopuolisten maiden vesillä havaittujen kalastuksen valvonnan puutteiden negatiiviset seuraukset ulkosuhteisiin.9.2 Toimenpiteen perustelut- Yhteisön rahoitustuen tarve erityisesti toissijaisuusperiaatteen vuoksiKalastuksen valvonnan puutteiden korjaaminen edellyttää yhteisön poliittista, lainsäädännöllistä ja taloudellista toimintaa. Mitään näistä kolmesta toisiinsa sidoksissa olevasta osa-alueesta ei voi unohtaa. Lainsäädännön alalla on saavutettu edistystä ensisijaisesti komission aloitteesta. Vastaavilla poliittisilla päätöksillä on taloudellisia vaikutuksia, joita yhteisö ei voi olla huomioimatta.Kalastuksen valvonta on yhteisön laajuinen kysymys, koska yhteinen kalastuspolitiikka on otettu käyttöön, minkä lisäksi eri jäsenvaltioiden kalastustoiminta on kalojen vaellusten vuoksi yhteydessä toisten jäsenvaltioiden kalastustoimintaan. Valvonnan kustannus-hyötyarviota ei voi tehdä yhden jäsenvaltion tasolla. Taloudellinen yhteisvastuu on siis välttämätön, ja sen osoituksena ja välineenä on jäsenvaltioiden hyväksymien menojen tukemista koskeva budjettikohta.- Tapojen ja keinojen valinta* edut verrattuna vaihtoehtoisiin toimenpiteisiin (suhteelliset edut):* muiden vastaavanlaisten yhteisön tasolla tai kansallisella tasolla mahdollisesti suoritettavien toimenpiteiden erittely:* odotetut liitännäis- ja kerrannaisvaikutukset:Kalastuksen taloudellisen merkityksen kannalta katsottuna tehokkaan valvonnan käyttöönottoon tarvittavat määrärahat ovat vähäiset verrattuna petosten vuoksi menetettäviin varoihin. Ne ovat vähäiset suhteessa muiden maiden tältä osin hyväksymiin menoihin.Valvontaan liittyvien menojen osuuden yhteisön talousarviosta on oltava vähäinen verrattuna jäsenvaltioiden osuuteen, mutta yhteisön tuki on kehityksen tukijalka.Kalastuksen valvonnan kokonaiskustannusten arvioidaan olevan vuodessa yhteisössä 300 miljoonaa euroa, josta noin kolmannes on investointeja ja kaksi kolmannesta toiminta- ja käyttökustannuksia. Tehokkaan valvonnan käyttöönottoon tarvittava yhteisön tuki on vähäistä kalastuksen taloudelliseen merkitykseen verrattuna. Se on vähäistä suhteessa muiden maiden tältä osin hyväksymiin menoihin. Vuosina 1996-2000 jäsenvaltioiden tukihakemukset ylittivät suuresti käytettävissä olevat määrärahat.Koska yhteisön rahoitustuen käyttöaste oli kuitenkin vuosina 1996-2000 varsin alhainen, määrärahoja on syytä vähentää tämän toimen osalta 41 miljoonasta eurosta keskimäärin 35 miljoonaan euroon vuodessa, jotta määrärahojen käyttö olisi aiempia vuosia yleisempää.Jäsenvaltioiden on kuitenkin seurattava tekniikan kehitystä uudenaikaistamalla valvontalaitteita ja investoimalla niihin. Palvelujen tarve on polttava erityisesti valvontaan liittyvän koulutuksen ja yhteistyöjärjestelyjen parantamiseksi jäsenvaltioiden välillä.- Tärkeimmät epävarmuustekijät, jotka saattavat vaikuttaa toimenpiteen erityistuloksiinEnsimmäinen riski ovat jäsenvaltioiden mahdolliset vaikeudet noudattaa rahoitussitoumuksiaan ja toteuttaa muita toimenpiteitä (organisaatiot, henkilöstö, seuraamukset jne.).Toimintaan, henkilöstöön, hallinto-organisaatioon ja seuraamuksiin liittyviä määrärahoja koskevat kysymykset ovat ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla. Jos jäsenvaltiot eivät vahvista tarvittavia säännöksiä, yhteisön tuen tavoitteita ei saavuteta. Tällöin kansalliset viranomaiset ovat edelleen tehottomia, vaikka niillä olisikin asianmukaiset laitteet ja välineet.9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi- Suoritusten osoittimet* Tuloksen osoittimet (toteutettujen toimenpiteiden arviointi)* tavoitteiden mukaisen vaikutuksen osoittimetSuurin vaikeus on, että kalastustoiminnan valvontaan osallistuvat tahot joutuvat usein toteuttamaan erilaisia toimenpiteitä, joten kustannukset on jaettava. Selkein esimerkki ovat valvontatoimet merellä. Vaikka esimerkiksi asevoimien toteuttama kalastuksen valvonta olisi niiden ensisijainen tehtävä, ne saattavat joutua muihinkin toimiin (pelastustoimet merellä, julkisen vallan läsnäolon osoittaminen).Vaikeuksista huolimatta tehokkaan valvonnan edellyttämien menojen määrä on niin suuri, että on vahvistettava kirjanpitoa koskevat säännökset, jotta valvonta voidaan esittää määrällisesti.Mahdollisia indikaattoreita ovat käytettyjen keinojen mittaus: valvonta-alusten merelläolopäivien tai ilma-alusten lentotuntien lukumäärä taikka merellä tai maissa tehtyjen tarkastusten lukumäärä. Nämä luvut ovat toimintaindikaattoreita eivät ne mittaa tehokkuutta.Seuraavaksi määritetään havaittujen rikkomisten lukumäärä ja ilmoitetaan niiden seuraamukset. Nämä tiedot yhdistettyinä edellä esitettyihin toimintaindikaattoreihin ovat välttämättömiä valvonnan ja seuraamusten tarkkuuden arvioimiseksi.Kalavarojen säilyttämispolitiikan osalta YKP:n valvonnan tehokkuus on liitettävä kahteen perusseikkaan, jotka ovat kalastuksen määrän vähentäminen ja nuorten kalojen suojelu. Jokaisen kannan osalta on verrattava tosiasiallisia saaliita ja sallittuja saaliita sekä määritettävä alamittaisten saaliiden määrä. Tämän tehtävän toteuttaminen on - nurinkurista kyllä - teknisestiyksinkertaisempi kuin yksittäisten rikkomisten osoittaminen oikeudellisesti pitävin perustein. Kuitenkin kun rikkomiset esitetään määrällisesti, saadaan käyttöön valvontaan liittyviä tehokkuusindikaattoreita ja lisäksi tarkastajien toimia voidaan kohdistaa merkittävämpiin ongelmiin. Tällöin on mahdollista rationalisoida tarkastuskohteiden valintaa, jotta estävän ja varoittavan vaikutuksen aikaansaamiseksi sekä seuraamusten asettamista varten tarvittavien todisteiden keruuseen käytettävät keinot voidaan kohdistaa vakavampiin ongelmiin. Rationalisoinnin avulla valvonnan tehokkuus paranee, ja valvonnan uskottavuus lisääntyy kalastuksen harjoittajien keskuudessa, jotka ovat usein hyvin tietoisia merkittävistä ja toistuvista rikkomisista.- Säädettyä jälkiarviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja toteuttamisaikatauluTukea saavilta jäsenvaltioilta on saatava paremmat takeet tehokkuuden ja avoimuuden osalta. Tältä osin on suunniteltu seuraavaa:- Komissiolle on toimitettava vuosittaisten ohjelmien sijasta arvio jäsenvaltioiden vuosien 2001, 2002 ja 2003 kokonaismenoista.- Jäsenvaltioiden on arvioitava etukäteen, välivaiheessa ja jälkikäteen menojen tavoitteet ja vaikutukset valvontaohjelmaansa. On arvioitava myös tuen myöntämisen mahdollisuus arviointijärjestelmän käyttöönotolle.- Jäsenvaltioiden on toteutettava ohjelmansa vuoden kuluessa siitä kun ne ovat sitoutuneet oikeudellisesti ja taloudellisesti menoihin, mikä tehdään vuoden kuluessa päätöksen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.- Komissiolla on mahdollisuus periä takaisin jäsenvaltioiden aiheettomasti perimät määrät.10. HALLINTOMENOT (YLEISEN TALOUSARVION PÄÄLUOKAN III KOHTA A)Tarvittavien hallinnollisten varojen tosiasiallinen käyttöönotto riippuu komission vuotuisesta varojen jakamista koskevasta päätöksestä, ja siinä otetaan huomioon henkilöstön määrä ja budjettivallan käyttäjän myöntämät lisämäärärahat.10.1 Vaikutus henkilöstön lukumäärään>TAULUKON PAIKKA>10.2 Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus(euroa)>TAULUKON PAIKKA>Määrä = henkilöstökustannukset kokonaisuudessaan koko toimen keston aikana.10.3 Toimenpiteeseen liittyvät muut toimintamenot, erityisesti komiteoiden ja asiantuntijaryhmien kokouksista aiheutuvat kustannukset(euroa)>TAULUKON PAIKKA>