				|

		52014PC0083

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomitean 66. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kolmannen tason NOx-päästönormien käyttöönottoa lykkäävien MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muutosten hyväksymiseen /* COM/2014/083 final - 2014/0042 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           JOHDANTO
Tämä komission ehdotus koskee Kansainvälisen
merenkulkujärjestön (IMO) meriympäristön suojelukomitean (MEPC) 66. istunnossa
MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muuttamisesta esitettävän unionin kannan
vahvistamista. Nämä MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI olevan 13 määräyksen
5.1 kohtaan tehtävät muutokset koskevat kolmannen tason NOx-päästönormien
käyttöönoton lykkäämistä viidellä vuodella. Muutokset esitetään meriympäristön
suojelukomitean raportin (MEPC 65/22) liitteessä 12. Mainitun raportin
4.64 kohdan mukaan nämä muutokset hyväksytään komitean 66. istunnossa (MEPC
66).
2.           IMO:N MUUTOSTEN HYVÄKSYMINEN
2.1.        Kolmannen tason
NOx-päästönormien käyttöönottoa lykkäävien MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI
muutosten hyväksyminen
Muutosluonnokset tehtiin meriympäristön
suojelukomitean 65. istunnossa, joka järjestettiin 13.–17.5.2013, ja ne
toimitetaan hyväksyttäviksi komitean 66. istunnossa 31.3.–4.4.2014.
2.2.        Hyväksyminen ja voimaantulo
Kun meriympäristön suojelukomitea on tehnyt ja
hyväksynyt muutokset, ne toimitetaan kyseessä oleville sopimuspuolille, jotta
nämä voivat ilmaista suostumuksensa tulla näiden muutosten sitomiksi.
3.           ASIAANKUULUVA EU:N
LAINSÄÄDÄNTÖ JA EU:N TOIMIVALTA
EU:n politiikka
Ympäristönsuojelu, jota MARPOL-yleissopimuksen
muutokset koskevat, kuuluu EU:n perussopimuksen mukaan jaetun toimivallan
piiriin, ja sitä säännellään pitkälti unionin lainsäädännöllä. EU on käyttänyt
laajalti toimivaltaansa ilman ja veden laatupolitiikan alalla sekä
lainsäädännön että sovittujen poliittisten tavoitteiden avulla.
Ympäristöpolitiikkaan sisältyy unionin selkeä sitoutuminen ilman ja veden
laadun parantamiseen, myös kansainvälisellä tasolla.
EU:n ilmanlaatupolitiikan kehyksen tavoitteena,
sellaisena kuin se määritetään esimerkiksi ilman pilaantumista koskevassa
teemakohtaisessa strategiassa[1],
on edistyä merkittävästi EU:n pitkän aikavälin tavoitteissa ympäristön
säilyttämisen, suojelemisen ja parantamisen sekä ihmisten terveyden suojelun
suhteen (SEUT-sopimuksen 191 artiklan 1 kohta) eli ”saavuttaa sellainen
ilman laatu, jolla ei ole ihmisen terveyteen eikä ympäristöön ei-toivottuja
vaikutuksia ja joka ei aiheuta niille riskejä”. Tämä tavoite, joka
asetettiin ensimmäistä kertaa kuudennessa ympäristöä koskevassa
toimintaohjelmassa[2]
10 vuotta sitten, asetettiin uudelleen seitsemännessä ympäristöä koskevassa
toimintaohjelmassa, josta EU:ssa sovittiin hiljattain ja joka ohjaa EU:n
politiikan kehittämistä vuoteen 2020 saakka[3].
Tavoite otettiin viimeksi huomioon komission hyväksymässä Puhdasta ilmaa
Euroopalle -ohjelmassa[4].
Typen oksidipäästöjen valvonta-alueilla
sovellettavien tiukempien NOx-normien käyttöönoton lykkääminen vaikuttaisi
haitallisesti näihin politiikan tavoitteisiin.
EU:n lainsäädäntö
Voimassa oleva lainsäädäntö kattaa laajan joukon
epäpuhtauksia, myös NOx-päästöt, ja useat eri lähteet, kuten kaikki
liikennemuodot.
Kansallisia päästörajoja koskevassa direktiivissä
eli päästörajadirektiivissä (2001/81/EY[5])
ja ilmanlaatudirektiivissä (2008/50/EY[6])
säädetään typen oksidien raja-arvot ilmassa. Päästörajadirektiivin mukaan
merenkulusta aiheutuvat päästöt on määritettävä määrällisesti ja niistä on
raportoitava. Kansallisen merenkulun ja kansainvälisen merenkulun päästöt
sisävesillä lasketaan mukaan päästörajadirektiivin kansallisiin päästörajoihin.
Muun kansainvälisen merenkulun päästöjä ei kuitenkaan lasketa päästörajoihin
mukaan, vaikka ne vaikuttavat merkittävästi ilmanlaatuun EU:ssa. Tämä
ulkopuolelle jättäminen liittyy IMO:n rooliin näiden päästöjen sääntelyssä.
Tästä syystä päästörajadirektiivin 11 artiklassa tunnustetaan nimenomaisesti
tarve ulkoisiin toimiin näiden päästöjen suhteen: ”Direktiivin 1 artiklassa
vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi komissio ja tarvittaessa jäsenvaltiot
jatkavat kahden- ja monenvälistä yhteistyötä kolmansien maiden ja asianomaisten
kansainvälisten organisaatioiden, esimerkiksi Yhdistyneiden Kansakuntien
Euroopan talouskomission (UNECE), Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) ja
Kansainvälisen siviili- ja ilmailujärjestön (ICAO), kanssa tekniikan ja
tieteellisen tutkimuksen ja kehityksen alalla muun muassa tietojenvaihdon myötä
ja tarkoituksin parantaa edellytyksiä päästöjen vähentämisen helpottamiseksi,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 300 artiklan
soveltamista.”
Lisäksi komission 18. joulukuuta 2013 hyväksymässä
puhtaan ilman lainsäädäntöpaketissa[7]
vahvistetaan merenkulun päästöjen vaikutus ilmanlaatuun maalla ja tällä alalla
toteutettavien lisätoimien kustannustehokkuus. Merenkulun NOx-päästöt
vaikuttavat suoraan sisävesien, merien ja maan luontotyyppien rehevöitymiseen
sekä terveyteen vaikuttavien (sekundaaristen) hiukkasten muodostumiseen. Tämän
lähteen huomiotta jättäminen saattaisi heikentää Itämeren ja Pohjanmeren
rannikkovaltioiden mahdollisuuksia saavuttaa tavoitteet, jotka on asetettu
vesipolitiikan puitedirektiivissä (2000/60/EY[8]),
meristrategiadirektiivissä (2008/56/EY[9]),
luontodirektiivissä (92/43/ETY[10])
tai lintudirektiivissä (79/409/ETY[11])
ja joilla pyritään vähentämään haitallisia vaikutuksia vesi- ja maaekosysteemeihin,
muun muassa rehevöitymistä.  Se myös heikentäisi niiden mahdollisuuksia
saavuttaa ilmanlaadusta annetussa direktiivissä 2008/50/EY ihmisten terveyden
suojelemiseksi asetetut PM10- ja PM2,5-hiukkasten
raja-arvot.
Kolmannen tason NOx-päästönormeista, joihin
käsiteltävänä olevassa toimessa puututaan, ei vielä ole annettu nimenomaisia
säännöksiä unionin lainsäädännössä, mutta niiden sääntelyä IMO:ssa nykyisen
MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI vuoden 2008 muutoksen mukaisesti pidetään
tarpeellisena ja johdonmukaisena yleisesti sovittujen EU:n poliittisten
tavoitteiden kanssa. Käyttöönottopäivän lykkääminen heikentää erityisesti
jäsenvaltioiden mahdollisuuksia hyödyntää typen oksidien valvonta-alueita ilman
pilaantumiseen ja sen vaikutuksiin puututtaessa.
Neuvoston päätös
SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta on
asianmukainen oikeusperusta kokouksessa ilmaistavan EU:n kannan vahvistamiseen,
koska se liittyy säädöksiin, joilla on oikeusvaikutuksia. MEPC 66:n päätöksellä
kolmannen tason NOx-päästönormien käyttöönottopäivästä on sitova
oikeusvaikutus, koska se määrittää päivämäärän, josta alkaen kolmannen tason
NOx-normeja sovelletaan kaikkien IMO:n MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI
osapuolten aluksiin typen oksidien valvonta-alueiksi nimetyillä alueilla.
              Yhteenveto
Edellä mainitun asian kannalta merkityksellisen
EU:n politiikan ja säännöstön perusteella komissio katsoo, että edellä
mainittujen muutosten piiriin kuuluvat seikat, jotka on määrä hyväksyä MEPC
66:ssa, ovat EU:n kannalta merkittäviä ja edellyttävät EU:n yhteistä kantaa,
jonka kaikki MEPC:ssä edustettuina olevat jäsenvaltiot ilmaisevat unionin edun
mukaisesti.
4.           PÄÄTELMÄ
Sen vuoksi komissio ehdottaa neuvoston päätöstä
meriympäristön suojelukomitean 66. istunnossa esitettävästä Euroopan unionin kannasta
edellä 2.1 kohdassa mainittuihin muutoksiin.
2014/0042 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
Kansainvälisen merenkulkujärjestön
meriympäristön suojelukomitean 66. istunnossa Euroopan unionin puolesta
esitettävästä kannasta kolmannen tason NOx-päästönormien käyttöönottoa
lykkäävien MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI muutosten hyväksymiseen
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan ja 218 artiklan 9
kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)        MARPOL-yleissopimuksen
liitteeseen VI vuonna 2008 tehdyssä ensimmäisessä muutoksessa asetetaan
vuoden 2016 päivämäärä määräajaksi, jolloin kolmannen tason NOx-päästönormeja
on sovellettava kyseisen päivämäärän jälkeen rakennettuihin aluksiin, jotka
liikennöivät typen oksidien valvonta-alueilla.
(2)       Kansainvälisen
merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomitea hyväksyi 65. istunnossaan
toukokuussa 2013 muutoksia [luonnos] MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI
olevaan 5.1 kohtaan. Näiden muutosten odotetaan tulevan lopullisesti
hyväksytyiksi mainitun komitean 66. istunnossa, joka pidetään 31 päivän
maaliskuuta ja 4 päivän huhtikuuta 2014 välisenä aikana.
(3)       MARPOL-yleissopimuksen
liitteessä VI olevan 13 määräyksen 5.1 kohdan muutokset koskevat kolmannen
tason NOx-päästönormien voimaantulon lykkäämistä viidellä vuodella ja niistä
tulee MARPOL-yleissopimuksen liitteen VI sopimuspuolia sitovia kuuden kuukauden
kuluttua siitä päivästä, jona ne hyväksytään MARPOL-yleissopimuksen 16 artiklan
2 kohdan mukaisesti.
(4)       Ympäristönsuojelua, jota
ehdotetut toimenpiteet koskevat, säännellään pitkälti unionin lainsäädännöllä.
EU on käyttänyt laajalti toimivaltaansa ilman ja veden laatupolitiikan alalla
sekä lainsäädännön että sovittujen poliittisten tavoitteiden avulla. Nykyinen
lainsäädäntö kattaa laajan joukon epäpuhtauksia, myös typpioksidipäästöt (NOx),
ja useat eri lähteet, kuten kaikki liikennemuodot. Yhteisön vesipolitiikan
puitteista annetussa direktiivissä 2000/60/EY[12],
yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista annetussa direktiivissä 2008/56/EY[13], luontotyyppien sekä
luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetussa direktiivissä
92/43/ETY[14]
ja luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetussa direktiivissä 79/409/ETY[15] asetetaan tavoitteet
vesi- ja maaekosysteemeille aiheutuvien haitallisten vaikutusten, myös
rehevöitymisen, rajoittamiseksi, ja typpioksidi kuuluu tässä merkittävimpiin
tekijöihin. Ilmanlaadusta ja sen parantamisesta annetussa direktiivissä
2008/50/EY[16]
vahvistetaan raja- ja tavoitearvot hiukkasille ja otsonille, joita NOx
muodostaa.
(5)       Tiettyjen ilman
epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista annetussa direktiivissä 2001/81/EY[17] edellytetään, että
merenkulusta aiheutuvat päästöt määritetään määrällisesti ja että niistä
raportoidaan, mutta todetaan samalla, että kansainvälisen merenkulun päästöjen
sääntely (muilla kuin sisävesillä) kuuluu IMO:lle.
(6)       Direktiivin 11 artiklassa
yhdessä direktiivin 2001/81/EY 1 artiklan kanssa vaaditaan komissiota ja
jäsenvaltioita jatkamaan yhteistyötä kansainvälisellä tasolla pyrkien
vähentämään tiettyjen ilman epäpuhtauksien, kuten typpioksidin, päästöjä.
(7)       Edellä mainitun asian
kannalta merkityksellisen EU:n politiikan ja säännöstön perusteella kolmannen
tason NOx-päästönormien lykkääminen, joka on määrä hyväksyä MEPC 66:ssa, on
EU:n kannalta merkittävää ja edellyttää EU:n yhteistä kantaa, jonka kaikki
MEPC:ssä edustettuina olevat jäsenvaltiot ilmaisevat unionin edun mukaisesti.
(8)       Euroopan unioni ei ole IMO:n
jäsen eikä kyseessä olevien yleissopimusten ja säännöstöjen sopimuspuoli. Tämän
vuoksi on tarpeen, että neuvosto antaa jäsenvaltioille luvan ilmaista
jäljempänä esitetty kanta unionin etujen mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1.           Unioni vastustaa IMO:n
meriympäristön suojelukomitean 66. istunnossa MARPOL-yleissopimuksen liitteessä
VI olevan 13 säännön 5.1 kohtaan IMOn asiakirjan MEPC 65/22 liitteessä 12
esitettyjen muutosten hyväksymistä.
2.           Jäsenvaltiot, jotka ovat IMO:n
jäseniä, esittävät 1 kohdassa esitetyn unionin kannan yhdessä unionin etujen
mukaisesti.
3.           Tähän kantaan tehtävistä
vähäisistä muutoksista voidaan sopia ilman että kantaa muutetaan.
2 artikla
Tämä päätös on
osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               KOM(2005) 446 lopullinen.
[2]               EUVL L 242, 10.9.2002, s. 1.
[3]               Yleisestä unionin ympäristöalan toimintaohjelmasta
vuoteen 2020 ”Hyvä elämä maapallon resurssien rajoissa”, COM (2012)710 final.
[4]               COM(2013) 918 final.
[5]               EUVL L 309, 27.11.2001, s.22.
[6]               EUVL L 152, 11.6.2008, s.1.
[7]           Kaikki asiaan
liittyvät asiakirjat ovat saatavilla osoitteesta
http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air_policy.htm
[8]               EUVL L 327, 22.12.2000, s.1.
[9]               EUVL L 164, 25.6.2008, s.19.
[10]             EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
[11]             EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.
[12]             EUVL L 327, 22.12.2000, s.1.
[13]             EUVL L 164, 25.6.2008, s.19.
[14]             EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.
[15]             EYVL L 103, 25.4.1979, s. 7.
[16]          EUVL L 152, 11.6.2008, s.1.
[17]          EUVL L 309, 27.11.2001, s.22.


title: Ehdotus neuvoston päätös luvan antamisesta Liettualle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0704

Ehdotus Neuvoston päätös luvan antamisesta Liettualle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä  /* KOM/2005/0704 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 10.1.206KOM(2005) 704 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Liettualle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi. Komission pääsihteeristön 28. kesäkuuta 2005 vastaanottamalla kirjeellä Liettuan tasavalta pyysi lupaa ottaa käyttöön direktiivin 77/388/ETY 21 kohdasta poikkeavia toimenpiteitä. Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Liettuan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 22 päivänä elokuuta 2005 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Liettualle 23 päivänä elokuuta 2005 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arvioimista varten tarvittavat tiedot. |120 | Yleistä Yleisenä sääntönä direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin sen sanamuoto on 28 g artiklassa, säädetään, että useimmissa tapauksissa arvonlisäveroa on sisäisen järjestelmän mukaan velvollinen maksamaan verovelvollinen, joka suorittaa verollisen tavaroiden luovutuksen tai verollisen palvelun. Liettuan valtio haluaisi soveltaa käännettyä verovelvollisuutta, jolloin tavarat tai palvelut vastaanottavan verovelvollisen olisi maksettava arvonlisävero seuraavissa tilanteissa: - verovelvollisen tavaroiden luovutukset tai palveluiden suoritukset, kun verovelvolliseen sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä, - verovelvollisen puutavaratoimitukset, - verovelvollisen rautaperäisen jätteen ja romun ja rautametallia ja muuta kuin rautametallia sisältävien muiden kierrätysmateriaalien toimitukset, - aliurakoitsijan rakennustyön toimitukset joko pääurakoitsijalle, toiselle aliurakoitsijalle tai yritykselle, joka suorittaa itse oman rakennustyönsä. Silloin kun verovelvollisiin sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä, verovelvollisilla ei usein ole mahdollisuutta tai aikomusta maksaa toimuksistaan arvonlisäveroa toimivaltaisille viranomaisille. Toisaalta ostaja, joka yleensä on sääntöjä noudattava kauppias, voi vähentää maksettavan arvonlisäveron. Liettuan puutavara-alalla riski veropetoksista ja veron kiertämisestä on suuri. Kyseisellä alalla on huomattavassa määrin kauppiaita, usein pieniä jälleenmyyjiä ja välittäjiä, joilla on tapana kadota maksamatta veroa, joka on alunperin veloitettu heidän asiakkailtaan. Liettuan valtio pitää sen vuoksi tärkeänä, että poikkeusta sovelletaan kaikissa vaiheissa, joissa puutavaraa toimitetaan verovelvollisten välillä. Sama tilanne on jätealalla, jossa jätteiden keräystä, lajittelua ja perusjalostusta harjoittavat toimijat usein katoavat jäljettömiin. Samantapaisia ongelmia on myös rakennusalalla, erityisesti niillä aloilla, joilla rakennustyön suorittavat aliurakoitsijat eivät maksa veroa. Pyydetty lupa myönnetään periaatteessa 31 päivään joulukuuta 2009 asti. Olisi kuitenkin otettava huomioon, että komissio esitti 16 päivänä maaliskuuta 2005 ehdotuksen direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta tiettyjen arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseen ja veropetosten ja veron kiertämisen estämiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta sekä tiettyjen poikkeuslupapäätösten kumoamisesta (27 artiklaan perustuvien poikkeusten järkiperäistäminen). Tämä ehdotus sisältää muun muassa käännetyn verovelvollisuuden käyttämisen tietyissä tilanteissa. Niitä poikkeuksen osia, jotka sisältyvät järkiperäistämiseen, ei sovelleta kyseisen direktiivin voimaantulosta lähtien. |130 | Nykyiset säännökset ehdotuksessa käsitellyllä alalla Muille jäsenvaltioille on annettu vastaavanlaisia direktiivin 77/388/ETY 21 artiklaa koskevia poikkeuksia. |141 | Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ei sovellettavissa. |ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Asianomaisten osapuolten kuuleminen |219 | Ei koske tätä toimenpidettä. |Asiantuntija-avun käyttö |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Päätösehdotuksen tavoitteena on veronkannon yksinkertaistaminen ja mahdollisten veropetosten ja veron kiertämisen estäminen ja sillä on sen vuoksi mahdollisesti myönteisiä talousvaikutuksia. Vaikutukset ovat joka tapauksessa vähäiset poikkeuksen soveltamisalan kapeuden vuoksi. |EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Luvan antaminen Liettualle soveltaa kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa, käännettyä verovelvollisuutta koskevaa toimenpidettä maksukyvyttömyysmenettelyn tai oikeudellisen valvonnan alaisen velkasaneerausmenettelyn, puutavaran toimitusten, tiettyjen jätetoimitusten ja tiettyjen rakennustöiden suorittamisen osalta. |310 | Oikeusperusta Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohta. |329 | Toissijaisuusperiaate Tämä ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia. |332 | Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. |Säädöstyyppi |341 | Ehdotettu säädös: muu. |342 | Muut säädöslajit eivät soveltuisi seuraavista syistä: Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaan kyseeseen voi tulla ainoastaan neuvoston päätös. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. |LISÄTIETOJA |Tarkastelu-/tarkistus-/raukeamislauseke |533 | Ehdotukseen sisältyy raukeamislauseke. |1.  EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Liettualle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä (Ainoastaan liettuankielinen teksti on todistusvoimainen)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY[1] ja erityisesti sen 27 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:2.  Direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi.3.  Komission pääsihteeristön 28 päivänä kesäkuuta 2005 vastaanottamalla kirjeellä Liettua pyysi lupaa ottaa käyttöön direktiivin 77/388/ETY 21 kohdasta poikkeavia toimenpiteitä.4.  Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Liettuan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 22 päivänä elokuuta 2005 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Liettualle 23 päivänä elokuuta 2005 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arvioimista varten tarvittavat tiedot.5.  Direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin sen sanamuoto on 28 g artiklassa, säädetään, että useimmissa tapauksissa arvonlisäveroa on sisäisen järjestelmän mukaan velvollinen maksamaan verovelvollinen, joka suorittaa verollisen tavaroiden luovutuksen tai verollisen palvelun.6.  Liettuan pyytämän poikkeuksen tarkoituksena on tehdä tietyissä olosuhteissa vastaanottaja velvolliseksi maksamaan arvonlisävero tavaroiden luovutuksesta tai palveluiden suorittamisesta, jos kyseessä on maksukyvyttömyysmenettely tai oikeudellisen valvonnan alainen velkasaneerausmenettely, puutavaran toimitukset, rautametallijätteiden ja muiden kuin rautametallijätteiden toimitukset ja rakennustöiden suorittaminen.7.  Silloin kun verovelvollisiin sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä, verovelvolliset eivät usein voi taloudellisten vaikeuksien takia maksaa tavaroiden luovutuksistaan ja palveluiden suorituksistaan arvonlisäveroa. Vastaanottaja voi kuitenkin vähentää arvonlisäveron, vaikka tavarantoimittaja ei ole sitä maksanut.8.  Liettuan puutavaramarkkinoilla on ongelmia markkinoiden luonteen ja markkinoilla toimivien yritysten vuoksi. Markkinoita hallitsevat pienet paikalliset yritykset, jotka ovat usein jälleenmyyjiä ja välittäjiä, joita veroviranomaisten on ollut vaikea valvoa. Yleisin veronkiertotapa on seuraavanlainen: kun yritys on laskuttanut asiakasta tavarantoimituksesta, se katoaa jäljettömiin maksamatta veroa mutta toimittaa asiakkaalle verovähennykseen kelpaavan kauppalaskun.9.  Samanlaista laskutetun arvonlisäveron maksamatta jättämistä tapahtuu Liettuan rautametallijätteiden ja muiden kuin rautametallijätteiden kierrätysalalla.10.  Vastaavia ongelmia esiintyy myös Liettuan rakennusalalla erityisesti silloin, kun aliurakoitsija laskuttaa arvonlisäveron ja sitten katoaa.11.  Poikkeuksella vastaanottaja velvoitetaan maksamaan arvonlisävero edellä mainituissa tapauksissa, jotka vaikuttavat kielteisesti julkiseen talouteen, ja poistetaan esiintyneet vaikeudet ilman, että sillä on vaikutusta maksettavan veron määrään. Tällä yksinkertaistetaan veroviranomaisten työtä veronkannon ja tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämisen osalta.12.  Toimenpide on oikeasuhteinen tavoitteisiin nähden, sillä sitä ei ole tarkoitettu sovellettavaksi yleisesti, vaan ainoastaan erityistoimiin ja aloihin, joilla esiintyy huomattavia ongelmia veronkannon tai veropetosten tai veron kiertämisen osalta.13.  Samanlaisia poikkeuksia on myönnetty muille jäsenvaltioille ja niiden on todettu olevan tehokkaita.14.  Poikkeuksen voimassaolo olisi rajoitettava 31 päivään joulukuuta 2009, jotta siihen mennessä saatujen kokemusten perusteella voidaan arvioida, onko poikkeuksen voimassaolo edelleen oikeutettu . Komissio antoi kuitenkin 16 päivänä maaliskuuta 2005 direktiiviehdotuksen[2] joidenkin direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaisten poikkeusten järkiperäistämisestä. Sen vuoksi on tarpeen rajoittaa niiden tämän päätöksen osien soveltamisaikaa, joihin ehdotusta sovelletaan, kunnes kyseinen direktiivi tulee voimaan.15.  Tämä poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPoikkeuksena kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artikla 1 kohdan a alakohdasta, sellaisena kuin sen sanamuoto on 28 g artiklassa, Liettualle myönnetään lupa määrätä se verovelvollinen, joka vastaanottaa 2 artiklassa tarkoitetut tavaroiden luovutukset ja palveluiden suoritukset, velvolliseksi maksamaan arvonlisäveron.2 artiklaArvonlisäverovelvolliseksi voidaan määrätä tavaroiden luovutuksen tai palvelujen suorituksen vastaanottaja seuraavissa tapauksissa:16.  verovelvollisen tavaroiden luovutukset tai palveluiden suoritukset, kun verovelvolliseen sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä,17.  puutavaran toimitukset,18.  rautaperäisen jätteen ja romun ja rautametallia ja muuta kuin rautametallia sisältävien muiden kierrätysmateriaalien toimitukset,19.  aliurakoitsijan rakennustyön toimitukset joko pääurakoitsijalle, toiselle aliurakoitsijalle tai yritykselle, joka suorittaa itse oman rakennustyönsä.3 artiklaEdellä mainitun 1 artiklan nojalla myönnetyn luvan voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2009. Edellä olevan 2 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan voimassaolo päättyy kuitenkin sinä päivänä, jona direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaisten poikkeusten järkiperäistämisestä annettu direktiivi, joka sisältää arvonlisäveron soveltamista kyseisellä alalla koskevan erityisjärjestelmän, tulee voimaan, edellyttäen, että se tapahtuu ennen 31 päivää joulukuuta 2009.4 artiklaTämä päätös on osoitettu Liettua tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettu direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35).[2] EYVL C 125, 24.5.2005, s. 12, KOM(2005) 89.


title: Ehdotus neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta Kyproksessa

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---    EUROOPAN KOMISSIO
                                   Bryssel 15.6.2010
                                   SEK(2010) 740 lopullinen
                          Ehdotus
                   NEUVOSTON PÄÄTÖS
     liiallisen alijäämän olemassaolosta Kyproksessa
FI                                                          FI
 ---pagebreak---                                                  PERUSTELUT
   1.        VAKAUS- JA KASVUSOPIMUKSEN SOVELTAMINEN NYKYISESSÄ KRIISITILANTEESSA
   Julkisen talouden alijäämä ylittää nykyisellään useissa EU-maissa perussopimuksessa
   asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Tarkasteltaessa alijäämän ja velan usein
   huomattavaa kasvua on otettava huomioon ennennäkemätön maailmanlaajuinen finanssikriisi
   ja talouden laskusuhdanne vuosina 2008 ja 2009. Tähän vaikuttavat monet tekijät. Ensinnäkin
   talouden laskusuhdanne pienentää verotuloja ja nostaa sosiaalietuusmenoja (esim.
   työttömyysetuudet). Toiseksi komissio on kehottanut toteuttamaan finanssipoliittisia
   elvytystoimia, koska se katsoo finanssipolitiikalla olevan suuri merkitys tämänhetkisessä
   epätavallisessa talouden tilanteessa. Elvytystoimia ehdotettiin marraskuussa 2008 esitetyssä
   Euroopan talouden elvytyssuunnitelmassa, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi joulukuussa.
   Suunnitelman mukaan elvytystoimien tulisi olla oikein ajoitettuja, kohdennettuja ja tilapäisiä,
   ja ne tulisi eriyttää kunkin jäsenvaltion julkisen talouden kestävyyden ja kilpailuaseman
   mukaan. Lisäksi niistä tulisi luopua taloudellisen tilanteen parantuessa. Monet maat ovat
   myös toteuttaneet rahoitusalaa vakauttavia toimenpiteitä, joista jotkin ovat vaikuttaneet velka-
   asemaan tai saattavat johtaa alijäämien ja velan kasvuun tulevaisuudessa huolimatta siitä, että
   osa julkisen tuen kustannuksista saadaan myöhemmin perittyä takaisin.
   Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaan komission on käynnistettävä liiallista alijäämää koskeva
   menettely, jos jonkin jäsenvaltion alijäämä ylittää 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen.
   Vakaus- ja kasvusopimukseen vuonna 2005 tehdyillä muutoksilla pyrittiin varmistamaan, että
   erityisesti talouden tilanne ja talousarviotilanne otettaisiin täysin huomioon liiallista alijäämää
   koskevan menettelyn kaikissa vaiheissa. Vakaus- ja kasvusopimuksen tarjoama kehys tukee
   tällä tavoin julkisen talouden rahoitusaseman ripeään tervehdyttämiseen tähtäävää
   hallituspolitiikkaa, jossa otetaan huomioon talouden tilanne ja jolla varmistetaan näin julkisen
   talouden pitkän aikavälin kestävyys.
   2.        AIEMMAT VAIHEET LIIALLISTA ALIJÄÄMÄÄ KOSKEVASSA MENETTELYSSÄ
   Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 126 artiklassa määrätään liiallisia
   alijäämiä koskevasta menettelystä. Menettelystä säädetään lisäksi liiallisia alijäämiä koskevan
   menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetussa neuvoston
   asetuksessa (EY) N:o 1467/971, joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta.
   Perussopimuksen 126 artiklan 2 kohdan mukaan komission on tarkasteltava talousarviota
   koskevan kurinalaisuuden noudattamista seuraavilla kahdella arviointiperusteella: a) ylittääkö
   ennakoitu tai toteutunut julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen määritellyn 3 prosentin
   viitearvon (paitsi jos alijäämä on pienentynyt merkittävästi ja jatkuvasti tasolle, joka on
   lähellä viitearvoa, taikka jos viitearvon ylittäminen on vain poikkeuksellista ja väliaikaista ja
   alijäämä on edelleen lähellä viitearvoa) ja b) ylittääkö julkinen velka suhteessa BKT:hen
   määritellyn 60 prosentin viitearvon (paitsi jos velan osuus pienenee riittävästi ja lähestyy
   riittävän nopeasti viitearvoa).
   1
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6. Kertomuksessa otetaan myös huomioon vakaus- ja kasvusopimuksen
           täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä
           koskevat ohjeet, jotka hyväksyttiin Ecofin-neuvostossa 10. marraskuuta 2009 ja jotka ovat saatavilla
           osoitteesta http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/legal_texts/index_en.htm.
FI                                                       2                                                      FI
 ---pagebreak---    Perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdassa määrätään, että jos jäsenvaltio ei täytä
   jommankumman tai kummankaan arviointiperusteen mukaisia vaatimuksia, komissio laatii
   asiasta kertomuksen. Kertomuksessa ”otetaan huomioon myös se, ylittääkö julkistalouden
   alijäämä julkiset investointimenot, sekä muut merkitykselliset tekijät, jäsenvaltion keskipitkän
   aikavälin taloudellinen tilanne ja talousarviotilanne mukaan luettuina”.
   Komissio antoi 12 päivänä toukokuuta 2010 perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdan
   mukaisen Kyprosta koskevan kertomuksen. Kertomus perustui tietoihin, jotka Kyproksen
   viranomaiset olivat antaneet maaliskuussa 20102, ja siinä otettiin huomioon komission
   yksiköiden laatima kevään 2010 talousennuste.3
   Talous- ja rahoituskomitea antoi sen jälkeen 27 päivänä toukokuuta 2010 perussopimuksen
   126 artiklan 4 kohdan mukaisesti lausunnon komission kertomuksesta.
   3.         LIIALLISEN ALIJÄÄMÄN OLEMASSAOLO
   Kyproksen viranomaisten huhtikuussa 2010 antamien tietojen mukaan maan julkisen talouden
   alijäämä nousi vuonna 2009 6,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja ylitti näin viitearvon, joka
   on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission 126 artiklan 3 kohdan mukaisesti antamassa
   kertomuksessa todetaan, ettei alijäämä ollut lähellä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen
   ja että viitearvon ylittymistä voidaan pitää poikkeuksellisena perussopimuksessa sekä vakaus-
   ja kasvusopimuksessa tarkoitetulla tavalla. Se johtuu erityisesti perussopimuksessa sekä
   vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetusta talouden jyrkästä laskusuhdanteesta. Komission
   yksiköiden kevään 2010 talousennusteen mukaan BKT:n määrän Kyproksessa ennustetaan
   supistuvan lisää, vaikkakin vähemmässä määrin, lähes ½ prosentilla vuonna 2010 verrattuna
   vuoden 2009 1¾ prosenttiin. Ennakoitua viitearvon ylittymistä ei kuitenkaan voida pitää
   väliaikaisena. Komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteen mukaan julkisen talouden
   alijäämä kasvanee noin 7¾ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011, jos politiikkaa ei
   muuteta. Alijäämää koskeva perussopimuksen arviointiperuste ei näin ollen täyty.
   Kyproksen viranomaisten huhtikuussa 2010 antamien tietojen mukaan julkinen bruttovelka on
   edelleen alle viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Velan määrä oli
   56,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Kypros ilmoitti velan ennakoiduksi
   määräksi 62 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010, mikä ylittää perussopimuksen
   60 prosentin viitearvon. Komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteen mukaan velka
   kasvaa 62,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja vielä 67,6 prosenttiin vuonna
   2011 heikentyneen perusjäämän vuoksi. Näiden näkymien perusteella velkasuhteen ei voida
   katsoa supistuvan riittävästi ja lähestyvän riittävän nopeasti viitearvoa perussopimuksessa
   sekä vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetulla tavalla. Velkaa koskeva perussopimuksen
   arviointiperuste ei täyty.
   2
            Neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2009 mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaksi
            kertaa vuodessa niiden ennakoitu ja toteutunut julkisen talouden alijäämä ja velkataso. Kyproksen
            viimeisin ilmoitus on saatavilla osoitteessa
            http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/excessive_deficit/edp_
            notification_tables.
   3
            Kaikki Kyproksen liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn liittyvät asiakirjat ovat saatavilla
            osoitteessa
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/index_en.htm.
FI                                                         3                                                         FI
 ---pagebreak---    Perussopimuksen sekä vakaus- ja kasvusopimuksen määräysten mukaisesti komissio analysoi
   kertomuksessaan myös merkityksellisiä tekijöitä. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaan nämä
   tekijät voidaan ottaa huomioon ainoastaan liiallisen alijäämän olemassaolosta annettavaa
   päätöstä edeltävissä vaiheissa, jos alijäämä täyttää samaan aikaan viitearvon lähellä pysymistä
   ja ylityksen väliaikaisuutta koskevan edellytyksen. Kyproksen tapauksessa nämä kaksi
   edellytystä eivät täyty. Erikseen tarkasteltuina merkitykselliset tekijät antavat tässä
   tapauksessa ristiriitaisen kokonaiskuvan.
   Talous- ja rahoituskomitean perussopimuksen 126 artiklan 4 kohdan mukaisesti antama
   lausunto on perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisessa komission kertomuksessa
   esitetyn arvion mukainen.
   Otettuaan huomioon 126 artiklan 3 kohdan mukaisen oman kertomuksensa ja talous- ja
   rahoituskomitean 126 artiklan 4 kohdan mukaisen lausunnon komissio katsoo, että
   Kyproksessa on liiallinen julkisen talouden alijäämä. Tämä komission [15 päivänä kesäkuuta
   2010] antama lausunto toimitetaan neuvostolle perussopimuksen 126 artiklan 5 kohdan
   mukaisesti. Komissio ehdottaa, että neuvosto antaa komission lausunnon mukaisen päätöksen
   perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Lisäksi komissio antaa neuvostolle
   suosituksen perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti Kyprokselle osoitettavasta
   neuvoston suosituksesta liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi.
   4.        SUOSITUKSET LIIALLISEN ALIJÄÄMÄN TILANTEEN LOPETTAMISEKSI
   Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan mukaan neuvoston 126 artiklan
   7 kohdan mukaisesti antamassa suosituksessa on vahvistettava enintään kuuden kuukauden
   määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia, sekä
   määräaika liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Korjaaminen ”olisi saatettava päätökseen
   liiallisen alijäämän toteamista seuraavana vuonna, ellei ole olemassa asiaan vaikuttavia
   erityisiä seikkoja”. Mainitun asetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaan 126 artiklan 3 kohdan
   mukaisessa komission kertomuksessa tarkastellut merkitykselliset tekijät on otettava
   huomioon päätettäessä, onko erityisiä seikkoja olemassa. Asetuksen 3 artiklan 4 kohdan
   mukaan neuvoston on kehotettava jäsenvaltiota ”parantamaan vuosittain tietyllä
   vähimmäismäärällä,        jonka     ohjeena     on     vähintään     0,5 prosenttia    suhteessa
   bruttokansantuotteeseen, julkisen talouden suhdannekorjattua rahoitusasemaansa pois lukien
   kertaluonteiset ja tilapäiset toimet, jotta liiallisen alijäämän oikaiseminen suosituksessa
   asetetussa määräajassa voidaan varmistaa”.
   Kyproksen tapauksessa katsotaan olevan olemassa erityisiä seikkoja, jotka antavat aihetta
   soveltaa liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä joustavasti vakaus- ja kasvusopimuksen
   vuoden 2005 uudistuksen mukaisesti. Taloudellinen toiminta supistui vuonna 2009
   ensimmäistä kertaa 35 vuoteen 1¾ prosenttia. Taantumassa heijastuivat kotimaankysynnän
   merkittävä lasku ja epäsuotuisa ulkoinen ympäristö. Erityisesti vaikutukset, jotka johtuivat
   kotitalouksien korkeasta velkaantumisesta sekä aiempaa tiukemmista lainaehdoista,
   heikkenevistä työllisyysnäkymistä ja luottamuksen puuttumisesta, vähensivät yksityistä
   kulutusta. Samalla investoinneissa tapahtui suurta korjaantumista, kun asuntojen
   ulkomaankysyntä laski, kapasiteetin käyttöaste oli alhainen ja yritysten taseita
   uudelleenjärjesteltiin. Lisäksi tavaroiden vienti ja palvelut, erityisesti matkailu, heikkenivät
   voimakkaasti finanssikriisin ja erityisesti tärkeimpien kauppakumppaneiden (euroalue,
   Yhdistynyt kuningaskunta ja Venäjä) kasvunäkymien roiman heikkenemisen seurauksena.
   Vuoden 2009 alijäämä on seurausta sekä talouden laskusuhdanteesta että Kyproksen
FI                                                 4                                                FI
 ---pagebreak---    viranomaisten        Euroopan    talouden      elvytyssuunnitelman        mukaisesti      toteuttamista
   toimenpiteistä.
   Tätä taustaa vasten on aiheellista pyrkiä liiallisen alijäämän korjaamiseen keskipitkällä
   aikavälillä siten, että määräaika alijäämän korjaamiseksi on vuosi 2012. Ottaen huomioon,
   että Kyproksen julkisen talouden vuoden 2010 rahoitusasema on seurausta toimenpiteistä,
   joiden suuruus oli 1½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2009 ja 2010 ja jotka ovat
   tarkoituksenmukainen reaktio Euroopan talouden elvytyssuunnitelmaan, sekä automaattisten
   vakauttajien esteettömästä toiminnasta, Kyproksen viranomaisten olisi tehostettava
   finanssipoliittista strategiaa vuonna 2010 toimenpiteillä, jotka hillitsevät juoksevia menoja.
   Erityisesti tilanteessa, jossa kotimainen ja ulkoinen talous ovat epätasapainossa, Kyproksen
   viranomaisten edellytetään uskottavan ja kestävän sopeutusuran saavuttamiseksi varmistavan,
   että julkista taloutta sopeutetaan vuosina 2010, 2011 ja 2012 rakenteellisesti vuosittain
   keskimäärin 1¾ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Se edellyttäisi myös sitä, että
   Kyproksen viranomaiset määrittelevät toimenpiteet, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän
   korjaamiseksi viimeistään vuonna 2012, varmistavat bruttovelkasuhteen supistumisen
   nopeasti viitearvon alapuolelle ja nopeuttavat alijäämän supistumista, jos taloudelliset tai
   finanssipoliittiset edellytykset osoittautuvat nykyisin oletettua paremmiksi. Tässä yhteydessä
   julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehyksen oikein ajoitettu täytäntöönpano olisi
   erityisen tärkeää julkisen talouden vakauttamisen onnistumisen ja kestävyyden kannalta.
   Koska väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat
   Kyproksessa huomattavasti EU:n keskiarvoa suuremmat, mikä johtuu pääasiassa
   eläkemenojen suhteellisen voimakkaasta kasvusta, tarvitaan lisäksi toimenpiteitä julkisen
   talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi.
   Tehostettu valvonta liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä, mikä näyttää olevan tarpeen
   myös liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettua aikarajaa ajatellen, edellyttää julkisen
   talouden vakauttamisstrategian täytäntöönpanon säännöllistä ja ajoissa tapahtuvaa seurantaa,
   jotta liiallinen alijäämä saadaan varmasti korjattua. Sen vuoksi Kyproksen vakausohjelman
   tuleviin tarkistuksiin olisi hyödyllistä sisällyttää tätä asiaa käsittelevä erillinen kohta.
           Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu
                                                                                201
                                                        2007    2008    2009           2011       2012     2013
                                                                                0
                                                                                tieto    tieto
            BKT:n määrä            KOM kevät 2010
                                                         5,1     3,6    -1,7   -0,4      1,3     puuttuu puuttuu
             (%-muutos)
                                  VO huhtikuu 2010       5,1     3,6    -1,7    0,5      1,5       3,0      3,2
           Tuotantokuilu1                                                                         tieto    tieto
                                  KOM kevät 20102
    (% suhteessa potentiaaliseen                         2,4     3,4    -0,7   -2,1     -1,6     puuttuu puuttuu
              BKT:hen)            VO huhtikuu 20103      1,9     2,9    -1,3   -2,4     -2,5      -1,6     -0,5
          Julkisen talouden                                                                       tieto    tieto
                                   KOM kevät 2010
           rahoitusasema                                 3,4     0,9    -6,1   -7,1     -7,7     puuttuu puuttuu
       (% suhteessa BKT:hen)      VO huhtikuu 2010       3,4     0,9    -6,1   -6,0     -4,5      -3,4     -2,5
                                                                                tieto    tieto
             Perusjäämä            KOM kevät 2010
                                                         6,4     3,7    -3,6   -4,4     -4,8     puuttuu puuttuu
       (% suhteessa BKT:hen)
                                  VO huhtikuu 2010       6,4     3,7    -3,6   -3,7     -2,1      -1,0      0,1
         Suhdannetasoitettu                                                                       tieto    tieto
                                   KOM kevät 2010
           rahoitusasema1                                2,5    -0,4    -5,8   -6,3     -7,1     puuttuu puuttuu
       (% suhteessa BKT:hen)      VO huhtikuu 2010       2,6    -0,2    -5,6   -5,2     -3,6      -2,9     -2,3
           Rakenteellinen                                                                         tieto    tieto
                                   KOM kevät 2010
           rahoitusasema4                                2,5    -0,4    -5,8   -6,3     -7,1     puuttuu puuttuu
       (% suhteessa BKT:hen)      VO huhtikuu 2010       2,6    -0,2    -5,6   -5,2     -3,6      -2,9     -2,3
FI                                                    5                                                          FI
 ---pagebreak---                                                                                tieto      tieto
        Julkinen bruttovelka              KOM kevät 2010
                                                                 58,3     48,4     56,2     62,3      67,6     puuttuu     puuttuu
       (% suhteessa BKT:hen)
                                        VO huhtikuu 20105        58,3     48,4     56,2     61,0      63,2       63,1       62,3
   Huom.:
   1
      Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet
   uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.
   2
     Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 2,0 % vuonna 2009 ja 2,8 % vuosina 2010–2013.
   3
      Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 2,5 % vuonna 2009, 1,6 % vuonna 2010, 1,6 %
   vuonna 2011, 2,0 % vuonna 2011 ja 2,2 % vuonna 2013.
   4
     Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä.
   Uusimman ohjelman mukaan kertaluonteisten ja muiden väliaikaisten toimenpiteiden vaikutus on 0,1 % vuosina 2010,
   2011 ja 2012 (kaikki alijäämää supistavia). Komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteessa ei ole kertaluonteisia
   eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä.
   5
     Kypros ilmoitti velan ennakoiduksi määräksi 62 % suhteessa BKT:hen vuonna 2010, mikä ylittää perussopimuksen
   60 %:n viitearvon. Vuoden 2010 vakausohjelmassa luvun ennakoidaan olevan hieman alhaisempi (61 %) ja kasvavan
   edelleen 63,2 %:iin suhteessa BKT:hen vuonna 2011.
   Lähde:
   Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteet (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.
FI                                                             6                                                                  FI
 ---pagebreak---                                                  Ehdotus
                                         NEUVOSTON PÄÄTÖS
                                            annettu 15.6.2010,
                           liiallisen alijäämän olemassaolosta Kyproksessa
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126
   artiklan 6 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   ottaa huomioon Kyproksen esittämät huomautukset,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126                    artiklan  mukaan
           jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.
   (2)     Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään
           vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä
           edistävä vahva ja kestävä kasvu.
   (3)     Perussopimuksen 126 artiklan mukainen liiallista alijäämää koskeva menettely,
           sellaisena kuin sitä on selkeytetty liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn
           täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetulla neuvoston asetuksella
           (EY) N:o 1467/974, joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta, edellyttää päätöstä
           liiallisen alijäämän olemassaolosta. Perussopimukseen liitetyssä liiallisia alijäämiä
           koskevasta menettelystä tehdyssä pöytäkirjassa vahvistetaan lisämääräykset liiallisia
           alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanosta. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o
           479/20095 vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt ja määritelmät mainitun pöytäkirjan
           määräyksen soveltamiseksi.
   (4)     Kun vakaus- ja kasvusopimusta vuonna 2005 uudistettiin, pyrittiin lisäämään
           sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä
           turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä. Sillä pyrittiin
           varmistamaan, että erityisesti talouden tilanne ja talousarviotilanne otettaisiin täysin
           huomioon liiallista alijäämää koskevan menettelyn kaikissa vaiheissa. Vakaus- ja
           kasvusopimuksen tarjoama kehys tukee tällä tavoin julkisen talouden rahoitusaseman
   4
           EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
   5
           EUVL L 145, 10.6.2009, s. 1.
FI                                                   7                                              FI
 ---pagebreak---        ripeään tervehdyttämiseen tähtäävää hallituksen politiikkaa, jossa otetaan huomioon
       talouden tilanne.
   (5) Perussopimuksen 126 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että komissio antaa lausunnon
       neuvostolle, jos komissio katsoo, että jäsenvaltiossa on tai siellä voi ilmetä liiallinen
       alijäämä. Otettuaan huomioon perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisen
       kertomuksensa ja talous- ja rahoituskomitean 126 artiklan 4 kohdan mukaisesti
       antaman lausunnon komissio katsoi, että Kyproksessa on liiallinen julkisen talouden
       alijäämä. Komissio antoi tämän vuoksi neuvostolle Kyprosta koskevan lausunnon
       alijäämän olemassaolosta [15 päivänä kesäkuuta 2010]6.
   (6) Perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan mukaan neuvoston olisi otettava huomioon
       kyseisen jäsenvaltion mahdolliset huomautukset, ennen kuin se kokonaisarvion
       tehtyään päättää, onko jäsenvaltiossa liiallinen alijäämä. Kyprosta koskevan
       kokonaisarvion perusteella voidaan todeta seuraavaa.
   (7) Kyproksen viranomaisten huhtikuussa 2010 antamien tietojen mukaan maan julkisen
       talouden alijäämä oli vuonna 2009 6,1 prosenttia suhteessa BKT:hen ja ylitti näin
       viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Alijäämä ei ollut lähellä
       3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen, mutta viitearvon ylittymistä voidaan pitää
       poikkeuksellisena perussopimuksessa sekä vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetulla
       tavalla. Se johtui erityisesti perussopimuksessa sekä vakaus- ja kasvusopimuksessa
       tarkoitetusta talouden jyrkästä laskusuhdanteesta. Komission yksiköiden kevään 2010
       talousennusteen mukaan BKT:n määrän Kyproksessa ennustetaan supistuvan lisää,
       vaikkakin vähemmässä määrin, lähes ½ prosentilla vuonna 2010 verrattuna vuoden
       2009 1¾ prosenttiin. Ennakoitua viitearvon ylittymistä ei kuitenkaan voida pitää
       väliaikaisena. Komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteen mukaan julkisen
       talouden alijäämä kasvanee noin 7¾ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011, jos
       politiikkaa ei muuteta. Alijäämää koskeva perussopimuksen arviointiperuste ei näin
       ollen täyty.
   (8) Kyproksen viranomaisten huhtikuussa 2010 antamien tietojen mukaan julkinen
       bruttovelka on edelleen alle viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen.
       Velan määrä oli 56,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Kypros ilmoitti
       velan ennakoiduksi määräksi 62 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010, mikä
       ylittää perussopimuksen 60 prosentin viitearvon. Komission yksiköiden kevään 2010
       talousennusteen mukaan velka kasvaa lisää 62,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen
       vuonna 2010 ja 67,6 prosenttiin vuonna 2011 heikentyneen perusjäämän vuoksi.
       Näiden näkymien perusteella velkasuhteen ei voida katsoa supistuvan riittävästi ja
       lähestyvän riittävän nopeasti viitearvoa perussopimuksessa sekä vakaus- ja
       kasvusopimuksessa tarkoitetulla tavalla. Velkaa koskeva perussopimuksen
       arviointiperuste ei täyty.
   (9) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 4 kohdan mukaan muut
       merkitykselliset tekijät voidaan ottaa huomioon liiallisen alijäämän olemassaolosta
       annettavaa, perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan mukaista neuvoston päätöstä
   6
       Kaikki Kyproksen liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn liittyvät asiakirjat ovat saatavilla
       osoitteessa
       http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/index_en.htm.
FI                                                  8                                                   FI
 ---pagebreak---           edeltävissä vaiheissa ainoastaan, jos kaksi vaatimusta – se, että alijäämä pysyy lähellä
          viitearvoa, ja se, että viitearvon ylitys on väliaikaista – täyttyvät kaikilta osin.
          Kyproksen tapauksessa nämä kaksi edellytystä eivät täyty. Merkityksellisiä tekijöitä ei
          sen vuoksi oteta huomioon tätä päätöstä edeltävissä vaiheissa,
   ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                              1 artikla
   Kokonaisarvion perusteella todetaan, että Kyproksessa on liiallinen alijäämä.
                                              2 artikla
   Tämä päätös on osoitettu Kyproksen tasavallalle.
   Tehty Brysselissä 15.6.2010.
                                                Neuvoston puolesta
                                                Puheenjohtaja
                                                […]
FI                                                9                                                FI