				|

		52011PC0838

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA II) /* KOM/2011/0838 lopullinen - 2011/0404 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Tätä ehdotusta olisi tarkasteltava yhdessä
kaikkien, kauden 2014–2020 rahoituskehystä varten ehdotettujen Eurooppa 2020
-strategiaa tukevasta talousarviosta annetussa komission tiedonannossa[1] esitettyjen rahoitusvälineiden
kanssa. Tiedonannossa esitetään talousarviokehys otsakkeeseen 4 (Globaali
Eurooppa) kuuluville EU:n ulkoisen toiminnan rahoitusvälineille, myös
liittymistä valmistelevalle tukivälineelle (IPA). Tämän vuoksi komissio tekee
ehdotuksen asetukseksi uuden IPA:n sääntelykehyksestä. Ehdotus julkaistaan
yhdessä tukivälineeseen liittyviä vaihtoehtoisia toimintalinjoja tarkastelevan
vaikutustenarvioinnin kanssa.
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49
artiklan mukaan unionin jäsenyyttä voi hakea jokainen Euroopan valtio, joka
kunnioittaa perussopimuksen 2 artiklassa tarkoitettuja arvoja ja sitoutuu
edistämään niitä.
Viimeisten 50 vuoden aikana EU on
samanaikaisesti yhdentynyt ja laajentunut. Se on kasvanut kuudesta
jäsenvaltiosta nykyiseksi 27 jäsenvaltion unioniksi, jonka väestö on kasvanut
vajaasta 200 miljoonasta yli 500 miljoonaan. Kun EU:n viidennestä
laajentumisesta vuonna 2004 oli kulunut viisi vuotta, komissio teki selvityksen[2], jossa todettiin seuraavaa:
viimeisimmät laajentumiset ovat vaurastuttaneet kaikkia EU:n kansalaisia ja
vahvistaneet Euroopan asemaa maailmantaloudessa; EU:n institutionaalisilla ja
oikeudellisilla puitteilla sekä yhteisillä toimintalinjoilla on ollut keskeinen
rooli menestyksen varmistamisessa; yrittäjät ja kansalaiset ovat saaneet selkeitä
etuja ja laajentunut EU on ollut paremmin valmistautunut vastaamaan nykyisiin
ja tuleviin haasteisiin.
Perusteista jatkaa EU:n laajentumista
muistutettiin viimeksi 14. joulukuuta 2010 annetuissa neuvoston päätelmissä: ”Laajentuminen
lujittaa rauhaa, demokratiaa ja vakautta Euroopassa, palvelee EU:n strategisia
etuja ja edistää EU:n poliittisten tavoitteiden saavuttamista tärkeillä
aloilla, jotka ovat keskeisiä talouden elpymisen ja kestävän kasvun kannalta”.
Neuvoston päätelmissä todettiin, että Lissabonin sopimuksen voimaantulon myötä
EU voi samanaikaisesti jatkaa laajentumisprosessiaan ja syventää
yhdentymiskehitystä.
Tällä hetkellä EU:lla on viisi ehdokasmaata[3] ja neljä mahdollista
ehdokasmaata[4].
Vuoteen 2014 mennessä vain Kroatiasta odotetaan tulevan jäsenvaltio.
Sosioekonomiset indikaattorit osoittavat, että Islantia lukuun ottamatta
laajentumisprosessissa mukana olevat maat jäävät vielä selvästi alle EU:n
keskiarvon ja jopa alle heikoimpien jäsenvaltioiden tason. Näin alhainen
sosioekonomisen kehityksen taso edellyttää tuntuvia investointeja, jotta maat
saadaan lähemmäs EU:n standardeja ja jotta ne voivat noudattaa
jäsenyysvelvoitteita ja kestää sisämarkkinoiden kilpailupainetta. Lisäksi
kyseisten maiden on oltava valmiita vastaamaan ilmastonmuutoksen kaltaisiin
maailmanlaajuisiin haasteisiin ja toimimaan EU:n pyrkimysten mukaisesti tämän
monitahoisen kysymyksen ratkaisemiseksi. Älykkääseen, kestävään ja
osallistavaan kasvuun tähtäävän Eurooppa 2020 -strategian viiteen
yleistavoitteeseen sisältyy ilmastonmuutoksen vastaisia toimia ja uusiutuvia
energialähteitä koskevia tavoitteita. EU toteuttaa vähähiilistä kasvumallia, ja
tämän on heijastuttava EU:n ulkoiseen toimintaan, myös laajentumisprosessissa.
Lisäksi Länsi-Balkanilla valtiot ovat vielä suhteellisen
nuoria, koska ne perustettiin entisen Jugoslavian hajottua. Poliittista
vakautta, demokratiaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista sekä hyvää hallintoa –
jotka kaikki ovat EU:n perustana olevia arvoja – on vielä vahvistettava.
Nämä maat eivät pysty vastaamaan yksin
kaikista EU-jäsenyyden edellyttämistä toimista ja kustannuksista. Useimmilta
puuttuu valmiuksia rahoittaa omin varoin institutionaaliset uudistukset ja
julkiset investoinnit, jotka ovat tarpeen yhteiskunnan ja talouden
vakauttamiseksi ja maiden saattamiseksi kestävän kehityksen uralle.
Laajentumisprosessiin osallistuville maille
osoitettava tekninen tuki ja rahoitustuki myönnetään nykyisin liittymistä
valmistelevasta tukivälineestä (IPA)[5].
Tämän tukivälineen voimassaolo päättyy vuoden 2013 lopussa. EU:n pitäisi
tulevia liittymisiä varten tarjota ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille
jatkossakin teknistä tukea ja rahoitustukea, joilla niitä avustetaan vaikean
tilanteen voittamisessa ja kestävässä kehittymisessä.
Uuden liittymistä valmistelevan tukivälineen
olisi edelleen keskityttävä laajentumispolitiikan tavoitteiden täyttämiseen,
mikä on yksi EU:n ulkoisen toiminnan keskeisiä prioriteetteja. Näin voidaan
edistää vakautta, turvallisuutta ja vaurautta Euroopassa. Tätä varten uudella
tukivälineellä olisi edelleen toteutettava politiikan yleistä tavoitetta ja
tuettava ehdokasmaita ja mahdollisia ehdokasmaita niiden valmistautuessa
EU-jäsenyyteen sekä niiden instituutioiden ja talouksien asteittaista
saattamista Euroopan unionin normien ja toimintalinjojen mukaisiksi. Samalla
olisi otettava huomioon maiden erityistarpeet ja noudatettava kunkin kohdalla
yksilöllistä liittymissuunnitelmaa. Rahoitustuen myöntämisen ja liittymistä
valmistelevan strategian täytäntöönpanon yleisen edistymisen välistä
johdonmukaisuutta olisi lisättävä.
Lisäksi tulevan liittymistä valmistelevan tuen
on oltava aikaisempaa strategisempaa, tehokkaampaa ja paremmin kohdennettua ja
sillä on tähdättävä kestävämpiin tuloksiin näiden maiden valmiudessa liittyä
jäseniksi. Uuden tukivälineen on toimittava joustavammin ja hankittava enemmän
varoja toisilta tuenantajilta tai yksityissektorilta käyttämällä innovatiivisia
rahoitusvälineitä. Samalla on kuitenkin pyrittävä yksinkertaistamiseen ja
rahoitustuen hallinnointiin liittyvien rasitteiden vähentämiseen.
Johdonmukaisuus muiden politiikan alojen
kanssa
Laajentumisprosessi ulottaa EU:n sisäiset
politiikat edunsaajamaihin. Se edistää mm. sisämarkkinoiden, oikeuden ja
vapauden alueen ja Euroopan laajuisten energia- ja liikenneverkkojen
laajenemista, työllistymismahdollisuuksien, osaamisen, koulutuksen ja
sosiaalisen osallisuuden kehittämistä, köyhyyden vähentämistä,
ympäristönsuojelua ja rajat ylittävää ilman ja vesistöjen pilaantumisen
vähentämistä, yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan
noudattamista, pyrkimyksiä monipuolistaa energialähteitä[6], energiatehokkuuden
saavuttamista, selviytymis- ja palautumiskykyä katastrofitilanteissa sekä
riskien ehkäisyä ja hallintaa, yhdennetymmän ja strategisemman lähestymistavan
saavuttamista meripolitiikassa, tieteellistä huippuosaamista ja
digitaalistrategiaa. Lisäksi EU:n ilmastopolitiikan ja -lainsäädännön
noudattaminen tuo edunsaajamaille merkittäviä etuja, sillä se edistää
vähähiilistä kehitystä ja ympäristöystävällisempiä työpaikkoja alueella, joka
on erittäin altis ilmastonmuutoksen vaikutuksille.
Vakautus- ja assosiaatiosopimusten ja
ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden kanssa tehtyjen muiden sopimusten
avulla EU rohkaisee lisäksi laajentumisprosessiin osallistuvia maita luomaan
kilpailujärjestelmät. Uutta liittymistä valmistelevaa tukea on tarkoitus
kohdentaa myös tutkimus- ja innovaatiokapasiteetin vahvistamiseen sekä tieto-
ja viestintätekniikan kehittämiseen. Tämä puolestaan helpottaa innovaatiounionin
toteuttamista, edistää muita Eurooppa 2020 ‑strategian tavoitteita ja
tukee EU:n teknisten vaatimusten ja normien noudattamista monilla muilla
toimintalohkoilla (kuten kansanterveys, elintarviketurva, ilmasto- ja
ympäristönsuojelutoimet, myös luonnon monimuotoisuus ja ekosysteemit).
Euroopan muuttaminen turvallisemmaksi on
Tukholman ohjelman mukaisesti EU:n asialistan kärjessä. Liittymistä
valmistelevan rahoitustuen parempi strateginen suuntaaminen auttaa
laajentumisprosessiin osallistuvia maita, kun ne ehkäisevät ja torjuvat
järjestäytynyttä rikollisuutta ja korruptiota ja vahvistavat valmiuksiaan
lainvalvonnan, rajavalvonnan ja muuttoliikkeen hallinnan alalla.
Laajentuminen antaa EU:lle enemmän painoarvoa
ja lisää sen merkitystä kansainvälisillä foorumeilla. Nyt kun Lissabonin
sopimus on tullut voimaan, EU:lla on paremmat vaikutusmahdollisuudet
globaalilla tasolla. EU:n rooli YK:n yleiskokouksen Kosovo-päätöslauselman
hyväksymisessä on yksi esimerkki tällaisesta vaikuttamisesta. Viides
laajentumiskierros vahvisti EU:n suhteita sen itäisiin ja eteläisiin
naapureihin ja sai sen kehittämään uusia aloitteita Baltian ja Mustanmeren
alueille. Liittymisprosessi Länsi-Balkanin ja Turkin kanssa lisää EU:n
intressiä ja vaikutusvaltaa Välimeren ja Mustanmeren alueella ja Tonavan
alueella. Jos Turkin asemaa sen omalla alueella kehitetään liittymisprosessia
täydentäen ja yhteistyössä EU:n kanssa, on mahdollista kasvattaa niin Turkin
kuin EU:n painoarvoa maailmanpolitiikassa, varsinkin Lähi-idässä ja
Etelä-Kaukasiassa. Yhdessä toimimalla EU ja Turkki voivat parantaa
energiavarmuutta, ratkoa alueellisia ristiriitoja ja ehkäistä etnisten tai
uskonnollisten jakolinjojen syntymistä sekä parantaa merenkulkualan yhteistyötä
erityisesti Mustallamerellä. Islanti ja EU voivat puolestaan vaikuttaa
merkittävällä tavalla arktisen alueen energia-, ympäristö-, ilmastonmuutos-,
merenkulku- ja turvallisuuskysymyksiin toimimalla yhteistyössä.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA
VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET
Sidosryhmien kuuleminen tulevasta
liittymistä valmistelevasta tukivälineestä
Ehdotus uudeksi liittymistä valmistelevaksi
tukivälineeksi perustuu sidosryhmien laajaan kuulemiseen, joka käynnistettiin ”IPA:
Sustainable results and impact” -konferenssissa, jonka komissio järjesti
6.–7. joulukuuta 2010 Brysselissä. Tämän jälkeen sidosryhmien kanssa
järjestettiin useita kuulemisia alkuvuonna 2011. Kuulemisista komissio sai
aineistoa tulevan liittymistä valmistelevan tukivälineen ennakkoarviointiin.
Näihin kuulemisiin sisältyivät seuraavat:
·
verkkokysely, johon
saatiin 338 vastausta jäsenvaltioiden edustajilta; IPA-tukea saavilta
ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden viranomaisilta ja muilta
sidosryhmiltä; komission yksiköiltä; tuenantajilta ja kansainvälisiltä
rahoituslaitoksilta; muilta kansainvälisiltä järjestöiltä;
kansalaisjärjestöiltä, tutkijoilta, asiantuntijoilta ja eturyhmiltä.
·
useat kohderyhmätapaamiset, joista
mainittakoon yksi korkean tason työryhmä; neljä ryhmää, joihin osallistui
komission virkamiehiä ja ulkopuolisten sidosryhmien edustajia; kolme erityistä
kohderyhmää, joissa käsiteltiin IPA-tukea rajat ylittävään yhteistyöhön,
aluekehitykseen, henkilövoimavarojen kehittämiseen ja maaseudun kehittämiseen;
kaksi kokousta jäsenvaltioiden edustajien kanssa teknisessä komiteassa, joka
avustaa komissiota liittymistä valmistelevan tuen täytäntöönpanossa, ja
länsibalkanilaisten viranomaisten kanssa pidetty kokous, jossa keskityttiin
rajat ylittävän tulevan yhteistyön vaihtoehtoihin Länsi-Balkanin sisärajoilla.
·
kuulemiset seuraavien
osapuolten kanssa: yksittäiset komission virkamiehet päätoimipaikassa ja
edunsaajamaissa sijaitsevissa EU:n edustustoissa; teknistä apua tai poliittista
tukea edunsaajamaissa tarjoavat organisaatiot; kansallisten
IPA-koordinaattoreiden toimistot edunsaajamaissa; monenväliset ja kahdenväliset
tuenantajat; kansainväliset ja alueelliset järjestöt (Yhdistyneiden
Kansakuntien erityisjärjestöt, alueellinen yhteistyöneuvosto, OECD jne.) ja
EU:n tasolla toimivat kansalaisjärjestöt (European Stability Initiative, International
Crisis Group, Open Society Foundation jne.).
·
työryhmätason kokous,
jonka komissio järjesti 10.–11. toukokuuta Zagrebissa Unkarin kanssa
yhteistyössä maan ollessa EU:n puheenjohtajavaltio. Kokouksessa esiteltiin
kuulemisen alustavat tulokset ja niistä keskusteltiin kaikkien IPA-sidosryhmien
kanssa.
Sidosryhmien kuulemisessa esitettyjen
näkemysten analyysin perusteella kannatusta saivat seuraavat periaatteet:
–
sovelletaan edelleen tukivälinettä, jossa sekä institutionaalisten valmiuksien parantamiseen että
sosioekonomiseen kehittämiseen suunnataan yhtä paljon resursseja;
–
räätälöidään tuki
kunkin maan tarpeisiin ja erityispiirteisiin sopivaksi;
–
vahvistetaan toimialakohtaista lähestymistapaa ja noudatetaan johdonmukaisempaa pitkän aikavälin suunnitteluprosessia,
jossa luodaan strateginen väline tuenantajien toiminnan koordinointiin ja
yksityissektorin investointien ohjaamiseen;
–
siirrytään monivuotiseen suunnitteluun, joka kattaa tulevan monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajan
kokonaan ja joka sisältää väliarvioinnin, kehitetään monivuotista
ohjelmointia myös siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden
kehittämishankkeiden osalta sekä lisätään edunsaajien osallistumista
ohjelmointiin, jota johtavat IPA-koordinoinnista vastaavat kehittyneemmät
kansalliset viranomaiset;
–
palkitaan hyvästä suoritustasosta, joka perustuu vastaanottokykyyn ja strategisten tavoitteiden
saavuttamiseen; käytetään ehtoja tiukemmin ja järjestelmällisemmin maa-,
toimialastrategia- ja hankekohtaisella tasolla;
–
tehdään erityyppisen avun saanti riippuvaiseksi aikaisemman ehdokasmaa- / mahdollinen ehdokasmaa -aseman sijaan
valmiudesta panna toimet täytäntöön, ja yhdistetään tähän asteittainen
siirtyminen tuen hajautettuun hallinnointiin;
–
tarkastellaan uudelleen nykyistä osa-aluerakennetta, myös toimintalohkojen välisen koordinoinnin kehittämistä;
–
jatketaan yhteistyötä kansainvälisten
rahoituslaitosten kanssa ja hankitaan varoja kansainvälisiltä
rahoituslaitoksilta ja muilta tuenantajilta;
–
otetaan seurannassa ja arvioinnissa käyttöön kolmitasoinen
lähestymistapa, jossa tarkastellaan edistymistä i)
liittymisvalmisteluissa; ii) kansallisissa strategioissa ja iii) tulosten
saavuttamisessa ohjelmien, toimialojen ja toimenpiteiden tasolla.
Komission sisäinen kuuleminen tulevasta
liittymistä valmistelevasta tuesta
Vuoden 2013 jälkeen sovellettavan uuden
IPA-välineen valmistelut komissiossa käsittivät laaja-alaisia keskusteluja
tukivälineen hallinnointiin osallistuvissa neljässä pääosastossa ja niiden
välillä (ts. laajentumisasioiden, aluepolitiikan, työllisyys-, sosiaali- ja
osallisuusasioiden sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosastot).
Lisäksi keskusteluihin osallistuivat EU:n edustustot tai yhteystoimistot
Islannissa, Länsi-Balkanilla ja Turkissa.
Julkinen kuuleminen kaikista ulkoisen
toiminnan rahoitusvälineistä
Komissio järjesti 26. marraskuuta 2010 – 31.
tammikuuta 2011 liittymistä valmistelevan tuen tulevaisuutta pohtineen
laajemman julkisen kuulemisen, joka käsitteli EU:n ulkoisen toiminnan
rahoittamista jatkossa. Kuuleminen toteutettiin verkkokyselylomakkeen avulla,
jonka taustaksi komission ja EUH:n asianomaiset yksiköt laativat asiakirjan
”EU:n ulkoisen toiminnan rahoitus vuoden 2013 jälkeen”. Saadut 220 vastausta
kuvastavat ulkoisen toiminnan alaan osallistuvien tahojen ja käsitysten
laaja-alaisuutta ja vaihtelevuutta.
Erityisesti kehitysavun alaa koskeviin
kysymyksiin annetuista vastauksista seuraavat ovat merkityksellisiä myös
liittymistä valmistelevan tuen osalta:
·
Enemmistö vastaajista vahvisti käsityksen siitä,
että EU:n toiminta tarjoaa tuntuvaa lisäarvoa tärkeimmillä
toimintalohkoilla, joita ulkoisen toiminnan rahoitusvälineillä tuetaan[7]. Monet vastaajat mainitsivat
EU:n tuottaman lisäarvon tulevan kehityksen tärkeimpänä vauhdittajana. EU:n
pitäisi hyödyntää mittakaavaetuja ja kilpailuetua, joka liittyy sen globaaliin
toimintaan, laaja-alaiseen asiantuntemukseen, ylikansalliseen luonteeseen, sen
rooliin koordinoinnin edistäjänä.
·
Keinona lisätä EU:n rahoitusvälineiden
vaikuttavuutta lähes kaikki vastaajat kannattivat eriytetympää
lähestymistapaa, joka on räätälöity edunsaajamaan tilanteeseen sopivaksi,
perustuu vakaisiin kriteereihin ja tehokkaaseen tietojenkeruuseen.
·
Kun tarkastellaan välineiden yksinkertaistamista
sekä maantieteellisten ja temaattisen välineiden tasapainoa, mielipiteet
vaihtelivat siitä, onko EU:n temaattisia ohjelmia tarpeen tarkistaa ja niiden
määrää vähentää. Tuntuva enemmistö vastaajista kannatti EU:n
rahoitusvälineiden maantieteellisen joustavuuden lisäämistä keinona vastata
alueidenvälisiin haasteisiin.
Asiantuntijoiden
käyttö
Laajentumisasioiden
pääosasto teetti kaksi asiantuntijaselvitystä, joissa arvioidaan
toimintalogiikkaa, tarkastellaan nykyisestä IPA-ohjelmasta saatuja oppeja
(IPA:n meta-arviointi) ja valmistellaan vuoden 2013 jälkeen sovellettavan
liittymistä valmistelevan tuen ennakkoarviointia. Molemmat selvitykset on
julkaistu laajentumisasioiden pääosaston verkkosivuilla:
http://ec.europa.eu/enlargement/how-does-it-work/financial-assistance/phare/evaluation/interim_en.htm.

Vaikutusten arviointi
Laatiessaan uutta liittymistä valmistelevaa
tukivälinettä koskeva ehdotusta komissio toteutti vaikutustenarvioinnin, jossa
tarkasteltiin seuraavia toimintavaihtoehtoja:
Vaihtoehto 1 – Ei
muutosta.
Vaihtoehto 2 – Muutetaan nykyistä asetusta. Tällöin vaihtoehtoisia ratkaisuja ovat seuraavat:
–
Ratkaisu 2.1 – Supistetaan
soveltamisalaa ja säilytetään täytäntöönpanojärjestelyt ennallaan.
Ratkaisussa keskitytään välttämättömiin oikeudellisiin ja institutionaalisiin
muutoksiin, jotka ovat tarpeen liittymisperusteiden saavuttamiseksi, eikä
osoiteta merkittäviä varoja sosioekonomiseen kehitykseen tehtävien julkisten
investointien yhteisrahoitusta varten.
–
Ratkaisu 2.2 – Säilytetään osa-aluerakenne ja
lisätään panostusta investointeihin. Tarkoitus on
lisätä tuen sosioekonomista vaikutusta edunsaajamaissa ja vauhdittaa niiden
valmisteluja rakennerahastojen, koheesiorahaston ja maaseudun
kehittämisrahaston hallinnoimiseksi.
–
Ratkaisu 2.3: –
Säilytetään soveltamisala ennallaan ja mukautetaan täytäntöönpanojärjestelyjä,
jotka käsittävät sekä liittymisperusteiden saavuttamisen ja sosioekonomisen
kehityksen tukemisen. Lisäksi mukautetaan nykyisen IPA-järjestelyn rakennetta
ja täytäntöönpanosääntöjä.
Vaihtoehto 3: –
Perustetaan uusi rahoitusväline. Tätä vaihtoehtoa ei analysoitu
yksityiskohtaisesti.
Eri toimintavaihtoehtojen taloudellista
vaikutusta arvioitiin tarkastelemalla sen todennäköisyyttä, että vaihtoehto
i) viivästyttäisi tai nopeuttaisi laajentumista ja sisämarkkinoiden kasvamisen
myönteisiä taloudellisia vaikutuksia; ii) säilyttäisi ennallaan kustannukset
tai supistaisi kustannuksia, joita EU:lle ja jäsenvaltioille aiheutuu
turvallisuustoimenpiteiden ja ‑riskien, rajavalvonnan ja laittoman
maahanmuuton osalta; iii) ehkäisisi tai parantaisi mahdollisuuksia parempaan
taloudelliseen yhdentymiseen esim. paremmalla integroitumisella Euroopan
laajuisiin verkkoihin; iv) vaikuttaisi myönteisesti tai kielteisesti
tuenantajien ja sijoittajien luottamukseen edunsaajamaita kohtaan.
Eri toimintavaihtoehtojen sosiaalista
vaikutusta arvioitiin tarkastelemalla todennäköistä vaikutusta köyhyyteen
ja syrjäytyneisyyteen liittymisprosessiin osallistuvissa maissa ja edellytysten
luomista paremmalle taloudelliselle suorituskyvylle ja poliittisille
toimenpiteille, joilla voidaan puuttua näihin ongelmiin. Lisäksi tarkasteltiin
todennäköisiä vaikutuksia riskeihin siitä, että oikeuden aluetta koskevat
oikeudet ja oikeusvaltioperiaate voisivat joutua kyseenalaisiksi
edunsaajamaissa viivästysten seurauksena, ja vaikutuksia liittymiseen kohdistuviin
riskeihin.
Toimintavaihtoehtojen ympäristövaikutusta
arvioitiin tarkastelemalla sen todennäköisyyttä, että ympäristökustannukset
kasvaisivat, jos laajentuminen viivästyisi tai vaarantuisi sen vuoksi, että
edunsaajamaissa sovelletaan alhaisempia ympäristönormeja kilpailuedun
saamiseksi, ja/tai sen vuoksi, että EU:n ympäristösäännöstön noudattamisen
edellyttämät kalliit investoinnit viivästyisivät.
Ratkaisulla 2.1
arvioitiin olevan todennäköisesti kielteisiä vaikutuksia kaikilla
tarkastelluilla osa-alueilla. Vaihtoehtoon 1 verrattuna ratkaisuista 2.2 ja
2.3 odotettiin myönteisiä vaikutuksia painottuen eri osa-alueille. Ratkaisusta
2.3 seuraavan tuen toimittamisedellytysten paranemisen – joka tapahtuisi
kehittämällä keskittämistä, tehokkuutta, vaikuttavuutta, vipuvaikutusta ja
muita vaikutuksia – arvioitiin johtavan yleisellä tasolla myönteisempiin
vaikutuksiin kuin sosioekonomiseen kehitykseen tehtävien investointien
kasvattamisen, jota ratkaisussa 2.2 ehdotetaan.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
Laajentumispolitiikka perustuu Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklaan, jossa määrätään seuraavaa: ”Unionin
toiminta kansainvälisellä tasolla perustuu sen perustamisen, kehittämisen ja
laajentumisen johtoajatuksena oleviin periaatteisiin, joita unioni pyrkii
edistämään muualla maailmassa: demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja
perusvapauksien yleismaailmallisuus ja jakamattomuus, ihmisarvon
kunnioittaminen, tasa-arvo ja yhteisvastuu sekä Yhdistyneiden Kansakuntien
peruskirjan periaatteiden ja kansainvälisen oikeuden noudattaminen”.
Liittymistä valmistelevan rahoitustuen
oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
212 artiklan 2 kohta.
Ehdotus uudeksi liittymistä valmistelevaksi
tukivälineeksi noudattaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa
tarkoitettuja toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita.
Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti EU:n tason
toiminnalla saavutetaan ratkaisevaa lisäarvoa, joka perustuu moniin tekijöihin:
–
EU:n laajentuminen on jo luonteensa puolesta yhteinen
hanke, joka voidaan toteuttaa vain EU:n tasolla. Vain yhdessä toimivat
jäsenvaltiot voivat tehdä päätöksiä uusien ehdokkaiden liittymishakemuksista.
EU:n talousarviosta myönnettävän liittymistä valmistelevan tuen tarkoitus on
auttaa ehdokasmaita ja mahdollisia ehdokasmaita valmistautumaan tulevaan
jäsenyyteen. IPA on suunniteltu siten, että maat voivat testata
jäsenyysvelvoitteiden noudattamista ennen liittymistään (kuten perustaa
laitoksia, jotka hallinnoivat EU:n varoja liittymisen jälkeen, ja/tai hyväksyä
EU:n säännöstöä ja normeja). Mikään toinen monenvälinen tai kahdenvälinen
instrumentti ei voi tarjota yhtä kattavaa toimenpidekokonaisuutta. Joka
tapauksessa vain EU voi määrittää, minkä tyyppistä tukea tarvitaan
valmistauduttaessa soveltamaan sen säännöstöä.
–
Kun 27 jäsenvaltiota toimii yhteisten
toimintalinjojen ja strategioiden mukaisesti, vain EU:lla on kriittinen massa
globaaleihin haasteisiin vastaamiseksi. Yksittäisten jäsenvaltioiden toiminta
voi olla rajallista ja hajanaista ja hankkeet ovat usein liian pieniä, jotta
niillä voisi olla kestävä vaikutus tällä osa-alueella. Jäsenvaltioiden
toiminnan virtaviivaistaminen EU:n kautta mahdollistaa paremman koordinoinnin
ja tehostaa EU:n työtä.
–
Viime vuosina EU:n jäsenvaltiot ovat supistaneet
kahdenvälistä tukea ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille, sillä ne ovat
myöntäneet, että EU:n tasolla koordinoitu toiminta on tehokkaampaa. Noin puolet
EU:n yhteenlasketusta rahoitustuesta laajentumisprosessiin osallistuville
maille oli vuonna 2009 peräisin EU:n talousarviosta. Monenväliset
tuenantajaorganisaatiot ovat vähitellen lopettamassa tukeaan ja vielä jäljellä
olevat ovat saattaneet ohjelmansa EU:n prioriteettien mukaisiksi. Työskentely
EU:n tasolla on myös edullisempaa. Sen hallintokustannukset ovat alhaisemmat
kuin tärkeimpien kahdenvälisen tuenantajien keskimääräiset
hallintokustannukset.
–
Liittymistä valmisteleva tuki on investointi EU:n
tulevaisuuteen. Sillä tuetaan naapurimaiden vakautta ja vaurautta ja
varmistetaan ehdokasmaiden todellinen valmius panna säännöstö täytäntöön
liittymishetkellä, myös kyky hallinnoida rakenne-, koheesio-, maatalous- ja
maaseudun kehittämis-, meri- ja kalastusrahastoja sekä toteuttaa unionin
politiikkaa. Teknisellä tuella ja rahoitustuella nopeutetaan
valmisteluprosessia ja kannustetaan tarvittaviin yhteiskunnan,
oikeusjärjestelmän ja talouden muutoksiin. Tällainen tuki auttaa saavuttamaan
EU:n sisäisten politiikan alojen tavoitteet, luo tilaisuuksia EU:n yrityksille
ja tarjoaa tuntuvaa tuottoa investoinneille. Ilman liittymistä valmistelevaan
tukeen sisältyvää intensiivistä osallistumista ja tiiviimpää kumppanuutta on
selvää, että EU:n olisi pitänyt käyttää enemmän aikaa laittoman maahanmuuton
torjuntaan, EU:n ulkorajojen turvaamiseen, energiavarmuuden ja turvallisten ja
puhtaiden elintarvikkeiden tuonnin varmistamiseen kansalaisilleen sekä
ilmastonmuutoksen ja saastumisen torjuntaan.
Suhteellisuusperiaatteen
mukaisesti tässä asetusehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden
tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Eurooppa 2020 -strategiaa tukevasta
talousarviosta kesäkuussa 2011 antamassaan tiedonannossa Euroopan komissio
ehdotti, että kaudella 2014–2020 uudelle liittymistä valmistelevalle
tukivälineelle osoitetaan 14 110 100 000 euroa (nykyhintoina).
Ehdotuksen yksityiskohtaiset
rahoitusvaikutukset on esitetty tämän ehdotuksen liitteenä olevassa säädökseen
liittyvässä rahoitusselvityksessä. Ohjeelliset vuotuiset määrärahat* esitetään
seuraavassa taulukossa.
 Liittymistä valmisteleva tukiväline || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020
 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
* Nykyhintoina,
miljoonaa euroa.
Yhteinen Erasmus -ohjelman mukaisessa
kolmansille maille myönnettävässä korkeakoulutustoiminnan rahoituksessa
noudatetaan EU:n ulkoisen toiminnan tavoitteita. Jotta ennakoitavuus voidaan
varmistaa, monivuotiset määrärahat myönnetään kahdessa erässä, joista toinen
kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja toinen ohjelmakaudesta jäljelle jäävät kolme
vuotta. Rahoitus otetaan huomioon liittymistä valmistelevan tukivälineen
monivuotisissa suuntaa antavissa strategioissa, joissa noudatetaan kyseisten
maiden osalta määritettyjä tarpeita ja prioriteetteja. Määrärahoja voidaan
tarkistaa, jos olosuhteissa tapahtuu merkittäviä ennakoimattomia muutoksia tai
politiikkaa muutetaan tuntuvasti EU:n ulkosuhteiden prioriteettien perusteella.
Varoihin sovelletaan Yhteinen Erasmus ‑ohjelmasta annetussa Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o [--][8] asetettuja kyseistä ohjelmaa
koskevia säännöksiä.
Rahoitusavun
myöntämistä Kyproksen turkkilaiselle yhteisölle jatketaan, kunnes vuosia
2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta annetun
neuvoston asetuksen 11 artiklassa tarkoitettu mukautus on toteutettu.
Rahoitusapua hallinnoidaan rahoitusvälineen perustamisesta Kyproksen
turkkilaisen yhteisön taloudellisen kehityksen edistämiseksi 27 päivänä
helmikuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 389/2006 mukaisesti.
Kyproksen turkkilaisen yhteisön tukemisen aiheuttama rahoitustarve katetaan
liittymistä valmistelevaan tukivälineeseen osoitetuista kokonaismäärärahoista.
5.           LISÄTIETOJA
Yksinkertaistaminen
Komission prioriteettina tässä uudessa
asetuksessa, kuten muissakin monivuotisen rahoituskehyksen mukaisissa
ohjelmissa, on yksinkertaistaa sääntely-ympäristöä ja helpottaa unionin tuen
myöntämistä edunsaajamaille ja -alueille, kansalaisjärjestöille ja
pk-yrityksille ym.
Tässä ehdotuksessa yksinkertaistamiseen
pyritään lähinnä virtaviivaistamalla osa-aluerakennetta ja keskittymällä
tärkeimmille toimintalohkoille. Tämä merkitsee tukivälineen
sääntelykehyksen ja annettavien täytäntöönpanosääntöjen yksinkertaistamista ja
virtaviivaistettuja säännöksiä. Osa-aluerakenteen virtaviivaistamiseen liittyy tuen
yhtäläinen saatavuus kullakin toimintalohkolla. Tämä tarkoittaa, että
edunsaajamaita ei enää tarvitse määrittää erikseen tukivälineen
oikeusperustassa. Enää ei siis tarvita edunsaajan aseman muuttumiseen liittyviä
monimutkaisia menettelyjä, ja näin lyhennetään rahoitustuen myöntämisestä
tehtyjen poliittisten päätösten ja kenttätason täytäntöönpanon välistä
viivettä. Vastaavasti jos uudesta maasta tulee EU:hun liittymistä hakeva
mahdollinen ehdokasmaa, menettelyvaatimukset kyseisen maan lisäämiseksi tuen
edunsaajien joukkoon yksinkertaistuvat tuntuvasti.
Komission eri yksiköt vastaavat jatkossakin
tuen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta eri toimintalohkoissa. Koordinointia,
viestintää ja käytännön toteutusta kehitetään kuitenkin edelleen
yksinkertaistamisen avulla. Esimerkiksi täytäntöönpanon edistymistä
edunsaajamaissa seurattaisiin tiiviimmin yhdessä ja
hallinnointivaltuuksien myöntämiseen ja siirtämiseen tarvittaisiin
vähemmän prosesseja. Komission toiminnan johdonmukaisuuden lisäämisen
odotetaan myös vähentävän tuntuvasti edunsaajamaille komission käyttämistä eri
viestintäkanavista ja menettelyistä aiheutuvia koordinointikustannuksia ja
-rasitteita.
Ehdotuksessa suunnitellaan lisäksi, että tuen
myöntämistä koskevat strategiset päätökset tehdään kattavien monivuotisten
maakohtaisten tai monta maata kattavien strategia-asiakirjojen kautta.
Strategia-asiakirjat kattavat uuden rahoituskehyksen koko voimassaoloajan
(2014–2020), ja ne on tarkoitus tarkistaa puolivälissä kautta. Näin
korvattaisiin nykyinen kolmivuotisten suuntaa antavien suunnitteluasiakirjojen
vuosittainen uudelleentarkastelu. Tämä vähentäisi kaikkien sidosryhmien osalta
hallinnollista rasitusta, joka liittyy kunkin asiakirjan vuotuiseen
uudelleentarkasteluun ja mahdollisten tarkistusten laatimiseen. Vastaavasti
kaikki osapuolet hyötyvät hallintotoimien vähenemisestä ja tuen nopeammasta
toimittamisesta, kun myös siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden
kehittämistuen osalta siirrytään monivuotiseen ohjelmointiin.
Yksinkertaistamiseen tähdätään myös toimialakohtaisen
lähestymistavan käyttöönotolla myönnettäessä tukea toimialoille, joilla
asianmukaiset edellytykset täyttyvät. Tuen tehokkuuden ja tuloksellisuuden
parantamisen lisäksi tämä lähestymistapa voi johtaa hankkeiden/sopimusten
lukumäärän supistumiseen ja vähentää näin hanke-/sopimushallintoon liittyvää
hallinnollista rasitusta. Jos olosuhteet sallivat, toimialakohtainen
lähestymistapa voisi sisältää myös talousarviotuen käytön, mikä vähentäisi
edelleen hallinnollista rasitusta hanketukeen verrattuna.
Yhteistä seurantaa ja hyväksyntäprosesseja
koskevat yksityiskohdat vahvistetaan erillisissä täytäntöönpanosäännöissä.
Näillä säännöillä pyritään edelleen yksinkertaistamaan ehdokasmaiden ja
mahdollisten ehdokasmaiden välistä rajat ylittävää yhteistyötä. Tarkoitus on
saattaa ohjelmointi ja täytäntöönpano paremmin yhteensopivaksi
rakennerahastojen toimintalinjojen kanssa.
Uuden asetuksen
yksinkertaistamisen ja sen joustavien täytäntöönpanoprosessien avulla on
mahdollista hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteet nopeammin ja toimittaa EU:n
tuki nopeammin perille. Varainhoitoasetuksen ja erityisesti ulkoisia toimia
koskevien erityissäännösten tarkistaminen auttaa edistämään
kansalaisjärjestöjen ja pienyritysten osallistumista rahoitusohjelmiin.
Ehdotuksella mm. yksinkertaistetaan sääntöjä, vähennetään
osallistumiskustannuksia ja nopeutetaan myöntämismenettelyjä. Komissio soveltaa
tämän asetuksen täytäntöönpanossa uuden varainhoitoasetuksen mukaisia
yksinkertaistettuja menettelyjä.
Yksityiskohtainen
selvitys ehdotuksen säännöksistä
Tässä ehdotuksessa ja tulevissa
täytäntöönpanosäännöissä on tarkoitus tehdä seuraavat muutokset tukivälineen
rakenteeseen ja täytäntöönpanoon (edellä mainitun yksinkertaistamisen lisäksi):

1.
Tuen toimittamisesta tehdään johdonmukaisempaa,
strategisempaa ja tuloshakuisempaa seuraavin toimin:
·
Toimintalohkoja käsitellään
kattavissa monivuotisissa maakohtaisissa (ja monia edunsaajia koskevissa)
strategia-asiakirjoissa, joissa otetaan huomioon laajentumisstrategian
poliittiset prioriteetit ja jotka kattavat jokaisella toimintalohkolla kaikki
tarvittavat institutionaaliset valmiudet, säännösten noudattamisen ja
investointihankkeet. Soveltamisala määritetään tarpeiden arvioinnin perusteella
ja räätälöidään maakohtaisesti.
·
Lisätään (yhteis)rahoitusta sovituille
toimialastrategioille, joilla edistetään politiikan tavoitteita,
pikemminkin kuin rahoitusta yksittäisille hankkeille. Näin siirrytään pois
pelkin avustusvaroin rahoitetuista hankkeista ja kasvatetaan toimialatason tuen
osuutta (mukaan lukien toimialakohtainen talousarviotuki valikoiduille
toimintalohkoille ja tehokkaasti kohdennettujen ennakkoehtojen perusteella). Unionin säännösten noudattamiseksi myönnettävää
tukea voi kuitenkin edelleen saada hanketukena tai mm. erillisten tukijärjestelyjen
kaltaisten muiden täytäntöönpanojärjestelyjen avulla, jos noudattamistuki ei
kuulu laaja-alaisen toimialastrategian piiriin.
·
Sovelletaan järjestelmällisempää monivuotista
ohjelmointia myös siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden kehittämistuen
mukaisten tavoitteiden osalta (esim. julkishallinnon ja oikeusjärjestelmän
uudistaminen) sekä tuetaan niihin liittyvien toimialastrategioiden tehokasta
täytäntöönpanoa ja lopulta myös niihin liittyvien tavoitteiden saavuttamista.
·
Tehdään rahoitusavun saaminen suoremmin riippuvaiseksi
edunsaajamaiden hallinnon kehittymisestä ja omistajuuden
lisääntymisestä. Lisätään joustavuutta, jotta voidaan vastata äkillisiin
tarpeisiin, ja kannustetaan parantamaan suoritustasoa.
2.
Tuen toimittamisesta tehdään joustavampaa ja se räätälöidään vastaamaan paremmin
tarpeita seuraavin toimin:
·
Hyväksytään eriyttämätön tuen saanti
(riippumatta siitä, onko edunsaaja ehdokasmaa vai mahdollinen ehdokasmaa) ja
määritetään tuelle eri soveltamisala ja intensiteetti tarpeiden sekä teknisten
ja hallinnollisten valmiuksien perusteella. Edunsaajamaiden tarpeet toimisivat
lähtökohtana määritettäessä tuettavia toimialoja/toimintalohkoja.
·
Rahoitusavun hallinnointiin sovelletaan
asteittaisempaa lähestymistapaa, jossa hallinnoinnista
vastaa komissio tai edunsaajamaa ja jossa komissio joko harjoittaa tai ei
harjoita ennakkovalvontaa riippuen liittymisstatuksesta/perspektiivistä, tuen
kohteena olevasta toimialasta/toimintalohkosta sekä edunsaajan
hallinnollisista, teknisistä ja tuen hallinnointiin liittyvistä valmiuksista. Liittymistä valmistelevan tuen päämääränä
on jatkossakin luoda kyseisille toimialoille hallinnointirakenteet ja
menettelyt, jotka vastaavat liittymisen jälkeen edellytettäviä rakenteita ja
menettelyjä.
·
Edistyminen eri hallinnointivaiheissa kytketään edistymiskertomusten mukaisin poliittisiin prioriteetteihin,
neuvottelujen mukaisten arviointikriteerien saavuttamiseen ja
assosiaatiosopimusten täytäntöönpanotilanteeseen.
·
Lisätään prioriteettien välistä joustavuutta, jotta
tuen toimittamisesta tulisi tuloksellisempaa, sallimalla toimintalohkojen
väliset määrärahasiirrot ja soveltamalla mahdollisuutta siirtää varoja
seuraavalle varainhoitovuodelle, uuden varainhoitoasetuksen sallimissa
tilanteissa.
3.
Tuen käytön tehokkuutta ja vaikuttavuutta lisätään seuraavin toimin:
·
Jatketaan sellaisten innovatiivisten
rahoitusvälineiden määrittämistä ja käyttöä, jotka voisivat lisätä
yksityisten tukivarojen määrää ja tarkastellaan mahdollisuutta hyödyntää
synergiaa EU:n sisäisiä politiikan aloja varten kehitettyjen innovatiivisten
rahoitusvälineiden kanssa. Lähtökohtana on koordinoitu lähestymistapa ja
koordinoidut säännöt EU:n talousarvion käyttämiseen tällaisia välineitä varten.

·
Toimialatason tuen osuuden kasvattamiseen
yhdistetään lisääntynyt strateginen yhteistyö muiden tuenantajien sekä
kansainvälisten ja muiden rahoituslaitosten kanssa. Lisäksi sovitaan
politiikan painopisteistä ja selvemmästä työnjaosta.
·
Jatketaan tukea alueellisille
ohjelmille/hankkeille, jotka tuovat lisäarvoa edistämällä osaamisen ja
kokemusten jakamista, toimintalinjojen lähentämistä, sopimista yhteisistä
prioriteeteista ja keskinäisen luottamuksen kartuttamista. Alueelliset ohjelmat
voivat myös lisätä toimintalinjojen tuloksellisuutta esimerkiksi liikenteen,
energian, ympäristön, ilmastonmuutoksen, tilastojen ja järjestäytyneen
rikollisuuden torjunnan alalla sekä muuttoliikekysymyksissä.
·
Virtaviivaistetaan kummitoimintaan liittyvän
avun hankkimista koskevat säännöt ja otetaan käyttöön
mekanismit, joilla varmistetaan rekrytoitujen asiantuntijoiden sopivuus.
Samalla lisätään mahdollisuus varojen saantiin erityisestä rahoitusvälineestä,
jotta tarpeisiin voidaan vastata sitä mukaan kun niitä syntyy.
Delegoidut säädökset
Koska
harkinnanvaraiset päätökset hakijamaiden asemasta olisi tehtävä toisella
tasolla, komissio ehdottaa, että asetusehdotuksen liitteenä olevaan
edunsaajamaiden luetteloon näiden päätösten perusteella tehtävät muutokset
olisi vahvistettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn päätöksen 290
artiklassa tarkoitetulla delegoidulla säädöksellä, sillä nämä muutokset eivät
käytännössä vaikuta asetuksen olennaisiin osiin.
Komissio ehdottaa
myös, että sille pitäisi siirtää valta antaa yksityiskohtaisia sääntöjä, joilla
vahvistetaan asetusehdotuksen täytäntöönpanoa koskevat yhdenmukaiset
edellytykset, erityisesti hallinnointirakenteiden ja -menettelyjen osalta. Nämä
säännöt ovat tarpeen täydentämään yhteisellä täytäntöönpanoasetuksella
vahvistettuja unionin ulkoisen toiminnan välineitä koskevia yhteisiä sääntöjä
ja menettelyjä. Niissä olisi otettava huomioon aikaisemman liittymistä
valmistelevan tukivälineen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta saadut
kokemukset ja niitä olisi mukautettava edunsaajamaiden tilanteen kehittymisen
perusteella.
2011/0404 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
liittymistä valmistelevasta tukivälineestä
(IPA II)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 212 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[9],

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[10],
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Eurooppa 2020 -strategiaa tukevasta talousarviosta
Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle
sekä alueiden komitealle annetussa komission tiedonannossa[11] komissio laatii
talousarviokehyksen EU:n ulkoisen toiminnan välineille, myös liittymistä
valmistelevalle tukivälineelle (IPA).
(2)
Koska liittymistä valmistelevasta tukivälineestä 17
päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006[12] voimassaolo päättyy 31 päivänä
joulukuuta 2013, ulkoisen avun suunnittelemista ja toimittamista koskeva
sääntelykehystä olisi jatkettava kaudella 2014–2020, jotta unionin ulkoista
toimintaa voidaan tehostaa. Unionin laajentumispolitiikkaa pitäisi edelleen
tukea erillisellä rahoitusvälineellä. Tämän vuoksi liittymistä valmistelevaa
tukivälinettä (IPA) olisi uudistettava.
(3)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan
mukaan unionin jäsenyyttä voi hakea jokainen Euroopan valtio, joka noudattaa
ihmisarvon kunnioittamisen, vapauden, demokratian, tasa-arvon, oikeusvaltion ja
ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteita.
(4)
Unionin jäsenyyttä hakeneesta Euroopan valtiosta
voi tulla jäsen vain silloin, kun sen on vahvistettu täyttävän Eurooppa-neuvoston
Kööpenhaminan kokouksessa kesäkuussa 1993 sovitut liittymisperusteet ja
liittyminen tapahtuu siten, että unioni pystyy integroimaan uuden jäsenvaltion.
Kyseiset liittymisperusteet liittyvät demokratian turvaamiseksi perustettujen
instituutioiden vakauteen, oikeusvaltioperiaatteeseen, ihmisoikeuksien
kunnioittamiseen, vähemmistöjen kunnioittamiseen ja suojeluun, talouteen, jonka
on oltava riittävän kehittynyt kestääkseen kilpailupaineen sisämarkkinoilla,
sekä valmiuteen omaksua perussopimuksista johtuvien oikeuksien lisäksi myös
niistä johtuvat velvollisuudet.
(5)
Liittymisprosessi perustuu puolueettomiin
arviointiperusteisiin ja kaikkien hakijamaiden tasapuolisen kohtelun
periaatteeseen. Liittymisen eteneminen riippuu hakijamaan valmiudesta toteuttaa
tarvittavat uudistukset, joilla sen poliittinen, institutionaalinen,
oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen järjestelmä saatetaan vastaamaan
unionin sääntöjä, normeja, politiikkoja ja menettelytapoja.
(6)
Eurooppa-neuvosto on myöntänyt ehdokasmaan aseman
Islannille, Montenegrolle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle ja
Turkille. Se on vahvistanut Albanian, Bosnia ja Hertsegovinan, Serbian ja
Kosovon[13]
Eurooppa-perspektiivin, ja nämä maat ovat mahdollisia ehdokasmaita.
(7)
Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea olisi
myönnettävä tämän asetuksen liitteessä luetelluille ehdokasmaille ja
mahdollisille ehdokasmailla, jäljempänä ’edunsaajamaat’, niiden asemasta
riippumatta.
(8)
Tämän asetuksen mukaista tukea olisi myönnettävä
osana laajentumispolitiikan viitekehystä, jonka unioni on määrittänyt kunkin
edunsaajamaan osalta ottaen huomioon edistymiskertomukset ja
laajentumisstrategian sisältävän komission vuosittaisen laajentumispaketin,
vakautus- ja assosiaatiosopimukset ja Eurooppa- tai liittymiskumppanuudet. Tuki
olisi keskitettävä pääasiassa muutamalle toimintalohkolle, jotka auttavat
edunsaajamaita vahvistamaan demokraattisia instituutioita ja
oikeusvaltioperiaatteen soveltamista, uudistamaan oikeuslaitosta ja
julkishallintoa, kunnioittamaan perusoikeuksia ja edistämään miesten ja naisten
välistä tasa-arvoa ja torjumaan syrjintää. Tuella olisi myös kehitettävä niiden
taloudellista ja sosiaalista kehitystä, joka tähtää älykkääseen, kestävään ja
osallistavaan kasvuun Eurooppa 2020 ‑strategian mukaisesti ja saattaa maat
vähitellen vastaamaan Kööpenhaminan arviointiperusteita. Rahoitustuen ja
liittymistä valmistelevan strategian täytäntöönpanon yleisen edistymisen
välistä johdonmukaisuutta olisi lisättävä.
(9)
Ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden on
oltava valmiita vastaamaan paremmin kestävän kehityksen ja ilmastonmuutoksen
kaltaisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin ja toimimaan EU:n pyrkimysten
mukaisesti näiden kysymysten ratkaisemiseksi. Tämän asetuksen mukaisella
unionin tuella olisi myös edistettävä tavoitetta, jonka mukaan ilmastotoimien
osuutta olisi korotettava vähintään 20 prosenttiin unionin talousarviosta.
(10)
Komission ja jäsenvaltioiden olisi varmistettava
tukiensa koordinointi, johdonmukaisuus ja keskinäinen täydentävyys erityisesti
säännöllisellä konsultoinnilla ja tietojenvaihdolla tukiprosessin eri
vaiheissa.
(11)
Jotta voidaan varmistaa liittymisprosessin sekä
tämän asetuksen mukaisen rahoitustuen ja teknisen tuen välinen johdonmukaisuus
sekä saavuttaa liittymisohjelman tavoitteet, komission olisi laadittava liittymistä
valmistelevaa tukivälinettä koskeva yhteinen strategiakehys. Tässä kehyksessä
olisi muun muassa määritettävä luettelo keskeisistä toimista, joita voidaan
tukea tämän asetuksen nojalla, ja perusteet, joilla varoja myönnetään. Yhteisen
strategiakehyksen olisikin muodostettava maakohtaisten ja useita maita
koskevien strategia-asiakirjojen viitekehys.
(12)
Tuen tavoitteet olisi määriteltävä maakohtaisissa
tai useita maita koskevissa suuntaa antavissa strategia-asiakirjoissa, jotka
komissio laatii unionin monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajaksi
yhteistyössä edunsaajamaiden kanssa ja niiden erityistarpeet ja
liittymisohjelmat huomioon ottaen. Strategia-asiakirjoissa olisi määritettävä
tuettavat toimintalohkot ja esitettävä varojen ohjeellinen jakautuminen
toimintalohkoittain vuositasolla eriteltynä, mukaan lukien arvio ilmastoon
liittyvistä menoista. Tämä ei kuitenkaan rajoita budjettivallan käyttäjän
oikeuksia. Tukivälineen olisi oltava riittävän joustava, jotta voidaan vastata
äkillisiin tarpeisiin ja kannustaa parantamaan suoritustasoa.
Strategia-asiakirjoissa olisi varmistettava yhtenäisyys ja johdonmukaisuus
edunsaajamaiden kansallisiin talousarvioihin perustuvien toimenpiteiden kanssa
ja otettava huomioon muiden tuenantajien myöntämä tuki. Jotta voidaan ottaa
huomioon sisäinen ja ulkoinen kehitys, suuntaa antavia monivuotisia
strategia-asiakirjoja olisi tarkistettava tarpeen mukaan.
(13)
On unionin edun mukaista avustaa edunsaajamaita
niiden toimissa järjestelmiensä uudistamiseksi siten, että ne saatetaan
vastaamaan unionin järjestelmiä. Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla
saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin
unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä
asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(14)
Jotta tällä asetuksella voidaan vastata nopeasti
neuvoston tekemiin poliittisiin päätöksiin, komissiolle olisi siirrettävä
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti valta
hyväksyä delegoituja säädöksiä, jotka koskevat tämän asetuksen liitteessä
olevan edunsaajamaiden luettelon päivittämistä.
(15)
Vaikka … hyväksytyssä Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksessa (EU) N:o …/…[14],
jäljempänä ’yhteinen täytäntöönpanoasetus’, asetetaan unionin ulkoisen
toiminnan välineitä koskevat yhteiset täytäntöönpanosäännöt ja -menettelyt,
komissiolle olisi myös siirrettävä valta hyväksyä yksityiskohtaisempia
sääntöjä, joilla vahvistetaan yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen
täytäntöönpanemiseksi, erityisesti hallinnointirakenteiden ja -menettelyjen
osalta. Tällaisissa säännöissä olisi otettava huomioon aikaisemman liittymistä
valmistelevan tuen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta saadut kokemukset, ja
niitä olisi mukautettava edunsaajamaiden tilanteen kehittymisen perusteella.
(16)
Näiden delegoitujen säädösten osalta on erityisen
tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset
kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä
valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat
toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin
ja asianmukaisesti.
(17)
Tuen myöntämisessä olisi jatkossakin hyödynnettävä
rakenteita ja välineitä, jotka ovat osoittautuneet toimiviksi liittymistä
valmistelevassa prosessissa. Siirtyminen komission hoitamasta liittymistä valmistelevien
tukivarojen suorasta hallinnoinnista edunsaajamaalle siirrettyyn hajautettuun
hallinnointiin olisi toteutettava asteittain ja kunkin edunsaajamaan
valmiuksien mukaisesti.
(18)
Liittymistä valmistelevan tukivälineen yhteiseen
strategiakehykseen ja strategia-asiakirjoihin liittyvää täytäntöönpanovaltaa
olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti
jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[15] mukaisesti. Kun otetaan
huomioon kyseisten täytäntöönpanosäädösten luonne, erityisesti niiden
politiikkaa linjaava luonne ja taloudelliset vaikutukset, niiden hyväksymiseen
olisi sovellettava tarkastelumenettelyä, lukuun ottamatta kustannuksiltaan vähäisiä
teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä.
(19)
Tässä asetuksessa perustetuilla komiteoilla olisi
oltava myös valtuudet aikaisempaa liittymistä valmistelevaa tukivälinettä sekä
Kyproksen turkkilaiselle yhteisölle myönnettävää rahoitustukea koskevien
säännösten täytäntöönpanoon.
(20)
Jos edunsaajamaa rikkoo unionin perustana olevia
periaatteita tai se ei noudata unionin kanssa tehtyihin sopimuksiin sisältyviä
sitoumuksia tai se ei edisty riittävästi liittymisperusteiden täyttämisessä,
neuvoston olisi komission ehdotuksen pohjalta voitava toteuttaa tarvittavat
toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi.
(21)
Kun otetaan huomioon tämän asetuksen mukaisen tuen
tavoitteet ja soveltamisala, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden
komiteaa olisi kuultava ennen asetuksen hyväksymistä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I
OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Yleinen tavoite
Liittymistä valmistelevalla tukivälineellä on
tarkoitus tukea liitteessä lueteltuja ehdokasmaita ja mahdollisia ehdokasmaita,
jäljempänä ’edunsaajamaat’, kun ne panevat täytäntöön unionin jäsenyyttä varten
poliittisia, institutionaalisia, oikeudellisia, hallinnollisia, sosiaalisia ja
taloudellisia uudistuksia, jotka ovat välttämättömiä, jotta maat voivat
lähentyä unionin arvoihin ja mukautua asteittain unionin sääntöihin, normeihin,
politiikkoihin ja menettelytapoihin.
2 artikla
Erityistavoitteet
4.
Tämän asetuksen mukaisessa tuessa on noudatettava
seuraavia erityistavoitteita kunkin edunsaajamaan tarpeet ja niiden
yksilölliset liittymisohjelmat huomioon ottaen:
(a)
Tuetaan muun muassa seuraavia poliittisia
uudistuksia:
(i).     demokraattisten instituutioiden ja
oikeusvaltioperiaatteen, myös sen täytäntöönpanon, lujittaminen;
(ii).     ihmisoikeuksien ja perusvapauksien
edistäminen ja suojelu, vähemmistöjen oikeuksien entistä parempi
kunnioittaminen, sukupuolten tasa-arvon edistäminen, syrjimättömyys,
lehdistönvapaus ja hyvien naapuruussuhteiden edistäminen;
(iii).    korruption ja järjestäytyneen
rikollisuuden torjunta;
(iv).    julkishallinnon uudistus ja hyvä
hallintotapa;
(v).    kansalaisyhteiskunnan ja sosiaalisen
vuoropuhelun kehittäminen;
(vi).    sovinto, rauhan rakentaminen ja
luottamusta lisäävät toimenpiteet.
(b)
Tuetaan taloudellista, sosiaalista ja alueellista
kehitystä älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun aikaansaamiseksi muun
muassa seuraavin toimin:
(i).     unionin normien saavuttaminen taloudessa
ja talouden ohjauksessa ja hallinnassa;
(ii)      tarvittavat taloudelliset uudistukset,
jotta maa pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa,
ja pyrkimys taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristöön liittyvien tavoitteiden
saavuttamiseen;
(iii).    työllisyyden edistäminen ja
inhimillisen pääoman kehittäminen;
(iv).    erityisesti vähemmistöjen ja
heikoimmassa asemassa olevien väestöryhmien sosiaalinen ja taloudellinen
osallistaminen;
(v).    aineellisen pääoman kehittäminen,
yhteyksien parantaminen unioniin ja alueellisten verkkojen parantaminen.
(c)
Vahvistetaan edunsaajamaiden valmiuksia täyttää
jäsenyysvelvoitteet tukemalla asteittaista mukautumista unionin säännöstöön,
rakenne-, koheesio-, maatalous- ja maaseudun kehittämisrahastoihin ja unionin
eri politiikan aloihin niiden hyväksymistä, täytäntöönpanoa ja täytäntöönpanon
valvontaa varten.
(d)
Tuetaan alueellista yhdentymistä ja alueellista
yhteistyötä, johon osallistuu edunsaajamaita, jäsenvaltioita ja soveltuvin osin
Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineestä annetun asetuksen (EU) N:o […][16] soveltamisalaan kuuluvia
kolmansia maita.
5.
Edistymistä 1 kohdassa tarkoitettujen
erityistavoitteiden saavuttamisessa arvioidaan indikaattoreiden avulla, jotta
kattavat muun muassa seuraavat osa-alueet:
–
edistyminen demokratian, oikeusvaltioperiaatteen,
ihmisoikeuksien ja perusvapauksien noudattamisen, oikeusjärjestelmän ja
hallinnollisten valmiuksien alalla;
–
edistyminen talousuudistuksissa; sosiaalisten ja
taloudellisten kehitysstrategioiden vakaus ja tuloksellisuus, edistyminen
älykkäässä, kestävässä ja osallistavassa kasvussa, myös julkisin investoinnein
liittymistä valmistelevan tukivälineen avulla;
–
lainsäädännön saattaminen vastaamaan unionin
säännöstöä; edistyminen unionin jäsenyyden edellyttämissä institutionaalisissa
uudistuksissa, joihin kuuluu myös siirtyminen tämän asetuksen mukaisen tuen
hajautettuun hallinnointiin;
–
alueellista yhteistyötä koskevien aloitteiden
merkittävyys ja kauppavirtojen kehitys.
Indikaattoreita on
käytettävä tarpeen mukaan suoritustason seurantaan, arviointiin ja
uudelleentarkasteluun.
3 artikla
Toimintalohkot
1.
Tämän asetuksen mukaista tukea myönnetään
pääasiassa seuraaville toimintalohkoille:
(a)
siirtyminen kohti unionin jäsenyyttä ja valmiuksien
kehittäminen;
(b)
aluekehitys;
(c)
työllisyys, sosiaalipolitiikka ja henkilöresurssien
kehittäminen;
(d)
maatalous ja maaseudun kehittäminen;
(e)
alueellinen yhteistyö.
2.
Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetuille
toimintalohkoille myönnetyllä tuella tuetaan edunsaajamaita 1 ja 2 artiklassa
täsmennettyjen yleis- ja erityistavoitteiden saavuttamisessa.
3.
Edellä olevan 1 kohdan b–d alakohdassa
tarkoitetuille toimintalohkoille myönnetty tuki voi sisältää muun muassa
rahoitusta sen tyyppisille toimille, joista säädetään Euroopan
aluekehitysrahastoa ja investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitetta
koskevista erityissäännöksistä DD/MM/YYYY annetussa Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[17],
koheesiorahastosta DD/MM/YYYY annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[18],
Euroopan sosiaalirahastosta DD/MM/YYYY annetussa Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[19],
erityissäännöksistä Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen
tukemiseksi Euroopan aluekehitysrahastosta DD/MM/YYYY annetussa Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[20] ja Euroopan maaseudun
kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun
kehittämiseen DD/MM/YYYY annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksessa (EU) N:o XXXX/201X[21].
4.
Tuella 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulle
toimintalohkolle voidaan rahoittaa erityisesti useita maita koskevia tai
horisontaalisia toimia sekä valtioiden rajat ylittäviä, valtioiden välisiä ja
alueiden välisiä yhteistyötoimia.
4 artikla
Säännösten noudattaminen, johdonmukaisuus ja täydentävyys
1.
Tämän asetukseen mukaisen rahoitustuen on oltava
Euroopan unionin politiikkojen mukaista. Sen on noudatettava sopimuksia, jotka
unioni on tehnyt edunsaajamaiden kanssa, ja sellaisissa monenvälisissä
sopimuksissa asetettuja sitoumuksia, joiden sopimuspuolena unioni on.
2.
Komissio, jäsenvaltiot ja Euroopan
investointipankki varmistavat, että tämän asetuksen mukainen tuki sekä unionin,
jäsenvaltioiden ja Euroopan investointipankin myöntämä muu tuki ovat keskenään
johdonmukaisia.
3.
Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat
tukiohjelmiensa keskinäisen yhteensovittamisen ulkoisen avun operatiivisen
koordinoinnin kehittämistä koskevien vakiintuneiden periaatteiden mukaisesti
sekä toimintalinjojen ja menettelyjen yhdenmukaistamiseksi, jotta voidaan
lisätä tuen toimittamisen tuloksellisuutta ja tehokkuutta ja välttää
päällekkäinen rahoitus. Yhteensovittaminen käsittää tukiprosessin eri vaiheissa
säännöllistä neuvonpitoa ja toistuvaa tietojenvaihtoa erityisesti kentällä, ja
se on keskeinen osa jäsenvaltioiden ja unionin ohjelmointiprosessia.
4.
Jotta tuen toimittamisen tuloksellisuutta ja
tehokkuutta voidaan lisätä ja välttää päällekkäinen rahoitus, komissio
toteuttaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarpeelliset toimet paremman
yhteensovittamisen ja keskinäisen täydentävyyden varmistamiseksi monenvälisten
ja alueellisten järjestöjen ja yhteisöjen, kuten kansainvälisten
rahoituslaitosten ja Yhdistyneiden Kansakuntien erityisjärjestöjen, rahastojen
ja ohjelmien sekä EU:n ulkopuolisten tuenantajien kanssa.
5.
Kun tämän asetuksen mukaista tukea valmistellaan,
pannaan täytäntöön ja seurataan, periaatteena on, että komissio toimii
kumppanuudessa edunsaajamaiden kanssa. Kumppanuuden osapuolia ovat tapauksesta
riippuen toimivaltaiset kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset,
talouselämän edustajat ja työmarkkinaosapuolet, kansalaisyhteiskunta ja muut
valtiosta riippumattomat toimijat.
II
OSASTO
STRATEGINEN SUUNNITTELU
5 artikla
Liittymistä valmistelevan tukivälineen yhteinen
strategiakehys
1.
Komissio laatii liittymistä valmistelevan
tukivälineen yhteisen strategiakehyksen. Liittymistä valmistelevan tukivälineen
yhteisellä strategiakehyksellä laajentumispolitiikan poliittiset prioriteetit
muunnetaan keskeisiksi toimiksi, joille voidaan myöntää tämän asetuksen
mukaista tukea.
2.
Liittymistä valmistelevan tukivälineen yhteinen
strategiakehys sisältää muun muassa seuraavat:
(a)
perusteet, joita käytetään varojen kohdentamisessa
edunsaajamaille sekä useita maita koskeville ja alueellisille
yhteistyötoimille;
(b)
toimenpidetyypit, joille liittymistä
valmistelevasta tukivälineestä voidaan myöntää rahoitusta;
(c)
liittymistä valmistelevaa tukivälinettä koskevat
yhteiset hallinnointi- ja täytäntöönpano-ohjeet;
3.
Komissio hyväksyy liittymistä valmistelevan
tukivälineen yhteisen strategiakehyksen ja sen mahdolliset tarkistukset
yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen.
6 artikla
Strategia-asiakirjat
1.
Tämän asetuksen mukaista tukea myönnetään
maakohtaisten tai useita maita koskevien suuntaa antavien
strategia-asiakirjojen, jäljempänä ’strategia-asiakirjat’, perusteella, jotka
komissio laatii unionin monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajaksi
yhteistyössä kyseisen edunsaajamaan tai kyseisten edunsaajamaiden kanssa.
2.
Strategia-asiakirjoissa on täsmennettävä 3
artiklassa tarkoitettujen toimintalohkojen asianmukainen yhdistelmä, jolle
tämän asetuksen mukaista rahoitustukea myönnetään ja joka vastaa 2 artiklassa
tarkoitettujen tavoitteiden, 5 artiklassa tarkoitetun liittymistä valmistelevan
tukivälineen yhteisen strategiakehyksen ja kansallisten strategioiden mukaisia
tarpeita ja painopisteitä.
3.
Strategia-asiakirjoissa on esitettävä myönnettävien
unionin varojen suuntaa antavat määrät toimintalohkoittain, vuositasolla
eriteltynä, 5 artiklassa tarkoitetun liittymistä valmistelevan tukivälineen
yhteisen strategiakehyksen perusteiden mukaisesti. Varojen suuntaa antavassa
kohdentamisessa on otettava asianmukaisesti huomioon edunsaajamaiden tarpeet,
vastaanottokyky ja hallinnolliset valmiudet. Sen on myös mahdollistettava esiin
tuleviin tarpeisiin vastaaminen ja sisällettävä kannustimia, joilla parannetaan
edunsaajamaiden suoritustasoa suuntaa antavissa monivuotisissa strategioissa
vahvistettujen tavoitteiden osalta.
4.
Strategia-asiakirjoja on tarkasteltava uudelleen
niiden voimassaoloajan puolivälissä ja tarkistettava tarpeen mukaan. Niitä
voidaan kuitenkin tarkistaa komission aloitteesta milloin tahansa.
5.
Komissio hyväksyy strategia-asiakirjat ja niiden
mahdolliset tarkistukset yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3
kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
III
OSASTO
TÄYTÄNTÖÖNPANO
7 artikla
Yleinen sääntelykehys
Tämän asetuksen mukainen unionin tuki pannaan
täytäntöön yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen
ohjelmien ja toimenpiteiden avulla ja noudattaen sääntöjä, joilla vahvistetaan
yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi erityisesti
hallinnointirakenteiden ja -menettelyjen osalta ja jotka komissio antaa tämän
asetuksen 10 ja 11 artiklan mukaisesti. Täytäntöönpano tapahtuu pääsääntöisesti
vuosittaisilla tai monivuotisilla, maakohtaisilla tai useita maita koskevilla ohjelmilla,
jotka tapauksen mukaan edunsaajamaa ja/tai komissio laatii 6 artiklassa
tarkoitettujen strategia-asiakirjojen mukaisesti.
8 artikla
Puitesopimukset ja täydentävät sopimukset
1.
Komissio ja edunsaajamaat tekevät tuen
täytäntöönpanoa koskevia puitesopimuksia.
2.
Komissio ja edunsaajamaa tai sen
täytäntöönpanoviranomaiset voivat tarvittaessa tehdä tuen täytäntöönpanoa
koskevia täydentäviä sopimuksia.
9 artikla
Eri rahoitusvälineiden suhteita koskevat säännökset
1.
Jos toteutettava hanke tai ohjelma on luonteeltaan
maailmanlaajuinen, alueellinen tai valtioiden rajat ylittävä, komissio voi
asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja unionin rahoituksen
johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi sekä alueellisen
yhteistyön edistämiseksi päättää laajentaa 7 artiklassa tarkoitetut ohjelmat ja
toimenpiteet kattamaan maita ja alueita, jotka eivät muutoin olisi 1 artiklan
mukaisesti tukikelpoisia.
2.
Euroopan aluekehitysrahastosta rahoitetaan tämän
asetuksen mukaisesti käyttöön otettuja ohjelmia tai toimenpiteitä, jotka
koskevat edunsaajamaiden ja jäsenvaltioiden välistä rajat ylittävää
yhteistyötä. Euroopan aluekehitysrahaston rahoitusosuus määritetään
erityissäännöksistä Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen
tukemiseksi Euroopan aluekehitysrahastosta … annetun asetuksen (EU) N:o … 4
artiklan mukaisesti. Kyseisen rahoitusosuuden käyttämiseen sovelletaan tämän
asetuksen säännöksiä.
3.
Liittymistä valmistelevalla tukivälineellä voidaan
tarvittaessa rahoittaa valtioiden välisiä ja alueiden välisiä yhteistyöohjelmia
tai -toimenpiteitä, jotka otetaan käyttöön ja toteutetaan [erityissäännöksistä
Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen tukemiseksi Euroopan
aluekehitysrahastosta] annetun asetuksen (EU) N:o … säännösten mukaisesti
ja joihin liittymistä valmistelevan tukivälineen edunsaajamaat osallistuvat.
4.
Liittymistä valmistelevalla tukivälineellä voidaan
tarvittaessa rahoittaa rajat ylittäviä yhteistyöohjelmia tai -toimenpiteitä,
jotka otetaan käyttöön ja toteutetaan Euroopan naapuruuspolitiikan
rahoitusvälineestä … annetun asetuksen (EU) N:o … mukaisesti ja joihin
liittymistä valmistelevan tukivälineen edunsaajamaat osallistuvat.
IV
OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
10 artikla
Säädösvallan siirtäminen komissiolle
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä 11 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteen muuttamiseksi ja
yhteisen täytäntöönpanoasetuksen täydentämiseksi erityissäännöin, joissa
vahvistetaan yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi.
11 artikla
Komissiolle siirretyn säädösvallan käyttäminen
1.
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2.
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja
säädöksiä tämän asetuksen voimassaoloajaksi.
3.
Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin
tahansa peruuttaa säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan
tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä
päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa
lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei
vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4.
Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen,
komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5.
Delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos
Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne
eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta
tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
12 artikla
Komitea
1.
Komissiota avustaa IPA-komitea. Kyseinen komitea on
asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2.
Edunsaajamaiden välillisesti toteuttamien, 3
artiklan b ja c alakohdassa tarkoitetuille toimintalohkoille kohdistettujen
ohjelmien osalta komissiota avustaa rahastojen yhteensovittamisesta vastaava
komitea, jota tarkoitetaan yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan
aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan
maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa
koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan
sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä
asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta … annetussa Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksessa (EU) N:o […][22]
143 artiklassa. Edunsaajamaiden välillisesti toteuttamien, 3 artiklan d
alakohdassa tarkoitetulle toimintalohkolle kohdistettujen ohjelmien osalta
komissiota avustaa maaseudun kehittämiskomitea, jota tarkoitetaan Euroopan
maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun
kehittämiseen … annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o
[…][23]
91 artiklassa. Tällöin IPA-komitealle on ilmoitettava viipymättä muiden
komiteoiden antamista lausunnoista.
3.
Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut komiteat ovat
toimivaltaisia liittymistä valmistelevasta tukivälineestä 17 päivänä heinäkuuta
2006 annetun asetuksen (EY) N:o 1085/2006[24]
nojalla annettujen säädösten ja sitoumusten osalta. Lisäksi IPA-komitea on
toimivaltainen rahoitusvälineen perustamisesta Kyproksen turkkilaisen yhteisön
taloudellisen kehityksen edistämiseksi ja Euroopan jälleenrakennusvirastosta
annetun asetuksen (EY) N:o 2667/2000 muuttamisesta 27 päivänä helmikuuta
2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 389/2006[25] 3 artiklan
täytäntöönpanon osalta.
13 artikla
Unionin tuen keskeyttäminen
Jos edunsaajamaa
ei noudata demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien, vähemmistöjen
oikeuksien ja perusvapauksien periaatteita tai se ei noudata unionin kanssa
tehtyihin sopimuksiin sisältyviä sitoumuksia taikka se ei edisty riittävästi
liittymisperusteiden täyttämisessä, unioni voi erityisen kiireellisiä tapauksia
lukuun ottamatta kehottaa edunsaajamaata järjestämään neuvottelut molempia
osapuolia tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
kumppanimaiden ja -alueiden kanssa tehtyihin kumppanuus- ja
yhteistyösopimuksiin ja assosiaatiosopimuksiin sisältyvien tuen keskeyttämistä
koskevien määräysten soveltamista. Jos neuvottelut edunsaajamaan kanssa eivät
johda molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun tai jos neuvotteluista
kieltäydytään tai tapaus on erityisen kiireellinen, neuvosto voi toteuttaa
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 215 artiklan 1 kohdan mukaisesti
aiheellisia toimenpiteitä, joihin voi kuulua unionin tuen keskeyttäminen
kokonaan tai osittain. Tätä koskevat päätökset on annettava kokonaisuudessaan
välittömästi tiedoksi Euroopan parlamentille.
14 artikla
Rahoituspuitteet
1.           Rahoituspuitteet tämän
asetuksen täytäntöönpanemiseksi kaudella 2014–2020 ovat 14 110 100 000 euroa
(nykyhintoina). Rahoituspuitteista enintään 3 prosenttia kohdennetaan
edunsaajamaiden ja EU:n jäsenvaltioiden välisiin rajat ylittäviin
yhteistyöohjelmiin.
2.           Budjettivallan käyttäjä
myöntää vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen rajoissa.
3.           Jotta voidaan edistää
korkea-asteen koulutuksen kansainvälistä ulottuvuutta, ulkoisista välineistä
(kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, Euroopan naapuruuspolitiikan
rahoitusvälineestä, liittymistä valmistelevasta tukivälineestä,
kumppanuusvälineestä ja Euroopan kehitysrahastosta) osoitetaan 1 812 100 000
euron ohjeellinen määrä toimiin, jotka koskevat oppimiseen liittyvää
liikkuvuutta EU:n ulkopuolisiin maihin tai maista, sekä yhteistyöhön tai
poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden
viranomaisten/laitosten/organisaatioiden kanssa, kuten Yhteinen Erasmus -ohjelmasta
annetun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa säädetään. Kyseisten varojen käyttöön
sovelletaan Yhteinen Erasmus -ohjelmasta annetun asetuksen säännöksiä.
Rahoitus asetetaan käyttöön kahtena monivuotisena
määrärahakokonaisuutena, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja
toinen loput kolme vuotta. Rahoitus otetaan huomioon näiden välineiden
suuntaa-antavassa monivuotisessa ohjelmoinnissa kyseisten maiden osalta
kartoitettujen tarpeiden ja prioriteettien mukaan. Määrärahoja voidaan
tarkistaa merkittävien ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien
poliittisten muutosten perusteella EU:n ulkoisen toiminnan prioriteettien
mukaisesti..
15 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
LIITE
–
Albania
–
Bosnia ja Hertsegovina
–
Islanti
–
Kosovo*
–
Montenegro
–
Serbia
–
Turkki
–
Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia

*YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman
1244/1999 mukaisesti.
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ
RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
              1.1.    Ehdotuksen/aloitteen nimi
              1.2.    Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
              1.3.    Ehdotuksen/aloitteen
luonne
              1.4.    Tavoitteet

              1.5.    Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
              1.6.    Toiminnan
ja sen rahoitusvaikutusten kesto
              1.7.    Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)
2.           HALLINNOINTI
              2.1.    Seuranta-
ja raportointisäännöt
              2.2.    Hallinnointi-
ja valvontajärjestelmä
              2.3.    Toimenpiteet
petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET
              3.1.    Kyseeseen
tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
              3.2.    Arvioidut
vaikutukset menoihin
              3.2.1. Yhteenveto
arvioiduista vaikutuksista menoihin
              3.2.2. Arvioidut
vaikutukset toimintamäärärahoihin
              3.2.3. Arvioidut
vaikutukset hallintomäärärahoihin
              3.2.4. Yhteensopivuus
nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
              3.2.5. Ulkopuolisten
tahojen osallistuminen rahoitukseen
              3.3.    Arvioidut vaikutukset tuloihin
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS

1.
PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.
Ehdotuksen/aloitteen nimi

Liittymistä
valmisteleva tukiväline (IPA)

1.2.
Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[26]

Laajentumisasiat

1.3.
Ehdotuksen/aloitteen luonne

x Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen.

¨ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen,
joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen[27].
¨ Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan
toimen jatkamiseen.
¨ Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on
suunnattu uudelleen.

1.4.
Tavoitteet
1.4.1.
Komission monivuotinen strateginen tavoite
(monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista
ehdotus/aloite tukee

Laajentumispolitiikan
yleistavoitteena on panna täytäntöön Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49
artikla, jossa tarjotaan Eurooppa-perspektiivi kaikille sellaisille Euroopan
valtioille, jotka noudattavat EU:n perusarvoja ja ovat sitoutuneet edistämään
niitä.
Laajentumispolitiikalla
edistetään vakautta, turvallisuutta ja vaurautta Euroopassa ja lisätään EU:n
kansainvälistä painoarvoa.
Laajentumispolitiikka
tukee demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen vakiintumista Euroopassa. Se lisää
taloudellisia mahdollisuuksia ja parantaa EU:n valmiuksia vastata
ilmastonmuutoksen, kilpailukyvyn sekä finanssimarkkinoiden sääntelyn ja
valvonnan kaltaisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin. Se myös edistää yhteisten
toimien toteuttamista Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseksi.
Liittymisprosessi toimii voimakkaana kannustimena poliittisille ja
taloudellisille uudistuksille.
Yhdentymiskehityksen
tiivistäminen laajentumisprosessin avulla myös auttaa EU:ta saavuttamaan
tavoitteensa monilla aloilla (esim. energia, liikenne, ympäristönsuojelu ja
ilmastonmuutoksen torjunta), jotka ovat avainasemassa älykkääseen, kestävään ja
osallistavaan kasvuun tähtäävien sosiaalisten ja taloudellisen uudistusten
toteuttamisessa. Uudet jäsenyyshakemukset ovat osoitus EU:n vetovoimasta ja
asemasta vakauden, turvallisuuden ja vaurauden edistäjänä.
EU:n
laajentumispolitiikka mahdollistaa huolellisesti hallinnoidun prosessin, jossa
ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat lähentyvät EU:ta poliittisten ja
taloudellisten uudistustensa tahdissa sitä mukaa kuin ne pystyvät selviytymään
jäsenyysvelvoitteista Kööpenhaminan arviointiperusteiden edellyttämällä
tavalla. Alueellinen yhteistyö on Länsi-Balkanilla edelleen avainasemassa ja
keskeinen osa vakautus- ja assosiaatioprosessia.
Kun neuvosto
on päättänyt aloittaa liittymisneuvottelut hakijamaan kanssa, hakijamaan
edistyminen eurooppalaisten normien täyttämisessä käy ilmi
jäsenyysneuvotteluissa avattavista ja suljettavista unionin säännöstön luvuista.
Laajentunut EU
on viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana osoittanut pystyvänsä yhteistyöhön
merkittävien haasteiden edessä. Sitä mukaa kuin laajentumisprosessissa mukana
olevat maat ovat toteuttaneet uudistuksia, ne ovat voineet edetä liittymisprosessin
vaiheesta toiseen.
EU:n
laajentumisprosessi etenee vauhdilla, joka määräytyy ensisijaisesti sen
perusteella, miten jäseniksi havittelevat maat pystyvät selviytymään
jäsenyysvelvoitteista. Tämä edellyttää pysyviä uudistuksia sekä uskottavia
lainsäädännöllisiä ja institutionaalisia mukautuksia. Sitä mukaa kuin
asianomaiset maat täyttävät niille asetetut vaatimukset, jotka liittyvät muun
muassa demokratiaan, oikeusvaltioon sekä perusoikeuksiin ja -vapauksiin, EU on
sitoutunut tekemään niiden kanssa yhteistyötä, jotta ne voisivat edetä
prosessin seuraaviin vaiheisiin.
Laajentumisstrategian
rahoitusperustaksi ehdotetaan liittymistä valmistelevaa yhtenäistettyä
tukivälinettä, johon yhdistetään kaikki sisäisten politiikkojen ja temaattisen
kysymysten eri ulottuvuudet.
Tavoitteena on
varmistaa, että varsinaiset ja mahdolliset ehdokasmaat ovat täysin
valmistautuneita mahdolliseen liittymiseen. Painopiste on hyvässä
hallintotavassa, hallinnollisissa valmiuksissa, sosiaalis-taloudellisessa
kehityksessä, alueellisessa yhteistyössä, unionin säännöstön hyväksymisessä ja
täytäntöönpanossa sekä valmistautumisessa sisäisten politiikkojen
hallinnointiin liittymisen koittaessa. Tukiväline toteutetaan kansallisin/monen
edunsaajan ohjelmin, joista sovitaan edunsaajien kanssa. Siinä otetaan huomioon
myös rakennerahastot, koheesiorahasto ja Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahastoa sekä niiden kohdentaminen julkishyödykkeiden tarjoamiseen.
Lisäksi
laajentumisprosessiin osallistuvissa maissa voidaan edelleen tarvittaessa
käyttää poliittisia ja finanssikriisiin liittyviä rahoitusvälineitä
(makrotaloudellinen apu ja vakautusväline).

1.4.2.
Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä

Erityistavoite nro..
(a)
Tuetaan poliittisia uudistuksia
(b)
Tuetaan taloudellista, sosiaalista ja alueellista
kehitystä, joka tähtää älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun
(c)
Vahvistetaan edunsaajamaiden valmiuksia täyttää
jäsenyysvelvoitteet tukemalla asteittaista lähentymistä unionin säännöstöön,
sen hyväksymistä, täytäntöönpanoa ja täytäntöönpanon valvontaa, mukaan lukien
valmistautuminen EU:n rakenne-, koheesio-, maatalous- ja maaseudun
kehittämisrahastojen täytäntöönpanoon ja hallinnointiin
(d)
Alueellinen yhdentyminen ja alueellinen yhteistyö.
Toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä
04 06
Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Henkilövoimavarojen kehittäminen
05 05
Maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevat liittymistä valmistelevat
toimenpiteet
13 05
Rakennepoliittiset liittymistukitoimet
22 02
Laajentumisprosessi ja -strategia
22 04 02
Yhteisön ulkopuolisiin maihin suunnatut tiedotus- ja viestintäohjelmat.

1.4.3.
Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset

Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella
on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen
Uusi
liittymistä valmisteleva tukiväline keskittyy edelleen laajentumispolitiikan
tavoitteiden täyttämiseen, mikä on yksi EU:n ulkoisen toiminnan keskeisiä
prioriteetteja. Näin voidaan edistää vakautta, turvallisuutta ja vaurautta
Euroopassa. Tätä varten uuden tukivälineen on jatkossakin edistettävä yleisen
poliittisen tavoitteen toteutumista eli tuettava ehdokasmaita ja mahdollisia
ehdokasmaita niiden valmisteluissa EU-jäsenyyttä varten sekä niiden
kansallisten järjestelmien ja talouksien asteittaista saattamista Euroopan
unionin normien ja toimintalinjojen mukaisiksi. Samalla otetaan huomioon maiden
erityistarpeet ja noudatetaan yksilöllisiä liittymisohjelmia.
Kun tarkastellaan
saavutettavia tuloksia ja vaikutuksia, uusi tukiväline kohdistetaan i)
kehityksen puutekohtiin/haasteisiin edunsaajamaissa, ii) edunsaajamaiden
rajallisiin valmiuksiin puuttua niihin omin varoin ja heikkoihin julkisiin
toimielimiin ja/tai hallinnollisiin valmiuksiin ja iii) edunsaajamaiden
välisten erojen vähentämiseen. Tavoitteena ovat:
i)          paremmin
toimivat demokraattiset instituutiot, jotta varmistetaan erityisesti
oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien noudattaminen sekä vähemmistöjen
osallisuus; korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden vähentäminen,
uudistettu ja nykyaikaistettu julkishallinto;
ii)         EU:n
normit täyttävä talous ja talouden ohjaus ja hallinta; paremmat valmiudet
kilpailla unionin markkinoilla; työllisyysasteen parantaminen, henkilöstöresurssien
kehittäminen ja sosiaalisen eriarvoisuuden vähentäminen; lisääntynyt tutkimus-
ja innovointikapasiteetti;
iii)         lainsäädännön
saattaminen asteittain vastaamaan EU:n säännöstöä, säännöstön hyväksyminen ja
täytäntöönpano; paremmat valmiudet toteuttaa ja hallinnoida EU:n rakenne-,
maatalous- ja maaseudun kehittämisrahastoja; laajempi osallistuminen
valikoituihin EU:n ohjelmiin ja erillisvirastojen toimintaan;
iv)        alueen
taloudellisen integraation lisääntyminen, mm. rajat ylittävän energia- ja
liikenneinfrastruktuurin kautta, tiiviimmät ja lujitetut naapuruussuhteet
edunsaajamaiden välillä ja EU:n kanssa.
Edistyminen näissä erityisissä poliittisissa tavoitteissa edistää myös
EU:n laaja-alaisempien politiikan kehysten täytäntöönpanoa (kuten Eurooppa 2020
-strategia, EU:n ilmasto- ja energiapaketti ja innovaatiounioni).

1.4.4.
Tulos- ja vaikutusindikaattorit

Selvitys
siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan
Edistymistä
uuden tukivälineen erityistavoitteiden saavuttamisessa voidaan arvioida kolmen
pääasiallisen makroindikaattorin avulla:
·
edistyminen liittymisperusteiden täyttämisessä
(neuvotteluissa avatut/suljetut luvut) tai assosiaatiosopimusten
täytäntöönpanosta saadut myönteiset tulokset, jotka käyvät ilmi mm. myönteisistä
edistymiskertomuksista, tunnettujen kansainvälisten järjestöjen laatimiin
selvityksiin perustuvista indikaattoreista hallinnon tehokkuuden kaltaisilla
aloilla; yhteiskunnan poliittinen vakaus ja väkivallan puuttuminen;
oikeusvaltioperiaate;
·
sosioekonominen kehitys,
jota mitataan vaikutusindekseillä, jollaisia ovat mm. vaurautta mittaava UNDP:n
inhimillisen kehityksen indeksi (HDI); työttömyysaste; maahan tehtyjen suorien
ulkomaisten sijoitusten määrä; kauppatase;
·
alueellinen yhteistyö ja yhdentyminen, joita mitataan selvityksiin perustuvilla indekseillä, jotka kuvaavat
käsitystä turvallisuuden ja vakauden tasosta (trendistä); poliittiset, taloudelliset
ja kulttuurialan yhteydet.
Näihin
makroindikaattoreihin liittyvät tavoitteet ja välitavoitteet voivat sisältää
mm. seuraavat: EU-jäsenyyshakemuksen vastaanottaminen, komission myönteinen
lausunto hakemuksesta tai suositus myöntää ehdokasmaan asema, suositukset
aloittaa liittymisneuvottelut, neuvottelulukujen avaaminen tai väliaikainen
sulkeminen, liittymisneuvottelujen päättäminen, Kööpenhaminan
arviointiperusteiden noudattamistaso, viisumivapautus- ja
takaisinottosopimusten tulo voimaan, IPA-tuen hallinnointivaltuuksien
siirtäminen, IPA-tuen hallinnointia koskevasta ennakkovalvonnasta luopuminen,
tulli-/kauppasopimuksen tulo voimaan ja kaupan rajoitusten / teknisten esteiden
poistaminen, osallistuminen alueellisiin aloitteisiin, kahdenvälisten
kysymysten ratkaiseminen ja edistyminen integroitumisessa Euroopan laajuisiin
verkkoihin.
Operatiivisella
tasolla edistymistä voitaisiin mitata suhteessa operatiivisiin tavoitteisiin,
jotka vastaavat tulevalle liittymistä valmistelevalle tukivälineelle
määritettyjä i–iv kohdan mukaisia erityistavoitteita. Operatiivisia tavoitteita
ovat seuraavat:
(a)
kehitetään demokratiaan ja oikeusjärjestelmään sekä
ihmisoikeuksien noudattamiseen ja syrjimättömyyteen liittyviä asenteita;
nopeutetaan tuomioistuinkäsittelyä odottavien tapausten käsittelyä ja
vähennetään perusoikeuksien rikkomistapauksien määrää; lisätään lainvalvontavalmiuksia
ja hallinnollisia valmiuksia yleisesti, vähennetään henkilöstön vaihtuvuutta.
(b)
kehitetään vakaat ja vaikuttavat sosiaaliset ja
taloudelliset kehitysstrategiat; parannetaan osaamis- ja koulutustasoa ja
kehitetään työmarkkinapalveluja; tuetaan julkisia investointeja; perustetaan
hallinnointirakenteet EU:n rakenne-, koheesio- ja maaseudun kehittämisvaroille,
jotta hyväksyntäprosessit ja hallinnointivaltuuksien siirto saadaan toteutettua
liittymiseen mennessä;
(c)
kehitetään lainsäädäntökehystä; saatetaan lainsäädäntö
vastaamaan EU:n säännöstöä, perustetaan ja vahvistetaan instituutioita ja
täytäntöönpanorakenteita; osallistutaan EU:n ohjelmiin laaja-alaisesti;
(d)
edistetään pidemmälle menevää yhteistyötä.
Operatiiviset
tavoitteet on räätälöitävä kunkin edunsaajan tilanteen mukaisiksi, ja ne on
tarkoitus vahvistaa ohjelmointiasiakirjoissa määritettyjen haasteiden pohjalta.

Ennakkoarviointi
on myös korostanut tarvetta esittää yksityiskohtaista ohjeistusta ja kehittää
edunsaajamaiden valmiuksia kerätä järjestelmällisesti edellytetyt tiedot, joita
tarvitaan edistymisen arviointiin operatiivisella tasolla. Aikaisemmat
laajentumiset ovat johtaneet siihen, että lisää painoarvoa annetaan
ohjelmatason seurannalle ja arvioinnille sekä näyttöön perustuvalle
toimintalinjojen laatimiselle uusien jäsenvaltioiden osalta. Lisäksi varoja on
tarkoitus myöntää jatkossa suoritustason sekä edellytysten ja tarpeiden
täyttämisen perusteella. Tämän odotetaan kannustavan vastaavanlaiseen
suuntaukseen ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokasmaissa.
Ilmastotoimien
valtavirtaistamiseksi otetaan käyttöön seurantajärjestelmä sen määrittämiseksi,
millä ohjelmilla edistetään ilmastotoimia tai energiatehokkuutta. Näin EU
pystyy osoittamaan selvästi, mikä osuus sen menoista liittyy ilmastotoimiin. Laaditaan
selkeät tavoitteet sekä seuranta- ja raportointisäännöt. Ilmastotoimiin
liittyvien menojen seuranta toteutetaan OECD:n vakiintunutta menetelmää
käyttäen (nk. Rion tunnusmerkit). Osana komission laajempaa sitoutumista
valtavirtaistamiseen OECD:n kehitysapukomitean (DAC) osoitinjärjestelmää
sovelletaan biodiversiteetin suojelun ja aavikoitumisen vähentämisen
seurantaan.
Tulevassa
seurannassa ja arvioinnissa on otettava huomioon se, että tulokset ja
vaikutukset vaihtelevat edunsaajamaittain niiden erojen ja erilaisten tarpeiden
sekä liittymisprosessissa saavutetun vaiheen perusteella. Koska tukiväline
toimii jatkossakin poliittisen neuvotteluprosessin ja muiden
liittymiseen tähtäävien toimien rinnalla, on vaikeaa osoittaa, mikä osa
edistymisestä perustuu yksinomaan tukivälineeseen, erityistoimia lukuun
ottamatta. Monet tulevan ohjelman tulokset – kuten edistyminen
liittymisen edellyttämien poliittisten kriteerien täyttämisessä – ovat jo luonteensa
puolesta vaikeita mitata. Tukivälineen tavoitteet voidaankin jossain
määrin saavuttaa edunsaajamaalle myönnettävän aseman perusteella siinä missä
EU:n rahoitustoimien tulostenkin perusteella.

1.5.
Ehdotuksen/aloitteen perustelut
1.5.1.
Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan
lyhyellä tai pitkällä aikavälillä

Tuensaajia
ovat EU-jäsenyyttä hakeneet ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat
Länsi-Balkanilla sekä Islanti ja Turkki.
Vuonna 1999
laadittiin visio EU:n ja Länsi-Balkanin välisiä suhteita varten ja siirryttiin
aikaisemmasta alueellisesta lähestymistavasta soveltamaan uutta politiikan
välinettä eli vakautus- ja assosiaatioprosessia. Vakautus- ja
assosiaatioprosessilla tähdätään poliittiseen ja taloudelliseen vakauteen sekä
alueelliseen yhteistyöhön. Siihen on lisätty vähitellen laajentumiskehityksen
välineitä, jotta maat voidaan saattaa lähemmäs EU:n arvoja ja normeja.
Feirassa
kesäkuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että vakautus- ja
assosiaatioprosessiin osallistuvat Länsi-Balkanin maat olivat ”mahdollisia
ehdokkaita” EU:n jäseniksi. Näitä maita koskeva Eurooppa-perspektiivi
vahvistettiin kesäkuussa 2003 Thessalonikissa pidetyssä Eurooppa-neuvoston
kokouksessa, jossa hyväksyttiin Länsi-Balkania koskeva Thessalonikin
toimintasuunnitelma. Tämä toimintasuunnitelma on jatkossakin kyseistä aluetta koskevan
EU:n politiikan kulmakivi. Sarajevossa 2. kesäkuuta 2010 järjestetyssä EU:n ja
Länsi-Balkanin ministerikokouksessa EU toisti sitoutumisensa Länsi-Balkanin
Eurooppa-perspektiiviin ja painotti, että alueen maiden tulevaisuus on EU:ssa.
Alun perin vakautus-
ja assosiaatioprosessiin osallistuneista maista ehdokasmaiden aseman ovat
saavuttaneet Kroatia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja äskettäin myös
Montenegro. Mahdollisia ehdokasmaita ovat Albania, Bosnia ja Hertsegovina,
Kosovo[28]
ja Serbia. Muut maat, joille on myönnetty EU-jäsenyysperspektiivi ovat Turkki,
joka haki jäsenyyttä jo vuonna 1987 ja jolle myönnettiin hakijamaan asema
vuonna 1999, ja Islanti, joka haki jäsenyyttä 2009 ja jolle myönnettiin
ehdokasmaan asema vuonna 2010.
Liittymisen
edellyttämät kolme keskeisintä vaatimusta vahvistettiin Kööpenhaminassa vuonna
1993 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä (ns. Kööpenhaminan
arviointiperusteet). Arviointiperusteet ovat seuraavat:
i) vakaat
instituutiot, jotka takaavat demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen
toteutumisen, ihmisoikeudet, vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisen ja
vähemmistöjen suojelun;
ii) maassa on
toimiva markkinatalous, ja se pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien
paineista unionissa; ja
iii) maa
pystyy suoriutumaan jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, joihin kuuluu
myös poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen.

Madridissa
joulukuussa 1995 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa viitattiin tarpeeseen
”luoda edellytykset, jotka mahdollistavat ehdokasmaiden asteittaisen ja
sopusointuisen integroitumisen, erityisesti markkinatalouden kehittämisen,
hallintorakenteidensa mukauttamisen sekä vakaan taloudellisen ja
rahoituksellisen ympäristön luomisen avulla.
Mahdollisten
jäsenten on täytettävä Kööpenhaminan arviointiperusteet ennen kuin
jäsenyysneuvottelut voidaan aloittaa. Edunsaajien saattaminen vastaamaan
liittymisperusteita edellyttää merkittävää panostusta niin julkisten
investointien kuin korkeatasoisen osaamisen ja asiantuntemuksen saannin kautta.
EU:n tuki on suunniteltu avustamaan ehdokkaita näiden arviointiperusteiden
täyttämisessä.

1.5.2.
EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo

Laajentumispolitiikka
on osa ulkoisia toimia ja sillä edistetään globaaleihin haasteisiin, globaaliin
toimintaan ja globaaliin johtajuuteen liittyvien yhteisten tavoitteiden
saavuttamista.
EU:n
laajentuminen on jo luonteensa puolesta yhteinen hanke, joka voidaan
toteuttaa vain EU:n tasolla. Vain yhdessä toimivat jäsenvaltiot voivat tehdä
päätöksiä uusien ehdokkaiden liittymishakemuksista. EU:n talousarviosta
myönnettävän liittymistä valmistelevan tuen tarkoitus on auttaa ehdokasmaista
ja mahdollisia ehdokasmaita valmistautumaan tulevaan jäsenyyteen. Liittymistä
valmisteleva tukiväline on suunniteltu siten, että maat voivat testata
jäsenyysvelvoitteiden noudattamista ennen varsinaista liittymistään (kuten
perustaa laitoksia, jotka hallinnoivat EU:n varoja liittymisen jälkeen, ja/tai
hyväksyä EU:n säännöstöä ja normeja). Mikään toinen monenvälinen tai kahdenvälinen
instrumentti ei voi tarjota yhtä kattavaa toimenpidekokonaisuutta. Joka
tapauksessa vain EU voi määrittää, minkä tyyppistä tukea tarvitaan
valmistauduttaessa soveltamaan sen säännöstöä.
Liittymistä
valmisteleva tuki on investointi EU:n tulevaisuuteen. Sillä tuetaan
naapurimaiden vakautta ja vaurautta ja varmistetaan ehdokasmaiden todellinen
valmius panna säännöstö täytäntöön liittymishetkellä. Tekninen tuki ja
rahoitustuki nopeuttavat valmisteluprosessia ja tarjoavat kannustimia
tarvittaviin yhteiskunnan, oikeusjärjestelmän ja talouden muutoksiin. Tällainen
tuki auttaa saavuttamaan EU:n sisäisen politiikan tavoitteet, luo tilaisuuksia
EU:n yrityksille ja tarjoaa tuntuvaa tuottoa investoinneille. Ilman liittymistä
valmistelevaan tukeen sisältyvää intensiivistä osallistumista ja tiiviimpää
kumppanuutta on selvää, että EU:n olisi pitänyt käyttää enemmän aikaa laittoman
maahanmuuton torjuntaan, EU:n ulkorajojen turvaamiseen, energiavarmuuden ja
turvallisten ja puhtaiden elintarvikkeiden tuonnin varmistamiseen
kansalaisilleen, ilmastonmuutoksen ja saastumisen torjuntaan sekä katastrofien
rajat ylittävien vaikutusten torjuntaan ja EU:n yhteisvastuullisuuden
osoittamiseen maille, joiden selviytymis- ja palautumiskyky
katastrofitilanteissa on heikko.
Viime vuosina EU:n jäsenvaltiot ovat supistaneet kahdenvälistä apuaan
ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille, sillä ne ovat myöntäneet, että
EU:n tasolla koordinoitu toiminta on tuloksellisempaa. Noin puolet EU:n
yhteenlasketusta rahoitustuesta laajentumisprosessiin osallistuville maille
vuonna 2009 oli peräisin EU:n talousarviosta. Monenväliset
tuenantajaorganisaatiot ovat lopettaneet tukensa vähitellen lähes kokonaan ja
vielä jäljellä olevat ovat saattaneet ohjelmansa EU:n prioriteettien
mukaisiksi. On huomattava, että liittymistä valmisteleva tuki luokitellaan
erityisten kehitystavoitteidensa ja ‑vaikutustensa vuoksi EU:n
viralliseksi kehitysavuksi.

1.5.3.
Vastaavista toimista saadut kokemukset

IPA:n
väliarviointi saatiin päätökseen helmikuussa 2011.
Kyseinen meta-arviointi keskittyy pääasiassa IPA:n strategiakehykseen (suuntaa
antavat monivuotiset suunnitteluasiakirjat) ja ohjelmointiin (lähinnä teknisen
tuen ja institutionaalisten valmiuksien kehittämisen osa-alueet). Siinä
arvioidaan toimintalogiikkaa ja tuen vaikutuksia (toteutunutta tai odotettua)
erityisesti sen merkittävyyttä, tehokkuutta, tuloksellisuutta, vaikuttavuutta
ja kestävyyttä.
Toimintalogiikan
osalta (ts. miten tuki on suunniteltu ja ohjelmoitu) arvioinnissa pääteltiin,
että suuntaa antavat monivuotiset suunnitteluasiakirjat ovat keskeisiä
ohjelmointiasiakirjoja, jotka tarjoavat olennaista suuntaus- ja
keskittämisohjeistusta ohjelmointiprosessiin ja jotka ovat selkeästi parempia
kuin aikaisempien liittymistä valmistelevien tukiohjelmien vastaavat
asiakirjat. Arvioinnissa todettiin myös, että suuntaa antavien monivuotisten
suunnitteluasiakirjojen tavoitteiden ja indikaattoreiden sekä
ohjelmointiasiakirjojen laatu on parantunut ajan myötä. Lisää parannuksia
kuitenkin suositeltiin tehtäväksi.
Arvioinnissa
todettiin, että IPA tuotti hyviä ja merkityksellisiä tuloksia. Tuen todettiin
olevan tuloksekkainta unionin säännöstöön liittyvillä aloilla, kun taas tietyt
horisontaaliset alat, kuten julkishallinnon uudistus, olivat erityisen
haastavia. Edunsaajamaiden rahoitustarpeet, erityisesti infrastruktuuriin
liittyvät, olivat selvästi suurempia kuin IPA-välineestä ja muilta
tuenantajilta saatavissa oleva rahoitus. Tämän vuoksi tulevaisuuden keskeisenä
haasteena on käyttää IPA-varat tehokkaasti ja jatkaa muiden rahoituslähteiden
käytön kasvattamiseen tähtäävää toimintaa. Lisäksi todettiin, että hankkeet oli
yleensä kohdistettu hyvin liittymisperusteiden täyttämiseen, mutta
institutionaalisten valmiuksien kehittämistuen keskittäminen rajatummalle
joukolle prioriteettialoja voisi lisätä tuen tuloksellisuutta ja
vaikuttavuutta. Arvioinnissa todettiin, että tuenantajien toiminnan
koordinoinnin ja tuen yhdenmukaistamisen mekanismit oli toteutettu hyvin.
Määräävä tekijä vaikutusten ja kestävyyden saavuttamiseksi oli edunsaajamaan
omistajuus uudistussuunnitelmissa ja hallinnolliset valmiudet, joita olisi
tarpeen vahvistaa.
Arvioinnissa
pääteltiin, että monivuotisen/toimialakohtaisen lähestymistavan[29] soveltaminen suunnitteluun ja
ohjelmointiin helpottaisi todennäköisesti painopisteiden asettamista, tuen
jaksottamista, tuenantajien välistä koordinointia ja lisäisi edunsaajamaan
omistajuutta.
Kaksivaiheinen
väliarviointi kahdeksasta ensimmäisestä rajat ylittävästä
IPA-yhteistyöohjelmasta Länsi-Balkanin alueella saatiin päätökseen
toukokuussa 2011. Arvioinnissa pääteltiin, että sidosryhmät kokivat
naapuruussuhteiden parantuneen ohjelman seurauksena ja pitivät sitä olennaisena
tulevan yhteistyön kannalta. Lisäksi olosuhteita pidettiin otollisina
yhteistyön lisäämiseen. Arvioinnissa suositeltiin sosioekonomisen analyysin
tehostamista hyödyntämällä ajantasaisempia tilastoja, selittämällä paremmin
käytetyt kriteerit ja varmistamalla parempi yhdenmukaisuus eri tilastoalojen
kanssa. Lisäksi suositeltiin hakemusasiakirjojen ja arviointimenettelyn
järkiperäistämistä ja yksinkertaistamista.
Aluekehitystä, henkilöstöresursseja ja maaseudun kehittämistä koskevien
operatiivisten ohjelmien ennakkoarviointeja
toteutettiin ohjelmointiprosessin tukemiseksi ja yksinkertaistamiseksi. Suositukset
kehittää ohjelmien suuntaamista tukevia analyyseja sekä parantaa edelleen
ohjelmilla aikaansaatavia tuloksia ja vaikutuksia koskivat kaikkia ohjelmia.
Väliarviointeja toteutetaan parhaillaan.
Vuoden 2013 jälkeen sovellettavien liittymistä valmistelevien
rahoitusvälineiden ennakkoarvioinnissa todettiin,
että laajentumisprosessille EU:n tasolla tarjottavan rahoitustuen jatkamiseen
on vahvat perusteet. Ilmeiseksi tuli myös tarve varmistaa jatkuvuus suhteessa
nykyiseen tukivälineeseen, sillä EU:n tuen hallinnoinnin edellyttämät rakenteet
ja järjestelyt ovat jo perusteilla. Edunsaajamaiden välisten erojen
(sosio-ekonomiset, instituutioiden ja julkishallinnon kehitystason ja
mahdollisen liittymisajankohdan erot) vuoksi kuulemisessa suositeltiin entistä räätälöidympää
toimintamallia, yksinkertaistettuja täytäntöönpanosääntöjä, tuen myöntämisen
joustavampaa ja kehittyneempää suuntaamista strategioiden mukaan sekä
monivuotisen ohjelmoinnin järjestelmällisempää käyttöä.

1.5.4.
Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden
kanssa ja mahdolliset synergiaedut

Laajentumisstrategian
rahoitusperustaksi ehdotetaan jatkossakin liittymistä valmistelevaa
yhtenäistettyä tukivälinettä, johon yhdistetään kaikki sisäisen politiikan ja
temaattisten kysymysten eri ulottuvuudet. Syynä tähän on se, että
laajentumispolitiikan ensisijaisena tavoitteena on avustaa kumppaneita
soveltamaan asteittain EU:n säännöstöä ja että EU:n suhteet ehdokasmaiden ja
mahdollisten ehdokasmaiden kanssa kattavat käytännössä kaikki temaattiset
kysymykset (vauraus, turvallisuus, kauppa, ihmisoikeudet jne.).
Johdonmukaisuuden, tehokkuuden, tuloksellisuuden ja vaikuttavuuden vuoksi
sisäiset politiikat ja temaattiset kysymykset olisi valtavirtaistettava
johdonmukaisiin maastrategioihin ja tavoitteet olisi pyrittävä saavuttamaan
maakohtaisilla, useita edunsaajia koskevilla tai rajat ylittävillä ohjelmilla,
joista sovitaan edunsaajamaiden kanssa. Kehitysyhteistyöpolitiikan
johdonmukaisuutta koskevan EU:n päämäärän mukaisesti IPA kattaa kaikki sisäisen
politiikan alat. Näin EU:n kehitystavoitteiden osalta voidaan ottaa paremmin
huomioon sisäisen politiikan ulkoiset vaikutukset liittymistä valmisteleviin
maihin. Tämä on tärkeää erityisesti kaupan, ilmastonmuutoksen, maahanmuuton ja
energian alalla.
Jos edunsaajamaa ei kuitenkaan noudata toimenpiteiden painopisteitä
(esim. teknistä tai globaalia ulottuvuutta verrattuna pelkkään
liittymistavoitteeseen) tai Euroopan perusarvoja (kuten ihmisoikeuksien
kunnioittaminen) tai jos sisäpolitiikan välineellä on merkittävä ulkoinen
ulottuvuus, muut rahoitusvälineet voivat tulla kysymykseen
laajentumisprosessiin osallistuvalla alueella (esim. demokratiaa ja
ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen rahoitusväline, väline
ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä varten, vakautusväline ja
makrotaloudellinen rahoitusapu sekä Verkkojen Eurooppa -väline).

1.6.
Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto

x Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto
on rajattu.
x      Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2014.
x      Rahoitusvaikutukset alkavat 1.1.2014 ja päättyvät 31.12.2020.
¨ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa
ei ole rajattu.
–
Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna
VVVV,
–
minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa.

1.7.
Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[30]

ý komissio hallinnoi suoraan keskitetysti

ý välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty
–
ý         toimeenpanovirastoille
–
¨         yhteisöjen perustamille elimille[31]
–
ý         kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen
palvelun tehtäviä hoitaville elimille
–
¨         henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään
varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä
ý hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa: EU:n jäsenvaltioiden ja IPA-edunsaajamaiden
rajat ylittävien yhteistyöohjelmien toteuttamisesta vastaavat EU:n
jäsenvaltioiden viranomaiset osana yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia.
ý hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa
ý hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa: yhteistyössä toteutettavaan
hallinnointiin osallistuu lähinnä kansainvälisiä rahoituslaitoksia (kuten EIP,
ERDB, Maailmanpankki ja Euroopan neuvoston kehityspankki) ja tarvittaessa YK:n
erityisjärjestöjä.
Jos käytetään useampaa kuin yhtä
hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava
lisätietoja.
Huomautukset
Asetuksen
lopullisena tavoitteena on, että tuen hallinnointi tapahtuu yksinomaan
edunsaajamaiden vastuulla hajautetun hallinnoinnin periaatteen mukaisesti. Tätä
tavoitetta toteutetaan kuitenkin vähitellen sitä mukaa kuin edunsaajamaiden
hallinnolliset valmiudet kehittyvät ja edellytykset hallinnointivaltuuksien
siirtämiseen täytetään. Alkuvaiheessa komissio pitää hallinnointivallan
itsellään ja antaa täytäntöönpanovaltuudet erityiselimille tapauksesta riippuen
joko välillisen tai yhteistyössä tapahtuvan hallinnoinnin mukaisesti.
Keskitettyä hallinnointia sovelletaan ensisijaisesti monia maita koskeviin
ohjelmiin.
Yhteistyössä
tapahtuvaa hallinnointia käytetään myös kansainvälisten ja eurooppalaisten
rahoituslaitosten kanssa toteutettavissa hankkeissa, jotta voidaan hankkia
lisärahoitusta investoinneille välttämättömään sosiaaliseen tai taloudelliseen
infrastruktuuriin.
Yhteistyössä
tapahtuvaa hallinnointia käytetään jatkossakin alueellista yhteistyötä
koskeviin tavoitteisiin, jotka koskettavat myös jäsenvaltioita.

2.
HALLINNOINTI
2.1.
Seuranta- ja arviointijärjestelyt

Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset
Seuranta- ja
arviointijärjestelyjä kehitetään nykytilanteeseen verrattuna ja
tuloshakuisuutta lisätään. Niissä määritetään täsmälliset, mitattavissa ja
saavutettavissa olevat tavoitteet sekä niitä vastaavat indikaattorit.
Euroopan
komission seuranta- ja arviointijärjestelmissä keskitytään entistä enemmän
tuloksiin, ja seurantaan ja arviointiin osallistuu komission henkilöstöä ja
ulkopuolisia asiantuntijoita. Edustustojen ja päätoimipaikan vastuuhenkilöt
seuraavat jatkuvasti hankkeiden ja ohjelmien täytäntöönpanoa eri tavoin,
mahdollisuuksien mukaan myös menemällä paikan päälle. Seurannan avulla saadaan
arvokasta tietoa edistymisestä, ja vastuuhenkilöt voivat havaita todelliset ja
potentiaaliset pullonkaulat ja tehdä nopeasti tarvittavia korjauksia.
Lisäksi
riippumattomille ulkopuolisille asiantuntijoille annetaan tehtäväksi arvioida
EU:n ulkoisia toimia monien täydentävien järjestelmien avulla. Arviointien
avulla voidaan lisätä vastuuvelvollisuutta ja parantaa käynnissä olevia toimia.
Niissä otetaan myös huomioon aiemmat kokemukset, joiden pohjalta tulevia
politiikkoja ja toimia voidaan kehittää. Kaikissa arviointivälineissä käytetään
kansainvälisesti tunnustettuja OECD:n kehitysapukomitean arviointikriteerejä,
mukaan lukien (mahdolliset) vaikutukset.
Komissio myös
auttaa edunsaajamaita kehittämään omia valmiuksiaan seurata ja arvioida menoja.
Uuden tukivälineen myötä vastuuta seurannasta ja arvioinnista siirretään
enemmän edunsaajamaille. Kun komissio hallinnoi tukea edunsaajan puolesta,
sillä on päävastuu seurannasta ja arvioinnista. Toisaalta silloin, kun
edunsaajamaat hallinnoivat tukea omalla vastuullaan (hajautettu hallinnointi),
komissiolla on lähinnä valvontarooli (lukuun ottamatta ennakko- ja
jälkiarviointeja) ja päävastuu on edunsaajalla.
Hanketason
seurannassa arvioidaan edistymistä suunnitelmiin
verrattuna erityisesti seuraavilla osa-alueilla: i) julkiset hankinnat /
avustusten myöntäminen ja ii) tulosten aikaansaaminen. Hankevastaavien
toimintaa tukee myös tulospainotteinen seurantajärjestelmä (ROM), joka tuottaa
lyhyen laatukatsauksen otoksesta toimia. Riippumattomat ROM-asiantuntijat
arvioivat jäsenneltyä ja vakiomuotoista menettelyä käyttäen hankkeen vahvuuksia
ja heikkouksia ja antavat suosituksia siitä, miten tuloksellisuutta voidaan
lisätä.
Seurannan
lisäksi hanketason arviointeja voidaan toteuttaa EU:n edustuston tai
hankkeesta vastaavien operatiivisten yksikköjen johdolla. Hanketason
arviointien tarkoituksena on täydentää nykyisiä seurantajärjestelmiä, ja niiden
avulla pyritään tuottamaan yksityiskohtaisempia syvällisiä analyyseja.
Vastuuhenkilöt voivat niiden pohjalta kehittää käynnissä olevia toimia ja
varmistaa niiden tuloksellisuuden ja kestävyyden.
Toimiala-
ja ohjelmatasolla seurantakomiteat, joita
hallinnoidaan edunsaajamaiden ja komission yhteispuheenjohtajuusjärjestelyin,
tarjoavat puitteet edistymisen arvioinnille. Näiden komiteoiden toimintaa
tukevat sekä seurantaraporttien että arviointien tulokset. Uuden tukivälineen
myötä seurantakomiteoiden roolia vahvistetaan sekä ehdokasmaissa että
mahdollisissa ehdokasmaissa. Tavoitteena on varmistaa, että rahoitustuki
otetaan asianmukaisesti huomioon toimintalinjoja koskevassa vuoropuhelussa ja
komitean päätelmiä ja suosituksia noudatetaan ja jatkotoimia toteutetaan
järjestelmällisemmin.
Hanketasoa
laaja-alaisempien arviointien (jotka ovat esim.
toimiala-, ohjelma- tai strategiakohtaisia tai temaattisia) hallinnoinnista
vastaavat useimmiten komission yksiköt. Osa arvioinneista, erityisesti
päätöksentekoprosessin tukemiseen tarkoitetut väliarvioinnit, siirretään
vähitellen edunsaajamaille omistajuuden ja valmiuksien kehittämistä varten.
Arviointien
tulokset tai yhteenveto tuloksista annetaan säännöllisesti tiedoksi
IPA-komitealle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille IPA-vuosikertomuksen
osana. Ne julkaistaan myös komission verkkosivuilla.

2.2.
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä
2.2.1.
Todetut riskit

IPA:n
toimintaympäristölle ominaisia ovat seuraavat sen tavoitteiden saavuttamista
koskevat riskit:
–
IPA on suunniteltu toimimaan pääasiassa hajautetun
hallintotavan mukaisesti ja kiinteänä osana EU-jäsenyyteen valmistautumista.
Tämä merkitsee, että siihen sisältyy korkeampi riski, sillä lopullisella
hallinnoijalla (komissio) ei ole suoraa toimivaltaa hajautetun hallinnoinnin
täytäntöönpanorakenteessa;
–
liittymisprosessille ominaiset säännölliset
muutokset täytäntöönpanoympäristössä, kuten siirtyminen keskitetystä
hallinnoinnista hajautettuun hallinnointiin ja sitten luopuminen
ennakkovalvonnasta, asettavat yleensä suurempia vaatimuksia organisaation
koordinoinnille, henkilöstön sopeutumiskyvylle ja koulutukselle, koska
muutokset edellyttävät puolestaan säännöllisiä muutoksia sisäiseen valvontaan
ja organisaatiojärjestelyihin komissiossa;
–
mahdollisten edunsaajien kirjavuus ja erot niiden
sisäisen valvonnan rakenteissa ja valmiuksissa voivat hajauttaa niitä
resursseja, joita komissiolla on käytettävissä täytäntöönpanon tukemiseen ja
seurantaan;
–
edunsaajamaiden institutionaalisten ja
hallinnollisten valmiuksien puutteet voivat johtaa hallinnoinnin hajauttamisen
viivästymiseen ja kyseenalaistaa sidottujen varojen oikea-aikaisen käytön
ja/tai ne voivat vaikeuttaa ja viivästyttää yksittäisten toimien suunnittelua
ja täytäntöönpanoa;
–
liittymistä valmistelevan tuen täytäntöönpanon
tuloksista ja vaikutuksista kumppanimaissa käytettävissä olevien tietojen huono
laatu ja vähyys voivat heikentää komission kykyä raportoida ja vastata
tuloksista;
–
taloudelliset/poliittiset ongelmat voivat
vaikeuttaa ja viivästyttää toimien suunnittelua ja täytäntöönpanoa varsinkin
nuorissa ja hauraissa valtioissa;
–
ratkaisemattomat perustuslailliset,
institutionaaliset tai rajoja koskevat kysymykset edunsaajamaiden sisällä ja
välillä voivat jäädyttää keskeisten tukihankkeiden täytäntöönpanon ja johtaa
merkittäviin varojen menetyksiin;
–
hallinnollisten määrärahojen riittämättömyys voi
johtaa siihen, että tukivälineen asianmukaiseen hallinnointiin ei ole
riittävästi resursseja.

2.2.2.
Valvontamenetelmä(t)

IPA:sta
vastaavien pääosastojen sisäinen valvonta-/hallinnointiprosessi on suunniteltu niin,
että sillä voidaan kohtuudella varmistaa niiden tavoitteiden saavuttaminen,
jotka liittyvät toimintojen tuloksellisuuteen, tehokkuuteen ja
taloudellisuuteen, tilinpäätösraportoinnin luotettavuuteen sekä lainsäädännön
ja menettelyjen noudattamiseen.
Varmistaakseen
operaatioidensa tuloksellisuuden, tehokkuuden ja taloudellisuuden (ja
alentaakseen liittymistä valmistelevan tuen toimintaympäristölle ominaista
korkeaa riskitasoa) laajentumisasioiden pääosasto (muut IPA:sta vastaavat
pääosastot soveltavat samanlaista tai hieman muutettua valvontajärejstelyä,
joka on optimoitu EU:n rakenne- ja maatalousrahastojen valvontakehykseen
siirtymistä varten) soveltaa jatkossakin kaikkien välineidensä osalta
räätälöityä rahoitustuen hallinnointikehystä (joka vahvistetaan säännöllisesti
päivitettävässä sisäisen valvonnan strategiassa) kaikkien muiden komission
strategiseen politiikanteko- ja suunnitteluprosessiin, sisäiseen tarkastukseen
ja sisäisen valvonnan normeihin liittyvien vaatimusten lisäksi.
Hallinnointikehys kattaa seuraavat:
–
hajautettu hallinnointi kansallisissa
täytäntöönpanovirastoissa, jolloin komissio siirtää hallinnointivaltuudet sen
jälkeen, kun tiukat hallinnointinormit on vahvistettu perusteellisessa
prosessissa, ja valtuuksien käyttöä arvioidaan mm. kattavien
järjestelmätarkastusten avulla;
–
EU:n edustustojen kenttätasolla toteuttama
ennakkovalvonta, joka käsittää kaikki kansallisissa
täytäntöönpanojärjestelmissä hyväksytyt tuet, kunnes järjestelmien arvioidaan
olevan riittävän valmiita, jotta ennakkovalvonnasta voidaan luopua
turvallisesti; kansallisten järjestelmien toimien arviointi sisältää mm.
hylättyjen asiakirjakokonaisuuksien määrän kehityksen arvioinnin;
–
taloudellisen vastuun ja tulosvastuun selvä
delegointi kansallisista täytäntöönpanojärjestelmistä komission
edelleenvaltuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle (johtaja), mukaan lukien
sääntöjenvastaisuuksia koskeva raportointi, kansallisten tulojen ja menojen
hyväksyjien vuotuiset lausumat tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana
olevien toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta ja kansallisten
tilintarkastusviranomaisten antamat tarkastuslausumat;
–
komission tilintarkastajien järjestelmätasoa
alemmalla tasolla toteuttamat tarkastukset, joissa arvioidaan, onko
hallinnointinormien noudattaminen jatkunut hallinnointivaltuuksien siirtämisen
jälkeen;
–
määritetyt tilien tarkastamis- ja
hyväksymismenettelyt, mukaan lukien lisävarmennukset ja jäsennelty
toimintalinja kansallisten ja komission tilintarkastajien havaitsemien
transaktio- ja järjestelmäkohtaisten virheiden oikaisemiseksi;
–
EU:n edustustot hallinnoivat hajautetusti suurinta
osaa ulkoisesta avusta, kunnes hallinnointivaltuudet voidaan siirtää
kansallisille täytäntöönpanovirastoille;
–
hajautettua hallinnointia koskevan taloudellisen vastuun
selkeä delegointi EU:n edustuston päällikölle päätoimipaikassa sijaitsevan
edelleenvaltuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän (johtaja)
edelleenvaltuutuksella;
–
EU:n edustustot laativat ja päivittävät vuosittain
varmistusstrategiat, jotka toimitetaan edelleenvaltuutetuille menojen ja
tulojen hyväksyjälle (johtaja), mukaan lukien riskiarvioinnin sisältävät
yksityiskohtaiset valvonta- ja tarkastussuunnitelmat;
–
tuen täytäntöönpanoa ja varmistusstrategioita
koskeva säännöllinen raportointi EU:n edustustoista päätoimipaikkaan
(edelleenvaltuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle / hallinnointiraportit),
mukaan lukien edelleenvaltuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän / edustuston
päällikön vuotuiset lausumat tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien
toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta;
–
edustustojen säännölliset sisäiset
tilintarkastukset sekä hajautettua täytäntöönpanoa valvovissa että delegoinnin
perusteella siitä vastaavissa edustustoissa;
–
päättyneiden ohjelmien jälkivalvonta, jotta voidaan
varmistaa, että edellytetyt standardit on saavutettu kaikilla hallinnoinnin ja
valvontajärjestelmän tasoilla;
–
perusteellinen koulutusohjelma sekä päätoimipaikan
että edustustojen henkilöstölle:
–
merkittävää tukea ja ohjausta päätoimipaikalta edustustoille
(myös internetin välityksellä);
–
hanke- ja ohjelmasyklin hallintamenetelmä, joka
sisältää:
–
laatua tukevia välineitä muun muassa toimen
suunnittelua, sen toteutustavan, rahoitusmekanismin ja hallinnointijärjestelmän
määrittelyä sekä mahdollisten täytäntöönpanokumppaneiden arviointia ja valintaa
varten;
–
tehokkaan täytäntöönpanon mahdollistavat välineet
ohjelman/hankkeen hallinnointiin, seurantaan ja raportointiin, mukaan lukien
hankkeiden säännöllinen ulkopuolinen seuranta paikalla;
–
asianmukaiset arviointi- ja tarkastusosiot.
Jotta voidaan
varmistaa, että ulkopuolisilta tilintarkastajilta (Euroopan
tilintarkastustuomioistuin) saadaan huomautuksia sisältämätön
tarkastuskertomus, laajentumisasioiden pääosasto noudattaa komission
suoriteperusteista kirjanpitojärjestelmää (ABAC) ja ulkoisen avun
erityisvälineitä, kuten unionin ulkopuolisiin maihin suunnattua unionin apua
hallinnoivan toimialan tietojärjestelmää (CRIS).
Lainsäädännön
ja menettelyjen noudattamisen valvontamenetelmät vahvistetaan 1.3 kohdassa
(Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi).

2.2.3.
Valvonnan kustannukset ja hyödyt
2.2.3.1.
Valvontakustannukset

Uuden
IPA-välineen osalta ehdotettu valvontajärjestely ei poikkea merkittävästi
nykyisen tukivälineen yhteydessä sovellettavasta. Tämän vuoksi sen
kustannusrakennekin on samanlainen. Tukivälineen uudistamisen odotetaan
kuitenkin supistavan tuntuvasti noudattamisvirheiden todennäköisyyttä.
Joustavampi ohjelmointi, joka mahdollistaa hankevalikoiman optimoinnin, ja
innovatiivisten rahoitusvälineiden laajempi käyttö (esim. kansainvälisiltä
rahoituslaitoksilta ja muilta tuenantajilta saatujen varojen lisääminen) ja
muut vastaavat toimenpiteet edistävät tämän tavoitteen toteutumista.
Arvioidut
kustannukset esitetään nykyhintoina, ja arviot perustuvat seuraaviin
oletuksiin:
–
IPA:sta vastaavien pääosastojen henkilöstömäärä
pysyy vakaana koko kauden ajan.
–
Virkamieskohtaiset keskimääräiset kustannukset =
127 000 euroa (EU:n edustustojen virkamiesten osalta kaksinkertainen määrä).
–
Kustannukset sopimussuhteista toimihenkilöä kohtaan
= 64 000 euroa.
Laskelma ei
sisällä kustannuksia, joita kansallisille järjestelmille aiheutuu IPA:n
hajautetusta hallinnoinnista vastaavissa maissa. On huomattava, että merkittävä
osuus tällaisten järjestelmien perustamisen edellyttämistä investoinneista ja
koulutuskustannuksista rahoitetaan IPA:n toimintamenoista.
 IPA:n hallinnointi- ja valvontakustannukset vuodessa yhteensä (henkilöstö kohdennettu ohjelmien hallinnointiin tai budjettihallintoon ja petostentorjuntaan) Kiinteät kustannukset (nykyiset ja suunnitellut toimintamenot) Laajentumisasioiden pääosaston virkamiehet päätoimipaikassa Laajentumisasioiden pääosaston sopimussuhteiset toimihenkilöt päätoimipaikassa EU:n edustustojen virkamiehet EU:n edustustojen sopimussuhteiset toimihenkilöt Kustannukset paikallisista toimihenkilöistä, paikalliset kustannukset sopimussuhteisista toimihenkilöistä ja muut edustuston toiminnasta aiheutuvat kustannukset Virkamiehet ja sopimussuhteiset toimihenkilöt IPA:sta vastaavissa muissa pääosastoissa IPA:sta vastaavien muiden pääosastojen ulkoinen henkilöstö EU:n edustustoissa Muuttuvat kustannukset (arvio kokonaiskustannuksista vuositasolla) Tilintarkastustoimeksiantojen ja jälkivalvonnan kustannukset Arviointitoimeksiantojen kustannukset Seurantatoimeksiantojen kustannukset (ROM) Tarkastuskertomukset (edunsaajien toimeksiannot) Valvonta paikan päällä ja muut lisätarkastustoimeksiannot, jotka kuuluvat varainhoitoprosessin tarkastuksiin   Valvontakustannukset (IPA) yhteensä vuodessa || milj. €     11,2   7,3 9,4 6,5 28,5     2,0 6,0     1,0 3,0 2,0 2,0 0,8     79,7
Taulukossa
esitetyt kustannukset ovat hallinnointi- ja valvontakustannuksia ja niiden
määrä on noin 80 miljoonaa euroa eli noin 4 prosenttia suunnitelluista
vuotuisista menoista kaudella 2014–2020. Ne sisältävät tukivälineen
hallintorakenteen kokonaisuudessaan suunnittelusta ja ohjelmoinnista
täytäntöönpanoon. Jos valvonta määritellään kapea-alaisemmin ja käsittää vain
transaktioiden sääntöjenmukaisuutta suoraan koskevien tarkastusten kustannukset,
kokonaiskustannukset olisivat noin 30 miljoonaa euroa alhaisemmat. Tällöin
kustannukset olisivat siis 50 miljoonaa euroa (noin 2,5 % suunnitelluista
vuotuisista menoista kaudella 2014–2020).
Viimeiset
viisi riviä kuvaavat muuttuvia kustannuksia. Niiden vuotuinen määrä riippuu
edelleenvaltuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien varmistusstrategioissa
edellytettyjen tarkastusten määrästä. Määrä arvioidaan kaikkia voimassa olevia
sopimuksia koskevan perusteellisen riskiarvioinnin perusteella, ja siinä
otetaan huomioon käytettävissä olevat määrärahat. Taulukossa esitetyt vuotuiset
kustannukset perustuvat nykykäytäntöön.
Muuttuvien
kustannusten tapauksessa yksittäisen toimeksiannon perusteella toteutettaviin
valvontatoimiin sovelletaan seuraavia keskimääräisiä yksikkökustannuksia:
Varmentaminen
(tarkastuslausunnot):
            Tilintarkastuksen
keskimääräinen kustannus avustusta kohden: noin 0,2 prosenttia sopimuksen
arvosta
            Tilintarkastuksen
keskimääräinen kustannus palvelusopimusta kohden: noin 0,1 prosenttia sopimuksen
arvosta
Jälkivalvonta:
            Keskimääräinen
kustannus jälkivalvonnasta, joka käsittää noin 22 miljoonan euron transaktiot
(17 miljoonaa EU:n rahoitusta): 50 000 € (= 2 300 / 3 000 € tilintarkastuksen
kohteena olevaa miljoonaa kohden)
Valvonta
paikan päällä:
            Keskimääräinen
kustannus, kun kohteena on noin 175 miljoonan euron transaktiot: 75 000 €
(430 € tarkastettua miljoonaa kohden).

2.2.3.2.
Valvonnan hyödyt

Valmisteleviin
ja varsinaisiin IPA-ohjelmiin sovellettu valvontajärjestely on tuottanut
tasaisesti alle 2 prosentin virhetason menoissa. Vuoden 2010 loppuun
mennessä hajautetun hallinnoinnin alaisten loppuun saatettujen ohjelmien
takaisinperityt määrät olivat yhteensä 29 miljoonaa euroa, kun tarkastusten
kohteena oli yhteensä 3 500 miljoonaa (0,82 %).
Yksi
mahdollinen menetelmä arvioida hajautetun hallinnoinnin osalta käytössä olevan
valvontajärjestelmän etuja on hyödyntää asiakirjakokonaisuuksien hylkäämisasteeseen
perustuvia arvoja ja suuntauksia. Kun kansalliset järjestelmät kehittyvät ja
ennen kuin hankinta-asiakirjoja koskevasta ennakkovalvonnasta luopumista
voidaan harkita, EU:n edustustojen tällaisessa ennakkovalvonnassa hylkäämien
asiakirjakokonaisuuksien määrän pitäisi supistua erittäin alhaiselle tasolle.
Lähellä
liittymistä olevassa maassa (Kroatia), hylkäämisaste on vuonna 2010 laskenut
noin 14–20 prosenttiin asiakirjakokonaisuuden tyypistä riippuen. Maassa, jolla
on vielä jonkin verran matkaa ennen kuin ennakkovalvonnasta luopumista voidaan
harkita (Turkki), hylkäämisluvut vaihtelevat 19 prosentista yli 60 prosenttiin.
Asiakirjakokonaisuus
voidaan hylätä monistakin syistä ja useimmiten kyseessä ovat lainsäädäntöön ja
sääntöjenmukaisuuteen liittyvät kysymykset. Jos oletetaan, että puolet
hylkäämisistä perustuu sääntöjenmukaisuudessa esiintyviin ongelmiin, saaduista
kokemuksista voidaan kohtuudella päätellä, että hankintajärjestelyjen
ennakkovalvonta mahdollistaa virhetason supistamisen 10–30 prosentista alle 2
prosenttiin. Tässä ei oteta huomioon eroja, joita saattaa syntyä, jos
asiakirjakokonaisuuteen liittyvä rahallinen arvo otettaisiin lähtökohdaksi
analyysille asiakirjakokonaisuuksien määrän sijaan. Voidaan kuitenkin
turvallisesti olettaa, että hajautetun hallinnoinnin nykyinen
valvontajärjestely on suurin piirtein asianmukaisessa tasapainossa, jotta
virheet voidaan pitää komission sisäisen valvonnan tavoitteen mukaisissa
rajoissa eli enintään 2 prosentissa.
Vaikka IPA on
suunniteltu kehittymään kohti hajautettua hallinnointia mahdollisimman pian,
keskitetty hallinnointi voi muodostaa merkittävän osan kaikista IPA-menoista,
jos hallinnointivaltuuksien siirtäminen viivästyy samanaikaisesti useissa
maissa. Näin tapahtui kaudella 2010–2011, ja tilanne jatkuu samana
todennäköisesti vuoteen 2013.
Vuonna 2010
laajentumisasioiden pääosaston keskitetyn hallinnoinnin ja yhteistyössä
tapahtuvan hallinnoinnin piirissä suoritettuihin maksuihin tehtiin 350 oikaisua
(vähennyksiä tai takaisinperintää). Niiden arvo oli noin 6 miljoonaa euroa.
Tämä on noin 1 prosentti kaikista keskitetyistä maksuista vuonna 2010. Sitä
voidaan käyttää viitteenä hyödyistä, joita saadaan tavanomaisen
varainhoitoprosessin mukaisten tarkastusten sisällä ja niiden lisäksi
suoritettavista ylimääräisistä tarkastuksista.
Hajautetun
hallinnoinnin tapaan tämä vastaa käsitystä siitä, että IPA:n nykyinen
valvontajärjestely on suurin piirtein tasapainossa sisäisen valvonnan
tavoitteisiin nähden.

2.2.3.3.
Sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämisen
odotettu taso

Vuoteen 2006
asti tilintarkastustuomioistuin totesi yleensä, ettei liittymistä
valmisteleviin transaktioihin liittynyt olennaisia virheitä (alle 2 %
virheitä), ja tuki hallinnoijan käsitystä käytetyn valvontajärjestelyn
tehokkuudesta.
Vuodesta 2007 alkaen
tilintarkastustuomioistuin ei ole enää käsitellyt liittymistä valmistelevia
transaktioita erillisen täysin edustavan otannan perusteella. Tämän jälkeen
tilintarkastustuomioistuin on arvioinut liittymistä valmistelevat toimenpiteet
yhdessä kaikkien muiden ulkoisen avun välineiden kanssa. Tämän vuoksi kyseisen
ajankohdan jälkeen ei ole voitu tehdä tilastollista ekstrapolointia yksinomaan
liittymistä valmistelevaa politiikkaa ja sen toteuttamisen valvontaa varten.
Tilintarkastustuomioistuin
on todennut tätä seuranneina vuosina ulkoisen avun rahoitusvälineiden
virhemäärän olevan yleisesti 2–5 prosentin tasoa.
Kun otetaan
huomioon edellä 2.2.3.2 kohdassa esitetyt seikat, on kohtuullista odottaa, että
liittymistä valmistelevan tukivälineen valvontajärjestelyn mukaisten
tarkastusten kustannukset ja hyödyt ovat asianmukaisessa tasapainossa. Sen
pitäisi varmistaa, että sisäisen valvonnan tavoitteen mukainen alle 2 prosentin
virhetaso kaikissa menoissa voidaan saavuttaa myös tulevaisuudessa.
Lisäksi uuden
tukivälineen ehdotetun yksinkertaistamisen ja joustavoittamisen odotetaan
vahvistavan tätä oletusta, sillä ne vähentävät noudattamisvirheiden
todennäköisyyttä.
Toisaalta
uusia riskejä syntyy, kun tulevina vuosina hallinnointivaltuuksien siirtäminen
tulee ajankohtaiseksi sellaisten maiden osalta, joiden hallinnolliset valmiudet
ovat suhteelliset heikot.
Vaikka on
vaikeaa kvantifioida tukivälineen kehittämisen ja lisääntyneiden riskien
yhteisvaikutusta, voidaan olettaa, että sisäisen valvonnan tavoitetaso pysyy nykyistä
vastaavana.
Päätelmänä
voidaan todeta, että valvontajärjestely vaikuttaa olevan tasapainossa.
Hallinnoijan vuotuisissa riskiarvioinnin sisältävissä varmistusstrategioissa
esitettyjen yksityiskohtaisten valvontasuunnitelmien avulla on mahdollista lisätä
tai vähentää muuttuvia kustannuksia riskiympäristön muutosten mukaan, jotta
voidaan varmistaa kustannus-hyötysuhteen pysyminen vakaana.
Yleinen
valvontajärjestely on todennäköisesti erittäin altis kiinteiden kustannusten
valvonnan negatiivisille poikkeamille erityisesti siksi, että niitä ei
ehdotettava lisättäväksi yleisen menokehityksen mukaisesti.

2.3.
Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien
ehkäisemiseksi

Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut
torjunta- ja suojatoimenpiteet
Kun otetaan
huomioon ne monet riskit, joita laajentumisasioiden pääosastolla on
toimintaympäristössään, niiden järjestelmissä on varauduttava noudattamiseen
liittyviin virheisiin transaktioissa ja kehitettävä tehokkaat menetelmät
virheiden ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja korjaamiseksi maksuprosessin
mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Käytännössä tämä tarkoittaa, että
noudattamista koskevassa laajentumisasioiden pääosaston valvonnassa pidetään
tärkeimpänä komission henkilöstön tekemiä ennakkotarkastuksia, jotka koskevat
hanketransaktioita, ja hajautettujen maksujärjestelmien järjeselmällisiä
järjestelmätarkastuksia (samanaikaisesti toteutetaan myös jälkivalvontaa ja
tarkastuksia), mikä menee huomattavasti pidemmälle kuin mitä
varainhoitoasetuksessa vaaditaan. Noudattamista koskeva laajentumisasioiden
pääosaston valvonta muodostuu mm. seuraavista tekijöistä:
- Ehkäisevät
toimenpiteet
            -
tukea hallinnoivalle henkilöstölle ja tarkastajille annettava pakollinen
peruskoulutus petoksiin liittyen;
            -
ohjauksen antaminen (myös internetin välityksellä), mukaan lukien julkaisut
Practical Guide to Contracts, laajentumisasioiden pääosaston
valvontastrategiaan (Control Strategy framework) sisältyvät hallinnointiohjeet;
            -
kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten ennakkotarkastus ennen
hallinnointivaltuuksien siirtoa, mukaan lukien arviointi, jolla varmistetaan,
että kyseisiä varoja hallinnoivilla viranomaisilla on käytössään asianmukaiset
petostentorjuntatoimenpiteet petosten ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi EU:n
varojen hallinnoinnissa;
            -
edunsaajamaassa käytössä olevien petostentorjuntamekanismien ennakkoarviointi
osana julkisen varainhoidon arviointia ehtona budjettituen saamiselle (ts.
aktiivinen sitoutuminen petosten ja korruption torjuntaan, pätevät
valvontaviranomaiset, tuomioistuinlaitoksen riittävät valmiudet sekä tehokkaat
toiminta- ja seuraamusmekanismit);
            -
kaikkien kansallisten hankintasopimusten ennakkovalvonta; valvonnasta
vapautetut kansalliset järjestelmät täyttävät tiukat hallinnointi- ja
valvontakriteerit;
- Havaitsemista
helpottavat ja korjaavat toimenpiteet
            -
komission henkilöstön tekemät transaktioiden ennakkotarkastukset;
            -
sisäiset ja ulkoiset, myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tekemät
tarkastukset;
            -
jälkitarkastukset ja takaisinperintä.
Jos sääntöjenvastaisuuden
epäillään olevan tahallista (petos), laajentumisasioiden pääosastolla on
käytössään mm. seuraavia muita toimenpiteitä:
            -
maksumääräajan lykkääminen ja ilmoitus yksikölle;
            -
erityistarkastukset (tapauskohtainen/rikostekninen tarkastus)
            -
varhaisvaroitusjärjestelmä ja sopimusten tehostettu seuranta;
            -
sopimuksen keskeyttäminen/päättäminen:
            -
poissulkemismenettely;
            -
rahoituspyyntöjen lykkääminen;
            -
hallinnointivaltuuksien siirron lykkääminen tai valtuuksien poistaminen.
Laajentumisasioiden
pääosasto saattaa petostentorjuntastrategiansa vastaamaan entistä paremmin 24.
kesäkuuta 2011 hyväksyttyä komission uutta petostentorjuntastrategiaa.

3.
EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.
Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen
otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat

–
Talousarviossa jo olevat budjettikohdat
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi….] || JM/EI-JM ([32]) || EFTA-mailta[33] || ehdokas¬mailta[34] || kolman¬silta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 Otsake 4 || 04 01 04 13 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Henkilövoimavarojen kehittämisen osa-alue – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 04 06 01 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Henkilövoimavarojen kehittäminen || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 05 01 04 03 Liittymistä valmisteleva tuki maatalouden ja maaseudun kehittämisen alalla (Ipard) – Hallintomenott || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 05 05 02 Liittymistä valmisteleva tukiväline maaseudun kehittämisen alalla (Ipard) || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 13 01 04 02 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Aluekehityksen osa-alue – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 13 05 02 Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA) – Aluekehityksen osa-alue || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 13 05 03 01 Rajat ylittävä yhteistyö – Rahoitusosuus alaotsakkeesta 1 b || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 13 05 03 02 Ehdokasmaiden rajat ylittävä yhteistyö ja näiden maiden osallistuminen rakennerahastojen alaan kuuluviin valtioiden ja alueiden välisiin ohjelmiin – Rahoitusosuus otsakkeesta 4 || JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 01 04 01 Liittymistä valmisteleva tuki – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 01 04 04 Liittymistä valmisteleva teknisen avun ohjelma (TAIEX) – Hallintomenot || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 01 04 30 Koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto – Rahoitusosuus laajentumisen toimintalohkoon kuuluvista otsakkeen 4 ohjelmista || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 01 Siirtymävaiheen tuki ja instituutioiden kehittämistuki ehdokasmaille || EI-JM || EI || EI || EI || KYLLÄ
 Otsake 4 || 22 02 02 Siirtymävaiheen tuki ja instituutioiden kehittämisvaiheen tuki mahdollisille ehdokasmaille || EI-JM || EI || EI || EI || KYLLÄ
 Otsake 4 || 22 02 03 Siirtymävaiheen siviilihallinto Länsi-Balkanin maissa || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 04 01 Rajat ylittävä yhteistyö liittymistä valmistelevan tukivälineen piiriin kuuluvien maiden välillä ja osallistuminen EAKR:n maiden/alueiden välisiin ohjelmiin ja ENPI:n merialueita koskeviin ohjelmiin || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 04 02 Rajat ylittävä yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 06 Liittymistä valmisteleva teknisen avun ja tiedonvaihdon (Taiex) järjestely || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 07 01 Alueelliset ja horisontaaliset ohjelmat || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 07 02 Unionin avun tulosten arviointi sekä seuranta- ja tarkastustoimet || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 10 02 Kolmansiin maihin suunnattu tiedotus ja viestintä || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 22 02 07 03 Taloudellinen tuki Kyproksen turkkilaisen yhteisön taloudellisen kehityksen edistämiseksi || EI-JM || EI || EI || EI || EI
 Otsake 4 || 32 04 11 Energiayhteisö || EI-JM || EI || EI || EI || EI
–
Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
IPA II:n talousarvio laaditaan
varainhoitoasetuksen 41 artiklan mukaisesti. Vaikka tälle säädökselle osoitetut
määrärahat palvelevat laajentumispolitiikkaa, kyseessä olevien toimien
hallinnointivastuu on jaettu eri pääosastojen kesken (ELARG, REGIO, EMPL ja
AGRI). Jokainen näistä yksiköistä vastaa omasta toimintalohkostaan, mutta
laajentumisasioiden pääosastolla on yleinen koordinointirooli.
Tämän vuoksi IPA II -määrärahat jaetaan eri
toimintalohkoille varmistamalla asianmukainen politiikkayhdistelmä
edunsaajamaiden tarpeiden sekä kyseisten neljän pääosaston yhteisen sopimuksen
mukaan. Jos strategia-asiakirjojen ja talousarvion tehokas täytäntöönpano sitä
edellyttää, toimintalohkojen väliset määrärahasiirrot ovat mahdollisia
kyseisistä toimintalohkoista vastaavien yksiköiden sopimuksen mukaan.
Joustava siirtyminen IPA:sta IPA II:een
varmistetaan, jotta IPA:n nojalla myönnetty tuki voidaan saattaa päätökseen
tehokkaasti ja tuloksellisesti.
Yksityiskohtainen määrärahaehdotus esitetään
vuoden 2014 talousarvioesityksessä, jotta voidaan varmistaa sen johdonmukaisuus
toimintoperusteisen budjetoinnin ja hallintoperiaatteiden kanssa.

3.2.
Arvioidut vaikutukset menoihin
3.2.1.
Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin

milj.
euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 4 || Globaali Eurooppa
 PO: AGRI/ELARG/EMPL/REGIO ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 22 02 Taloudellinen tuki ehdokasmaille / mahdollisille ehdokasmaille 04 06 01 Henkilövoimavarat 05 05 02 Maaseudun kehittäminen 13 05 02 Aluekehitys 13 05 03 Rajat ylittävä yhteistyö 32 04 11Energiayhteisö   || Sitoumukset || (1) || 1842,5 || 1879,4 || 1917,0 || 1955,3 || 1994,4 || 2034,3 || 2075,6 || 13698,6
 Maksut[35]   || (2) || 368,5 || 1112,9 || 1872,2 || 1909,6 || 1947,8 || 1986,8 || 2026,6 || 11224,4
 22 02 07 03 Taloudellinen tuki Kyproksen turkkilaisen yhteisön taloudellisen kehityksen edistämiseksi[36]   || Sitoumukset || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Maksut || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 22 01 04 01/04/30 04 01 04 13 05 01 04 03 13 01 04 02   ||   || (3) || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 ELARG/AGRI/EMPL/REGIO PO:n määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 Maksut || =2+2a +3 || 423,9 || 1169,4 || 1929,8 || 1968,4 || 2007,8 || 2048,0 || 2088,5 || 11635,8
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || 1842,5 || 1879,4 || 1917,0 || 1955,3 || 1994,4 || 2034,3 || 2075,6 || 13698,6
 Maksut || (5) || 368,5 || 1112,9 || 1872,2 || 1909,6 || 1947,8 || 1986,8 || 2026,6 || 11224,4
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || 1898,0 || 1935,9 || 1974,6 || 2014,1 || 2054,4 || 2095,5 || 2137,4 || 14110,1
 Maksut || =5+ 6 || 423,9 || 1169,4 || 1929,8 || 1968,4 || 2007,8 || 2048,0 || 2088,5 || 11635,8
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || Hallintomenot
milj.
euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
 PO: ELARG/AGRI/REGIO/EMPL ||
  Henkilöresurssit || 27,0 || 26,1 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 181,5
  Muut hallintomenot || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 5,3
 PO ELARG/ AGRI/REGIO/EMPL YHTEENSÄ ||   || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
milj.
euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 1925,7 || 1962,7 || 2001,1 || 2040,6 || 2080,9 || 2122,0 || 2163,9 || 14296,8
 Maksut || 451,7 || 1196,2 || 1956,3 || 1994,9 || 2034,2 || 2074,4 || 2114,9 || 11822,6

3.2.2.
Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin

Tässä vaiheessa kustannukset ovat epävarmoja
tai muuttuvia tulevaisuudessa tapahtuvan ohjelmoinnin vuoksi, jonka tuloksia ei
ole mahdollista ennakoida. Tämän vuoksi yksikkökustannuksia ei voi esittää
tässä vaiheessa. Tuotoksia ei voida kvantifioida ja esittää pelkkinä
numerotietoina, sillä edistymistä mitataan suhteessa maiden edistymiseen niiden
liittymisprosessissa. Arviot kustannuksista ja yksikkökustannuksista esitetään
tarvearvioinnin perusteella, kun maakohtaiset ja monia maita koskevat
strategia-asiakirjat laaditaan ja hyväksytään.
¨      Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja.
ý      Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja.

3.2.3.
Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.
Yhteenveto

¨      Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
x      Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti:
Huom. Otsakkeen 5 luvut sisältävät
laajentumisasioiden pääosastoa, EU:n edustustoja ja pääosastoja AGRI/REGIO/EMPL
koskevat tiedot. Otsakkeen 4 mukaiset luvut sisältävät pääosastoja
ELARG/EMPL/AGRI/REGIO koskevat tiedot.
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHT.
 Monivuotisen rahoituskehityksen OTSAKE 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit || 27,0 || 26,1 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 25,7 || 181,5
 Muut hallintomenot || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 0,8 || 5,3
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 27,7 || 26,8 || 26,5 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 26,4 || 186,8
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[38] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit || 49,9 || 50,9 || 52,0 || 53,0 || 54,1 || 55,1 || 55,7 || 370,6
 Muut hallintomenot || 5,5 || 5,6 || 5,7 || 5,8 || 5,9 || 6,1 || 6,2 || 40,8
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma || 55,4 || 56,5 || 57,7 || 58,8 || 60,0 || 61,2 || 61,8 || 411,4
 YHTEENSÄ || 83,2 || 83,3 || 84,1 || 85,3 || 86,4 || 87,6 || 88,3 || 598,2

3.2.3.2.
Henkilöresurssien arvioitu tarve

¨      Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja.
ý      Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti:
Huom. Otsakkeen 5 luvut sisältävät
laajentumisasioiden pääosastoa, EU:n edustustoja ja pääosastoja AGRI/REGIO/EMPL
päätoimipaikassa koskevat tiedot. Niissä on otettu huomioon Kroatian
edustustojen vähittäisestä lopettamisesta johtuva virkojen väheneminen.
Otsakkeen 4 mukaiset luvut sisältävät pääosastojen
ELARG/EMPL/AGRI/REGIO henkilöstöä koskevat tiedot.
arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden desimaalin tarkkuudella)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 || Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) ||
 22 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 108,0 || 107,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0 || 105,0
 04 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 10,9 || 10,9 || 10,5 || 10,5 || 10,5 || 10,5 || 10,5
 05 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 9 || 9 || 9 || 9 || 9 || 9 || 9
 13 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) || 13 || 13 || 13 || 13 || 13 || 13 || 13
 22 01 01 02 (edustusto)[39] || 46,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0 || 40,0
 22 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) || na || na || na || na || na || na || na
 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) || na || na || na || na || na || na || na
 Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muunnettuna)[40] ||
 22 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 18,6 || 18,5 || 18,3 || 18,1 || 18,1 || 18,1 || 18,1
 04 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || - || - || - || - || - || - || -
 05 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9 || 2,9
 13 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5 || 3,5
 22 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) || 17,7 || 17,5 || 17,3 || 17,2 || 17,2 || 17,2 || 17,2
 22 01 04 01/04[41] || - päätoimipaikassa[42] || 102,3 || 100,1 || 98,0 || 96,0 || 93,9 || 91,9 || 90,0
 - EU:n ulkop. edustustossa || 399,5 || 400,6 || 401,7 || 402,8 || 403,9 || 404,9 || 405,9
 04 01 04 13 edustustoissa || 13,2 || 13,3 || 13,3 || 13,3 || 13,4 || 13,4 || 13,4
 05 01 04 03 edustustoissa || 5 || 5 || 5 || 5 || 5 || 5 || 5
 13 01 04 02 edustustoissa || 39,7 || 39,8 || 39,9 || 40,0 || 40,1 || 40,2 || 40,3
 22 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || na || na || na || na || na || na || na
 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || na || na || na || na || na || na || na
 Muu budjettikohta (mikä?) || na || na || na || na || na || na || na
 YHTEENSÄ || 789,3 || 781 || 777,3 || 776,2 || 775,3 || 774,5 || 773,7
Henkilöresurssien tarve katetaan toimen
hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa
toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla
henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea
hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä
talousarvion puitteissa.
Kuvaus henkilöstön tehtävistä:
 Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Rahoitustuen suunnittelu, ohjelmointi, hallinnointi ja seuranta.
 Ulkopuolinen henkilöstö || Rahoitustuen suunnittelu, ohjelmointi, hallinnointi ja seuranta.

3.2.4.
Yhteensopivuus vuosien 2014–2020 monivuotisen
rahoituskehyksen kanssa

ý      Ehdotus/aloite on vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen
mukainen.
¨      Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen
rahoitussuunnitelman muuttamista.
Selvitys
rahoitussuunnitelmaan tarvittavista muutoksista, mainittava myös kyseeseen
tulevat budjettikohdat ja määrät
¨      Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön
ottamista tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista[43].
Selvitys
tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös kyseeseen tulevat
rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät

3.2.5.
Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen

ý      Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia
tahoja.
¨      Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia
tahoja seuraavasti (arvio):
määrärahat,
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   || vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || Yhteensä
 Rahoitukseen osallistuva taho ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Arvioidut vaikutukset tuloihin

ý      Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin.
¨      Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:
¨      vaikutukset omiin varoihin
¨      vaikutukset sekalaisiin tuloihin
milj.
euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[44]
 vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6)
 Momentti …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Vastaava(t) menopuolen budjettikohta (budjettikohdat)
käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen tapauksessa:
Selvitys tuloihin kohdistuvan vaikutuksen
laskentamenetelmästä.
[1]               Komission tiedonanto Euroopan parlamentille,
neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Eurooppa
2020 -strategiaa tukeva talousarvio, KOM(2011) 500 lopullinen, 29.6.2011.
[2]               Euroopan komission tiedonanto Euroopan parlamentille,
neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja
Euroopan keskuspankille "Viisi vuotta laajentuneessa EU:ssa –
Taloudelliset saavutukset ja haasteet", 20.2.2009.
[3]               Kroatia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia,
Islanti, Montenegro ja Turkki.
[4]               Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Serbia ja Kosovo
(sellaisena kuin se on määritelty YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa
1244/99).
[5]               Neuvoston asetus (EY) N:o 1085/2006, annettu 17.
heinäkuuta 2006.
[6]               Komission tiedonanto energian toimitusvarmuudesta ja
kansainvälisestä yhteistyöstä – ”EU:n energiapolitiikka: yhteistyö
rajanaapureiden kanssa”, KOM(2011) 539, 7.9.2011.
[7]               Ts. rauha ja turvallisuus, köyhyyden vähentäminen,
humanitaarinen apu, investoinnit vakauteen ja kasvuun laajentumisprosessiin
osallistuvissa maissa ja naapurimaissa, globaaleihin haasteisiin vastaaminen,
EU:n ja kansainvälisten normien ja arvojen edistäminen sekä kasvun ja
kilpailukyvyn tukeminen ulkomailla.
[8]               EUVL L …
[9]               EUVL C , s..
[10]               EUVL C , s..
[11]               Komission tiedonanto Euroopan parlamentille,
neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eurooppa
2020 –strategiaa tukeva talousarvio, KOM(2011) 500 lopullinen,
29.6.2011.
[12]               EUVL L 210, 31.7.2006, s. 82.
[13]               YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999
määritelmän mukaisesti.
[14]               EUVL
L ….
[15]               EUVL
L 55, 28.2.2011, s. 13.
[16]               EUVL
L …
[17]               EUVL
L …..
[18]             EUVL L …..
[19]             EUVL
L …..
[20]             EUVL
L …..
[21]             EUVL
L …..
[22]             EUVL
L …
[23]             EUVL
L …
[24]             EYVL
L 210, 31.7.2006, s. 82–93.
[25]             EUVL L 65, 7.3.2006, s. 5.
[26]             ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB:
toimintoperusteinen budjetointi.
[27]             Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen
49 artiklan 6 kohdan a ja b alakohdassa.
[28]             YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999
mukaisesti.
[29]             Toimialakohtainen lähestymistapa tuen suunnitteluun ja
ohjelmointiin perustuu maakohtaisiin toimialastrategioihin ja yhdistää
resursseja eri tuenantajilta. Sillä pyritään laaja-alaisempien poliittisten
tavoitteiden saavuttamiseen.
[30]             Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[31]             Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen
185 artiklassa.
[32]             JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat
määrärahat.
[33]             EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto.
[34]             Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset
ehdokasmaat.
[35]             Vain uuteen IPA-välineeseen liittyvät maksut.
[36]             Kunnes vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen
rahoituskehyksen hyväksymisestä annetun neuvoston asetuksen 11 artiklassa
tarkoitettu mukautus on toteutettu, rahoitustarpeet Kyproksen turkkilaisen
yhteisön tukemiseksi katetaan liittymistä valmistelevalle tukivälineelle
osoitetuista kokonaismäärärahoista.
[37]             Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[38]             Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[39]             Mukaan lukien 5 kokoaikaista virkaa/toimea IPA-tuen
saattamiseen päätökseen ja seuraamiseksi Kroatiassa vuonna 2014.
[40]             Sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö,
nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa, paikalliset
toimihenkilöt ja kansalliset asiantuntijat.
[41]             Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).
Tämä budjettikota sisältää myös 22 kokoaikaista virkaa/toimea Kyproksen
turkkilaiselle yhteisölle myönnettävän tuen täytäntöönpanoon, seurantaan ja
vähittäiseen lopettamiseen. Kyseessä on varaus, joka puretaan ja siirretään
talousarvion asianmukaiseen otsakkeeseen kun vuosia 2014–2020 koskevan
monivuotisen rahoituskehyksen hyväksymisestä annetun neuvoston asetuksen 11
artiklan 2 kohdassa tarkoitettu mukautus on toteutettu.
[42]             Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto.
[43]             Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta.
[44]             Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on
ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja
vastaava 25 prosentin osuus.