				|

		52012PC0744

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS maksukyvyttömyysmenettelyistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 muuttamisesta /* COM/2012/0744 final - 2012/0360 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN SISÄLTÖ
1.1.        Yleinen tausta
Tällä ehdotuksella muutetaan
maksukyvyttömyysmenettelyistä 29 päivänä toukokuuta 2000 annettua
neuvoston asetusta (EY) N:o 1346/2000, jäljempänä ’maksukyvyttömyysasetus’ tai
’asetus’.
Maksukyvyttömyysasetuksessa vahvistetaan
eurooppalaiset puitteet rajat ylittäville maksukyvyttömyysmenettelyille. Sitä
sovelletaan, kun velallisella on omaisuutta tai velkojia useammassa kuin
yhdessä jäsenvaltiossa riippumatta siitä, onko kyseessä luonnollinen henkilö vai
oikeushenkilö. Asetuksessa myös määritetään, millä tuomioistuimella on
toimivalta aloittaa maksukyvyttömyysmenettely. Päämenettely on aloitettava
siinä jäsenvaltiossa, jossa velallisella on pääintressien keskus, ja sen
vaikutukset tunnustetaan kaikkialla EU:ssa. Sekundäärimenettely voidaan
aloittaa sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa velallisella on toimipaikka, ja sen
vaikutukset rajoittuvat kyseisen valtion alueella sijaitsevaan velallisen
omaisuuteen. Asetukseen sisältyy myös sääntöjä sovellettavasta laista sekä pää-
ja sekundäärimenettelyn koordinoinnista. Maksukyvyttömyysasetusta sovelletaan
kaikkiin jäsenvaltioihin lukuun ottamatta Tanskaa, joka ei osallistu Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen nojalla toteutettavaan oikeudelliseen
yhteistyöhön.
Maksukyvyttömyysasetus hyväksyttiin
toukokuussa 2000 ja sitä on sovellettu 31. toukokuuta 2002 alkaen. Komissio on nyt, kymmenen vuotta voimaantulon
jälkeen, tarkastellut asetuksen toimivuutta käytännössä ja todennut, että sitä
on tarpeen muuttaa.
1.2.        Maksukyvyttömyysasetuksen
tarkistamisen tarve
Vaikka maksukyvyttömyysasetuksen katsotaan
yleisesti helpottavan rajat ylittäviä maksukyvyttömyysmenettelyjä Euroopan
unionissa, sidosryhmien kuulemisessa ja komission tilaamissa oikeudellisissa ja
empiirisissä tutkimuksissa tuli esiin useita käytännön ongelmia asetuksen
soveltamisessa. Asetuksessa ei myöskään oteta
riittävästi huomioon EU:n nykyisiä prioriteetteja ja
maksukyvyttömyyslainsäädännön kansallisia käytänteitä erityisesti vaikeuksissa
olevien yritysten tervehdyttämistoimenpiteiden edistämisen suhteen. Maksukyvyttömyysasetuksen arvioinnissa havaittiin
viisi pääasiallista puutetta:
·
Asetus ei kata maksukyvyttömyyttä edeltävässä
vaiheessa olevan yrityksen rakenneuudistusta koskevia kansallisia järjestelyjä
(maksukyvyttömyyttä edeltävä menettely) tai menettelyjä, joissa entinen johto
säilyy (hybridimenettely). Useissa jäsenvaltiossa[1] on kuitenkin viime aikoina
otettu käyttöön tällaisia menettelyjä, joiden arvioidaan parantavan yritysten
rakenneuudistusten onnistumisen mahdollisuuksia. Lisäksi asetuksesta puuttuvat
nyt monet henkilökohtaista maksukyvyttömyyttä koskevat menettelyt.
·
Asetuksen perusteella on vaikea määrittää, millä
jäsenvaltiolla on toimivalta aloittaa maksukyvyttömyysmenettely. Vaikka maksukyvyttömyyttä
koskevan päämenettelyn aloittamisen suhteen toimivaltaiseksi oikeuspaikaksi on
laajalti kannatettu sitä jäsenvaltiota, jossa on velallisen pääintressien
keskus, periaatteen soveltaminen on ollut ongelmallista. Asetuksessa olevia
toimivaltaa koskevia sääntöjä on arvosteltu myös siitä, että niiden turvin
yritykset ja luonnolliset henkilöt voivat hakea asianosaisille edullisempaa
oikeusasemaa (harjoittaa ”forum shoppingia”) siirtämällä velallisen
pääintressien keskusta perusteettomasti.
·
Myös sekundäärimenettelyssä havaittiin ongelmia,
sillä sen aloittaminen voi haitata velallisen omaisuuden tehokasta
hallinnointia. Kun sekundäärimenettely aloitetaan, päämenettelyn selvittäjä ei
enää valvo toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaa omaisuutta, minkä vuoksi
velallisen myynti toiminnan jatkuvuuden periaatteen[2] mukaisesti vaikeutuu. Lisäksi
sekundäärimenettelyjen on nykyään oltava likvidaatiomenettelyjä, mikä muodostaa
esteen velallisen onnistuneelle rakenneuudistukselle.
·
Maksukyvyttömyysmenettelyjen julkisuutta koskeviin
sääntöihin ja saatavien ilmoittamiseen liittyy ongelmia. Päätösten
julkistaminen tai rekisteröinti ei ole nykyään pakollista jäsenvaltiossa, jossa
menettely aloitetaan, kuten ei myöskään jäsenvaltiossa, jossa velallisella on
toimipaikka. Olemassa ei myöskään ole eurooppalaista
maksukyvyttömyysrekisteriä, jonka kautta olisi mahdollista tehdä hakuja useista
kansallisista rekistereistä. Rajat ylittävien maksukyvyttömyysmenettelyjen
toimivuus perustuu kuitenkin pitkälti menettelyihin liittyvien päätösten
julkisuuteen. Tuomareiden on tiedettävä, onko muissa jäsenvaltioissa jo
aloitettu menettelyjä, ja velkojien ja mahdollisten velkojien on tiedettävä,
että menettely on alkanut. Lisäksi velkojilla – erityisesti pienillä velkojilla
ja pk-yrityksillä – on ongelmia ja kustannuksia, jotka liittyvät saatavien
ilmoittamiseen maksukyvyttömyysasetuksen nojalla.
·
Asetukseen ei myöskään sisälly erityisiä sääntöjä
monikansallisen konsernin maksukyvyttömyydestä, vaikka rajat ylittävissä
maksukyvyttömyystapauksissa kyse on usein juuri yritysryhmistä.
Maksukyvyttömyysasetuksen peruslähtökohta on, että kustakin ryhmän
yksittäisestä jäsenestä on aloitettava erillinen menettely ja että nämä
menettelyt ovat toisistaan täysin riippumattomia. Ryhmän maksukyvyttömyyttä koskevien
erityissäännösten puuttuminen vähentää usein koko ryhmän onnistuneen
rakenneuudistuksen mahdollisuuksia ja saattaa johtaa ryhmän hajoamiseen.
Tähän ehdotukseen liitetyssä komission
kertomuksessa on yksityiskohtainen arviointi asetuksen soveltamisesta
käytännössä. Samoin tähän ehdotukseen liitetyssä komission
vaikutustenarvioinnissa on tarkka analyysi nykyisen asetuksen ongelmista sekä
niiden ratkaisemiseksi harkittujen eri vaihtoehtojen vaikutuksista.
Maksukyvyttömyysasetuksen tarkistuksen
yleisenä tavoitteena on parantaa rajat ylittävien maksukyvyttömyystapausten
ratkaisemisen eurooppalaisia puitteita, jotta voidaan varmistaa
sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja selviytymiskyky taloudellisissa
kriiseissä. Tämä tavoite on soveltuu Eurooppa 2020 -strategiassa
vahvistettuihin EU:n poliittisiin prioriteetteihin, joita ovat talouden
elvyttäminen, kestävän kasvun edistäminen, investointien lisääminen ja
työpaikkojen säilyttäminen. Asetuksen tarkistamisella voidaan osaltaan tukea
yritysten kehittämistä ja selviämistä Small Business Act -aloitteen[3] mukaisesti. Tarkistus on myös yksi toisessa sisämarkkinoiden
toimenpidepaketissa[4] luetelluista keskeisistä toimista.
2.           KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
Tätä ehdotusta varten toteutettiin laaja
kuuleminen, jonka yhteydessä yleisöltä, jäsenvaltioilta, muilta toimielimiltä
ja asiantuntijoilta pyydettiin kommentteja voimassa olevan asetuksen ongelmista
ja niiden mahdollisista ratkaisukeinoista. Komissio aloitti 29. maaliskuuta
2012 julkisen kuulemisen, johon saatiin yhteensä 134 vastausta. Komissio otti
huomioon myös Heidelbergin ja Wienin yliopistojen yhteistyönä tekemän
maksukyvyttömyysasetuksen arviointia koskevan ulkoisen tutkimuksen tulokset. Eri uudistusvaihtoehtojen vaikutuksia koskevaa
empiiristä tietoa kerättiin toisessa ulkoisessa tutkimuksessa, jonka tekivät
GHK ja Milieu yhdessä. Molemmat tutkimukset
julkaistaan yhdessä tämän ehdotuksen kanssa oikeusasioiden pääosaston
verkkosivuilla. Kansallisten asiantuntijoiden
kanssa pidettiin kaksi kokousta, huhti- ja lokakuussa 2012. Lisäksi komissio perusti rajat ylittävän
maksukyvyttömyyden yksityisten asiantuntijoiden ryhmän, joka kokoontui viisi
kertaa touko- ja lokakuun 2012 välillä ja käsitteli asetuksen ongelmia, niiden
ratkaisuvaihtoehtoja ja tarkistetun asetuksen laatimista.
Sidosryhmien näkemykset uudistuksen
pääkohdista voidaan tiivistää seuraavasti:
·
Asetuksen soveltamisalan laajentaminen: merkittävä
enemmistö katsoi, että asetuksen olisi katettava myös maksukyvyttömyyttä
edeltävät menettelyt ja hybridimenettelyt. Vaihtelevia näkemyksiä esitettiin
siitä, mitä menettelyyn tarkalleen pitäisi kuulua ja erityisesti siitä, milloin
edellytetään tuomioistuinvalvontaa. Suurin osa vastaajista oli sitä mieltä,
että maksukyvyttömyysasetusta olisi sovellettava yksityishenkilöihin ja
itsenäisiin ammatinharjoittajiin.
·
Toimivalta: kolme neljäsosaa vastaajista hyväksyi
velallisen pääintressien keskuksen lähtökohdaksi päämenettelyn paikan
määrittämisessä. Suurin osa oli kuitenkin sitä mieltä, että velallisen
pääintressien keskuksen käsitteen määrittely oikeuskäytännössä aiheutti
käytännön ongelmia. Miltei puolet vastaajista totesi, että velallisen
pääintressien keskuksen perusteettomasta vaihtamisesta oli todisteita.[5]
·
Päämenettelyn ja sekundäärimenettelyn suhde:
miltei puolet vastaajista oli tyytymättömiä päämenettelyn ja
sekundäärimenettelyn väliseen koordinointiin.
·
Menettelyn julkisuus: kolme neljäsosaa vastaajista
oli sitä mieltä, että maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamispäätöksen
julkaisuvelvollisuuden puuttuminen on ongelma. Miltei puolet mielipiteensä
ilmaisseista katsoi saatavien ilmoittamisessa olevan ongelmia.
·
Yritysryhmien maksukyvyttömyys: melkein puolet
vastaajista arvioi, ettei maksukyvyttömyysasetus toimi tehokkaasti
monikansallisen yritysryhmän jäsenten maksukyvyttömyyden suhteen.
Komissio on analysoinut ehdotuksen pääkohdista
aiheutuvia kustannuksia ja niistä saatavaa hyötyä vaikutustenarvioinnissa, joka
esitetään tämän ehdotuksen ohessa.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
3.1.        Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus

 Maksukyvyttömyysasetuksen ehdotetun uudistamisen eri tekijät voidaan tiivistää seuraavasti: ·               Soveltamisala: Ehdotuksessa laajennetaan asetuksen soveltamisalaa muuttamalla maksukyvyttömyysmenettelyn määritelmää siten, että siihen sisältyy myös sekä hybridimenettely että maksukyvyttömyyttä edeltävä menettely samoin kuin velkavastuusta vapautumista koskeva menettely ja muut luonnollisten henkilöiden maksukyvyttömyyttä koskevat menettelyt, jotka eivät nykyään kuulu määritelmään.
 ·               Toimivalta: Ehdotuksessa selkiytetään toimivaltaa koskevia sääntöjä ja parannetaan toimivallan määrittelyä koskevia menettelysääntöjä.
 ·               Sekundäärimenettely: Ehdotuksella tehostetaan maksukyvyttömyysmenettelyjen hallinnointia, sillä sen mukaan tuomioistuin voi kieltäytyä aloittamasta sekundäärimenettelyä, jos se ei ole välttämätön paikallisten velkojien intressien suojaamiseksi. Ehdotuksessa poistetaan vaatimus, jonka mukaan sekundäärimenettelyn on oltava likvidaatiomenettely, ja parannetaan pää- ja sekundäärimenettelyn välistä koordinaatiota erityisesti laajentamalla yhteistyövaatimukset koskemaan myös asianomaisia tuomioistuimia. ·               Menettelyn julkisuus ja saatavien ilmoittaminen: Ehdotuksessa velvoitetaan jäsenvaltiot julkaisemaan rajat ylittäviä maksukyvyttömyystapauksia koskevat tuomioistuinten päätökset yleisön saatavilla olevassa sähköisessä rekisterissä ja säädetään kansallisten maksukyvyttömyysrekisterien liittämisestä yhteen. Siinä myös otetaan käyttöön vakiolomakkeet saatavien ilmoittamiselle.
 ·               Yritysryhmät: Ehdotuksessa säädetään useita saman yritysryhmän jäseniä käsittävän maksukyvyttömyysmenettelyn koordinoinnista velvoittamalla eri päämenettelyissä mukana olevat selvittäjät ja tuomioistuimet kommunikoimaan keskenään. Lisäksi tällaisessa menettelyssä mukana oleville selvittäjille annetaan menettelylliset välineet pyytää muun asiaa koskevan menettelyn keskeyttämistä ja ehdottaa muille ryhmän jäsenille tervehdyttämissuunnitelmaa.
3.1.1.     Maksukyvyttömyysasetuksen
soveltamisala
Ehdotuksella laajennetaan maksukyvyttömyysasetuksen
soveltamisalaa muuttamalla 1 artiklan 1 kohdassa esitettyä
’maksukyvyttömyysmenettelyn’ nykyistä määritelmää. Soveltamisalaa
ehdotetaan laajennettavaksi menettelyihin, joissa ei ole selvittäjää, mutta
joissa tuomioistuin valvoo tai hallitsee velallisen varoja ja liiketoimia. Muutoksen myötä olisi mahdollista toteuttaa
menettelyjä, joissa velallinen jää omistajaksi eikä selvittäjää määrätä. Näin
voitaisiin hyötyä asetuksella käyttöön otetusta maksukyvyttömyysmenettelyn
vaikutusten koko EU:n laajuisesta tunnustamisesta. Sen
ansiosta asetuksen soveltamisalaan voisi myös kuulua useampia henkilökohtaista
maksukyvyttömyyttä koskevia järjestelyjä. Lisäksi
ehdotuksessa esitetään nimenomaista viittausta velkajärjestelyjä koskeviin
menettelyihin ja tervehdyttämisen tarkoitukseen, jotta mukaan voidaan ottaa
myös ne menettelyt, joiden ansiosta velallinen voi sopia velkojiensa kanssa
järjestelyistä maksukyvyttömyyttä edeltävässä vaiheessa. Muutosten ansiosta asetus noudattaisi paremmin rajat ylittäviä maksukyvyttömyysmenettelyjä
koskevassa Uncitralin mallilaissa[6] valittua
lähestymistapaa.
Asetuksen soveltamisalan laajentaminen on
tärkeää, jotta voidaan varmistaa maksukyvyttömyyttä edeltävien menettelyjen ja
hybridimenettelyjen tehokas toiminta rajat ylittävissä tilanteissa. Mukaan ei
kuitenkaan pitäisi ottaa luottamuksellisia maksukyvyttömyysmenettelyjä. Jäsenvaltioissa on käytössä useita
maksukyvyttömyysmenettelyjä, joissa velallinen käy (tiettyjen) velkojien kanssa
neuvotteluja jälleenrahoitusta tai uudelleenjärjestelyä koskevan sopimuksen
tekemisestä, mutta näitä tietoja ei haluta julkistaa.
Tällaisiin menettelyihin saattaa sisältyä yksittäisiä
täytäntöönpanotoimia koskeva moratorio tai ne saattavat estää tietyn ajan
velkojia hakemasta maksukyvyttömyysmenettelyyn asettamista, koska velalliselle
halutaan antaa hieman ”hengähdysaikaa”. Vaikka
näillä menettelyillä saattaa olla tärkeä rooli joissakin jäsenvaltioissa,
niiden sopimusperusteisuus ja luottamuksellisuus vaikeuttavat niiden
vaikutusten EU:n laajuista tunnustamista, sillä toisessa jäsenvaltiossa oleva
tuomioistuin tai velkoja ei voi tietää tällaisen menettelyn vireillepanosta. Tällainen järjestely voi kuitenkin kuulua
maksukyvyttömyysasetuksen soveltamisalaan heti, kun siitä tulee julkinen.
Ehdotuksessa ei muuteta nykyistä järjestelmää,
jonka mukaan asetuksen soveltamisalaan kuuluvat kansalliset
maksukyvyttömyysmenettelyt luetellaan liitteessä A, ja jäsenvaltiot päättävät,
ilmoitetaanko tietty maksukyvyttömyysmenettely sisällytettäväksi kyseiseen liitteeseen. Ehdotuksessa otetaan kuitenkin käyttöön järjestely,
jonka mukaan komissio arvioi, täyttääkö ilmoitettu kansallinen
maksukyvyttömyysmenettely muutetun määritelmän edellytykset. Näin varmistetaan, että liitteessä luetellaan
ainoastaan asetuksessa vahvistettujen sääntöjen mukaiset menettelyt.
3.1.2.     Toimivalta aloittaa
maksukyvyttömyysmenettely
Ehdotuksessa säilytetään velallisen
pääintressien keskuksen käsite. Näin varmistetaan, että asia käsitellään sillä
oikeudenkäyttöalueella, johon velallisella on todellinen yhteys, eikä yrityksen
edustajien valitsemalla oikeudenkäyttöalueella. Velallisen
pääintressien keskukseen perustuva lähestymistapa on myös kansainvälisen
näkemyksen mukainen, sillä se on valittu rajat ylittäviä
maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevassa Uncitralin mallilaissa oikeudenkäyttöä
koskevaksi standardiksi. Ehdotuksessa
täydennetään velallisen pääintressien keskuksen määritelmää, jotta oikeusalan
toimijoiden olisi helpompi määrittää se. Samalla määritellään luonnollisia
henkilöitä koskeva velallisen pääintressien keskus. Lisäksi
uudessa johdanto-osan kappaleessa selkiytetään olosuhteita, joissa voidaan
kumota oletus, että oikeushenkilön pääintressien keskuksen katsotaan
sijaitsevan tämän sääntömääräisessä kotipaikassa. Johdanto-osan
kappaleen teksti on Euroopan unionin tuomioistuimen Interediliä koskevasta
päätöksestä[7].
Ehdotuksessa myös parannetaan
menettelysääntöjä menettelyn aloittamista koskevan toimivallan määrittämiseksi.
Ehdotuksen mukaan tuomioistuimen on viran puolesta selvitettävä toimivaltansa
ennen maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista ja esitettävä päätöksessään,
mihin sen toimivalta perustuu. Lisäksi ehdotuksessa annetaan kaikille
ulkomaisille velkojille oikeus hakea muutosta aloittamispäätökseen ja
varmistetaan, että näille velkojille tiedotetaan aloittamispäätöksestä, jotta
ne voivat käyttää oikeuksiaan tehokkaasti. Näillä muutoksilla pyritään
varmistamaan, että menettely aloitetaan ainoastaan, jos kyseisellä
jäsenvaltiolla todella on toimivalta. Näin pitäisi voida vähentää tapauksia,
joissa asianosaiset hakevat edullisempaa oikeusasemaa muuttamalla velallisen
pääintressien keskusta perusteettomasti ja totuudenvastaisesti.
Ehdotuksessa selvitetään, että
tuomioistuimella, joka aloittaa maksukyvyttömyysmenettelyn, on toimivalta myös
maksukyvyttömyysmenettelyistä välittömästi johtuvissa tai niihin läheisesti
liittyvissä kanteissa. Tällaisia ovat esimerkiksi takaisinsaantikanteet.
Muutoksella kodifioidaan unionin tuomioistuimen asiassa ”DekoMarty”[8] vahvistama oikeuskäytäntö. Jos tällainen kanne liittyy toiseen samaa
vastaajaa koskevaan kanteeseen, joka perustuu yleiseen yksityis- ja
kauppaoikeuteen, ehdotuksen mukaan selvittäjällä on mahdollisuus viedä molemmat
kanteet vastaajan kotipaikan tuomioistuimiin, jos ne ovat toimivaltaisia
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja
täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta
2000 annetun asetuksen (EY) N:o 44/2001[9],
sellaisena kuin se on muutettuna, mukaisesti. Tämän säännön ansiosta selvittäjä
voi esimerkiksi nostaa samassa tuomioistuimessa maksukyvyttömyyslainsäädäntöön
perustuvan johtajan vastuuvelvollisuuteen liittyvän kanteen samaan aikaan kuin
vahingonkorvaus- tai yritysoikeuteen perustuvan kanteen kyseistä johtajaa
vastaan.
3.1.3.     Sekundäärimenettely
Asetukseen ehdotetaan useita muutoksia, joiden
tarkoituksena on tehostaa velallisen omaisuuden hallinnointia silloin, kun
velallisella on toimipaikka toisessa jäsenvaltiossa.
·
Kun tuomioistuin saa sekundäärimenettelyn
aloittamista koskevan hakemuksen, sen pitäisi päämenettelyn selvittäjän
pyynnöstä voida kieltäytyä aloittamisesta tai lykätä päätöstä, mikäli
aloittaminen ei ole välttämätöntä paikallisten velkojien intressien
suojaamiseksi. Tämä olisi tilanne esimerkiksi, jos sijoittaja tekee tarjouksen
ostaakseen yrityksen toiminnan jatkuvuuden periaatteen pohjalta ja tarjous
olisi paikallisten velkojien kannalta edullisempi kuin yrityksen varojen
likvidointi. Sekundäärimenettelyn aloittamisen ei myöskään pitäisi olla
välttämätöntä, jos päämenettelyn selvittäjä lupaa paikallisille velkojille,
että heitä kohdellaan päämenettelyssä samoin kuin jos sekundäärimenettely olisi
aloitettu ja varoja jaettaessa noudatetaan samoja oikeuksia, jotka niillä olisi
tällöin ollut saatavien määrittämisen ja maksunsaantijärjestyksen osalta.
Tällaista ”keinotekoisen” sekundäärimenettelyn käytäntöä on sovellettu useissa
rajat ylittävissä maksukyvyttömyysmenettelyissä, joiden pääkäsittely on
aloitettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa (erityisesti maksukyvyttömyysmenettelyissä,
joissa mukana ovat olleet Collins&Aikman, MG Rover ja Nortel Networks).
Brittiläiset tuomioistuimet valtuuttivat brittiselvittäjät jakamaan osan
varoista sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jossa toimipaikka sijaitsi.
Koska tällainen menettely ei ole monenkaan jäsenvaltion oikeudessa mahdollinen,
ehdotuksessa vahvistetaan aineellinen oikeussääntö, jonka nojalla selvittäjä
voi antaa paikallisille velkojille tällaiset omaisuuden osalta sitovat
sitoumukset.
·
Ehdotettu muutos ei vaikuta selvittäjän
mahdollisuuteen pyytää sekundäärimenettelyn aloittamista, jos tämä helpottaa
monimutkaisten tapausten hallinnointia, esimerkiksi jos sijoittautumisvaltiossa
on irtisanottava huomattava määrä työntekijöitä. Tällöin voi olla edelleen
hyödyllistä aloittaa paikallinen menettely ja määrätä paikallinen selvittäjä,
jotta velallisen omaisuutta voidaan hallinnoida mahdollisimman tehokkaasti.
·
Ehdotuksessa velvoitetaan tuomioistuin, joka saa
sekundäärimenettelyn aloittamista koskevan hakemuksen, kuulemaan päämenettelyn
selvittäjää ennen päätöksen tekemistä. Tällä muutoksella pyritään varmistamaan,
että kyseinen tuomioistuin on täysin tietoinen selvittäjän kartoittamista
tervehdyttämis- tai uudelleenjärjestelyvaihtoehdoista ja pystyy arvioimaan
kunnolla sekundäärimenettelyn aloittamisen seuraukset. Velvoitteeseen liittyy
se, että selvittäjällä on oikeus hakea muutosta sekundäärimenettelyn
aloittamispäätökseen.
·
Ehdotuksessa poistetaan nykyinen vaatimus, jonka
mukaan sekundäärimenettelyjen on oltava likvidaatiomenettelyjä.
Sekundäärimenettelyn aloittava tuomioistuin voi valita minkä tahansa menettelyn
– myös rakenneuudistuksen – joka on mahdollinen kansallisen lainsäädännön
nojalla. Tällä muutoksella varmistetaan, ettei sekundäärimenettelyn
aloittaminen automaattisesti estä velallisen tervehdyttämistä tai
rakenneuudistusta. Tämän muutoksen ei pitäisi vaikuttaa valtiontuen perimistä
koskeviin sääntöihin eikä maksukyvyttömiltä yrityksiltä perimistä koskevaan
unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön[10].
·
Lisäksi ehdotuksella parannetaan pää- ja
sekundäärimenettelyn välistä koordinointia laajentamalla nyt ainoastaan
selvittäjiin sovellettava yhteistyötä koskeva velvoite myös pää- ja
sekundäärimenettelyssä mukana oleviin tuomioistuimiin. Näin tuomioistuimet
velvoitetaan tekemään yhteistyötä ja kommunikoimaan keskenään. Lisäksi
selvittäjien on tehtävä yhteistyötä ja kommunikoitava toisessa jäsenvaltiossa
menettelyssä mukana olevan tuomioistuimen kanssa. Tuomioistuinten välinen
yhteistyö parantaa pää- ja sekundäärikäsittelyn koordinointia. Se voi olla
keskeisen tärkeää erityisesti, jos halutaan varmistaa onnistunut
rakenneuudistus esimerkiksi tervehdyttämissuunnitelman vahvistamista koskevalla
selvittäjien välisellä sopimuksella.
3.1.4.     Maksukyvyttömyysmenettelyn
julkisuus ja saatavien ilmoittaminen
Ehdotuksen mukaan maksukyvyttömyysmenettelystä
on julkaistava tietyt vähimmäistiedot sähköisessä rekisterissä, joka on
suurelle yleisölle avoin ja maksuton. Tämä velvoite koskee
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittavaa tuomioistuinta ja aloittamispäivää.
Päämenettelyn osalta on ilmoitettava menettelyn päättymispäivä,
menettelytyyppi, velallinen, määrätty selvittäjä, menettelyn aloittamispäätös
sekä selvittäjän määräämistä koskeva päätös (jos se on eri kuin
aloittamispäätös) sekä saatavien ilmoittamisen määräaika. Koska kansalliset
oikeusjärjestelmät ovat erilaisia maksukyvyttömyysmenettelyjen julkisuuden ja
velkojien eri tarpeiden suhteen, velvoite julkaista nämä tiedot on rajattu
koskemaan yrityksiä sekä itsenäisiä ja riippumattomia ammatinharjoittajia, eikä
se koske kuluttajiin liittyviä maksukyvyttömyysmenettelyjä. Ehdotuksessa
perustetaan kansallisten rekisterien yhteenliittämistä varten järjestelmä,
johon pääsee Euroopan oikeusportaalin kautta. Komissio määrittää
täytäntöönpanosäädöksellä yhteiset vähimmäisvaatimukset rekistereissä
tehtäville hauille ja maksukyvyttömyysrekistereissä julkaistaviin tietoihin
perustuvien tulosten saamiselle. Kansallisten rekistereiden yhteenliittämisellä
varmistetaan, että tuomioistuin, jolle on tehty sekundäärimenettelyn
aloittamista koskeva hakemus, pystyy päättelemään, onko tiettyyn velalliseen
liittyviä menettelyjä jo aloitettu muussa jäsenvaltiossa. Samoin velkojat
saavat tietää, onko samaa velallista koskevia menettelyjä aloitettu, ja jos on,
mitä oikeuksia selvittäjällä mahdollisesti on. Jos velalliset ovat yrityksiä,
jäsenvaltiot voivat käyttää perustana keskus-, kauppa- ja yhtiörekistereiden
yhteenliittämistä koskevasta 13 päivänä kesäkuuta 2012 annetusta Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2012/17/EU[11] johtuvia velvoitteita. Tämän asetuksen soveltamista varten yksinään
tieto, että velallista koskeva menettely on aloitettu, ei ole riittävä rajat
ylittävien maksukyvyttömyysmenettelyjen koordinoimista varten, jotta velkojat
voisivat käyttää näihin menettelyihin liittyviä oikeuksiaan.
Ehdotuksen avulla ulkomaiset velkojat,
erityisesti pienet velkojat ja pienet ja keskisuuret yritykset, voivat
ilmoittaa saatavansa aiempaa helpommin kolmella tavalla. Ensinnäkin
ehdotuksessa vahvistetaan kaksi vakiolomaketta, jotka otetaan käyttöön
täytäntöönpanosäädöksellä. Näistä toinen on velkojille lähetettävää ilmoitusta
ja toinen saatavien ilmoittamista varten. Lomakkeet ovat saatavilla kaikilla
Euroopan unionin virallisilla kielillä, mikä vähentää käännöskustannuksia.
Toiseksi ulkomaisille velkojille annetaan menettelyn aloittamista koskevan
ilmoituksen julkaisemisesta maksukyvyttömyysrekisterissä vähintään 45 päivää
aikaa ilmoittaa saatavansa riippumatta siitä, sovelletaanko kansallisessa
lainsäädännössä lyhyempää aikaa. Niille on myös ilmoitettava, jos niiden oma
saatava on kiistetty, ja annettava mahdollisuus täydentää annettuja todisteita
saatavan toteennäyttämiseksi. Kolmanneksi oikeudellinen edustus ei ole
pakollista ilmoitettaessa saatavaa ulkomaiselle oikeudenkäyttöalueelle, mikä
vähentää velkojien kustannuksia.
3.1.5.     Yritysryhmien jäsenten
maksukyvyttömyys
Ehdotuksessa luodaan erityinen oikeudellinen
kehys yritysryhmien jäsenten maksukyvyttömyyden käsittelyä varten. Samalla
kuitenkin säilytetään voimassa olevan maksukyvyttömyysasetuksen taustalla oleva
oikeushenkilökohtainen lähestymistapa. Ehdotuksessa otetaan käyttöön velvoite
koordinoida saman yritysryhmän eri jäsenten maksukyvyttömyysmenettelyjä
velvoittamalla tässä mukana olevat selvittäjät ja tuomioistuimet tekemään
toistensa kanssa yhteistyötä samaan tapaan kuin pää- ja sekundäärimenettelyn
kohdalla. Tällaisella yhteistyöllä voi olla erilaisia muotoja asian
olosuhteista riippuen. Selvittäjien olisi erityisesti vaihdettava asiaa
koskevia tietoja ja tehtävä yhteistyötä tervehdyttämis- tai
uudelleenjärjestelysuunnitelmaa laadittaessa, kun tämä on aiheellista.
Mahdollisuus tehdä yhteistyötä selvittäjien välisten sopimusten avulla
mainitaan erityisesti tämän välineen käytännön merkityksen tunnustamiseksi ja
käytön edistämiseksi. Tuomioistuinten olisi tehtävä yhteistyötä erityisesti
vaihtamalla tietoja, koordinoimalla tarvittaessa sellaisten selvittäjien
määräämistä, jotka voivat tehdä yhteistyötä toistensa kanssa, ja hyväksymällä
selvittäjien niille esittämiä sopimuksia.
Lisäksi ehdotuksessa annetaan jokaiselle
selvittäjälle tietty asema saman ryhmän toista jäsentä koskevassa menettelyssä.
Selvittäjällä on erityisesti oikeus tulla kuulluksi tällaisessa muussa
menettelyssä, pyytää sen keskeyttämistä ja ehdottaa siinä
tervehdyttämissuunnitelmaa tavalla, jonka avulla asianomainen velkojatoimikunta
tai tuomioistuin voi tehdä sitä koskevan päätöksen. Selvittäjällä on myös
oikeus osallistua velkojainkokoukseen. Näiden menettelyllisten välineiden avulla
se selvittäjä, jonka edun mukaista kaikkien asianomaisten yritysten
rakenneuudistuksen onnistuminen ensisijaisesti on, voi virallisesti toimittaa
tervehdyttämissuunnitelmansa ryhmän jäsentä koskevaan menettelyyn, vaikka
kyseisen menettelyn selvittäjä olisi haluton tekemään yhteistyötä tai
vastustaisi suunnitelmaa.
Koska ehdotus koskee saman ryhmän jäseniä
koskevien erillisten menettelyjen koordinointia, sillä ei pyritä estämään
tiukasti toisiinsa liittyneiden yritysten ryhmien nykyistä käytäntöä, jonka
mukaan kaikkien ryhmän jäsenten pääintressien keskus on samassa paikassa,
jolloin menettely voidaan aloittaa yhdessä oikeuspaikassa.
3.2.        Oikeusperusta
Ehdotuksella muutetaan asetusta (EY) N:o
1346/2000, jonka oikeusperusta oli aluksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen
61 artiklan c alakohta ja 67 artiklan 1 kohta. Lissabonin sopimuksen
voimaantulon jälkeen vastaava oikeusperusta on ollut Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan a, c ja f alakohta.
Perussopimuksiin liitetyn, Tanskan asemaa
koskevan pöytäkirjan nojalla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
kolmannen osan V osastoa ei sovelleta Tanskaan. Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen V osastoa ei sovelleta myöskään Yhdistyneeseen
kuningaskuntaan ja Irlantiin, paitsi jos nämä kaksi maata päättävät toisin
niiden asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä
pöytäkirjassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Jos komission ehdotuksessa
kuitenkin muutetaan voimassa olevaan säädöstä eivätkä Yhdistynyt kuningaskunta
tai Irlanti käytä oikeuttaan osallistua muuttavaan toimenpiteeseen, neuvosto
voi päättää komission ehdotuksesta, että kyseisen maan osallistumattomuus
voimassa olevaan toimenpiteeseen siinä muodossa kuin se on muutettuna tekee kyseisen
toimenpiteen soveltamisen muissa jäsenvaltioissa tai unionissa mahdottomaksi,
jolloin ilmoituksen tekemisaikaa jatketaan. Jos asianomainen maa ei ole
päättänyt osallistua jatketun jakson loppuun mennessä, voimassaoleva toimenpide
ei enää sido sitä eikä sitä sovelleta siihen.
3.3.        Toissijaisuus- ja
suhteellisuusperiaatteet
Edellä esitetyt maksukyvyttömyysasetuksen
tarkistuksen eri tekijät ovat toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden
mukaisia. Toissijaisuuden osalta voidaan todeta, etteivät jäsenvaltiot voi
saada yksin aikaan ehdotettuja muutoksia, jotka edellyttävät
maksukyvyttömyysasetuksen nykyisten sääntöjen muuttamista soveltamisalan,
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskevan toimivallan,
sekundäärimenettelyjä koskevien säännösten, päätösten julkaisemisen ja
saatavien ilmoittamisen osalta. Maksukyvyttömyysasetuksen muuttaminen
edellyttää aina unionin lainsäätäjän puuttumista. Teoriassa jäsenvaltiot
voisivat huolehtia sähköisten maksukyvyttömyysrekistereiden luomisesta yksin,
mutta niiden yhteenliittäminen edellyttää toimia unionin tasolla. Tämän vuoksi
jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa ehdotetun toimen tavoitteita –
maksukyvyttömyysrekistereiden yhteenliittämistä koko EU:ssa – riittävissä
määrin yksin, vaan tavoitteet toteutuvat paremmin unionin tason toiminnalla.
Suhteellisuuden osalta ehdotetun toimen
sisältö ja muoto eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen perussopimusten tavoitteiden
saavuttamiseksi. Lisäksi ehdotuksen liitteenä oleva vaikutustenarviointi
osoittaa, että kunkin ehdotetun tarkistuksen hyödyt ovat niistä aiheutuvia
kustannuksia suuremmat. Tämän vuoksi ehdotetut toimenpiteet ovat
oikeasuhteisia.
3.4.        Vaikutus perusoikeuksiin
Kuten ehdotukseen liitetyssä
vaikutustenarvioinnissa yksityiskohtaisesti kuvataan, ehdotus on kaikilta osin
Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen oikeuksien mukainen
komission tiedonannon ”Euroopan unionin strategia perusoikeuskirjan panemiseksi
tehokkaasti täytäntöön” mukaisesti. Muutoksilla parannetaan rajat ylittävissä
maksukyvyttömyystapauksissa mukana olevien henkilöiden tilannetta: näiden
omistusoikeutta, elinkeinovapautta, oikeutta tehdä työtä, liikkumis- ja
oleskeluvapautta sekä oikeutta tehokkaaseen oikeussuojakeinoon. Julkisen sähköisen maksukyvyttömyysrekisterin
perustamista koskevalla muutosehdotus on henkilötietojen suojaa koskevan
oikeuden mukainen tavalla, joka on tavoitteisiin nähden oikeasuhteinen, sillä
kyseisten toimenpiteiden käyttöönotolla varmistetaan, että tietosuojaa koskevaa
direktiiviä 95/46/EY noudatetaan.
4.           VAIKUTUS TALOUSARVIOON
Ehdotuksella on rajallinen vaikutus EU:n
talousarvioon. Tietotekninen sovellus maksukyvyttömyysrekistereiden
yhteenliittämistä varten on jo kehitetty ja sitä pidetään yllä Euroopan
oikeusportaalin yhteydessä. Vaikutukset EU:n talousarvioon vuosina 2014–2020
aiheutuvat ainoastaan tietoteknisen sovelluksen ylläpito- ja
päivityskustannuksista. Nämä kustannukset ovat yhteensä 1 500 000 euroa vuosina
2014–2020 ja ne maksettaisiin tulevan oikeusalan ohjelman
kokonaismäärärahoista.[12]
2012/0360 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
maksukyvyttömyysmenettelyistä annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen, kun ehdotus
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[13],
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua[14],
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Neuvoston asetuksella (EY) No
1346/2000[15]
on luotu eurooppalaiset puitteet rajat ylittäville maksukyvyttömyysmenettelyille
Euroopassa. Siinä määritellään, millä jäsenvaltiolla on toimivalta aloittaa
maksukyvyttömyysmenettely, vahvistetaan yhtenäiset lainvalintasäännöt ja
säädetään maksukyvyttömyyteen liittyvien päätösten tunnustamisesta ja
täytäntöönpanosta sekä pää- ja sekundäärimenettelyjen koordinoinnista.
(2)       Asetuksen (EY) N:o 1346/2000
soveltamista koskevassa, 12 päivänä joulukuuta 2012 annetussa komission
kertomuksessa[16]
todetaan, että asetus toimii yleisesti hyvin, mutta eräiden sen säännösten
soveltamista on syytä parantaa rajat ylittävien maksukyvyttömyysmenettelyjen
hallinnoinnin tehostamiseksi.
(3)       Asetuksen (EY) N:o 1346/2000
soveltamisala olisi laajennettava kattamaan myös menettelyt, joilla edistetään
taloudellisesti elinkelpoisten velallisten tervehdyttämistä, jotta terveet
yritykset voivat jatkaa toimintaansa ja yrittäjät saada uuden mahdollisuuden.
Erityisesti se olisi laajennettava menettelyihin, jotka koskevat velallisen
rakenneuudistusta maksukyvyttömyyttä edeltävässä vaiheessa tai joissa yrityksen
johto jää entiselleen. Asetuksen pitäisi myös kattaa sellaisten kuluttajien ja
itsenäisten ammatinharjoittajien, jotka eivät täytä nykyisen asetuksen
vaatimuksia, velkavastuusta vapautumiseen liittyvät menettelyt.
(4)       Maksukyvyttömyysmenettelyn
aloittamista koskevia sääntöjä olisi selkiytettävä ja toimivallan määrittämistä
koskevia menettelysääntöjä parannettava. Myös maksukyvyttömyysmenettelystä
välittömästi johtuvia tai siihen läheisesti liittyviä kanteita koskevasta
toimivallasta olisi vahvistettava selkeä sääntö.
(5)       Vaatimus, jonka mukaan
sekundäärimenettelyn on oltava likvidaatiomenettely, olisi poistettava, jotta
voitaisiin parantaa maksukyvyttömyysmenettelyjen tehoa silloin, kun velkojalla
on toimipaikka toisessa jäsenvaltiossa. Lisäksi tuomioistuimen olisi voitava
kieltäytyä aloittamasta sekundäärimenettelyä, jos se ei ole välttämätön
paikallisten velkojien intressien suojaamiseksi. Pää- ja sekundäärikäsittelyn
välistä koordinointia olisi parannettava erityisesti velvoittamalla mukana
olevat tuomioistuimet tekemään yhteistyötä.
(6)       Mukana olevien velkojien ja
tuomioistuinten tiedonsaannin parantamiseksi ja rinnakkaisten
maksukyvyttömyysmenettelyjen estämiseksi jäsenvaltioiden olisi julkaistava
rajat ylittäviä maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevat oleelliset päätökset
julkisessa sähköisessä rekisterissä. Myös maksukyvyttömyysrekistereiden
yhteenliittämisestä olisi säädettävä. Saatavien ilmoittamista varten olisi
otettava käyttöön vakiolomakkeet ulkomaisten velkojien tehtävien
helpottamiseksi ja käännöskulujen vähentämiseksi.
(7)       Olisi annettava erityiset
säännöt sellaisten menettelyjen koordinointiin, joissa on mukana saman
yritysryhmän eri jäseniä. Eri maksukyvyttömyysmenettelyissä mukana olevat
selvittäjät ja tuomioistuimet olisi velvoitettava tekemään yhteistyötä ja
kommunikoimaan keskenään. Lisäksi kaikilla mukana olevilla selvittäjillä olisi
oltava menettelylliset välineet esittää tervehdyttämissuunnitelma
maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena olevalle yritysryhmälle ja pyytää
tarvittaessa muuta yritystä kuin sitä, jota varten selvittäjä on määrätty,
koskevan maksukyvyttömyysmenettelyn keskeyttämistä. Ilmaisun ’yritysryhmä’
määritelmän olisi katsottava koskevan ainoastaan maksukyvyttömyysasioita, eikä
sillä saisi olla vaikutusta ryhmiä koskeviin yritysnäkökohtiin.
(8)       Jotta asetusta voitaisiin
mukauttaa nopeasti jäsenvaltioiden ilmoittamiin kansallisten
maksukyvyttömyyslakien muutoksiin, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä
liitteiden muutosten osalta säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn
sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio
toteuttaa asiaa valmistellessaan asianmukaiset kuulemiset, myös
asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja
laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan
parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(9)       Jotta asetuksen (EY) N:o
1346/2000 täytäntöönpanolle voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset,
komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi
käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti
jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä
helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[17] mukaisesti.
(10)     Tämän vuoksi asetusta (EY) N:o
1346/2000 olisi muutettava.
(11)     Tämän asetuksen muuttaminen ei
saisi vaikuttaa sääntöihin, jotka koskevat valtiontuen perimistä takaisin
maksukyvyttömiltä yrityksiltä, sellaisina kuin Euroopan unionin tuomioistuin on
niitä oikeuskäytännössään tulkinnut (C-454/09, komissio v. Italia – ”New
Interline”). Jos valtiontuen täysimääräinen takaisin periminen ei ole
mahdollista, koska perintämääräys koskee maksukyvyttömyysmenettelyssä olevaa
yritystä, kyseisen menettelyn olisi aina oltava likvidaatiomenettely, joka
johtaa tuensaajan toiminnan päättymiseen lopullisesti ja tämän omaisuuden
rahaksimuuttoon.
(12)     Euroopan unionista tehtyyn
sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen
kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen
osalta tehdyssä pöytäkirjassa 1 ja 2 artiklan mukaisesti [Yhdistynyt
kuningaskunta ja Irlanti ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän
asetuksen hyväksymiseen ja soveltamiseen]/[Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti
eivät osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen eikä se sido niitä eikä sitä
sovelleta niihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan
4 artiklan soveltamista].
(13)     Euroopan unionista tehtyyn
sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä,
Tanskan asemaa koskevassa pöytäkirjassa olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti
Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä
sovelleta Tanskaan,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan neuvoston asetus (EY)
N:o 1346/2000 seuraavasti:
(1)
Korvataan johdanto-osan 2 kappaleessa viittaus 65
artiklaan viittauksella 81 artiklaan.
(2)
Korvataan johdanto-osan 3, 5, 8, 11, 12, 14 ja 21
kappaleessa ilmaisu ’yhteisö’ ilmaisulla ’unioni’.
(3)
Korvataan johdanto-osan 4 kappale seuraavasti:
”(4)   Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan
kannalta on tarpeen välttää kannustamasta osapuolia siirtämään omaisuutta tai
oikeudenkäyntejä jäsenvaltiosta toiseen edullisemman oikeusaseman saamiseksi
konkurssivelkojien vahingoksi (”forum shopping”).”
(4)
Korvataan johdanto-osan 6 kappale seuraavasti:
”(6)   Tähän asetukseen olisi sisällyttävä
säännöksiä, joilla säännellään toimivaltaa aloittaa maksukyvyttömyysmenettely
ja menettely, joka johtuu välittömästi maksukyvyttömyysmenettelystä ja liittyy
siihen läheisesti. Tässä asetuksessa olisi myös säädettävä kyseisissä
menettelyissä tehtyjen päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä
maksukyvyttömyysmenettelyssä sovellettavasta laista. Lisäksi tähän asetukseen
olisi sisällyttävä säännöt sellaisten maksukyvyttömyysmenettelyjen
koordinoinnista, jotka koskevat samaa velallista tai useita saman yritysryhmän
jäseniä.”
(5)
Korvataan johdanto-osan 7 kappale seuraavasti:
”(7)   Maksukyvyttömien yhtiöiden tai muiden
oikeushenkilöiden likvidaatioon liittyvät maksukyvyttömyysmenettelyt,
oikeudelliset järjestelyt, akordi ja muut vastaavat menettelyt eivät kuulu
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja
täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000
annetun asetuksen (EY) N:o 44/2001[18]
soveltamisalaan. Näiden menettelyjen olisi kuuluttava tämän asetuksen
soveltamisalaan. Tämän asetuksen tulkinnassa olisi pyrittävä välttämään näiden
kahden säädöksen väliset aukot sääntelyssä.”
(6)
Korvataan johdanto-osan 9 kappale seuraavasti:
”(9)   Tätä asetusta olisi sovellettava
maksukyvyttömyysmenettelyihin, jotka täyttävät tässä asetuksessa vahvistetut
edellytykset, riippumatta siitä, onko velallinen luonnollinen henkilö vai
oikeushenkilö, elinkeinonharjoittaja vai yksityishenkilö. Kyseiset
maksukyvyttömyysmenettelyt on lueteltu tyhjentävästi liitteessä A. Kun
kansallinen menettely mainitaan liitteessä A, tätä asetusta olisi sovellettava
ilman toisen jäsenvaltion tuomioistuinten tarkasteluja siitä, täyttyvätkö tässä
asetuksessa vahvistetut edellytykset. Vakuutusyrityksiä, luottolaitoksia ja
sijoituspalveluyrityksiä koskevat maksukyvyttömyysmenettelyt, siinä määrin kuin
ne kuuluvat luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4 päivänä
huhtikuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2001/24/EY[19],
sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamisalaan, sekä yhteissijoitusyritykset
olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Tällaisten
yritysten ei pitäisi kuulua tämän asetuksen soveltamisalaan sen vuoksi, että ne
kuuluvat erityisjärjestelyjen piiriin, ja kansallisilla valvontaviranomaisilla
on laajat valtuudet puuttua niiden asioihin.”
(7)
Lisätään johdanto-osaan 9 a kappale seuraavasti:
”(9 a) Tämän asetuksen soveltamisala olisi
laajennettava kattamaan myös menettelyt, joilla edistetään taloudellisesti
elinkelpoisten velallisten tervehdyttämistä, jotta terveet yritykset voivat
jatkaa toimintaansa ja yrittäjät saada uuden mahdollisuuden. Erityisesti se
olisi laajennettava menettelyihin, jotka koskevat velallisen rakenneuudistusta
maksukyvyttömyyttä edeltävässä vaiheessa, menettelyihin, joissa johto jää
entiselleen, ja menettelyihin, jotka liittyvät kuluttajien ja itsenäisten
ammatinharjoittajien velkavastuusta vapautumiseen. Koska näihin menettelyihin
ei välttämättä määrätä selvittäjää, niiden olisi kuuluttava tämän asetuksen
soveltamisalaan, jos ne toteutetaan tuomioistuimen valvonnassa tai seurannassa.
Tässä yhteydessä ilmaisun ’valvonta’ olisi katettava tilanteet, joihin
tuomioistuin puuttuu velkojan tai asianomaisen osapuolen muutoksenhaun
perusteella.”
(8)
Korvataan johdanto-osan 10 kappale seuraavasti:
”(10) Maksukyvyttömyysmenettelyissä ei
välttämättä edellytetä toimivaltaisen oikeusviranomaisen toimenpiteitä; ilmaisu
’tuomioistuin’ olisi ymmärrettävä laajasti, niin että siihen sisältyy henkilö
tai toimielin, joka on kansallisen lain mukaan toimivaltainen päättämään
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta. Jotta tätä asetusta voitaisiin
soveltaa, menettelyjen (jotka käsittävät laissa säädettyjä toimenpiteitä ja
muodollisuuksia) olisi oltava sekä asetuksen säännösten mukaisia että myös
virallisesti tunnustettuja ja oikeudellisesti sitovia siinä jäsenvaltiossa,
jossa maksukyvyttömyysmenettely aloitetaan.”
(9)
Lisätään johdanto-osaan uusi 12 a kappale
seuraavasti:
”(12 a)           Toimivaltaisen
tuomioistuimen olisi ennen maksukyvyttömyyttä koskevan menettelyn aloittamista
tarkasteltava viran puolesta, sijaitseeko velallisen pääintressien keskus tai toimipaikka
todella sen tuomioalueella. Jos asian olosuhteet aiheuttavat epäilyjä
tuomioistuimen toimivallasta, tuomioistuimen olisi vaadittava velallista
toimittamaan lisätodisteita väitteidensä tueksi ja antamaan tarvittaessa
velallisen velkojille mahdollisuus esittää näkemyksensä toimivaltakysymyksestä.
Lisäksi velkojilla olisi oltava tehokas oikeussuojakeino maksukyvyttömyyttä
koskevan menettelyn aloittamispäätöstä vastaan.”
(10)
Poistetaan johdanto-osan 13 kappale.
(11)
Lisätään johdanto-osan 13 a ja 13 b kappale
seuraavasti:
”(13 a)           Yrityksen tai muun
oikeushenkilön ’pääintressien keskuksen’ katsotaan sijaitsevan paikassa, jossa
on sen sääntömääräinen kotipaikka. Tämä oletus pitäisi voida kumota, jos
yrityksen keskushallinto sijaitsee eri jäsenvaltiossa kuin sen sääntömääräinen
kotipaikka ja kaikkien tekijöiden kattavassa arvioinnissa käy ilmi tavalla,
joka on kolmansien osapuolten tiedettävissä, että yrityksen johdon ja valvonnan
tosiasiallinen keskus sijaitsee ja sen intressejä hallinnoidaan kyseisessä
muussa jäsenvaltiossa. Sen sijaan oletusta ei pitäisi voida kumota, jos
yrityksen hallinnosta ja valvonnasta vastaavat elimet ovat samassa paikassa
kuin sen sääntömääräinen kotipaikka ja sen hallintoa koskevat päätökset tehdään
siellä tavalla, joka on kolmansien osapuolten tiedettävissä.
(13 b)            Sen jäsenvaltion
tuomioistuimilla, jossa maksukyvyttömyysmenettely aloitetaan, on toimivalta
myös maksukyvyttömyysmenettelyistä välittömästi johtuvissa tai niihin
läheisesti liittyvissä, esimerkiksi takaisinsaantikanteissa. Jos tällainen
kanne liittyy toiseen kanteeseen, joka perustuu yleiseen yksityis- ja
kauppaoikeuteen, selvittäjän pitäisi voida viedä molemmat kanteet vastaajan
kotipaikan tuomioistuimiin, jos hän katsoo asian käsittelyn niissä
tehokkaammaksi. Tämä voi olla tilanne esimerkiksi, jos selvittäjä haluaa
yhdistää maksukyvyttömyyslakiin perustuvan johtajan vastuuvelvollisuutta
koskevan kanteen ja yritys- tai vahingonkorvauslakiin perustuvan kanteen.”
(12)
Lisätään johdanto-osan 19 a ja 19 b kappale
seuraavasti:
”(19 a)           Sekundäärimenettelyt
voivat myös haitata omaisuuden tehokasta hallinnointia. Tämän vuoksi
tuomioistuimen, joka aloittaa sekundäärimenettelyn, pitäisi voida selvittäjän
pyynnöstä lykätä menettelyn aloittamista tai kieltäytyä siitä, jos menettely ei
ole välttämätön paikallisten velkojien etujen suojaamiseksi. Tämän pitäisi olla
tilanne erityisesti, jos selvittäjä sopii omaisuutta sitovasti kohtelevansa
paikallisia velkojia samoin kuin jos sekundäärimenettely olisi aloitettu, ja
soveltavansa jakaessaan siinä jäsenvaltiossa sijaitsevaa omaisuutta, jossa
sekundäärimenettelyn aloittamista on pyydetty, kyseisen jäsenvaltion
maksunsaantijärjestystä koskevia sääntöjä. Asetuksessa pitäisi antaa
selvittäjälle mahdollisuus tehdä tällaisia sitoumuksia.
(19 b)            Jotta paikalliset intressit
voidaan suojata tehokkaasti, päämenettelyn selvittäjän ei pitäisi voida muuttaa
rahaksi tai siirtää sellaisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaa omaisuutta, johon on
perusteettomasti perustettu toimipaikka, erityisesti jos tarkoituksena on estää
mahdollisuus, että intressit kävisivät toteen sekundäärimenettelyn aloittamisen
jälkeen.”
(13)
Korvataan johdanto-osan 20 kappale seuraavasti:
”(20) Pää- ja sekundäärimenettelyt voivat edistää
koko omaisuuden tehokasta rahaksimuuttoa kuitenkin ainoastaan, jos rinnakkaisia
menettelyjä koordinoidaan. Tämä edellyttää etenkin, että eri selvittäjät ja
tuomioistuimet ovat läheisessä yhteistyössä erityisesti antamalla toisilleen
riittävästi tietoja. Päämenettelyn hallitsevan aseman varmistamiseksi tämän
menettelyn selvittäjälle olisi annettava useita mahdollisuuksia vaikuttaa
samanaikaisesti vireillä oleviin sekundäärimenettelyihin. Selvittäjän pitäisi
erityisesti pystyä esittämään tervehdyttämissuunnitelma tai sovintoehdotus tai
hakemaan varojen rahaksimuuton keskeyttämistä sekundäärimenettelyssä.
Selvittäjien ja tuomioistuinten olisi otettava yhteistyössään huomioon
maksukyvyttömyysoikeuden alalla toimivien eurooppalaisten ja kansainvälisten
yhdistysten käyttöön ottamissa viestintä- ja yhteistyöperiaatteissa ja -ohjeissa
vahvistetut, rajat ylittävissä maksukyvyttömyysasioissa toteutettavan
yhteistyön parhaat käytänteet.”
(14)
Lisätään johdanto-osaan 20 a ja 20 b kappale
seuraavasti:
”(20 a)           Tällä asetuksella olisi
varmistettava tehokas hallinnointi maksukyvyttömyysmenettelyissä, jotka
liittyvät yritysryhmän muodostaviin eri yrityksiin. Jos on aloitettu
maksukyvyttömyysmenettely, joka koskee useita samaan yritysryhmään kuuluvia
yrityksiä, tällaista menettelyä olisi koordinoitava hyvin. Mukana oleviin eri
selvittäjiin ja tuomioistuimiin olisi sovellettava samaa velvollisuutta tehdä
yhteistyötä ja kommunikoida keskenään kuin samaa velallista koskevassa pää- ja
sekundäärimenettelyssä. Lisäksi yritysryhmän jäsentä koskevaan menettelyyn
määrätyllä selvittäjällä olisi oltava oikeus ehdottaa toista saman ryhmän
jäsentä koskevassa menettelyssä tervehdyttämissuunnitelmaa, jos tämä on
mahdollista kansallisen maksukyvyttömyyslain nojalla.
(20 b) Yritysryhmien maksukyvyttömyyttä koskevien
sääntöjen käyttöönotolla ei pitäisi rajoittaa tuomioistuimen mahdollisuutta
aloittaa useita samaan yritysryhmään kuuluvien yritysryhmien
maksukyvyttömyysmenettelyjä yhdessä oikeuspaikassa, jos tuomioistuin katsoo,
että näiden yritysten intressien pääkeskus on yhdessä jäsenvaltiossa.
Tällaisissa tilanteissa tuomioistuimen olisi myös voitava määrätä, jos
mahdollista, sama selvittäjä kaikkiin asianomaisiin menettelyihin.”
(15)
Lisätään johdanto-osaan uusi 21 a kappale
seuraavasti:
”(21 a)           On hyvin tärkeää, että
velkojat, joiden asuin- tai kotipaikka tai sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee
unionissa, ovat tietoisia velallistensa omaisuutta koskevien
maksukyvyttömyysmenettelyjen aloittamisesta. Velkojille suuntautuvan nopean
tiedonkulun varmistamiseksi oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen
tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa 13
päivänä marraskuuta 2007 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta
(EY) N:o 1393/2007[20]
ei pitäisi soveltaa silloin, kun tässä asetuksessa viitataan velvoitteeseen
antaa velkojille tietoja. Kaikilla unionin kielillä saatavana olevien
vakiolomakkeiden käytöllä helpotetaan velkojien tehtävää näiden ilmoittaessa
saataviaan toisessa jäsenvaltiossa aloitetussa menettelyssä.”
(16)
Korvataan johdanto-osan 29 kappale seuraavasti:
”(29) Elinkeinotoimintaan liittyvien näkökohtien
vuoksi maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamispäätöksen olennainen sisältö olisi
selvittäjän pyynnöstä julkaistava toisessa jäsenvaltiossa. Jos yrityksellä on
toimipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa, julkaisemisen olisi oltava pakollista siihen
asti kunnes maksukyvyttömyysrekistereiden yhteenliittymisjärjestelmä
perustetaan. Kummassakaan tapauksessa julkaiseminen ei kuitenkaan voi olla
muussa jäsenvaltiossa aloitetun menettelyn tunnustamisen edellytys.”
(17)
Lisätään johdanto-osaan 29 a kappale seuraavasti:
”(29 a)           Mukana olevien velkojien ja
tuomioistuinten tiedonsaannin parantamiseksi ja rinnakkaisten
maksukyvyttömyysmenettelyjen estämiseksi jäsenvaltioiden olisi julkaistava
rajat ylittäviä maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevat oleelliset tiedot
julkisessa sähköisessä rekisterissä. Tässä asetuksessa olisi säädettävä
maksukyvyttömyysrekistereiden yhteenliittämisestä, jotta helpotetaan niiden
velkojien ja tuomioistuinten, joiden koti- tai sijaintipaikka on muissa
jäsenvaltioissa, mahdollisuuksia käyttää näitä tietoja.”
(18)
Korvataan johdanto-osan 31 kappale seuraavasti:
”(31) Tähän asetukseen olisi sisällyttävä
liitteitä, joissa esitetään erityisesti asetuksen soveltamisalaan kuuluvat
kansalliset maksukyvyttömyysmenettelyt. Jotta asetusta voitaisiin mukauttaa
nopeasti jäsenvaltioiden kansallisten maksukyvyttömyyslakien muutoksiin,
komissiolle olisi annettava oikeus tarkistaa liitteitä delegoiduilla
säädöksillä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan
mukaisesti. Komission olisi tarkastettava ennen sellaisten delegoitujen
säädösten antamista, joilla muutetaan liitteissä esitettyjä kansallisia
menettelyjä, että ilmoitettu menettely täyttää tässä asetuksessa vahvistetut
vaatimukset. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja
laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan
parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.”
(19)
Lisätään johdanto-osan 31 a, 31 b ja 31 c kappale
seuraavasti:
”(31 a) Jotta voidaan varmistaa asetuksen
(EY) N:o 1346/2000 täytäntöönpanolle yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle
olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä
säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[21] mukaisesti.
(31 b)            Tässä asetuksessa
kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin
perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Erityisesti tällä asetuksella
pyritään edistämään henkilötietojen suojelua koskevan 8 artiklan,
omistusoikeutta koskevan 17 artiklan ja oikeutta tehokkaisiin
oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen koskevan 47 artiklan
soveltamista.
(31 c) Yksilöiden suojelusta henkilötietojen
käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta
1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[22] ja yksilöiden suojelusta
yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä
ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001[23] sovelletaan henkilötietojen
käsittelyyn tämän asetuksen puitteissa.”
(20)
Korvataan johdanto-osan 32 ja 33 kappaleessa
ilmaisu ’Euroopan yhteisön perustamissopimukseen’ ilmaisulla ’Euroopan unionin
toiminnasta tehtyyn sopimukseen’.
(21)
Korvataan 1 ja 2 artikla seuraavasti:
”1 artikla
Soveltamisala
1.           Tätä asetusta sovelletaan
oikeudellisiin tai hallinnollisiin menettelyihin, väliaikaiset menettelyt
mukaan luettuina, jotka perustuvat maksukyvyttömyyttä tai velkajärjestelyä
koskevaan lakiin ja joissa toiminnan tervehdyttämistä, velkajärjestelyä,
uudelleenjärjestämistä tai velallisen omaisuuden rahaksi muuttamista varten
(a)
velallisen on luovuttava omaisuudestaan kokonaan
tai osittain ja määrätään selvittäjä, tai
(b)
tuomioistuin valvoo tai hallitsee velallisen varoja
ja liiketoimia.
Tässä kohdassa tarkoitetut menettelyt luetellaan
liitteessä A.
2.           Tätä asetusta ei sovelleta
maksukyvyttömyysmenettelyihin, jotka koskevat
(a)
vakuutusyrityksiä,
(b)
luottolaitoksia,
(c)
sijoituspalveluyrityksiä, jos ne kuuluvat
direktiivin 2001/24/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamisalaan, ja
(d)
yhteissijoitusyrityksiä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
(a)
”maksukyvyttömyysmenettelyllä” liitteessä A
lueteltuja menettelyjä;
(b)
”selvittäjällä”
(i)      sellaista henkilöä tai toimielintä,
jonka tehtävänä on hallinnoida tai muuttaa rahaksi menettelyn piiriin kuuluvaa
omaisuutta tai valvoa velallisen liiketoimintaa. Luettelo näistä henkilöistä ja
toimielimistä on liitteessä C,
(ii)      velallista, jolla säilyy määräysvalta
omaisuuteensa, asiassa, jossa selvittäjää ei määrätä tai velallisen
toimivaltuudet eivät siirry selvittäjälle;
(c)
”tuomioistuimella” kaikissa artikloissa 3 b
artiklan 2 kohtaa lukuun ottamatta jäsenvaltion lainkäyttöelintä tai muuta
viranomaista, joka on toimivaltainen päättämään menettelyn aloittamisesta,
vahvistamaan sen aloittamisen tai tekemään muita tällaiseen menettelyyn
liittyviä päätöksiä;
(d)
”maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamispäätöksellä”
(i)      minkä tahansa tuomioistuimen päätöstä
aloittaa maksukyvyttömyysmenettely tai vahvistaa tällaisen menettelyn
aloittaminen, ja
(ii)      tuomioistuimen päätöstä, jossa
määrätään väliaikainen selvittäjä;
(e)
”menettelyn alkamisella” ajankohtaa, josta alkaen
menettelyn aloittamispäätöstä on noudatettava riippumatta siitä, onko päätös
lopullinen;
(f)
”jäsenvaltiolla, jossa omaisuus sijaitsee”
(i)      esineen osalta jäsenvaltiota, jossa
esine sijaitsee,
(ii)      sellaisen omaisuuden tai oikeuden
osalta, jota koskeva omistus- tai muu oikeus on merkittävä julkiseen
rekisteriin, sitä jäsenvaltiota, jossa rekisteriä pidetään,
(iii)     yritysten rekisteröityjen osakkaiden
osalta sitä jäsenvaltiota, jonka alueella sijaitsee osakkeet liikkeeseen
laskeneen yrityksen sääntömääräinen kotipaikka,
(iv)     rahoitusvälineiden, joiden
omistusoikeuden osoittaa välittäjän ylläpitämään tai hänen puolestaan
ylläpidettyyn rekisteriin tai tiliin tehty merkintä (arvo-osuusmuotoinen
arvopaperi), osalta jäsenvaltiota, jossa pidetään sitä rekisteriä tai tiliä,
jolle merkinnät tehdään,
(v)     luottolaitoksen tileillä olevan
käteisrahan osalta tilin kansainvälisen tilinumeron (IBAN) osoittamaa
jäsenvaltiota,
(vi)     muiden kuin v luetelmakohdassa
tarkoitettua omaisuutta koskevien kolmansiin osapuoliin kohdistuvien saatavien
osalta jäsenvaltiota, jossa sitoumuksen täyttämiseen velvollisella osapuolella
on 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu pääintressien keskus;
(g)
”toimipaikalla” sellaista taloudellisen toiminnan
paikkaa, jossa velallinen harjoittaa muuta kuin tilapäistä taloudellista
toimintaa inhimillisin ja aineellisin voimavaroin;
(h)
”paikallisilla velkojilla” velkojia, joiden
velalliseen kohdistuvat saatavat syntyivät muussa jäsenvaltiossa sijaitsevan
toimipaikan toiminnasta kuin sen, jossa velallisen pääintressien keskus
sijaitsee;
(i)
”yritysryhmällä” useita yrityksiä, jotka koostuvat
emoyrityksestä ja tytäryrityksistä;
(j)
”emoyrityksellä” yritystä, joka
(i)      omistaa enemmistön toisen yrityksen
(tytäryritys) osakkeenomistajien tai jäsenten äänimäärästä, tai
(ii)      on tytäryrityksessä osakkeenomistaja
tai jäsen, jolla on oikeus
(aa)    nimittää tai erottaa suurin osa kyseisen
tytäryrityksen hallinto-, johto- tai valvontaelinten jäsenistä, tai
(bb)   käyttää tosiasiallista määräysvaltaa
tytäryrityksessä kyseisen tytäryrityksen kanssa tehdyn sopimuksen tai
yhtiöjärjestykseen sisältyvän määräyksen perusteella.”
(22)
Korvataan 3 artiklan 1 ja 3 kohta seuraavasti:
”1.          Sen jäsenvaltion
tuomioistuin, jossa velallisella on pääintressien keskus, on toimivaltainen
aloittamaan maksukyvyttömyysmenettelyn (päämenettely). Pääintressien keskus on
paikka, jossa velallinen hallinnoi säännöllisesti intressejään ja joka on
kolmansien osapuolten tiedettävissä.
Yrityksen tai oikeushenkilön pääintressien
keskuksen katsotaan sijaitsevan siinä valtiossa, jossa oikeushenkilöllä on
sääntömääräinen kotipaikka, jollei muuta näytetä toteen.
Jos kyseessä on yksityishenkilö, joka on
yksityisyrittäjä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, pääintressien keskus on
kyseisen henkilön pääasiallinen toimipaikka; muiden yksityishenkilöiden
pääintressien keskus on yksityishenkilön asuinpaikka.
3.           Jos maksukyvyttömyysmenettely
on aloitettu 1 kohdan nojalla, myöhemmin 2 kohdan nojalla aloitettava menettely
on sekundäärimenettely. Tällaisessa tapauksessa asianmukainen ajankohta sen
määrittämiseen, onko velkojalla toimipaikka toisen jäsenvaltion alueella, on
päämenettelyn aloittamisajankohta.”
(23)
Lisätään 3 a ja 3 b artikla seuraavasti:
”3 a
artikla
Tuomiovalta
menettelyyn liittyvissä kanteissa
1.           Sen jäsenvaltion tuomioistuimella, jonka
alueella maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu 3 artiklan mukaisesti, on
toimivalta maksukyvyttömyysmenettelystä välittömästi johtuvissa tai siihen
läheisesti liittyvissä kanteissa.
2.           Jos edellä 1 kohdassa
mainittu kanne liittyy toiseen samaa vastaajaa koskevaan yksityis- ja
kauppaoikeudelliseen kanteeseen, selvittäjä voi viedä molemmat kanteet
tuomioistuimiin siinä jäsenvaltiossa, jossa on vastaajan kotipaikka, tai jos
kanne on nostettu useita vastaajia vastaan, jäsenvaltiossa, jossa on minkä
tahansa vastaajan kotipaikka, mikäli kyseisellä tuomioistuimella on toimivalta
asetuksen (EY) N:o 44/2001 sääntöjen nojalla.
3.           Tätä artiklaa sovellettaessa kanteiden katsotaan
liittyvän toisiinsa silloin, kun niiden välillä on niin läheinen yhteys, että
kanteiden käsitteleminen ja ratkaiseminen yhdessä näyttää tarpeelliselta, jotta
kanteiden käsitteleminen eri oikeudenkäynneissä ei johtaisi ristiriitaisiin
tuomioihin.
3 b artikla
Toimivallan
tutkiminen; oikeus oikeudelliseen valvontaan
1.           Tuomioistuin, jolle esitetään
pyyntö maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta, tutkii viran puolesta, onko
sillä 3 artiklassa tarkoitettu toimivalta. Maksukyvyttömyysmenettelyn
aloittamispäätöksessä mainitaan, mihin tuomioistuimen toimivalta perustuu ja
erityisesti, perustuuko se 3 artiklan 1 vai 2 kohtaan.
2.           Jos maksukyvyttömyysmenettely
aloitetaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti ilman tuomioistuimen päätöstä,
kyseiseen menettelyyn määrätty selvittäjä tarkastelee, onko sillä
jäsenvaltiolla, jossa menettely on vireillä, toimivalta 3 artiklan nojalla.
Tällaisessa tapauksessa selvittäjä esittää, mihin toimivalta perustuu, ja
erityisesti, perustuuko se 3 artiklan 1 vai 2 kohtaan.
3.           Jokaisella velkojalla tai
asianomaisella osapuolella, jolla on asuin- tai kotipaikka tai sääntömääräinen
kotipaikka muussa jäsenvaltiossa kuin menettelyn aloitusvaltiossa, on oikeus
hakea muutosta päämenettelyn aloittamispäätökseen. Maksukyvyttömyysmenettelyn
aloittava tuomioistuin ilmoittaa päätöksestä hyvissä ajoin tällaisille
velkojille, mikäli ne ovat tiedossa, jotta ne voivat hakea siihen muutosta.”
(24)
Korvataan 4 artiklan 2 kohdan m alakohta
seuraavasti:
”(m)   konkurssivelkojia vahingoittavien
oikeustointen mitättömyys, pätemättömyys ja peräytyminen.”
(25)
Lisätään 6 a artikla seuraavasti:
”6 a artikla
Nettoutussopimukset
Nettoutussopimuksia hallinnoidaan yksinomaan sen
lain perusteella, jota kyseisiin sopimuksiin sovelletaan.”
(26)
Lisätään 10 a artikla seuraavasti:
”10 a artikla
Paikallisen lainsäädännön
mukaiset hyväksymisvaatimukset
Kun sen jäsenvaltion laissa, joka hallinnoi
maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutuksia 8 ja 10 artiklassa tarkoitettuihin
sopimuksiin, säädetään, että sopimus voidaan irtisanoa tai sitä voidaan muuttaa
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaneen tuomioistuimen hyväksynnällä, mutta
kyseisessä jäsenvaltiossa ei ole aloitettu maksukyvyttömyysmenettelyjä,
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaneella tuomioistuimella on toimivalta
hyväksyä näiden sopimusten irtisanominen tai muuttaminen.”
(27)
Korvataan 15 artikla seuraavasti:
”15 artikla
Maksukyvyttömyysmenettelyn
vaikutukset vireillä oleviin oikeudenkäynteihin tai välimiesmenettelyihin
Maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset
menettelyn piiriin kuuluvaa velallisen omaisuutta koskevaan vireillä olevaan
oikeudenkäyntiin tai välimiesmenettelyyn määräytyvät yksinomaan sen
jäsenvaltion lain mukaan, jossa oikeudenkäynti tai välimiesmenettely on
vireillä.”
(28)
Muutetaan 18 artikla seuraavasti:
(a)
Korvataan 18 artiklan 1 kohta seuraavasti:
4.           Selvittäjä, jonka 3 artiklan
1 kohdan mukaan toimivaltainen tuomioistuin on määrännyt, voi käyttää toisessa
jäsenvaltiossa kaikkia niitä toimivaltuuksia, joita hänellä on menettelyn
aloitusvaltion lain mukaan, niin kauan kuin siellä ei ole aloitettu toista
maksukyvyttömyysmenettelyä tai annettu toista maksukyvyttömyysmenettelyä
koskevan hakemuksen perusteella toimivaltuuksien käytön estävää
turvaamistoimenpidettä. Hän voi erityisesti siirtää velallisen omaisuutta sen
jäsenvaltion alueelta, jossa se sijaitsee, jollei 5 tai 7 artiklasta muuta
johdu. Hän voi myös sitoutua siihen, että päämenettelyssä noudatetaan niitä
varojen jakamista ja etuoikeusjärjestystä koskevia oikeuksia, jotka
paikallisilla velkojilla olisi ollut, jos sekundäärimenettely olisi aloitettu.
Tällaiseen sitoumukseen sovelletaan muotovaatimuksia, jos sellaisia on
päämenettelyn aloitusvaltiossa, ja ne ovat omaisuuden suhteen
täytäntöönpanokelpoisia ja sitovia.”
(b)
Korvataan 3 kohdan viimeinen virke seuraavasti:
”Näihin toimivaltuuksiin ei voi sisältyä
pakkokeinojen käyttöä, ellei tuomioistuin niitä määrää, eikä oikeutta ratkaista
riitaa.”
(29)
Lisätään 20 a, 20 b, 20 c ja 20 d artikla
seuraavasti:
”20 a artikla
Maksukyvyttömyysrekisterien
perustaminen
Jäsenvaltioiden on perustettava ja pidettävä yllä
alueellaan yhtä tai useampaa rekisteriä (nk. maksukyvyttömyysrekisteriä), jossa
annetaan yleisön käyttöön internetissä maksutta seuraavat tiedot:
(a)
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamispäivä;
(b)
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittanut tuomioistuin
ja mahdollinen asian viitenumero;
(c)
aloitetun maksukyvyttömyysmenettelyn tyyppi;
(d)
velallisen nimi ja osoite;
(e)
menettelyyn määrätyn mahdollisen selvittäjän nimi
ja osoite;
(f)
saatavien ilmoittamisen määräaika;
(g)
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamispäätös;
(h)
selvittäjän nimittämistä koskeva päätös, jos se on
eri kuin edellä g kohdassa tarkoitettu päätös;
(i)
päämenettelyn lopettamispäivä.
20 b artikla
Maksukyvyttömyysrekisterien
yhteenliittäminen
1.           Komissio perustaa
täytäntöönpanosäädöksellä hajautetun järjestelmän maksukyvyttömyysrekisterien
yhteenliittämistä varten. Tähän järjestelmään kuuluvat
maksukyvyttömyysrekisterit ja Euroopan oikeusportaali, joka toimii järjestelmän
sisältämien tietojen julkisena sähköisenä yhteyspisteenä. Järjestelmään kuuluu
20 a artiklassa tarkoitettuja tietoja koskeva hakupalvelu kaikilla unionin
virallisilla kielillä.
2.           Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksellä 45 b artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla menettelyllä
…… [36 kuukautta asetuksen voimaantulosta] mennessä seuraavat:
–
tekninen eritelmä, jossa määritellään sähköiset
viestintä- ja tiedonvaihtomenetelmät maksukyvyttömyysrekisterien
yhteenliittämistä varten laaditun rajapintamäärittelyn perusteella;
–
tekniset toimenpiteet, joilla varmistetaan
tietoteknisen turvallisuuden vähimmäisvaatimukset tiedon välittämistä ja
jakamista varten maksukyvyttömyysrekistereiden yhteenliittämisjärjestelmän
sisällä;
–
Euroopan oikeusportaalin 20 a artiklassa
esitettyjen tietojen perusteella tarjoaman hakupalvelun vähimmäisvaatimukset;
–
20 a artiklassa esitettyihin tietoihin perustuvien
hakujen tulosten esittämiseen liittyvät vähimmäisvaatimukset;
–
rekistereiden yhteenliittämisjärjestelmän
tarjoamien palvelujen saatavuutta koskevat säännöt ja tekniset edellytykset; ja
–
sanasto, joka sisältää liitteessä A lueteltujen
kansallisten maksukyvyttömyysmenettelyjen perusselitykset.
20 c artikla
Maksukyvyttömyysrekisterien
perustamis- ja yhteenliittämiskustannukset
1.           Maksukyvyttömyysrekisterien
yhteenliittämisjärjestelmän perustaminen ja tuleva kehittäminen rahoitetaan
unionin yleisestä talousarviosta.
2.           Kukin jäsenvaltio vastaa
kustannuksista, jotka aiheutuvat sen kansallisen maksukyvyttömyysrekisterin
mukauttamisesta yhteentoimivaksi Euroopan oikeusportaalin kanssa sekä kyseisen
rekisterin hallinnointi-, toiminta- ja ylläpitokustannuksista.
20 d artikla
Maksukyvyttömyysmenettelyjen
rekisteröinti
Kun aloitetaan pää- tai sekundäärimenettely,
joka liittyy yritykseen, oikeushenkilöön tai yksityishenkilöön, joka on
yksityisyrittäjä tai itsenäinen ammatinharjoittaja, maksukyvyttömyysmenettelyn
aloittava tuomioistuin varmistaa, että 20 a artiklassa tarkoitetut tiedot
julkaistaan välittömästi sen valtion maksukyvyttömyysrekisterissä, joka
menettelyn aloittaa.”
(30)
Korvataan 21 ja 22 artikla seuraavasti:
”21 artikla
Julkaiseminen toisessa
jäsenvaltiossa
1.           Siihen asti kunnes 20 b
artiklassa tarkoitettu maksukyvyttömyysrekisterien yhteenliittämisjärjestelmä
on perustettu, maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta ja tarvittaessa
selvittäjän määräämisestä julkaistaan selvittäjän pyynnöstä ilmoitus muussa
jäsenvaltiossa, jossa velallisella on toimipaikka, kyseisen valtion
julkaisumenettelyjen mukaisesti. Tällaisesta ilmoituksesta on käytävä ilmi,
kenet on määrätty selvittäjäksi ja perustuuko toimivalta 3 artiklan 1 vai 2
kohtaan.
2.           Selvittäjä voi pyytää, että
tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut tiedot julkaistaan missä
tahansa jäsenvaltiossa, jossa on velallisen varoja tai velkojia, kyseisessä
valtiossa säädetyn menettelyn mukaisesti.”
(31)
Korvataan 22 artikla seuraavasti:
”22 artikla
Rekisteröinti toisen
jäsenvaltion julkisiin rekistereihin
Siihen asti kunnes 20 b artiklassa tarkoitettu
maksukyvyttömyysrekisterien yhteenliittämisjärjestelmä on perustettu,
selvittäjän on pyydettävä, että 21 artiklassa tarkoitetut päätökset julkaistaan
kiinteistörekisterissä, kaupparekisterissä tai muussa julkisessa rekisterissä
missä tahansa jäsenvaltiossa, jossa on velallisen toimipaikka ja tämä
toimipaikka on merkitty kyseisen jäsenvaltion julkiseen rekisteriin. Selvittäjä
voi pyytää tällaista julkaisemista missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.”
(32)
Korvataan 25 artikla seuraavasti:
”25 artikla
Muiden päätösten
tunnustaminen ja täytäntöönpano
1.           Sellaisen tuomioistuimen,
jonka tekemä menettelyn aloittamispäätös tunnustetaan 16 artiklan mukaisesti,
päätökset maksukyvyttömyysmenettelyn kulusta tai lopettamisesta tai kyseisen
tuomioistuimen hyväksymästä sovinnosta, on niin ikään tunnustettava ilman eri
muodollisuuksia. Kyseiset päätökset on pantava täytäntöön asetuksen (EY) N:o
44/2001 32–56 artiklan mukaisesti, lukuun ottamatta 34 artiklan 2 kohtaa.
Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös
maksukyvyttömyysmenettelystä välittömästi johtuvaan ja siihen läheisesti
liittyvään päätökseen, silloinkin kun sen on antanut muu tuomioistuin.
Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös
turvaamistoimenpiteeseen liittyvään päätökseen, joka on tehty
maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskevan hakemuksen tekemisen jälkeen
tai sen yhteydessä.
2.           Muiden kuin 1 kohdassa
tarkoitettujen päätösten tunnustamisen ja täytäntöönpanon osalta noudatetaan 1
kohdassa mainittua asetusta siltä osin kuin kyseistä asetusta sovelletaan.”
(33)
Korvataan 27 artikla seuraavasti:
”27 artikla
Menettelyn aloittaminen
Jos jäsenvaltion toimivaltaisen tuomioistuimen
aloittama ja toisessa jäsenvaltiossa tunnustettu päämenettely on aloitettu,
toisen jäsenvaltion 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti toimivaltainen tuomioistuin
voi aloittaa sekundäärimenettelyn tässä luvussa esitettyjen säännösten
mukaisesti. Sekundäärimenettelyn vaikutukset rajoittuvat siinä jäsenvaltiossa,
jossa kyseinen menettely on aloitettu, sijaitsevaan velallisen omaisuuteen.”
(34)
Lisätään 29 a artikla seuraavasti:
”29 a artikla
Sekundäärimenettelyn
aloittamispäätös
1.           Jos tuomioistuimelle
esitetään pyyntö sekundäärimenettelyn aloittamisesta, sen on välittömästi
ilmoitettava tästä päämenettelyn selvittäjälle ja annettava tälle mahdollisuus
esittää näkemyksensä.
2.           Edellä 1 kohdassa tarkoitetun
tuomioistuimen on lykättävä päämenettelyn selvittäjän pyynnöstä
sekundäärimenettelyn aloittamispäätöstä tai päätöstä kieltäytyä
sekundäärimenettelyn aloittamisesta, jos tällaisen menettelyn aloittaminen ei
ole välttämätöntä paikallisten velkojien etujen suojaamiseksi, erityisesti, kun
päämenettelyn selvittäjä on esittänyt 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
sitoumuksen ja noudattaa sen edellytyksiä.
3.           Päättäessään aloittaa
sekundäärimenettelyn 1 kohdassa tarkoitettu tuomioistuin aloittaa kansallisen
lainsäädäntönsä mukaisesti sen tyyppisen menettelyn, joka on asianmukaisin, kun
otetaan huomioon paikallisten velkojien edut riippumatta siitä, täyttyykö
yksikään velallisen vakavaraisuutta koskevista edellytyksistä.
4.           Päämenettelyn selvittäjälle
ilmoitetaan sekundäärimenettelyn aloittamispäätöksestä ja hänellä on oikeus
hakea päätökseen muutosta.”
(35)
Korvataan 31 artikla seuraavasti:
”31 artikla
Selvittäjien välinen
yhteistyö ja kommunikointi
1.           Pää- ja
sekundäärimenettelyjen selvittäjien on tehtävä yhteistyötä, mikäli tällainen
yhteistyö ei riko mihinkään näistä menettelyistä sovellettavia sääntöjä.
Yhteistyötä voidaan toteuttaa sopimuksin tai selvittäjien välisin sopimuksin.
2.           Erityisesti selvittäjät
(a)
toimittavat toisilleen välittömästi tiedon kaikista
sellaisista seikoista, joilla voi olla merkitystä toisessa menettelyssä, ja
erityisesti edistymisestä saatavien ilmoittamisessa ja todentamisessa sekä
kaikista velallisen tervehdyttämiseen tai rakenneuudistukseen tai menettelyn
lopettamiseen tähtäävistä toimenpiteistä, edellyttäen, että luottamuksellisen
tiedon suojaamiseksi toteutetaan asianmukaiset järjestelyt;
(b)
tarkastelevat mahdollisuutta velallisen
rakenneuudistukseen, ja jos tällainen mahdollisuus on olemassa, koordinoivat
tervehdyttämissuunnitelman laatimista ja toteuttamista;
(c)
koordinoivat velallisen varojen ja liiketoimien
rahaksi muuttamisen tai käytön hallintaa; sekundäärimenettelyn selvittäjän on
annettava päämenettelyn selvittäjälle hyvissä ajoin tilaisuus tehdä ehdotuksia
sekundäärimenettelyn piiriin kuuluvan omaisuuden rahaksimuutosta tai käytöstä.”
(36)
Lisätään 31 a ja 31 b artikla seuraavasti:
”31 a artikla
Tuomioistuinten välinen
yhteistyö ja kommunikointi
1.           Tuomioistuimen, jossa on
vireillä pyyntö aloittaa maksukyvyttömyysmenettely tai jossa tällainen
menettely on aloitettu, on samaa velallista koskevan pää- ja
sekundäärimenettelyn koordinointia helpottaakseen tehtävä yhteistyötä minkä
tahansa muun tuomioistuimen kanssa, jossa on vireillä pyyntö aloittaa
maksukyvyttömyysmenettely tai jossa tällainen menettely on aloitettu, mikäli
tällainen yhteistyö ei riko mihinkään näistä menettelyistä sovellettavia
sääntöjä. Tuomioistuimet voivat tätä varten nimittää tarvittaessa henkilön tai
elimen toimimaan ohjeidensa mukaisesti.
2.           Edellä 1 kohdassa tarkoitetut
tuomioistuimet voivat kommunikoida suoraan toistensa kanssa tai pyytää tietoja
tai apua toisiltaan, mikäli tällainen kommunikointi on ilmaista ja noudattaa
menettelyn osapuolten menettelyllisiä oikeuksia ja tiedon luottamuksellisuutta.

3.           Yhteistyötä voidaan toteuttaa
kaikin asianmukaisin keinoin, esimerkiksi
(a)
toimittamalla tietoja tuomioistuimen asianmukaisiksi
katsomin keinoin;
(b)
koordinoimalla velallisen varojen ja liiketoimien
hallintaa ja valvontaa;
(c)
koordinoimalla kuulemisten järjestämistä;
(d)
koordinoimalla selvittäjien välisten sopimusten
hyväksymistä.
31 b artikla
Selvittäjien ja
tuomioistuinten välinen yhteistyö ja kommunikointi
1.           Helpottaakseen samaa
velallista koskevan pää- ja sekundäärimenettelyn koordinointia
(a)
päämenettelyn selvittäjän on tehtävä yhteistyötä ja
kommunikoitava minkä tahansa tuomioistuimen kanssa, jossa on vireillä pyyntö
aloittaa sekundäärimenettely tai jossa tällainen menettely on aloitettu, ja
(b)
sekundäärimenettelyn tai alueellisen
maksukyvyttömyysmenettelyn selvittäjän on tehtävä yhteistyötä ja kommunikoitava
minkä tahansa tuomioistuimen kanssa, jossa on vireillä pyyntö aloittaa päämenettely
tai jossa tällainen menettely on aloitettu.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettua yhteistyötä voidaan toteuttaa kaikin asianmukaisin keinoin, myös
31 a artiklan 3 kohdassa tarkoitetuin keinoin, mikäli tällainen keino ei riko
mihinkään näistä menettelyistä sovellettavia sääntöjä.”
(37)
Muutetaan 33 artikla seuraavasti:
(a)
Korvataan otsikko seuraavasti:
”Menettelyn
keskeyttäminen”
(b)
Korvataan 1 ja 2 kohdassa viittaus
likvidaatiotoimenpiteisiin viittauksella menettelyyn.
(38)
Korvataan 34 artikla seuraavasti:
”34 artikla
Pää- tai sekundäärimenettelyn
lopettaminen
1.           Päämenettelyn lopettaminen ei
estä kyseisenä aikana vielä käsiteltävänä olevan sekundäärimenettelyn
jatkumista.
2.           Jos oikeushenkilöä koskeva
sekundäärimenettely on aloitettu jäsenvaltiossa, jossa on kyseisen henkilön
sääntömääräinen kotipaikka, ja menettelyn lopettaminen merkitsee oikeushenkilön
purkamista, tämä purkaminen ei estä muussa jäsenvaltiossa aloitetun
päämenettelyn jatkumista.”
(39)
Tämä muutos ei koske suomenkielistä toisintoa.
(40)
Korvataan 37 artikla seuraavasti:
”37 artikla
Aiemmin aloitetun
maksukyvyttömyysmenettelyn muuntaminen
Päämenettelyn selvittäjä voi pyytää sen
jäsenvaltion tuomioistuinta, jossa sekundäärimenettely on aloitettu, muuntamaan
sekundäärimenettelyn muuntyyppiseksi kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön
mukaiseksi maksukyvyttömyysmenettelyksi.”
(41)
Korvataan 39 artikla seuraavasti:
”39 artikla
Oikeus ilmoittaa saatavia
Velkojalla, jolla on asuin- tai kotipaikka tai
sääntömääräinen kotipaikka muussa jäsenvaltiossa kuin menettelyn aloitusvaltiossa,
mukaan lukien jäsenvaltion veroviranomaiset ja sosiaaliturvaviranomaiset,
jäljempänä ’ulkomaiset velkojat’, on oikeus ilmoittaa saatavansa
maksukyvyttömyysmenettelyssä millä tahansa menettelyn aloitusvaltion
lainsäädännössä hyväksytyllä viestintäkeinolla, myös sähköisesti. Lakimiestä
tai muuta oikeusalan toimijaa ei tarvita edustajaksi saatavia ilmoitettaessa.”
(42)
Muutetaan 40 artikla seuraavasti:
(a)
Lisätään 2 kohtaan virke seuraavasti:
”Ilmoitukseen on sisällyttävä myös jäljennös 41
artiklassa tarkoitetusta saatavia koskevasta vakiolomakkeesta tai linkki
internetissä julkaistuun kyseiseen lomakkeeseen.”
(b)
Lisätään 3 kohta seuraavasti:
”3.          Tässä artiklassa tarkoitetut
tiedot toimitetaan käyttäen vakiolomaketta, joka laaditaan 45 b artiklan 4
kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen ja julkaistaan
Euroopan oikeusportaalissa …..[24 kuukautta asetuksen voimaantulosta] mennessä.
Lomakkeen otsake on ”Ilmoitus maksukyvyttömyysmenettelystä” kaikilla unionin
virallisilla kielillä. Se toimitetaan yhdellä tai useammalla menettelyn
aloitusvaltion virallisella kielellä tai muulla kielellä, jonka kyseinen valtio
on ilmoittanut hyväksyvänsä 41 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jos voidaan
olettaa, että kyseinen kieli on helpommin ulkomaisten velkojien ymmärrettävissä.”
(43)
Korvataan 41 artikla seuraavasti:
”41 artikla
Saatavien ilmoittamista
koskeva menettely
1.           Kaikkien tiedossa olevien
ulkomaisten velkojien on ilmoitettava saatavansa käyttäen vakiolomaketta, joka
laaditaan 45 b artiklan 4 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä
noudattaen ja joka julkaistaan Euroopan oikeusportaalissa …..[24 kuukautta
asetuksen voimaantulosta] mennessä. Lomakkeen otsake on ”Saatavien
ilmoittaminen” kaikilla unionin virallisilla kielillä.
2.           Edellä 1 kohdassa tarkoitettu
velkoja ilmoittaa vakiolomakkeessa
(a)
nimensä ja osoitteensa
(b)
saatavien luonteen
(c)
saatavien määrän ja päivämäärän, jona ne ovat
syntyneet
(d)
haetaanko etuoikeutetun velkojan asemaa
(e)
vedotaanko saatavan osalta esineoikeuteen tai
omistuksenpidätykseen sekä mitä omaisuutta se oikeus koskee, johon vedotaan, ja
(f)
haetaanko kuittausta ja onko kuittaus vähennetty
saatavasta summasta.
Vakiolomakkeisiin on liitettävä mahdolliset
tositteet.
3.           Saatavat voidaan ilmoittaa
millä tahansa unionin virallisista kielistä. Lisäksi velkojalta voidaan vaatia
käännös jollakin menettelyn aloittamisvaltion virallisista kielistä tai muulla
kielellä, jonka kyseinen jäsenvaltio on hyväksynyt. Kunkin jäsenvaltion on
ilmoitettava vähintään yksi unionin virallinen kieli, joka ei ole sen oma
virallinen kieli, mutta jonka se voi hyväksyä saatavia ilmoitettaessa.
4.           Saatavat on ilmoitettava
maksukyvyttömyysmenettelyn aloitusvaltion lainsäädännössä vahvistetussa ajassa.
Jos kyseessä on ulkomainen velkoja, jakson on oltava vähintään 45 päivää siitä,
kun tieto menettelyn aloittamisesta on julkaistu aloitusvaltion
maksukyvyttömyysrekisterissä.
5.           Jos selvittäjä kiistää tämän
artiklan mukaisesti ilmoitetun saatavan, hänen on annettava velkojalle
mahdollisuus esittää lisätodisteita saatavien olemassaolosta ja määrästä.”
(44)
Poistetaan 42 artikla.
(45)
Lisätään IV a luku seuraavasti:
”IV A LUKU
YRITYSRYHMÄN JÄSENTEN MAKSUKYVYTTÖMYYS
42 a artikla
Selvittäjien välinen
yhteistyö- ja tietojenantovelvollisuus
1.           Jos maksukyvyttömyysmenettely
koskee kahta tai useampaa yritysryhmän jäsentä, ryhmän jäsentä koskevaan
menettelyyn määrätyn selvittäjän on tehtävä yhteistyötä kaikkia saman ryhmän
muita jäseniä koskevaan menettelyyn määrätyn selvittäjän kanssa, jos tällainen
yhteistyö on omiaan helpottamaan menettelyn tehokasta hallinnointia, ei riko
tällaisiin menettelyihin sovellettavia sääntöjä eikä aiheuta eturistiriitaa.
Yhteistyötä voidaan toteuttaa sopimuksin tai selvittäjien välisin sopimuksin.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettua yhteistyötä toteuttaakseen selvittäjien on
(a)
toimitettava toisilleen välittömästi kaikki tiedot,
joilla voi olla merkitystä muiden menettelyjen kannalta edellyttäen, että
luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi toteutetaan asianmukaiset
järjestelyt;
(b)
tarkasteltava mahdollisuuksia ryhmän rakenneuudistukseksi
ja, jos tällaisia mahdollisuuksia on, koordinoitava tervehdyttämissuunnitelmaa
koskevaa ehdotusta ja neuvotteluja;
(c)
koordinoitava maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena
olevien ryhmän jäsenten liiketoimien hallintaa ja valvontaa.
Selvittäjät voivat sopia antavansa lisäoikeuksia
yhteen menettelyyn määrätylle selvittäjälle, mikäli tällainen sopimus on
kuhunkin menettelyyn sovellettavien sääntöjen mukaan sallittu.
42 b artikla
Tuomioistuinten välinen
kommunikointi ja yhteistyö
1.           Jos maksukyvyttömyysmenettely
koskee kahta tai useampaa yritysryhmän jäsentä, tuomioistuimen, jossa on
vireillä pyyntö aloittaa ryhmän jäsentä koskeva menettely tai joka on
aloittanut tällaisen menettelyn, on tehtävä yhteistyötä kaikkien muiden
tuomioistuinten kanssa, jossa on vireillä pyyntö aloittaa saman ryhmän jäsentä
koskeva menettely tai joka on aloittanut tällaisen menettelyn, jos tällainen
yhteistyö on omiaan helpottamaan menettelyjen tehokasta hallinnointia eikä riko
niihin sovellettavia sääntöjä. Tuomioistuimet voivat tätä varten nimittää
tarvittaessa henkilön tai elimen toimimaan ohjeidensa mukaisesti.
2.           Edellä 1 kohdassa tarkoitetut
tuomioistuimet voivat kommunikoida suoraan toistensa kanssa tai pyytää tietoja
tai apua suoraan toisiltaan.
3.           Yhteistyötä voidaan toteuttaa
kaikin asianmukaisin keinoin, esimerkiksi
(a)
toimittamalla tietoja millä tahansa tuomioistuimen
asianmukaisiksi katsomin keinoin, mikäli tällainen kommunikointi on maksutonta
ja noudattaa menettelyn osapuolten menettelyllisiä oikeuksia ja tiedon luottamuksellisuutta;

(b)
koordinoimalla ryhmän jäsenen varojen ja
liiketoimien hallintaa ja valvontaa;
(c)
koordinoimalla kuulemisten järjestämistä;
(d)
koordinoimalla selvittäjien välisten sopimusten
hyväksymistä.
42 c artikla
Selvittäjien ja
tuomioistuinten välinen yhteistyö ja kommunikointi
Selvittäjän, joka on määrätty yritysryhmän jäsentä
koskevaan maksukyvyttömyysmenettelyyn, on tehtävä yhteistyötä ja kommunikoitava
minkä tahansa muun tuomioistuimen kanssa, jossa on vireillä pyyntö aloittaa
saman yritysryhmän toista jäsentä koskeva maksukyvyttömyysmenettely tai jossa
tällainen menettely on aloitettu, mikäli tällainen yhteistyö on omiaan
helpottamaan menettelyn koordinointia eikä riko niihin sovellettavia sääntöjä.
Selvittäjä voi erityisesti pyytää kyseiseltä tuomioistuimelta tietoja ryhmän
toisesta jäsenestä tai pyytää apua menettelyssä, johon hänet on määrätty.
42 d artikla
Selvittäjien oikeudet ja
menettelyn keskeyttäminen
1.           Selvittäjällä, joka on
määrätty yritysryhmän jäsentä koskevaan maksukyvyttömyysmenettelyyn, on oikeus
(a)
tulla kuulluksi ja olla mukana, erityisesti
velkojainkokouksiin osallistumalla, missä tahansa saman ryhmän jäsentä
koskevassa menettelyssä;
(b)
pyytää mitä tahansa saman ryhmän jäsentä koskevan
menettelyn keskeyttämistä;
(c)
ehdottaa tervehdyttämissuunnitelmaa,
sovintoehdotusta tai vastaavaa toimenpidettä, joka koskee kaikkia tai joitakin
sellaisen ryhmän jäseniä, josta on aloitettu maksukyvyttömyysmenettely, ja
ottaa se käyttöön missä tahansa menettelyssä, joka on aloitettu toisesta saman
ryhmän jäsenestä kyseiseen menettelyyn sovellettavan lainsäädännön mukaisesti;
ja
(d)
pyytää c alakohdassa tarkoitetun lainsäädännön
mukaisesti muita menettelyllisiä toimenpiteitä, jotka saattavat olla tarpeen
tervehdyttämisen edistämiseksi, menettelyn muuntaminen mukaan luettuna.
2.           Tuomioistuimen, joka on
aloittanut b alakohdassa tarkoitetun menettelyn, on keskeytettävä menettely
kokonaan tai osittain, jos todistetaan, että keskeyttäminen on eduksi
velkojille menettelyssä. Keskeyttäminen voidaan määrätä enintään kolmeksi
kuukaudeksi ja sitä voidaan jatkaa tai se voidaan uusia samaksi ajaksi.
Keskeyttämisen määrännyt tuomioistuin voi vaatia selvittäjiä toteuttamaan
soveltuvia toimenpiteitä velkojien etujen varmistamiseksi menettelyssä.”
(46)
Lisätään uusi 44 a artikla seuraavasti:
”44 a artikla
Tiedot kansallisesta
maksukyvyttömyyslaista
1.           Jäsenvaltioiden on
toimitettava neuvoston päätöksellä 2001/470/EY[24]
perustetun siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston
puitteissa erityisesti 4 artiklan 2 kohdan osalta kuvaus kansallisista
maksukyvyttömyyslaeista ja -menettelyistä, jotta nämä tiedot ovat yleisön
saatavilla.
2.           Jäsenvaltioiden on
päivitettävä näitä tietoja säännöllisesti.”
(47)
Korvataan 45 artikla seuraavasti:
”45 artikla
Liitteiden muuttaminen
1.           Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä liitteiden A ja C muuttamiseksi tässä artiklassa ja
45 a artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
2.           Käynnistääkseen liitteen A
muuttamisen jäsenvaltion on ilmoitettava lyhyen kuvauksen kera komissiolle
kansallisista maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevista säännöistään, jotka ne
haluavat lisättäviksi liitteeseen A. Komissio tutkii, noudattavatko ilmoitetut
säännöt 1 artiklassa esitettyjä sääntöjä, ja mikäli noudattavat, muuttaa
liitettä A delegoidulla säädöksellä.
(48)
Lisätään 45 a ja 45 b artikla seuraavasti:
”45 a artikla
Delegoinnin käyttö
1.           Siirretään
komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa vahvistetuin
edellytyksin.
2.           Siirretään
45 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä
määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen voimaantulopäivästä alkaen.
3.           Euroopan parlamentti tai
neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 45 artiklassa tarkoitetun
säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä
mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana
päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai
jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo
voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4.           Heti
kun komissio antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi
yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5.           Edellä 45 artiklan nojalla
annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai
neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on
annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa
sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun
määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta
säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa
jatketaan kahdella kuukaudella.
45 b artikla
Valtuudet antaa
täytäntöönpanosäädöksiä
1.           Siirretään komissiolle valta
antaa täytäntöönpanosäädöksiä seuraavia tarkoituksia varten:
(a)
20 b artiklassa tarkoitettu
maksukyvyttömyysrekistereiden yhteenliittäminen, ja
(b)
40 ja 41 artiklassa tarkoitettujen lomakkeiden
vahvistaminen ja myöhemmin muuttaminen.
2.           Komission antaessa tai
muuttaessa 1 kohdassa tarkoitettuja täytäntöönpanosäädöksiä sitä avustaa
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011[25] tarkoitettu komitea.
3.           Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EY) N:o 182/2011 5 artiklaa.
4.           Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EY) N:o 182/2011 4 artiklaa.”
(49)
Korvataan 46 artiklassa päivämäärä ”1 päivänä
kesäkuuta 2012” ilmaisulla ”…..[10 vuoden kuluttua sen soveltamisen
aloittamisesta]”.
(50)
Lisätään 46 a artikla seuraavasti:
”46 a artikla
Tietosuoja
1.           Jäsenvaltioiden on
sovellettava direktiiviä 95/46/EY käsitellessään henkilötietoja tämän asetuksen
mukaisesti.
2.           Komission käsitellessä
henkilötietoja tämän asetuksen mukaisesti sovelletaan asetusta (EY) N:o
45/2001.”
(51)
Poistetaan liite B.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan ….. [24 kuukautta tämän
asetuksen voimaantulosta] alkaen lukuun ottamatta säännöstä, joka koskee
tietoja kansallisesta maksukyvyttömyyslaista (44 a artikla), jota sovelletaan
…..[12 kuukautta sen voimaantulosta] alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.        Ehdotuksen/aloitteen nimi
Ehdotus
– Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus maksukyvyttömyysmenettelyistä
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 muuttamisesta
1.2.        Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[26]
Osasto
33 - Oikeusasiat
1.3.        Ehdotuksen/aloitteen luonne
¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai
valmistelutoimeen[27].

Ø Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan
toimen jatkamiseen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen.
1.4.        Tavoitteet
1.4.1.     Komission monivuotinen
strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden)
saavuttamista ehdotus/aloite tukee
Oikeusalueen
kehittäminen, ”kasvua oikeudesta” -suunnitelma
1.4.2.     Erityistavoite
(erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis-
ja budjetointijärjestelmässä
Erityistavoite nro..
Siviili-
ja kauppaoikeuden alan oikeudellinen verkosto
Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä
33
03
1.4.3.     Odotettavissa olevat tulokset
ja vaikutukset
Selvitys siitä, miten
ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän
tilanteeseen
Rajat
ylittävien maksukyvyttömyysmenettelyjen tehostuminen ja avoimuuden
lisääntyminen
1.4.4.     Tulos- ja
vaikutusindikaattorit
Selvitys siitä,
millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan
1.5.        Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
1.5.1.     Tarpeet, joihin
ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä
Maksukyvyttömyysmenettelyistä
annetun asetuksen (EY) N:o 1346/2000 muuttaminen
1.5.2.     EU:n osallistumisesta saatava
lisäarvo
1.5.3.     Vastaavista toimista saadut
kokemukset
1.5.4.     Yhteensopivuus muiden
kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut
1.6.        Toiminnan ja sen
rahoitusvaikutusten kesto
¨ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto
on rajattu.
1.
¨  Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa [PP/KK]VVVV ja päättyy
[PP/KK]VVVV.
2.
¨  Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna VVVV ja päättyvät vuonna VVVV.
Ø Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa
ei ole rajattu.
1.
Käynnistysvaihe alkaa asetuksen hyväksymisestä,
2.
minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa.
1.7.        Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)[28]
Ø Komissio hallinnoi suoraan keskitetysti

¨ Välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty
3.
¨  toimeenpanovirastoille
4.
¨  yhteisöjen perustamille elimille[29]

5.
¨  kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun
tehtäviä hoitaville elimille
6.
¨  henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään
varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä
¨ Hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
¨ Hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa
¨ Hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava)
Jos käytetään useampaa
kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava
lisätietoja.
Huomautukset:
Ainoastaan
maksukyvyttömyysrekisterien yhteenliittämisellä (keskitetty osa) on vaikutusta
EU:n talousarvioon.
Maksukyvyttömyysrekisterit
yhdistetään Euroopan oikeusportaalin kautta, joka toimii järjestelmän
sisältämien tietojen julkisena sähköisenä yhteyspisteenä (ks. asetuksen 20 b
artikla).
2.           HALLINNOINTI
2.1.        Seuranta- ja
raportointisäännöt
Ilmoitetaan
sovellettavat aikavälit ja edellytykset
2.2.        Hallinnointi- ja
valvontajärjestelmä
2.2.1.     Todetut riskit
2.2.2.     Valvontamenetelmä(t)
2.3.        Toimenpiteet petosten ja
sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
Ilmoitetaan käytössä
olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.        Kyseeseen tulevat
monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
·
Talousarviossa jo olevat budjettikohdat
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä.
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi………………………...……….] || JM/EI-JM[30]   || EFTA-mailta[31]   || ehdokasmailta[32]   || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 [3] || [33.0301] [Oikeusalan ohjelma] || Jaks. || ei || ei || ei || ei
·
Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat
Monivuotisen
rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä.
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi……………………………………..] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 [3] || [XX.YY.YY.YY]   ||   || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI || KYLLÄ/EI
3.2.        Arvioidut vaikutukset
menoihin
3.2.1.     Yhteenveto arvioiduista
vaikutuksista menoihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || Numero || [Nimi …3………...……………………………………………………………….]
 Pääosasto JUST ||   ||   || Vuosi 2014[33]   || vuosi 2015 || vuosi 2016 || vuosi 2017 || Vuodet 2018, 2019, 2020 || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 33.0301 || Sitoumukset || (1) || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
 Maksut || (2) || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
 Budjettikohdan numero || Sitoumukset || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksut || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[34]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budjettikohdan numero ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 JUST-pääosaston määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
 Maksut || =2+2a+3 || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
 Maksut || (5) || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 3 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
 Maksut || =5+ 6 || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
Jos ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia useampaan
otsakkeeseen:
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksut || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (viitemäärä) || Sitoumukset || =4+ 6 || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
 Maksut || =5+ 6 || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot” – ei sovelleta
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || vuosi N || vuosi N+1 || vuosi N+2 || vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ
 Pääosasto <…….> ||
  Henkilöresurssit ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Muut hallintomenot ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 <….> PO YHTEENSÄ || Määrärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || vuosi N[35]   || vuosi N+1 || vuosi N+2 || vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
 Maksut || 150 000 || 150 000 || 200 000 || 200 000 || 250 000 || 250 000 || 300 000 || 1 500 000
3.2.2.     Arvioidut vaikutukset
toimintamäärärahoihin
7.
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja.
8.
Ø  Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti:
Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
 Tavoitteet ja tuotokset   ò ||   ||   || vuosi N || vuosi N+1 || vuosi N+2 || vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ
 TUOTOKSET
 Tyyppi[36]   || Keskimäär. kustannukset || Tuotosten lukumäärä || Kus-tannus || Tuotosten lukumäärä || Kus-tannus || Tuotosten lukumäärä || Kus-tannus || Tuotosten lukumäärä || Kus-tannus || Tuotosten lukumäärä || Kus-tannus || Tuotosten lukumäärä || Kus-tannus || Tuotosten lukumäärä || Kus-tannus || Lukumäärä yhteensä || Kustannukset yhteensä
 ERITYISTAVOITE 1[37] Siviili- ja kauppaoikeuden alan oikeudellinen verkosto
 - Tuotos || Yhteenliitetyn maksukyvyttömyysrekisterin ylläpito || 214 300 ||   || 150 000 ||   || 150 000 ||   || 200 000 ||   || 200 000 ||   || 250 000 ||   || 250 000 ||   || 300 000 ||   || 1 500 000
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Välisumma erityistavoite 1 ||   || 150 000 ||   || 150 000 ||   || 200 000 ||   || 200 000 ||   || 250 000 ||   || 250 000 ||   || 300 000 ||   || 1 500 000
 ERITYISTAVOITE 2… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Tuotos ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Välisumma erityistavoite 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ ||   || 150 000 ||   || 150 000 ||   || 200 000 ||   || 200 000 ||   || 250 000 ||   || 250 000 ||   || 300 000 ||   || 1 500 000
3.2.3.     Arvioidut vaikutukset
hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.  Yhteenveto
9.
Ø  Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
3.2.3.2.  Henkilöresurssien arvioitu
tarve
10.
Ø         Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja.
3.2.4.     Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen
rahoituskehyksen kanssa
11.
Ø         Ehdotus/aloite on vuosien 2014–2020 monivuotisen
rahoituskehyksen mukainen.
3.2.5.     Ulkopuolisten tahojen
osallistuminen rahoitukseen
12.
ØEhdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja.
3.3.        Arvioidut vaikutukset
tuloihin
13.
Ø         Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin.
[1]               Kansalliset maksukyvyttömyyttä edeltävät menettelyt ja
hybridimenettelyt, ks. komission 12. joulukuuta 2012 antama kertomus
maksukyvyttömyysmenettelyistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000
arvioinnista.
[2]               ”Toiminnan jatkuvuuden periaatetta” käytetään pääasiassa
kirjanpidossa. Sen mukaan kirjanpitäjät valmistelevat tilinpäätöksen olettaen,
ettei liiketoimintaa aseteta selvitystilaan seuraavan 12 kuukauden jakson
aikana.
[3]               KOM(2008) 394, 25.6.2008.
[4]               COM(2012) ……
[5]               Tämän ongelman laajuutta käsitellään ehdotukseen
liitetyn komission vaikutustenarvioinnin 3.4.1 kohdassa.
[6]               http://www.uncitral.org/uncitral/en/uncitral_texts/insolvency/1997Model.html.
[7]               Asia C-396/09, tuomio 20.10.2011.
[8]               Asia C-339/07, tuomio 12.2.2009.
[9]               EUVL L 12, 16.1.2001, s. 1.
[10]             Asia C-454/09, tuomio 13.10.2011 (komissio v. Italia, ’New
Interline’).
[11]             EUVL L 156, 16.6.2012, s. 1.
[12]             KOM(2011) 759 lopullinen.
[13]             EUVL C… , …, s…
[14]             EUVL C… , …, s…
[15]             EYVL L 160, 30.6.2000, s. 1.
[16]             EUVL C… , …, s…
[17]             EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.
[18]             EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1.
[19]             EYVL L 125, 5.5.2001, s. 15.
[20]             EUVL L 324, 10.12.2007, s. 79.
[21]             EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.
[22]             EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
[23]             EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.
[24]             EYVL L 174, 27.6.2001, s. 25.
[25]             EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.
[26]             ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB:
toimintoperusteinen budjetointi.
[27]             Sellaisina kuin nämä määritellään varainhoitoasetuksen
49 artiklan 6 kohdan a ja b alakohdassa.
[28]             Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[29]             Sellaisina kuin nämä määritellään varainhoitoasetuksen
185 artiklassa.
[30]             JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat
määrärahat.
[31]             EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto.
[32]             Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset
ehdokasmaat.
[33]             Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[34]             Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[35]             Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[36]             Tuotokset ovat tuloksena olevia tuotteita ja palveluita
(esim. rahoitettujen opiskelijavaihtojen määrä tai rakennetut tiekilometrit).
[37]             Kuten kuvattu kohdassa 1.4.2. ”Erityistavoitteet”.