               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.3.2016
            COM(2016) 108 final
            2016/0061(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset

               PERUSTELUT

               1.JOHDANTO

               1.Komissio hyväksyi 16. maaliskuuta 2011 ehdotuksen neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta, sovellettavasta laista sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta aviovarallisuussuhteita koskevissa asioissa
                  1
                ja toisen ehdotuksen neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta, sovellettavasta laista sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisia vaikutuksia koskevissa asioissa
                  2
               .
                  3

               2.Ehdotettujen neuvoston asetusten oikeusperusta oli Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklan 3 kohta. Ehdotukset koskivat yksityisoikeudellisissa asioissa tehtävää oikeudellista yhteistyötä ja liittyivät perheoikeutta koskeviin näkökohtiin. Oikeusperustassa annetaan neuvostolle toimivalta säätää toimenpiteistä yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.

               3.Komission ehdotuksista keskusteltiin joulukuusta 2012 alkaen neuvoston yksityisoikeustyöryhmässä (aviovarallisuussuhteet ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset). Joulukuussa 2012 ehdotuksista keskusteltiin neuvoston kokouksessa ja ministerit sopivat suuntaviivoista, joiden tarkoituksena oli helpottaa ehdotuksista käytäviä neuvotteluja.

               4.Euroopan parlamentti antoi ehdotuksista puoltavan lausunnon 10. syyskuuta 2013
                  4
               . Euroopan parlamentin huomautukset otettiin huomioon erityisesti säilyttämällä kummassakin ehdotuksessa eksekvatuurimenettely ja sisällyttämällä niihin samanlaiset täytäntöönpanokelpoisuutta koskevat säännökset kuin perintöasetuksessa
                  5
               . Lisäksi ehdotuksiin on sisällytetty säännökset vastaajan saapuville tuloon perustuvasta toimivallasta. Euroopan parlamentin pyynnöstä rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisia vaikutuksia koskevaan ehdotukseen sisällytettiin lain ja oikeuspaikan valintaa koskevat säännökset.

               5.Useimmat tekniset kysymykset saatiin ratkaistua joulukuuhun 2014 mennessä, minkä jälkeen oli mahdollista pyrkiä saavuttamaan ehdotuksia koskeva poliittinen yhteisymmärrys. Tässä vaiheessa jäsenvaltioiden suuri enemmistö oli halukas hyväksymään molemmat ehdotukset. Ehdotusten poliittinen arkaluonteisuus aiheutti kuitenkin ongelmia joillekin jäsenvaltioille. Italia esitteli asian puheenjohtajuuskaudellaan oikeus- ja sisäasioiden neuvostolle, joka päätti antaa näille jäsenvaltioille lisää harkinta-aikaa joulukuuhun 2015 saakka. Ongelmat liittyivät pääasiassa siihen, että kaikissa jäsenvaltioissa ei tunnusteta samaa sukupuolta olevien välistä avioliittoa ja/tai rekisteröityä parisuhdetta. Osa näistä jäsenvaltioista katsoi, että neuvostolle esitetty kompromissiteksti tarjosi riittävät takeet sen varmistamiseksi, että niiden tuomioistuinten ei tarvitsisi käsitellä tällaisia niiden oikeusjärjestelmälle vieraita instituutioita. Toiset jäsenvaltiot ilmaisivat kuitenkin huolensa siitä, että vaikka tulevissa säädöksissä ei vaadittaisikaan niitä ottamaan käyttöön niiden kansalliselle lainsäädännölle vieraita instituutioita, näistä instituutioista johtuvien varallisuusoikeudellisten vaikutusten tunnustaminen kyseisten jäsenvaltioiden alueella vaikuttaisi epäsuorasti myös niiden kansalliseen perheoikeuteen ja -politiikkaan. Useimmat jäsenvaltiot pitivät tärkeänä, että ehdotukset hyväksyttäisiin pakettina, jotta voitaisiin taata pariskuntien yhtäläinen kohtelu kaikkialla unionissa.

               6.Vuoden aikana toteutettiin tiiviitä kuulemisia erityisesti Luxemburgin puheenjohtajakauden aikana. Ehdotuksiin tehtiin muutoksia, jotta kaikki jäsenvaltiot voisivat hyväksyä ne. Tarkistettuja kompromissitekstejä tarkasteltuaan neuvosto kuitenkin katsoi 3. joulukuuta 2015 pidetyssä kokouksessaan, että koko unioni ei voisi päästä sopimukseen asetusten hyväksymisestä kohtuullisessa ajassa.
                  6
                Monet valtuuskunnat ilmoittivat olevansa silti halukkaita harkitsemaan tiiviimmän yhteistyön aloittamista asetusten soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.

               7.Joulukuun 2015 ja helmikuun 2016 välisenä aikana seitsemäntoista jäsenvaltiota (Ruotsi, Belgia, Kreikka, Kroatia, Slovenia, Espanja, Ranska, Portugali, Italia, Malta, Luxemburg, Saksa, Tšekki, Alankomaat, Itävalta, Bulgaria ja Suomi) esitti komissiolle pyynnön, jossa toivottiin tiiviimmän yhteistyön aloittamista näiden jäsenvaltioiden välillä tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät aviovarallisuussuhteisiin ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisiin vaikutuksiin. Jäsenvaltiot pyysivät komissiota antamaan neuvostolle asiaa koskevan ehdotuksen.

               8.Tämä ehdotus on komission vastaus näihin pyyntöihin.

               2.TIIVIIMMÄN YHTEISTYÖN OIKEUSPERUSTA

               9.Tiiviimmästä yhteistyöstä määrätään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimuksen) 20 artiklassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 326–334 artiklassa.

               10.Komission ehdotus neuvoston päätökseksi luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin, kattaa sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset. Ehdotuksen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 329 artiklan 1 kohta.

               3.TOIMENPITEET, JOILLA TIIVIIMPI YHTEISTYÖ PANNAAN TÄYTÄNTÖÖN

               11.Komission ehdotus neuvoston päätökseksi koskee luvan antamista tiiviimpään yhteistyöhön alalla, joka koskee tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin. Ehdotus kattaa sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset. Ehdotukset tiiviimmän yhteistyön toteuttamista koskeviksi toimenpiteiksi esitetään samaan aikaan tämän ehdotuksen kanssa. Jäljempänä esitetään näiden toimenpiteiden keskeiset elementit.

               12.Kun otetaan huomioon 3. joulukuuta 2015 annetut neuvoston päätelmät ja niiden jäsenvaltioiden pyynnöt, jotka haluavat aloittaa keskenään tiiviimmän yhteistyön tällä alalla, tiiviimmän yhteistyön toteuttamista koskevien toimenpiteiden tulisi sisältää seuraavat elementit:

               a)ehdotus neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta, sovellettavasta laista sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta aviovarallisuussuhteita koskevissa asioissa. Tämän ehdotuksen tulisi perustua oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa 3. joulukuuta 2015 esitettyyn kompromissitekstiin
                  7
               ;

               b)ehdotus neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta, sovellettavasta laista sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisia vaikutuksia koskevissa asioissa. Tämän ehdotuksen tulisi perustua oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa 3. joulukuuta 2015 esitettyyn kompromissitekstiin
                  8
               .

               13.Aviovarallisuussuhteita ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisia vaikutuksia koskevilla säännöksillä on samat tavoitteet. Säännöksiä ei kuitenkaan voida muotoilla aivan samalla tavoin, koska näillä instituutioilla on kummallakin omat erityispiirteensä, ja erityisesti sen vuoksi, että rekisteröidyt parisuhteet eivät ole käytössä kaikissa jäsenvaltioissa. Komission vuonna 2011 esittämien ehdotusten yhteydessä tehdyssä vaikutustenarvioinnissa
                  9
                todettiinkin, että rekisteröidyssä parisuhteessa olevat kansainväliset parit joutuvat kohtaamaan erityisiä ongelmia sen vuoksi, että rekisteröityä parisuhdetta ei tunneta kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädännössä. Tästä syystä säännöt on räätälöitävä erikseen avioliittoja ja rekisteröityjä parisuhteita varten, koska molempia on vaikea säännellä yhdellä ainoalla välineellä. Jotta jäsenvaltioiden viranomaisten olisi helpompi tulkita ja soveltaa asiaa koskevia asetuksia, näitä kahta instituutiota käsitellään eri ehdotuksissa, joilla toteutetaan tiiviimpi yhteistyö tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset. Tämä menettelytapa vastaa myös jäsenvaltioiden vaatimusta, jonka mukaan tiiviimmän yhteistyön tulee vastata olennaisilta osiltaan kahta neuvostolle 3. joulukuuta 2015 esitettyä kompromissitekstiä, jotta voidaan varmistaa mahdollisimman monen jäsenvaltion osallistuminen.

               14.Jo komission vuonna 2011 esittämien ehdotusten ohessa hyväksytyssä tiedonannossa korostettiin, että tämä yksityisoikeuden alalla tehtävä yhteistyö koskee kansainvälisten parien varallisuussuhteita. Komission kahta alkuperäistä ehdotusta käsiteltiin pakettina myös neuvostossa ja Euroopan parlamentissa. SEUT-sopimuksen 329 artiklan 1 kohdan mukaan niiden jäsenvaltioiden, jotka haluavat aloittaa keskenään tiiviimmän yhteistyön, on täsmennettävä suunnitellun yhteistyön soveltamisala. Asianomaiset jäsenvaltiot ovatkin tämän mukaisesti ilmoittaneet haluavansa aloittaa tiiviimmän yhteistyön tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset.

               15.Edellä esitetyn perusteella ehdotetuilla asetuksilla toteutetaan tiiviimpi yhteistyö tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset. Jotta voidaan varmistaa kansalaisten syrjimätön kohtelu, ehdotetut asetukset olisi hyväksyttävä samaan aikaan, ja niitä olisi käsiteltävä pakettina tiiviimmän yhteistyön toteuttamista ja aikanaan siihen osallistumista varten.

               4.ARVIO TIIVIIMMÄN YHTEISTYÖN OIKEUDELLISISTA EDELLYTYKSISTÄ

               4.1.Hyväksymispäätös viimeisenä keinona ja vähintään yhdeksän jäsenvaltion osallistuminen

               16.SEU-sopimuksen 20 artiklan 2 kohdassa määrätään, että neuvosto voi tehdä päätöksen, jolla annetaan lupa tiiviimmälle yhteistyölle, vasta viimeisenä keinona todetessaan, ettei koko unioni voi saavuttaa tälle yhteistyölle asetettuja tavoitteita kohtuullisessa ajassa, ja edellyttäen, että vähintään yhdeksän jäsenvaltiota osallistuu yhteistyöhön.

               17.Kuten edellä todetaan, neuvosto katsoi 3. joulukuuta 2015 pidetyssä kokouksessaan, että koko unioni ei voisi päästä sopimukseen molempien asetusten hyväksymisestä kohtuullisessa ajassa.
                  10
                Tämän perusteella neuvosto katsoi, ettei koko unionille ollut mahdollista löytää muuta ratkaisua, minkä vuoksi tiiviimpää yhteistyötä voitaisiin käyttää viimeisenä keinona.

               18.Komissio on saanut tähän mennessä 17 jäsenvaltiolta (Ruotsi, Belgia, Kreikka, Kroatia, Slovenia, Espanja, Ranska, Portugali, Italia, Malta, Luxemburg, Saksa, Tšekki, Alankomaat, Itävalta, Bulgaria ja Suomi) pyynnön, jossa toivotaan tiiviimmän yhteistyön aloittamista näiden jäsenvaltioiden välillä tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät aviovarallisuussuhteisiin ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisiin vaikutuksiin.

               4.2.Perussopimuksissa tarkoitetut alat

               19.Tiiviimpi yhteistyö voidaan aloittaa SEU-sopimuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaan ainoastaan ”muulla kuin unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvalla alalla” ja SEUT-sopimuksen 329 artiklan 1 kohdan mukaan jollakin perussopimuksissa tarkoitetulla alalla, yksinomaisen toimivallan piiriin kuuluvia aloja lukuun ottamatta.

               20.Edellä mainitut 17 jäsenvaltiota ovat pyytäneet saada aloittaa keskenään tiiviimmän yhteistyön tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät aviovarallisuussuhteisiin ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisiin vaikutuksiin, ottamalla käyttöön lainvalintasäännöt tällä alalla. Lainvalintasäännöt eivät sisälly SEUT-sopimuksen 3 artiklan 1 kohdassa esitettyyn, yksinomaisen toimivallan piiriin kuuluvia aloja koskevaan luetteloon. Ne mainitaan erikseen SEUT-sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan toimenpideluettelossa, kun taas SEUT-sopimuksen 81 artiklan 3 kohdassa tehdään ero siviili- ja kauppaoikeuden alalla sovellettavien yleisten lainvalintasääntöjen ja perheoikeudellisten toimenpiteiden välillä.

               21.Perheoikeuden alalla sovellettavat lainvalintasäännöt muodostavat näin ollen selkeästi määritellyn alan, joka ei kuulu perussopimuksissa tarkoitetun unionin yksinomaisen toimivallan piiriin ja jolla sen vuoksi voidaan aloittaa tiiviimpi yhteistyö.

               4.3.Unionin tavoitteiden saavuttamisen edistäminen, sen etujen suojaaminen ja yhdentymiskehityksen vahvistaminen

               4.3.1.Yleinen tausta

               22.Komission vuonna 2011 esittämien ehdotusten perustelujen ja niihin liittyvän vaikutustenarvioinnin mukaan tiiviimmän yhteistyön tarkoituksena on luoda selkeät ja kattavat oikeussäännöt, jotka koskevat tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset. Perheoikeuden nykysuuntausten mukaisesti ehdotuksilla pyritään erityisesti antamaan osapuolille tietynasteinen vapaus valita sovellettava laki.

               23.Komissio tilasi vuonna 2003 selvityksen aviovarallisuussuhteista ja avoparien varallisuussuhteista kansainvälisessä ja kansallisessa yksityisoikeudessa.
                  11
                Selvitys toi esiin eräitä tähän alaan liittyviä ongelmia. Ne liittyvät erityisesti tilanteisiin, joissa kansalaiset käyttävät oikeuttaan liikkua vapaasti Euroopan unionin alueella. Tämän seurauksena heidän varallisuussuhteisiinsa voitaisiin soveltaa mahdollisesti keskenään ristiriidassa olevia säännöksiä. Komissio antoi vuonna 2006 vihreän kirjan
                  12
                aviovarallisuussuhteisiin sovellettavan lainsäädännön määräytymisestä ja erityisesti tuomioistuimen toimivallasta ja vastavuoroisesta tunnustamisesta. Siinä tuotiin esiin nykytilanteeseen liittyviä puutteita.

               24.Komissio myös perusti jäsenvaltioista riippumattoman asiantuntijaryhmän, jonka tehtävänä oli avustaa komissiota tulevien lainsäädäntöehdotusten valmistelussa. Lisäksi komissio järjesti 28. syyskuuta 2009 julkisen kuulemisen, johon osallistui 99 osanottajaa eri jäsenvaltioista. Asiantuntijaryhmän jäsenet, tutkijat, lakimiehet, notaarit ja kansalaisyhteiskunnan edustajat keskustelivat foorumissa siitä, olisiko tarpeen hyväksyä kansainvälisten parien varallisuussuhteita koskeva unionin säädös.

               25.Tukholman ohjelman
                  13
                mukaan vastavuoroista tunnustamista olisi ”laajennettava sellaisille aloille, joilla sitä ei tällä hetkellä sovelleta mutta jotka ovat jokapäiväisen elämän kannalta keskeisiä, kuten aviovarallisuussuhteisiin ja puolisoiden erilleen muuttamisen varallisuusoikeudellisiin seurauksiin”.

               26.Komission vuonna 2011 esittämiä ehdotuksia pidettiin yleisesti tarpeellisina, jotta parien varallisuussuhteita voitaisiin käsitellä johdonmukaisesti yhden ja saman sovellettavan lain puitteissa ja yhden viranomaisen toimesta; jotta kansainväliset avioparit voisivat valita varallisuussuhteisiinsa sovellettavan lain; jotta voitaisiin parantaa oikeusvarmuutta sellaisten rekisteröityjen parisuhteiden yhteydessä, joihin liittyy kansainvälinen ulottuvuus, soveltamalla tällaisten parien varallisuussuhteisiin pääsääntöisesti sen valtion lakia, jossa parisuhde on rekisteröity; jotta erilaiset kansalaisia koskevat menettelyt voitaisiin käsitellä samassa tuomioistuimessa ja välttää siten rinnakkaiset menettelyt ja keskenään ristiriitaiset oikeudelliset päätökset; ja jotta voitaisiin parantaa kansainvälisten parien tilanteen ennakoitavuutta yksinkertaistamalla oikeuden päätösten tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon liittyviä menettelyjä ja virallisten asiakirjojen liikkuvuutta Euroopan unionissa.

               27.Ehdotukset myös täydentävät olennaisella tavalla asetusta (EU) N:o 650/2012 toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta. Tämä johtuu siitä, että vainajan omaisuuden ositus edellyttää hyvin usein varallisuussuhteiden purkamista. Eurooppalaisen perintötodistuksen toimivuus paranisi huomattavasti, jos parien varallisuussuhteisiin sovellettaisiin kaikkialla Euroopan unionissa yhdenmukaisia lainvalintasääntöjä.

               28.Komission vuonna 2011 esittämät ehdotukset olivat hyvin merkittäviä, sillä ne koskivat EU:ssa noin 16 miljoonaa kansainvälistä avioparia, jotka esimerkiksi asuvat tai joilla on omaisuutta muualla kuin kansalaisuusjäsenvaltiossaan.

               29.Vuonna 2007 EU:ssa solmittiin noin 300 000 kansainvälistä avioliittoa, ja noin 500 000 kansainvälistä avioliittoa purkautui (avioeron tai toisen puolison kuoleman seurauksena). Kansainvälisten avioliittojen purkautumiseen liittyvän varallisuuden arvo on vuositasolla yli 460 miljoonaa euroa. Vuonna 2007 EU:ssa rekisteröitiin yli 41 000 uutta parisuhdetta, joihin liittyi varallisuutta koskeva kansainvälinen ulottuvuus. Vuosittain noin 10 000 rekisteröityä parisuhdetta päättyy joko eron tai kuoleman seurauksena. Lisäksi rekisteröityjen parisuhteiden lukumäärä kasvaa jatkuvasti muun muassa siksi, että tämä instituutio on nyt käytössä jo 20 jäsenvaltiossa, kun vuonna 2011 se oli käytössä vain 17 jäsenvaltiossa. Tästä syystä myös varallisuussuhteiden purkaminen lisääntyy parisuhteen päättymisen tai toisen osapuolen kuoleman seurauksena.

               4.3.2.Nykytilanne tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset

               30.Kansainvälisen avioliiton tai rekisteröidyn parisuhteen osapuolet joutuvat nykyään kohtamaan erilaisia käytännön hankaluuksia varallisuuteen liittyvän suunnittelun alalla. Unionin kansalaiset muuttavat yhä useammin jäsenvaltiosta toiseen, minkä seurauksena on yhä enemmän kansainvälisiä pareja eli sellaisia pareja, joiden suhteessa on kansainvälinen ulottuvuus: puolisot ovat eri maiden kansalaisia tai asuvat muualla kuin kansalaisuusjäsenvaltiossaan tai heillä on omaisuutta eri jäsenvaltioissa tai he eroavat tai kuolevat muualla kuin kansalaisuusjäsenvaltiossaan. Ongelmana on, että ihmisten on hyvin vaikea tietää, mikä tuomioistuin on toimivaltainen ja mitä lakia heidän henkilökohtaiseen tilanteeseensa ja omaisuuteensa sovelletaan. Tästä on tahattomia epäedullisia seurauksia paitsi heidän hoitaessaan omaisuuttaan, myös silloin, kun pari eroaa tai toinen osapuoli kuolee.

               31.Unionissa on jo annettu säännöt tuomioistuimen toimivallasta ja sovellettavasta laista siviili- ja kauppaoikeuden alalla sekä eräillä perheoikeuden osa-alueilla, mutta varallisuussuhteiden tai kansainvälisten parien osalta tällaisia sääntöjä ei vielä ole olemassa. Siksi näihin kysymyksiin sovelletaan kansallista lakia ja hyvin rajallisesti myös jäsenvaltioiden välillä tehtyjä kansainvälisiä sopimuksia.

               32.Rekisteröidyn parisuhteen osapuolten ongelmien syyt ovat samat kuin avioparien. Rekisteröityihin parisuhteisiin liittyy kuitenkin eräitä merkittäviä lisäongelmia sen vuoksi, että tämä instituutio on käytössä vain 20 jäsenvaltiossa. Kaikissa jäsenvaltioissa ei myöskään ole rekisteröityjen parien varallisuussuhteita koskevaa aineellista lainsäädäntöä, ja vielä harvemmassa jäsenvaltiossa on annettu rekisteröityihin parisuhteisiin sovellettavia sääntöjä tuomioistuimen toimivallasta ja lainvalinnasta.

               33.Ehdotetut asetukset koskevat virallisesti tunnustettuja parisuhteita, erityisesti avioliittoja ja rekisteröityjä parisuhteita. Avoliitot eivät kuulu niiden soveltamisalaan.

               34.Tiiviimmän yhteistyön tarkoituksena on luoda siihen osallistuvissa jäsenvaltioissa selkeät oikeussäännöt, joiden mukaisesti määritellään kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin liittyvä tuomioistuimen toimivalta ja sovellettava laki ja joka kattaa sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset. Näin voidaan helpottaa näitä asioita koskevien oikeuden päätösten ja virallisten asiakirjojen liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä.

               4.3.3.Tiiviimmästä yhteistyöstä saatavat edut tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset

               35.Seitsemäntoista jäsenvaltiota on pyytänyt tiiviimpää yhteistyötä alalla, joka koskee kansainvälisten parien varallisuussuhteita ja kattaa sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset: Ruotsi, Belgia, Kreikka, Kroatia, Slovenia, Espanja, Ranska, Portugali, Italia, Malta, Luxemburg, Saksa, Tšekki, Alankomaat, Itävalta, Bulgaria ja Suomi. Niiden yhteenlaskettu asukasluku on 340 miljoonaa, mikä on 67 prosenttia EU:n väestöstä.
                  14
                Tämä tarkoittaa, että tiiviimmästä yhteistyöstä hyötyy huomattava osa EU:n 16 miljoonasta kansainvälisestä avioliitosta
                  15
               . Mitä useammat jäsenvaltiot osallistuvat tiiviimpään yhteistyöhön, sitä useammat kansalaiset siitä hyötyvät.

               36.Tiiviimpi yhteistyö tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, toisi kansalaisille seuraavia etuja:

               a)parien varallisuussuhteita käsiteltäisiin johdonmukaisesti yhden ja saman sovellettavan lain mukaisesti ja yhden viranomaisen toimesta;

               b)kansainväliset parit voisivat valita omaisuuteensa sovellettavan lain;

               c)oikeusvarmuus paranisi kansainvälisten parien kannalta, kun heihin sovellettaisiin – pääsääntöisesti – sen valtion lakia, johon heillä on läheisin yhteys;

               d)erilaiset kansalaisia koskevat menettelyt voitaisiin käsitellä samassa tuomioistuimessa, ja siten vältettäisiin rinnakkaiset menettelyt ja keskenään ristiriitaiset oikeuden päätökset; ja

               e)kansainvälisten parien tilanteen ennakoitavuus paranisi, kun voitaisiin yksinkertaistaa oikeuden päätösten tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon liittyviä menettelyjä ja virallisten asiakirjojen liikkuvuutta Euroopan unionissa.

               4.3.4.SEU-sopimuksen 20 artiklan 1 kohdan vaatimusten noudattaminen

               37.SEU-sopimuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaan tiiviimmän yhteistyön tarkoituksena on edistää unionin tavoitteiden saavuttamista, suojella sen etuja ja vahvistaa sen yhdentymiskehitystä.

               38.Yksi unionin tehtävistä on tarjota kansalaisilleen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue, jolla ei ole sisärajoja ja jolla taataan henkilöiden vapaa liikkuvuus (SEU-sopimuksen 3 artiklan 2 kohta). Oikeusalueeseen sisältyy oikeudellisen yhteistyön kehittäminen yksityisoikeudellisissa asioissa, joilla on rajat ylittäviä vaikutuksia, tuomioistuinten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen pohjalta (SEUT-sopimuksen 81 artiklan 1 kohta). Tätä varten unioni voi hyväksyä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on varmistaa ensinnäkin tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano koko unionissa ja toiseksi lainvalintaa ja tuomioistuimen toimivaltaa koskevien jäsenvaltioiden sääntöjen yhteensopivuus (SEUT-sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan a ja c alakohta).

               39.Lainvalintaa ja tuomioistuimen toimivaltaa koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen helpottaa tuomioiden vastavuoroista tunnustamista. Se, että eri jäsenvaltioiden tuomioistuimet määrittävät samojen sääntöjen avulla, mikä tuomioistuin on toimivaltainen käsittelemään tietyn asian ja siihen sovellettavan lain, on omiaan lisäämään keskinäistä luottamusta toisissa jäsenvaltioissa annettuihin oikeuden päätöksiin.
                  16

               40.Tiiviimpi yhteistyö sitä pyytäneiden jäsenvaltioiden välillä tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, edistäisi unionin tavoitetta, jonka mukaan olisi varmistettava lainvalintaa ja tuomioistuimen toimivaltaa koskevien jäsenvaltioiden sääntöjen yhteensopivuus. Tällainen tiiviimpi yhteistyö parantaisi niiden jäsenvaltioiden sääntöjen yhteensopivuutta, joiden avulla määritetään kansainvälisten parien varallisuussuhteiden käsittelyyn toimivaltainen tuomioistuin ja laki, jota tuomioistuimen olisi sovellettava. Se parantaisi myös niiden sääntöjen yhteensopivuutta, jotka koskevat yhdessä jäsenvaltiossa tällaisessa asiassa annetun päätöksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa toisessa jäsenvaltiossa, verrattuna nykytilanteeseen, jossa ei ole käytössä kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin sovellettavia, lainvalintaa ja tuomioistuimen toimivaltaa sekä oikeuden päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia yhdenmukaistettuja sääntöjä.

               4.4.Perussopimusten ja unionin oikeuden noudattaminen

               41.SEUT-sopimuksen 326 artiklan nojalla tiiviimmässä yhteistyössä on noudatettava perussopimuksia ja unionin oikeutta.

               42.Tiiviimpi yhteistyö ei vaikuta voimassa olevaan unionin oikeuteen. Se on tarkoitus ottaa käyttöön alalla, joka kuuluu unionin jaetun toimivallan piiriin, mutta jolla ei ole toistaiseksi annettu yhteisiä unionin sääntöjä. Ensimmäinen perheoikeuden alalla annettu unionin säädös on neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000
                  17
               , jossa säädetään tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa avioliitto-oikeuden alaan kuuluvien menettelyjen yhteydessä. Asetuksessa ei kuitenkaan ole sääntöjä avioeroon tai varallisuusoikeudellisiin vaikutuksiin sovellettavasta laista. Tilanteeseen ei tullut muutosta, vaikka neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000 kumottiin ja korvattiin 1. maaliskuuta 2005 alkaen neuvoston asetuksella (EY) N:o 2201/2003
                  18
               . Avio- ja asumuseroa koskevat lainvalintasäännöt hyväksyttiin tiiviimmän yhteistyön perusteella asetuksella (EU) N:o 1259/2010
                  19
                16 jäsenvaltion kesken. Perintöasioita ja testamentteja koskevat lainvalintasäännöt hyväksyttiin asetuksella (EU) N:o 650/2012
                  20
               . Kansainvälisiin pareihin unionissa sovellettavia oikeussääntöjä olisi nyt täydennettävä lainvalintasäännöillä, jotka koskevat kansainvälisten parien varallisuussuhteita ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröidyn parisuhteen varallisoikeudelliset vaikutukset.

               43.Tiiviimpi yhteistyö tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, ei aiheuttaisi SEUT-sopimuksen 18 artiklassa kiellettyä kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää, koska ehdotetut lainvalintasäännöt olisivat luonteeltaan yleispäteviä ja niitä sovellettaisiin osallistuvien jäsenvaltioiden tuomioistuimissa kaikkiin menettelyihin osapuolten kansalaisuudesta tai asuinpaikasta riippumatta. Toisaalta tiiviimmän yhteistyön ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden tuomioistuimet soveltavat myös jatkossa kansallisia lainvalintasääntöjään kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjensä mukaisesti.

               4.5.Ei haittaa sisämarkkinoille eikä taloudelliselle, sosiaaliselle ja alueelliselle yhteenkuuluvuudelle; ei esteitä eikä syrjintää kaupankäynnissä eikä kilpailun vääristymistä

               44.SEUT-sopimuksen 326 artiklassa määrätään, että tiiviimpi yhteistyö ei saa haitata sisämarkkinoita eikä taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Se ei myöskään saa luoda esteitä eikä aiheuttaa syrjintää jäsenvaltioiden välisessä kaupankäynnissä eikä vääristää niiden välistä kilpailua.

               45.Tiiviimpi yhteistyö, joka koskee kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin liittyviä asioita ja kattaa sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, ei aiheuta näihin oikeudellisiin edellytyksiin liittyviä ongelmia. Tällä alalla tehtävää tiiviimpää yhteistyötä koskevat ehdotukset päinvastoin helpottavat osaltaan sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa poistamalla vapaan liikkuvuuden esteitä henkilöiltä, joille nyt aiheutuu ongelmia parisuhteiden varallisuusoikeudellisia vaikutuksia koskevien kansallisten lakien eroavuuksien takia. Yhdenmukaistettujen lainvalintasääntöjen tuoma oikeusvarmuus tällä alalla vaikuttaisi myönteisesti pariskuntiin, jotka käyttävät oikeuttaan liikkua vapaasti osallistuvien jäsenvaltioiden välillä.

               46.Koska ehdotetut asetukset koskevat ainoastaan kahden yksilön välisiä suhteita, tiiviimpi yhteistyö ei vaikuttaisi yrityksiin eikä markkinoilla vallitseviin oikeudellisiin suhteisiin eikä myöskään kaupankäyntiin tai kilpailuun unionissa. Tiiviimpi yhteistyö ei vaikuttaisi haitallisesti myöskään alueelliseen yhteenkuuluvuuteen unionissa.

               47.Lainvalintasääntöjen yhdenmukaistamista koskevat ehdotukset yksinkertaistaisivat merkittävästi kansalaisten (ja oikeusalan ammattihenkilöiden) elämää osallistuvissa jäsenvaltioissa, koska he voisivat määrittää varallisuussuhteisiinsa sovellettavan lain ja toimivaltaisen tuomioistuimen ja hyötyä näitä kysymyksiä koskevien päätösten ja virallisten asiakirjojen liikkumisen helpottamisesta.

               48.Vaikka tiiviimpään yhteistyöhön perustuva oikeusvarmuus ja yksinkertaistaminen ei hyödytäkään kaikkia unionin kansainvälisiä pareja, niiden parien tilanne, joiden asiaa käsitellään tiiviimmän yhteistyön ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden tuomioistuimissa, ei kuitenkaan heikkene nykytilanteeseen verrattuna. Niissä jäsenvaltioissa, jotka eivät osallistu tiiviimpään yhteistyöhön, säilyy nykytilanne, eli ne soveltavat edelleen kansallista lakiaan (myös kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjään) rajat ylittäviin tilanteisiin, jotka koskevat aviovarallisuussuhteita ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisia vaikutuksia, sen määrittämiseksi, missä tuomioistuimessa nämä kysymykset olisi käsiteltävä ja mitä lakia kyseisen tuomioistuimen olisi sovellettava. Lisäksi tiiviimmän yhteistyön ulkopuolelle jäävät jäsenvaltiot soveltavat nykyiseen tapaan kansallista lakiaan (ja kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjään) sellaisten päätösten tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon, jotka on annettu jossakin osallistuvassa jäsenvaltiossa. Osallistuvat jäsenvaltiot puolestaan soveltavat nykyiseen tapaan kansallista lakiaan (ja kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjään) sellaisten päätösten tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon, jotka on annettu jossakin tiiviimmän yhteistyön ulkopuolelle jääneessä jäsenvaltiossa. Näin ollen aviovarallisuussuhteiden ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisten vaikutusten tilanne vastaa muiden sellaisten yksityisoikeuden alalla annettujen välineiden tilannetta, joihin kaikki jäsenvaltiot eivät osallistu. Näitä ovat esimerkiksi asetus 1259/2010 tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla sekä perintöasioita koskeva asetus 650/2012.

               49.Tiiviimmän yhteistyön toteuttamista aviovarallisuussuhteiden ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisten vaikutusten alalla koskevien asetusten soveltaminen ei myöskään riipu siitä, ovatko osapuolet jonkin osallistuvan jäsenvaltion kansalaisia. Osallistuvien jäsenvaltioiden viranomaisilla (esimerkiksi notaarilla tai tuomioistuimella) on velvollisuus soveltaa asetuksia kaikkiin aviopareihin ja rekisteröityihin pareihin (riippumatta siitä, minkä maan kansalaisia nämä ovat), jotka tuovat niiden käsiteltäväksi varallisuussuhteisiinsa liittyvän kysymyksen. Toisaalta jos pariskunta, jonka osapuolista ainakin toinen on jonkin osallistuvan jäsenvaltion kansalainen, vie asiansa tiiviimmän yhteistyön ulkopuolelle jääneen jäsenvaltion viranomaisten käsiteltäväksi, nämä eivät sovella asetuksia vaan kansallista lainsäädäntöään (myös kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjään) ja ratkaisevat parin varallisuussuhteisiin liittyvät kansainväliset menettelynäkökohdat sen mukaisesti.

               50.Tiiviimpi yhteistyö ei siis aiheuta kansalaisten perusteetonta eriarvoista kohtelua.

               4.6.Tiiviimmän yhteistyön ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden toimivallan, oikeuksien ja velvoitteiden kunnioittaminen

               51.SEUT-sopimuksen 327 artiklassa määrätään, että tiiviimmässä yhteistyössä kunnioitetaan sen ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden toimivaltaa, oikeuksia ja velvoitteita.

               52.Yhteisten lainvalintasääntöjen hyväksyminen osallistuvissa jäsenvaltioissa ei vaikuta muiden jäsenvaltioiden sääntöihin. Tiiviimmän yhteistyön ulkopuolelle jäävät jäsenvaltiot soveltavat edelleen omia kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjään, jotka koskevat tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia ja päätösten täytäntöönpanoa kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin liittyvissä kysymyksissä.

               53.Kansainvälisen oikeuden tasolla ei ole olemassa sellaisia tiiviimpään yhteistyöhön osallistuvien ja muiden jäsenvaltioiden välisiä kansainvälisiä sopimuksia, jotka koskisivat tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia ja päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin (ja kattaisivat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset), joihin tiiviimpi yhteistyö vaikuttaisi.

               4.7.Oikeudellisten edellytysten täyttymistä koskevat päätelmät

               54.Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että kaikki tiiviimmän yhteistyön hyväksymiselle perussopimuksissa asetetut oikeudelliset edellytykset täyttyvät.

               4.8.Perusoikeuksien noudattaminen

               55.Tiiviimpi yhteistyö, joka koskee kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin liittyviä asioita ja kattaa sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, on Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen perusoikeuksien mukaista. Se on sopusoinnussa erityisesti perusoikeuskirjan 9 artiklan kanssa, joka koskee oikeutta solmia avioliitto ja perustaa perhe kansallisten lainsäädäntöjen mukaisesti, ja perusoikeuskirjan 21 artiklan kanssa, jossa kielletään kaikenlainen syrjintä. Tiiviimmän yhteistyön toteuttamista koskevien asetusten lainvalintasääntöjä sovellettaisiin kaikkiin kansainvälisiin pareihin, joita yhdistää jokin institutionaalinen side, kuten avioliitto tai rekisteröity parisuhde, tiiviimpään yhteistyöhön osallistuvissa jäsenvaltioissa ilman minkäänlaista syrjintää.

               4.9.Tiiviimpää yhteistyötä koskevat päätelmät

               56.Komissio katsoo, että tiiviimmän yhteistyön toteuttaminen tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, toisi monenlaisia etuja verrattuna nykytilanteen säilyttämiseen ja että tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta saatavat edut ovat suuremmat kuin siitä mahdollisesti aiheutuvat haittavaikutukset.

               57.Kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin sovellettavat yhteiset lainvalintasäännöt helpottaisivat merkittävästi monien parien elämää tiiviimpään yhteistyöhön osallistuvissa jäsenvaltioissa. Tämä on myös Tukholman ohjelman mukaista. Siinä Eurooppa-neuvosto katsoi, että lainvalintasääntöjen yhdenmukaistamista olisi laajennettava unionin tasolla niille aloille, missä se on tarpeen, ”kuten aviovarallisuussuhteiden ja puolisoiden erilleen muuttamisen varallisuusoikeudellisiin seurauksiin”
                  21
               .

               58.Sen vuoksi komissio ehdottaa, että tiiviimpi yhteistyö sitä pyytävien jäsenvaltioiden välillä hyväksytään. Komissio korostaa, että SEUT-sopimuksen 328 artiklan nojalla kaikki jäsenvaltiot voivat milloin tahansa liittyä tiiviimpään yhteistyöhön tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset. Se kehottaa jäsenvaltioita pyytämään tiiviimpään yhteistyöhön osallistumista, jos ne eivät ole sitä vielä tehneet, jotta siitä saatavia etuja ja hyötyä voidaan tehostaa.

               2016/0061 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 329 artiklan 1 kohdan,

               ottaa huomioon Belgian, Bulgarian, Tšekin, Saksan, Kreikan, Espanjan, Ranskan, Kroatian, Italian, Luxemburgin, Maltan, Alankomaiden, Itävallan, Portugalin, Slovenian, Suomen ja Ruotsin esittämät pyynnöt,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon
                  22
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni on ottanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, jossa taataan henkilöiden vapaa liikkuvuus. Tällaisen alueen luomiseksi asteittain unionin on määrä toteuttaa toimenpiteitä, jotka koskevat oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeudellisissa asioissa, joiden vaikutukset ulottuvat rajojen yli.

               (2)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklan mukaisesti näillä toimenpiteillä varmistetaan muun muassa lainvalintaa koskevien jäsenvaltioiden sääntöjen yhdenmukaisuus ja niihin sisältyy erityisesti perheoikeudellisia toimenpiteitä, joilla on rajat ylittäviä vaikutuksia.

               (3)Komissio hyväksyi 16 päivänä maaliskuuta 2011 ehdotuksen neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta, sovellettavasta laista sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta aviovarallisuussuhteita koskevissa asioissa ja toisen ehdotuksen neuvoston asetukseksi tuomioistuimen toimivallasta, sovellettavasta laista sekä päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisia vaikutuksia koskevissa asioissa.

               (4)Neuvosto katsoi 3 päivänä joulukuuta 2015 pidetyssä kokouksessaan, että koko unioni ei voisi päästä sopimukseen asetusten hyväksymisestä kohtuullisessa ajassa.

               (5)Tässä tilanteessa Malta, Kroatia ja Belgia esittivät komissiolle 14, 15 ja 17 päivänä joulukuuta 2015 päivätyt ja Ruotsi, Kreikka, Slovenia, Espanja, Ranska, Portugali, Italia, Luxemburg ja Saksa 18 päivänä joulukuuta 2015 päivätyt pyynnöt, joissa ne ilmoittivat, että haluavat aloittaa keskenään tiiviimmän yhteistyön tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät aviovarallisuussuhteisiin ja rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisiin vaikutuksiin, ja että komission olisi esitettävä neuvostolle tätä koskeva ehdotus. Saman pyynnön esittivät komissiolle myös Tšekki 28 päivänä tammikuuta 2016, Alankomaat 2 päivänä helmikuuta 2016, Bulgaria 9 päivänä helmikuuta 2016, Itävalta 16 päivänä helmikuuta 2016 ja Suomi 26 päivänä helmikuuta 2016. Yhteensä seitsemäntoista jäsenvaltiota on pyytänyt tiiviimmän yhteistyön hyväksymistä.

               (6)Tiiviimmän yhteistyön avulla olisi luotava osallistuvissa jäsenvaltioissa selkeät ja kattavat oikeussäännöt, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, varmistettava kansalaisille oikeusvarmuuden, ennakoitavuuden ja joustavuuden kannalta asianmukaiset ratkaisut ja helpotettava päätösten ja virallisten asiakirjojen liikkuvuutta osallistuvien jäsenvaltioiden välillä.

               (7)Tiiviimmän yhteistyön toteuttamista koskevien jäsenvaltioiden pyyntöjen mukaisesti komissio ehdottaa tiiviimmän yhteistyön toteuttamiseksi kahta aineellista säädöstä, joista toinen koskee aviovarallisuussuhteita ja toinen rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisia vaikutuksia. Jotta voidaan kattaa kansainvälisten parien varallisuussuhteita koskevan tiiviimmän yhteistyön koko soveltamisala ja varmistaa kansalaisten syrjimätön kohtelu, nämä kaksi aineellista täytäntöönpanosäädöstä olisi hyväksyttävä samaan aikaan.

               (8)Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 20 artiklassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 326–329 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät.

               (9)Tiiviimmän yhteistyön soveltamisala eli tuomioistuimen toimivalta, sovellettava laki ja päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdan ja 81 artiklan 3 kohdan mukaan yksi perussopimuksissa tarkoitetuista aloista. Tämä ala ei kuulu unionin yksinomaisen toimivallan piiriin.

               (10)Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdassa esitetty viimeistä keinoa koskeva edellytys täyttyy, koska neuvosto totesi 3 päivänä joulukuuta 2015, että koko unioni ei voi saavuttaa ehdotettujen asetusten tavoitteita kohtuullisessa ajassa.

               (11)Tiiviimmällä yhteistyöllä tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, on tarkoitus kehittää oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeudellisissa asioissa, joilla on rajat ylittäviä vaikutuksia, tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen pohjalta, ja varmistaa lainvalintaa koskevien jäsenvaltioiden sääntöjen yhteensopivuus. Tämän vuoksi se edistää unionin tavoitteiden saavuttamista, suojelee sen etuja ja vahvistaa sen yhdentymiskehitystä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 20 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

               (12)Tiiviimpi yhteistyö tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, on perussopimusten ja unionin oikeuden mukaista eikä haittaa sisämarkkinoita eikä taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Se ei luo esteitä eikä aiheuta syrjintää jäsenvaltioiden välisessä kaupankäynnissä eikä vääristä niiden välistä kilpailua.

               (13)Tiiviimpi yhteistyö tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, on erityisesti yksityisoikeudellisissa asioissa tehtävää oikeudellista yhteistyötä koskevan unionin oikeuden mukaista, koska se ei vaikuta aiempaan unionin lainsäädäntöön.

               (14)Tiiviimmässä yhteistyössä tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, kunnioitetaan niiden jäsenvaltioiden toimivaltaa, oikeuksia ja velvoitteita, jotka eivät osallistu siihen. Tuomioistuimen toimivaltaa, lainvalintaa ja päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevien yhteisten sääntöjen käyttöönotto osallistuvissa jäsenvaltioissa ei vaikuta muiden jäsenvaltioiden sääntöihin. Niiden jäsenvaltioiden tuomioistuimet, jotka eivät osallistu tiiviimpään yhteistyöhön, soveltavat edelleen kansallisia sääntöjään tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset.

               (15)Tässä päätöksessä kunnioitetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja erityisesti sen 9 ja 21 artiklassa tunnustettuja periaatteita.

               (16)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 328 artiklan nojalla kaikki jäsenvaltiot voivat milloin tahansa liittyä tiiviimpään yhteistyöhön tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan Belgian kuningaskunta, Bulgarian tasavalta, Tšekin tasavalta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Kroatian tasavalta, Italian tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Maltan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Itävallan tasavalta, Portugalin tasavalta, Slovenian tasavalta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta aloittamaan välillään tiiviimpi yhteistyö tuomioistuimen toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa, jotka liittyvät kansainvälisten parien varallisuussuhteisiin ja kattavat sekä aviovarallisuussuhteet että rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudelliset vaikutukset, asiaa koskevien perussopimusten määräysten mukaisesti.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  KOM(2011) 126.

                     (2)
                  KOM(2011) 127.

                     (3)
                  Perussopimuksiin liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan nojalla Tanska ei osallistunut ehdotetun asetuksen antamiseen, se ei sitonut Tanskaa eikä sitä sovellettu siihen. Perussopimuksiin liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät ilmoittaneet haluavansa osallistua ehdotettujen asetusten antamiseen ja soveltamiseen.

                     (4)
                  A7-0253/2013 ja A7-0254/2013.

                     (5)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 650/2012, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta.

                     (6)
                  CS-PRES/2015/14937.

                     (7)
                  Neuvoston asiakirja 14651/15 + COR1 REV1.

                     (8)
                  Neuvoston asiakirja 14652/15.

                     (9)
                  SEC(2011) 327 final.

                     (10)
                  CS-PRES/2015/14937.

                     (11)
                  Étude sur les régimes matrimoniaux des couples mariés et sur le patrimoine des couples non mariés dans le droit international privé et dans le droit interne des Etats membres de l'Union, Consortium ASSER-UCL. Ks. http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm

                     (12)
                  KOM(2006) 400 lopullinen.

                     (13)
                  EUVL C 115, 4.5.2010.

                     (14)
                  Eurostatin tiedot 1.1.2015(http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/table.do?tab=table&language=en&pcode=tps00001&tableSelection=1&footnotes=yes&labeling=labels&plugin=1).

                     (15)
                  Näissä kappaleissa esitetyt tiedot perustuvat EPECin vuonna 2010 laatiman vaikutustenarvioinnin loppukertomukseen aviovarallisuussuhteita ja naimattomien pariskuntien omaisuuteen liittyviä kansainvälisiä näkökohtia koskevista yhteisön säädöksistä (Impact Assessment Study on Community instruments concerning matrimonial property regimes and property of unmarried couples with transnational elements).

                     (16)
                  Toimenpideohjelma tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamisesta siviili- ja kauppaoikeuden alalla, hyväksytty 30.11.2000 (EYVL C 12, 15.1.2001, s. 1).

                     (17)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa (EYVL L 160, 30.6.2000, s. 19).

                     (18)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003, annettu 27 päivänä marraskuuta 2003, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta.

                     (19)
                  Asetus (EU) N:o 1259/2010, annettu 20 päivänä joulukuuta 2010, tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta avio- ja asumuseroon sovellettavan lain alalla.

                     (20)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 650/2012, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta.

                     (21)
                  EUVL C 115, 4.5.2010.

                     (22)
                  EUVL C […], [...], s. [...].


				|

		52014PC0139

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan unionin ja Seychellien tasavallan välisen, Seychellien lipun alla purjehtivien kalastusalusten pääsyä EU:n lainkäyttövaltaan kuuluville Mayotten vesille ja Mayotten meriluonnonvaroihin koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta /* COM/2014/0139 final - 2014/0079 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
EU:n ja Seychellien väliseen kalastussopimukseen tehtävästä
uudesta pöytäkirjasta toukokuussa 2013 käytyjen neuvottelujen aikana Seychellit
pyysi, että neuvoteltaisiin sopimus, joka sallisi Seychellien lipun alla
purjehtivien alusten pääsyn EU:n lainkäyttövaltaan 1. tammikuuta 2014 alkaen
kuuluville Mayotten vesille. Tämä mahdollistaisi Seychellien lipun alla
purjehtivien alusten pääsyn Mayotten vesille vielä 1. tammikuuta 2014
jälkeenkin.
Seychellien lipun alla
purjehtivat alukset voivat nykyisin kalastaa Mayotten vesillä Mayotten
prefektin ja Seychellien lipun alla purjehtivien alusten omistajien välisen
sopimuksen nojalla. Tähän asti Mayotten vesillä on kalastanut yksityisen
sopimuksen nojalla keskimäärin kahdeksan Seychellien kurenuotta-alusta.
Kyseisen sopimuksen mukaan alukset maksavat lisenssimaksunsa suoraan
Mayottelle.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN
JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
Tonnikalakantojen laajasti
vaeltavan luonteen vuoksi sopimus on Seychellien laivastolle strategisesti
tärkeä. Sopimus myös lujittaa entisestään EU:n ja Seychellien välisiä suhteita.
Se täydentää ja olemassa olevaa sopimusta, jonka nojalla EU:n aluksilla on
pääsy Seychellien kalavaroihin, ja lujittaa siten Seychelleille annettavaa
poliittista viestiä siitä, että se on kyseisellä alueella EU:n tärkein
kumppani.
Komissio ehdottaa tämän perusteella, että neuvosto hyväksyy päätöksellä
tämän sopimuksen tekemisen parlamentin hyväksynnän saatuaan.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT
OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
Eurooppa-neuvosto hyväksyi
11. heinäkuuta 2012 päätöksen (EUVL L 204, 31.7.2012) Mayotten aseman
muuttamisesta siten, että Mayotte saa 1. päivästä tammikuuta 2014 syrjäisimmän
alueen aseman nykyisen merentakaisen maan ja alueen aseman sijaan. Tämän
seurauksena Mayotten nykyinen talousvyöhyke katsotaan 1. tammikuuta 2014 EU:n
vesiin kuuluvaksi.
Komissio sai valtuutuksen
aloittaa nämä neuvottelut 14. lokakuuta, ja neuvottelut Seychellien kanssa
aloitettiinkin pian sen jälkeen ja saatiin päätökseen 15. marraskuuta 2013.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Koska kyseessä on Seychellien lipun alla
purjehtivien kalastusalusten pääsy EU:n lainkäyttövaltaan kuuluville vesille,
EU:n talousarvioon ei kohdistu rahoitusvaikutuksia menojen muodossa.
5.           LISÄTIEDOT
Sopimuksessa määrätään rajoitetulle määrälle
aluksia pääsy kuuden vuoden ajaksi Mayotten vesille, jotka 1. päivästä
tammikuuta 2014 kuuluvat EU:n lainkäyttövaltaan. Tämä on johdonmukaista
Mayotten ja alusten omistajien välisen nykyisen sopimuksen tarjoamien
kalastusmahdollisuuksien kanssa. Kalastusmahdollisuuksissa otettaisiin huomioon
Intian valtameren tonnikalatoimikunnan (IOTC) tieteelliset lausunnot
kapasiteetin vähentämisen ja kalavarojen säilyttämisen suhteen.
Kalavaroihin pääsyä varten Seychellien alusten
omistajien on haettava maksullista kalastuslupaa. Luvista suoritettavat maksut
olisivat johdonmukaisia niiden kokonaismäärien kanssa, joista hiljattain
sovittiin Seychellien kanssa EU:n ja Seychellien välisen
kalastuskumppanuussopimuksen uudessa pöytäkirjassa. Lupamaksut olisivat ainoa
uuden sopimuksen mukainen taloudellinen korvaus, ja ne maksettaisiin suoraan
Mayottelle, jotta se voisi kehittää hallinto- ja valvontakapasiteettiaan,
kalastuksen hallintaa sekä toimintaedellytyksiään. Ehdotuksella ei olisi
taloudellisia vaikutuksia Seychellien hallitukselle.
2014/0079 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
Euroopan unionin ja Seychellien tasavallan
välisen, Seychellien lipun alla purjehtivien kalastusalusten pääsyä EU:n
lainkäyttövaltaan kuuluville Mayotten vesille ja Mayotten meriluonnonvaroihin
koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218
artiklan 6 kohdan a alakohdan ja 7 kohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
hyväksynnän[1],

sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Eurooppa-neuvosto hyväksyi 11
päivänä heinäkuuta 2012 päätöksen (2012/419/EU)[2]
Mayotten aseman muuttamisesta 1 päivästä tammikuuta 2014 Euroopan unioniin
nähden.
(2)       Neuvosto valtuutti komission
neuvottelemaan Euroopan unionin puolesta Seychellien tasavallan kanssa
tehtävästä sopimuksesta, joka koskee Seychellien tasavallan lipun alla
purjehtivien kalastusalusten pääsyä Euroopan unionin vesille ja
meriluonnonvaroihin Mayotten rannikon edustalla sijaitsevalla
talousvyöhykkeellä.
(3)       Neuvottelujen tuloksena uusi
pöytäkirja parafoitiin 15 päivänä marraskuuta 2013.
(4)       On unionin edun mukaista
panna täytäntöön Seychellien tasavallan kanssa tehty kalastusalan sopimus,
jossa vahvistetaan Seychellien kalastusmahdollisuudet ja määritellään
edellytykset vastuullisen ja kestävän kalastuksen edistämiseksi Euroopan
unionin lainkäyttövaltaan kuuluvilla Mayotten vesillä. Sen vuoksi on
aiheellista hyväksyä sopimus unionin puolesta.
(5)       Sopimuksen 8 artiklassa
perustetaan sekakomitea valvomaan sopimuksen soveltamista. Sopimuksen mukaan
sekakomitea voi myös hyväksyä tiettyjä sopimukseen tehtäviä muutoksia. Näiden
muutosten hyväksymisen helpottamiseksi on aiheellista valtuuttaa Euroopan
komissio tietyin edellytyksin hyväksymään ne yksinkertaistettua menettelyä
noudattaen.
(6)       Jotta Mayotten viranomaiset
voivat panna täytäntöön yhteisen kalastuspolitiikan säännöt siitä päivästä
alkaen, jona Mayotte saa syrjäisimmän alueen aseman, on tärkeää ottaa käyttöön
tarkoituksenmukaiset hallinnolliset puitteet, valvontatoimet ja fyysinen
infrastruktuuri sekä varmistaa, että toimintaedellytyksiä voidaan kehittää
asianmukaisesti. Tällä edistetään myös unionin kansainvälisten
raportointivelvollisuuksien täyttymistä. Mayotten kalastusviranomaisille olisi
sen vuoksi varmistettava tarvittava rahoitus laivanvarustajien Mayottelle
suoraan maksamien maksujen kautta saatavien varojen välityksellä.
(7)       Seychellien lipun alla
purjehtiva kalastuslaivasto on harjoittanut toimintaa Mayotten vesillä usean
vuoden ajan Mayotten ja laivanvarustajien välisen järjestelyn perusteella, ja
järjestelyn mukaisesti laivanvarustajat maksoivat Mayottelle lisenssimaksun
pääsystä kalastamaan sen vesille. Seychellien laivaston ja Ranskan
syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan Mayotten paikallisyhteisön välille on
muodostunut lujat siteet. Kalastustoiminnan jatkumisen ja siitä Mayottelle
aiheutuvien hyötyjen varmistamiseksi on tarkoituksenmukaista, että kaikki tämän
sopimuksen mukaisiin lupiin ja saaliisiin liittyvät maksut käytetään suoraan
Mayotten paikallisyhteisön hyödyksi.
(8)       Sopimus olisi hyväksyttävä
Euroopan unionin puolesta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään Euroopan
unionin puolesta unionin ja Seychellien tasavallan välisessä sopimuksessa
määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista
koskeva sopimus[3].
2 artikla
1.           Ranskalla on toimivalta
kerätä sen syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan Mayotten puolesta lupiin ja
saaliisiin liittyvät maksut ja muut maksut, jotka Seychellien alusten käyttäjät
suorittavat pääsystä kalastamaan Mayotten ympärillä oleville EU:n vesille
sopimuksen liitteessä olevan III luvun 1 jakson 8 ja 9 kohdan sekä 2 jakson
määräysten mukaisesti. Ranska käyttää nämä tulot tarkoituksenmukaisten
hallinnollisten puitteiden, valvontatoimien ja fyysisen infrastruktuurin
käyttöönottoon sekä tarvittavien toimintaedellytysten kehittämiseen, jotta
Mayotten hallinto voi täyttää yhteisen kalastuspolitiikan vaatimukset.
2.           Ranska toimittaa komissiolle
pankkitilitiedot.
3.           Ranska toimittaa sopimuksen
kunkin täytäntöönpanovuoden lopussa komissiolle yksityiskohtaisen kertomuksen
kalastusluvan saaneiden alusten suorittamista maksuista ja niiden käytöstä.
3 artikla
Neuvoston
puheenjohtaja tekee sopimuksen 19 artiklassa määrätyn ilmoituksen unionin
puolesta.
4 artikla
Valtuutetaan Euroopan
komissio hyväksymään liitteessä esitettyjen säännösten ja edellytysten
mukaisesti unionin puolesta muutokset, jotka sekakomiteassa tehdään
sopimukseen.
5 artikla
Tämä päätös tulee
voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin
virallisessa lehdessä[4].

Tämä päätös on osoitettu kaikille
jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL C , , s. .
[2]               EUVL L 204, 31.7.2012.
[3]               Sopimus on julkaistu EUVL:ssä ... yhdessä sen
allekirjoittamista koskevan päätöksen kanssa.
[4]               Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen
voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
LIITE

Sekakomiteassa esitettävää unionin kantaa koskevan valtuutuksen kattavuus ja
kannan esittämisessä sovellettava menettely

1.
Komissio valtuutetaan neuvottelemaan Seychellien
tasavallan kanssa ja edellyttäen, että se on tarpeen ja että noudatetaan tämän
liitteen 3 kohtaa, sopimaan sopimukseen tehtävistä muutoksista, jotka koskevat
seuraavia kysymyksiä:
a)      kalastusmahdollisuuksien tarkistaminen
sopimuksen 9 artiklan mukaisesti;
b)      VMS-järjestelmää koskevien teknisten
sääntöjen uudelleentarkastelu sopimuksen liitteessä olevassa lisäyksessä 6
olevan 10 kohdan mukaisesti sekä vastaavien teknisten määräysten
uudelleentarkastelu sopimuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
2.
Sopimuksella perustetussa sekakomiteassa unioni
a)      pyrkii saavuttamaan yhteisen kalastuspolitiikan
puitteissa asetetut unionin tavoitteet;
b)      noudattaa yhteisen kalastuspolitiikan
ulkoista ulottuvuutta koskevasta komission tiedonannosta 19 päivänä maaliskuuta
2012 annettuja neuvoston päätelmiä;
c)      edistää kantoja, jotka ovat sopusoinnussa
alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymien asiaankuuluvien sääntöjen kanssa.
3.
Kun sekakomitean kokouksessa on määrä hyväksyä 1
kohdassa tarkoitettuja sopimukseen tehtäviä muutoksia koskeva päätös, on
toteutettava tarvittavat toimet, jotta unionin puolesta esitettävässä kannassa
otetaan huomioon viimeisimmät tilastolliset, biologiset ja muut asiaankuuluvat
komissiolle toimitetut tiedot.
Tätä varten ja näiden
tietojen pohjalta komission yksiköt toimittavat neuvostolle tai sen
valmisteluelimille käsiteltäväksi ja hyväksyttäväksi riittävän ajoissa ennen
sekakomitean asianomaista kokousta valmistelevan asiakirjan, jossa esitetään
suunnitellun unionin kannan yksityiskohdat.
Jos seuraavissa kokouksissa, mukaan luettuina
paikalla pidettävät kokoukset, ei päästä yksimielisyyteen uusien seikkojen
ottamisesta huomioon unionin kannassa, asia saatetaan neuvoston tai sen
valmisteluelinten käsiteltäväksi.
Komissiota kehotetaan toteuttamaan hyvissä ajoin
kaikki sekakomitean päätöksen noudattamisen edellyttämät toimet, mukaan lukien
tarvittaessa asianomaisen päätöksen julkaiseminen Euroopan unionin virallisessa
lehdessä ja päätöksen täytäntöönpanon mahdollisesti edellyttämien ehdotusten
toimittaminen.


|

52011PC0661

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi suoritettavista jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista (vuoden 2011 kolmas erä)  /* KOM/2011/0661 lopullinen - 2011/0289 (NLE) */

	PERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTAKymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 57 artiklan 3 kohdan mukaisesti tähän ehdotukseen sisältyy vuoden 2011 rahoitusosuuden kolmannen erän määrä (kyseisessä artiklassa säädetyissä pysyvissä menettelyissä tarkoitettu ’vuosi n + 1’). Neuvoston on tehtävä tästä ehdotuksesta päätös viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua siitä, kun komissio on esittänyt ehdotuksensa, ja jäsenvaltioiden on maksettava rahoitusosuutensa kolmas erä viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua päivästä, jona neuvoston päätös annettiin niille tiedoksi.2. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖKymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 57 artiklan 7 kohdan mukaisesti ehdotuksessa yksilöidään komission hallinnoima määrä ja Euroopan investointipankin (EIP) hallinnoima määrä.EIP on kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 145 artiklan mukaisesti toimittanut komissiolle ajantasaistetut ennakkoarviot hallinnoimiaan välineitä koskevista maksusitoumuksista ja maksuista.Kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 58 artiklan 2 kohdan mukaan rahoitusosuuksien maksupyynnöissä käytetään ensin aiemmille EKR:ille vahvistetut määrät aikajärjestyksessä. Tämän ehdotuksen maksupyynnöissä on näin ollen kyse komission osalta kymmenennen ja EIP:n osalta yhdeksännen EKR:n määristä.Kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 60 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos jäsenvaltio ei suorita rahoitusosuutensa eriä määräajassa, maksamattomalta määrältä peritään korko. Koronmaksua koskevista yksityiskohdista säädetään samassa artiklassa.2011/0289 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi suoritettavista jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista (vuoden 2011 kolmas erä)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 217 artiklan,ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen, joka allekirjoitettiin Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000[1] ja jota tarkistettiin viimeksi Ouagadougoussa Burkina Fasossa 22 päivänä kesäkuuta 2010[2], sekä erityisesti sen 10 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen vuosia 2008–2013 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan yhteisön avun rahoituksesta AKT–EY-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille[3] (jäljempänä ’sisäinen sopimus’) ja erityisesti sen 7 artiklan,ottaa huomioon kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 18 päivänä helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 215/2008, jäljempänä ’kymmenes EKR:n varainhoitoasetus[4]’, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 11. huhtikuuta 2011[5], ja erityisesti sen 57 artiklan 5 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 57 artiklan 5 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti komissio esittää 10 päivään lokakuuta 2011 mennessä ehdotuksen, johon sisältyy a) vuoden 2011 rahoitusosuuden kolmannen erän määrä ja b) todellisten tarpeiden mukaan tarkistettu rahoitusosuuden vuotuinen määrä siinä tapauksessa, että rahoitusosuus ei vastaa todellisia tarpeita sisäisen sopimuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Neuvoston olisi tehtävä päätös viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua siitä, kun komissio on esittänyt ehdotuksensa, ja jäsenvaltioiden olisi maksettava rahoitusosuutensa kolmas erä viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua päivästä, jona neuvoston päätös on annettu niille tiedoksi.(2) Neuvosto hyväksyi 5 päivänä marraskuuta 2010[6] komission ehdotuksesta päätöksen, jossa vahvistetaan jäsenvaltioiden vuonna 2011 suorittamista EKR:n rahoitusosuuksista komission osuudeksi 3 690 000 000 euroa ja EIP:n osuudeksi 210 000 000 euroa. Seuraavan komission antaman ehdotuksen mukaisesti neuvosto päätti 20 päivänä kesäkuuta 2011[7] mukauttaa komission vuoden 2011 osuudeksi 3 100 000 000 euroa.(3) Kymmenennen EKR:n sisäisen sopimuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission on tehtävä neuvostolle ehdotus rahoitusosuuksien määrien muuttamisesta etukäteen päätetyissä rajoissa, jos aiemmin päätetyt rahoitusosuudet eivät vastaa EKR:n todellista tarvetta. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden EKR:oon suorittamien, EIP:lle tarkoitettujen vuotuisten rahoitusosuuksien määrä varainhoitovuonna 2011 olisi vahvistettava 200 000 000 euroksi.(4) Euroopan investointipankki on toimittanut komissiolle kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 145 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti ajantasaistetut ennakkoarviot hallinnoimiaan välineitä koskevista maksusitoumuksista ja maksuista.(5) Kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 58 artiklan 2 kohdan mukaisesti rahoitusosuuksien maksupyynnöissä käytetään ensin aiemmille EKR:ille vahvistetut määrät. Tämän vuoksi yhdeksättä EKR:a koskeva rahoituspyyntö on tehtävä myös kymmenennen EKR:n varainhoitoasetuksen 58 artiklan 2 kohdan nojalla EIP:tä varten,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaJäsenvaltioiden EKR:oon suorittamien rahoitusosuuksien vuotuinen määrä varainhoitovuonna 2011 on 200 000 000 euroa. Euroopan investointipankki hallinnoi kyseistä investointikehyksen rahoittamiseen käytettävää määrää.2 artiklaVuoden 2011 EKR-rahoitusosuuksien kolmannet erät, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle ja Euroopan investointipankille, esitetään liitteenä olevassa taulukossa.3 artiklaTätä päätöstä sovelletaan päivästä, jona se annetaan.4 artiklaTämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEVuoden 2011 rahoitusosuuksien kolmas maksuerä (euroina)JÄSENVALTIOT | 10:nnen EKR:n jakoperuste | 3. erä |% | Komissio: kymmenes EKR |BELGIA | 3,53 | 6 707 000 |TANSKA | 2,00 | 3 800 000 |SAKSA | 20,50 | 38 950 000 |KREIKKA | 1,47 | 2 793 000 |ESPANJA | 7,85 | 14 915 000 |RANSKA | 19,55 | 37 145 000 |IRLANTI | 0,91 | 1 729 000 |ITALIA | 12,86 | 24 434 000 |LUXEMBURG | 0,27 | 513 000 |ALANKOMAAT | 4,85 | 9 215 000 |ITÄVALTA | 2,41 | 4 579 000 |PORTUGALI | 1,15 | 2 185 000 |SUOMI | 1,47 | 2 793 000 |RUOTSI | 2,74 | 5 206 000 |YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA | 14,82 | 28 158 000 |Välisumma EUR-15 | 96,38 | 183 122 000 |BULGARIA | 0,14 | 266 000 |TŠEKKI | 0,51 | 969 000 |VIRO | 0,05 | 95 000 |KYPROS | 0,09 | 171 000 |LATVIA | 0,07 | 133 000 |LIETTUA | 0,12 | 228 000 |UNKARI | 0,55 | 1 045 000 |MALTA | 0,03 | 57 000 |PUOLA | 1,30 | 2 470 000 |ROMANIA | 0,37 | 703 000 |SLOVENIA | 0,18 | 342 000 |SLOVAKIA | 0,21 | 399 000 |Välisumma EUR-12 | 3,62 | 6 878 000 |Yhteensä EUR-27 | 100,00 | 190 000 000 |[1] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.[2] EUVL L 287, 4.11.2010, s. 3.[3] EUVL L 247, 9.9.2006, s. 32.[4] EUVL L 78, 19.3.2008, s. 1.[5] EUVL L 102, 16.4.2011, s. 1.[6] 15831/10[7] 11689/11