               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 19.5.2020
            COM(2020) 219 final
            2020/0096(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            neuvoston päätöksen (EU) 2016/915 muuttamisesta hiilidioksidipäästöjen kasvun mittaamisessa käytettävän viiteajanjakson osalta covid-19-pandemian seurausten huomioon ottamiseksi CORSIA-järjestelmän yhteydessä

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus annetaan covid-19-pandemian seurauksena, ja se koskee päätöstä, jolla mukautetaan Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä (ICAO) unionin puolesta otettavaa kantaa kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmään (CORSIA) siltä osin kuin on kyse hiilidioksidipäästöjen kasvun mittaamisessa käytettävästä viiteajanjaksosta, jäljempänä ’perustaso’.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Chicagon yleissopimus ja Pariisin sopimus

               Chicagon yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, tavoitteena on säännellä kansainvälistä lentoliikennettä. Yleissopimus tuli voimaan 4. huhtikuuta 1947, ja sillä perustettiin Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO).

               YK:n ilmastosopimuksen osapuolten konferenssi hyväksyi Pariisin sopimuksen joulukuussa 2015. Tavoitteena on rajoittaa maapallon keskilämpötilan nousu selvästi alle kahteen celsiusasteeseen esiteollisen ajan tasoon verrattuna ja jatkaa ponnisteluja keskilämpötilan nousun rajoittamiseksi 1,5 celsiusasteeseen. Kaikkien talouden alojen, kansainvälinen lentoliikenne mukaan luettuna, olisi osallistuttava näiden päästövähennysten saavuttamiseen.

               Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat molempien sopimusten osapuolia. EU ja sen jäsenvaltiot ovat Pariisin sopimuksen osapuolia, ja ne ovat yhdessä sitoutuneet vähentämään kasvihuonekaasupäästöjään.

               2.2.Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö

               Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö. Järjestön tavoitteena on kehittää kansainvälisen lentoliikenteen periaatteita ja tekniikoita sekä edistää kansainvälisen lentoliikenteen suunnittelua ja kehittämistä. EU on tilapäinen tarkkailija monissa ICAOn elimissä (yleiskokous ja muut tekniset elimet).

               2.3.Kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmä (CORSIA)

               ICAOn neuvosto hyväksyi 214. istunnossaan 27. kesäkuuta 2018 ympäristönsuojelua koskevat kansainväliset standardit ja suositellut menettelytavat (SARPs) kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmästä (CORSIA) Chicagon yleissopimuksen liitteen 16 niteenä IV.

               Neuvoston päätöksen (EU) 2018/2027
                  1
                mukaisesti jäsenvaltiot ilmoittivat eroavuuksista ICAOlle. Näihin direktiivin 2003/87/EY ja CORSIA-järjestelmän välisiin eroihin kuuluu erityisesti se, että direktiiviä 2003/87/EY sovelletaan lentotoiminnan harjoittajien kansallisuudesta riippumatta. Periaatteessa direktiivi kattaa lennot, jotka lähtevät perussopimuksen soveltamisalaan kuuluvan jäsenvaltion alueella sijaitsevalta lentopaikalta tai saapuvat sinne. Sitä sovelletaan erotuksetta jäsenvaltioiden ja/tai ETA-maiden sisäisiin ja välisiin lentoihin.

               Standardien ja suositeltujen menettelytapojen II osan 3.2 kohdassa (”CO2 offsetting requirements”) perustasoksi määritellään CORSIA-järjestelmän kattamien reittien keskimääräiset vuotuiset hiilidioksidipäästöt vuosina 2019 ja 2020.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               3.1. Tausta

               Käsiteltävä kysymys on covid-19-pandemian vaikutuksen huomioon ottaminen CORSIA-järjestelmän perustasossa, jota käytetään määritettäessä lentoliikenteen harjoittajien tulevia hyvitysvaatimuksia hiilineutraalin kasvun saavuttamiseksi vuodesta 2020 alkaen.

               Meneillään oleva covid-19-pandemia johtaa vääjäämättä kansainvälisen lentoliikenteen hiilidioksidipäästöjen merkittävään vähenemiseen vuonna 2020. Pandemia johtaa myös huomattavasti alhaisempaan CORSIA-järjestelmän perustasoon ja korkeampiin hyvitysvaatimuksiin, jollei perustason määritystä tarkisteta. Tämä riippuu luonnollisesti myös kansainvälisen lentoliikenteen elpymisasteesta ja sen hiilidioksidipäästöjen kehityksestä.

               ICAOn ilmailua ja ympäristönsuojelua käsittelevä komitea (CAEP) on tehnyt suuruusluokka-analyysin, jonka tavoitteena on kvantifioida covid-19-pandemian vaikutus päästöyksiköiden kysyntään (hyvitykset) CORSIA-järjestelmässä eri skenaarioiden pohjalta ja tarkastella eri vaihtoehtoja perustasoa varten
                  2
               .

               CAEP:n analyysissa tarkasteltiin perustasovaihtoehtoja, jotka vaihtelivat vallitsevasta tilanteesta siihen, että käytetään vuoden 2019 päästöjä tai päästöjen keskiarvoa useammilta vuosilta tai jopa ekstrapoloituja arvioita siitä, mikä päästötilanne olisi ollut vuonna 2020, jos kriisiä ei olisi ollut. Analyysissa todettiin muun muassa, että

               –vuoden 2020 hiilidioksidipäästöt voisivat olla noin 40 prosenttia pienemmät kuin vuonna 2016 ennakoitiin;

               –CORSIAn nykyisen perustason vertailupäästöt voisivat olla noin 18 prosenttia pienemmät kuin vuonna 2019;

               –alhaisemmalla perustasolla voisi olla huomattava vaikutus kokonaishyvitysvaatimuksiin:

               ·pilottivaihe (2021–2023): +280 prosenttia V-muotoisessa elpymisskenaariossa ja +150 prosenttia U-muotoisessa elpymisskenaariossa, johon sisältyy pysyvä alenema;

               ·kaikki vaiheet (2021–2035): +45 prosenttia V-muotoisessa elpymisskenaariossa ja –24 prosenttia U-muotoisessa elpymisskenaariossa, johon sisältyy pysyvä alenema;

               –perustason muuttaminen vuoteen 2019 voisi johtaa seuraaviin kokonaishyvitysvaatimuksiin:

               ·pilottivaihe (2021–2023): nolla tai lähes nolla vuoteen 2023 saakka covid-19-skenaarioissa ja

               ·kaikki vaiheet (2021–2035): –9 prosenttia V-muotoisessa elpymisskenaariossa ja –32 prosenttia U-muotoisessa elpymisskenaariossa, johon sisältyy pysyvä alenema.

               Suuruusluokka-analyysi hyväksyttiin CAEP:n ohjausryhmän kokouksessa 11. toukokuuta 2020 yksimielisesti ICAOn neuvoston käsiteltäväksi tämän 220. istunnossa kesäkuussa 2020.

               3.2. Ehdotettu kanta

               Kun otetaan huomioon ympäristötehokkuus suhteessa ICAOn tavoitteeseen varmistaa hiilineutraali kasvu vuodesta 2020 alkaen ja tarve varmistaa CORSIAn tukeminen covid-19-olosuhteissa ja välttää CORSIAn keskeisten rakenneosien purkaminen ja kun otetaan vielä huomioon ICAOn oikeudellinen prosessi, tällä hetkellä käytettävissä oleviin tietoihin
                  3
                perustuva varovainen alustava lähestymistapa olisi hyväksyä tarvittaessa CORSIAn rakenteen mukauttaminen siten, että perustasoksi asetetaan ainoastaan CORSIAn vuonna 2019 kattamat kansainvälisen lentoliikenteen hiilidioksidipäästöt.

               ICAOn neuvoston päätös mukauttaa CORSIAn perustasoa tämän istunnon aikana antaisi signaalin siitä, että ICAO toteuttaa aktiivisesti toimia sopeutuakseen kriisiin ja säilyttääkseen valtioiden tuen CORSIAlle ja osallistumisen siihen. Jotta päätöksen kiireellisyys ja tarve varmistaa ICAOn hallintosääntöjen noudattaminen olisivat tasapainossa, tällaista ICAOn neuvoston päätöstä voi seurata valtioille osoitetulla kirjeellä käynnistetty kuuleminen ja virallinen hyväksyminen ICAOn neuvoston seuraavassa (221.) istunnossa.

               CORSIA-järjestelmän rakenteeseen voi olla aiheellista tehdä tiettyjä mukautuksia, kuten

               –mukautus vaihtoehtoon, jonka mukaan vuoden 2020 päästöjä käytetään vertailukohtana hyvitysvaatimusten laskennassa niin kutsutussa pilottivaiheessa eli vapaaehtoisen osallistumisen ensimmäisten kolmen vuoden aikana (2021–2023);

               –selvennys siitä, että laskettaessa tietyn vuoden hyvitysvaatimuksia alakohtainen kasvukerroin ei voi olla negatiivinen, mikä estää sen, että negatiiviset hyvitysvaatimukset yhden vuoden aikana kumoavat positiiviset vaatimukset saman velvoitekauden toisena vuonna.

               Jotkin maat ilmoittivat, että ne saattavat yrittää hyödyntää mahdollista perustason muutosta vaatiakseen erilaisia perustasoja eri maille riippuen niiden kehitystasosta, CORSIA-järjestelmään liittymisvuodesta tai muista kriteereistä. Tällainen muutos olisi päätöslauselman A40–19 ja Chicagon yleissopimuksen periaatteiden sekä syrjimättömyysperiaatteen vastainen ja aiheuttaisi suureen riskin CORSIA-järjestelmän purkautumisesta.

               Jos kriisiä edeltäneen liikenteen ja siihen liittyvien päästöjen tason saavuttaminen kestää useita vuosia, vuoden 2019 päästöihin perustuva korkeampi perustaso johtaa todennäköisesti siihen, että hyvitysvaatimuksia ei ole lainkaan tai ne ovat minimaaliset pilottivaiheen aikana. Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että yleiskokouksen päätöslauselmassa A40–19 määrätään joka kolmas vuosi tehtävästä CORSIA-järjestelmän uudelleentarkastelusta, joista ensimmäinen on määrä tehdä vuonna 2022. Siinä täsmennetään, että uudelleentarkastelussa olisi arvioitava seuraavia tekijöitä: edistyminen ICAOn ei-sitovan tavoitteen saavuttamisessa, jonka mukaan kansainvälisen lentoliikenteen maailmanlaajuiset nettohiilidioksidipäästöt pidetään vuodesta 2020 alkaen samalla tasolla; järjestelmän markkina- ja kustannusvaikutukset valtioihin ja lentoliikenteen harjoittajiin sekä kansainväliseen lentoliikenteeseen; ja järjestelmän rakenneosien toiminta. Arvioinnissa olisi lisäksi tarkasteltava järjestelmän parannuksia, jotka tukisivat Pariisin sopimuksen tarkoitusta ja erityisesti sen pitkän aikavälin lämpötilatavoitteita, sekä järjestelmän rakenteiden päivittämistä täytäntöönpanon parantamiseksi, vaikuttavuuden lisäämiseksi ja markkinoiden vääristymisen minimoimiseksi.

               Tällaisen uudelleentarkastelun merkitystä korostaa tarve varmistaa yhdenmukaisuus yleiskokouksen käsiteltäväksi annetun hiilidioksidipäästöjen pitkän aikavälin ei-sitovan vähentämistavoitteen kanssa.

               Riippuen siitä, kuinka nopeasti kansainvälinen lentoliikenne palautuu ja missä määrin CORSIA edistää hiilidioksidipäästöjen pitkän aikavälin ei-sitovan vähennystavoitteen saavuttamista, tulevan uudelleentarkastelun yhteydessä saattaa olla aiheellista tarkastella uudelleen CORSIAn tavoitetasoa, mahdollisesti myös perustasoa. CORSIAn tavoitetason nostaminen olisi johdonmukaista neuvoston päätöksessä (EU) 2016/915 vahvistetun unionin kannan kanssa.

               CORSIA-järjestelmää koskevan unionin kannan muuttaminen covid-19-pandemian seurauksena ei sinänsä vaikuttaisi EU:n tukeen ICAOn politiikalle, johon perustuu ICAOn yleiskokouksen päätöslauselmassa A40–19 vahvistettu ei-sitova tavoite saavuttaa hiilineutraali kasvu vuodesta 2020 alkaen.

               4.Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Päätösehdotus on johdonmukainen muiden unionin politiikkojen, varsinkin energia-, ympäristö- ja liikennepolitiikkojen, kanssa ja täydentää niitä.

               5.Oikeusperusta

               5.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               5.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli
                  4
               .

               5.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Säädös (CORSIA SARPs), jota ICAOn neuvostoa voidaan pyytää muuttamaan, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös voi vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY, sisältöön. Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               5.2.Aineellinen oikeusperusta

               SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohdan ja 191 artiklan mukaisesti Euroopan unionin on edistettävä muun muassa seuraavien tavoitteiden saavuttamista: ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen; sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen.

               5.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               5.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun päätöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät ilmastopolitiikkaan kansainvälisen lentoliikenteen alalla.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta.

               5.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2020/0096 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               neuvoston päätöksen (EU) 2016/915 muuttamisesta hiilidioksidipäästöjen kasvun mittaamisessa käytettävän viiteajanjakson osalta covid-19-pandemian seurausten huomioon ottamiseksi CORSIA-järjestelmän yhteydessä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Kansainvälistä siviili-ilmailua koskeva Chicagon yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’, jonka tavoitteena on säännellä kansainvälistä lentoliikennettä, tuli voimaan 4 päivänä huhtikuuta 1947. Sillä perustettiin kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO).

               (2)Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen sopimusvaltioita ja ICAOn jäseniä, ja unionilla on tarkkailijan asema tietyissä ICAOn elimissä.

               (3)Yhdistyneiden kansakuntien ilmastosopimuksen osapuolten 21. konferenssi hyväksyi joulukuussa 2015 Pariisin sopimuksen, jonka tavoitteena on rajoittaa maapallon keskilämpötilan nousu selvästi alle kahteen celsiusasteeseen esiteollisen ajan tasoon verrattuna ja jatkaa ponnisteluja keskilämpötilan nousun rajoittamiseksi 1,5 celsiusasteeseen. Kaikkien talouden alojen, kansainvälinen lentoliikenne mukaan luettuna, olisi osallistuttava näiden päästövähennysten saavuttamiseen.

               (4)Vuonna 2016 pidetty ICAOn 39. yleiskokous päätti päätöslauselmassaan A39-3 kehittää maailmanlaajuisen markkinaperusteisen mekanismin, jolla voidaan rajoittaa kansainvälisen lentoliikenteen aiheuttamat kasvihuonekaasupäästöt vuoden 2020 tasolle. Unionin kanta kyseisen mekanismin ja sen eri osien määrittelyyn ja hyväksymiseen on vahvistettu neuvoston päätöksellä (EU) 2016/915
                  5
               . Tämä päätös kuvastaa sitä, että ICAOn neuvostossa, joka on sopimuksella perustettu elin, tehdyillä asiaa koskevilla päätöksillä on oikeusvaikutuksia. Niistä tulee todennäköisesti sitovia yleissopimuksen mukaisesti ja siinä määrätyissä rajoissa, ja ne sitovat todennäköisesti myös unionia ja sen jäsenvaltioita voimassa olevien kansainvälisten lentoliikennesopimusten nojalla.

               (5)ICAOn neuvosto hyväksyi 214. istuntonsa 10. kokouksessa 27 päivänä kesäkuuta 2018 yleissopimuksen liitteen 16 niteen IV ensimmäisen painoksen: Ympäristönsuojelua koskevat kansainväliset standardit ja suositellut menettelytavat – kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmä (CORSIA). Tässä tekstissä vahvistetaan muun muassa päästöarvot, joita käytetään kasvukertoimien laskemiseen (sekä alan kasvukertoimen että lentoliikenteen harjoittajien kasvukertoimen). Nämä arvot määritetään CORSIA-järjestelmän kattaman kansainvälisen lentoliikenteen vuosien 2019 ja 2020 hiilidioksidipäästöjen keskiarvona (toimialan tasolla ja yksittäisten lentoliikenteen harjoittajien tasolla).

               (6)Jäsenvaltiot ovat neuvoston päätöksen (EU) 2018/2027
                  6
                mukaisesti ilmoittaneet ICAOlle direktiivin 2003/87/EY ja näiden standardien ja suositeltujen menettelytapojen välisistä eroavuuksista.

               (7)Meneillään oleva covid-19-pandemia johtaa kansainvälisen lentoliikenteen hiilidioksidipäästöjen merkittävään vähenemiseen vuonna 2020
                  7
               . Se johtaa siten myös huomattavasti alhaisempiin CORSIA-päästöarvoihin, joita käytetään kasvukertoimien laskemiseen
                  8
               . Jollei näitä arvoja muuteta, tämä voi johtaa huomattavasti suurempiin hyvitysvaatimuksiin riippuen siitä, kuinka nopeasti kansainvälinen lentoliikenne elpyy ja miten sen hiilidioksidipäästöt kehittyvät.

               (8)On todennäköistä ja tärkeää, että ICAOn neuvosto tekee 8–26 päivänä kesäkuuta 2020 pidettävässä 220. istunnossaan päätöksen CORSIA-järjestelmässä kasvukertoimien laskemiseen käytettävien päästöarvojen muuttamisesta erityisesti huomioon otettavan viiteajanjakson osalta. Vaihtoehtoisesti asiassa voidaan tehdä lopullinen päätös ICAOn neuvoston seuraavassa (221.) istunnossa. Tämä skenaario voi toteutua erityisesti siinä tapauksessa, että ICAOn neuvosto katsoo, että ennen tällaista päätöstä olisi järjestettävä valtioille osoitetulla kirjeellä käynnistetty kuuleminen.

               (9)Kuten CORSIA-järjestelmä itsessään, kaikki muutokset sen ehtoihin ovat sopimuksella perustetun elimen tekemiä päätöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia.

               (10)Unioni ja sen jäsenvaltiot ovat johdonmukaisesti kannattaneet kansainvälisen lentoliikenteen kasvihuonekaasupäästöjen maailmanlaajuista vähennystavoitetta, jonka mukaan päästöt eivät saa ylittää vuoden 2020 tasoa, mutta nykytilanteessa näyttää siltä, että vuoden 2019 käyttäminen viiteajanjaksona tarjoaa mahdollisimman hyvän todelliseen dataan perustuvan korvaavan tason, kun pyritään saavuttamaan päätöslauselmassa A39–3 asetettu ICAOn pitkän aikavälin tavoite hiilineutraalista kasvusta vuodesta 2020 alkaen. Tätä taustaa vasten ja tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen perusteella vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta hyväksyä kalenterivuosi 2019 ainoaksi viiteajanjaksoksi, jotta voidaan säilyttää riittävä tuki CORSIA-järjestelmälle ja sen keskeiset osat.

               (11)Käynnissä olevassa keskustelussa esiin tuotua vaihtoehtoa, jonka mukaan eri maille vahvistettaisiin erilaiset perustasot niiden kehitystasosta, CORSIA-järjestelmään liittymisvuodesta tai muista kriteereistä riippuen, ei pitäisi tukea. Se rikkoisi päätöslauselmassa A40–19 mainittua syrjimättömyyden periaatetta ja voisi vaarantaa CORSIA-järjestelmän olemassaolon jatkumisen nykyisessä muodossaan.

               (12)Sen vuoksi neuvoston päätöstä (EU) 2016/915 olisi muutettava, jotta unioni ja sen jäsenvaltiot voisivat hyväksyä kalenterivuoden 2019 ainoaksi viiteajanjaksoksi.

               (13)Säännöllisen uudelleentarkastelun periaatetta sovelletaan edelleen. Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että yleiskokouksen päätöslauselmassa A40–19 määrätään joka kolmas vuosi tehtävästä CORSIA-järjestelmän uudelleentarkastelusta, joista ensimmäinen on määrä tehdä vuonna 2022. Tällaisen uudelleentarkastelun merkitys kasvaa sitä mukaa, mitä kauemmin alalta kestää saavuttaa kriisiä edeltänyt liikenteen ja siihen liittyvien päästöjen taso. Jos elpyminen on hidasta, vuoden 2019 päästöihin perustuva perustaso johtaa todennäköisesti siihen, että hyvitysvaatimuksia ei ole lainkaan tai ne ovat minimaaliset CORSIA-järjestelmän pilottivaiheen aikana (2021–2023)
                  9
               . Tällaisen uudelleentarkastelun merkitystä korostaa tarve varmistaa yhdenmukaisuus hiilidioksidipäästöjen pitkän aikavälin ei-sitovan vähentämistavoitteen kanssa, jota yleiskokouksen on määrä käsitellä.

               (14)Kaikista hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen osallistuvista talouden aloista ilmailuala on osallistunut EU:n päästökauppajärjestelmään vuodesta 2012 lähtien. Komissio raportoi Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja esittää tarvittaessa CORSIA-järjestelmän täytäntöönpanemiseksi ehdotuksen, jolla varmistetaan ilmailualan osallistuminen unionin sitoumukseen vähentää kasvihuonekaasupäästöjä koko talouden laajuisesti vuoteen 2030 mennessä.

               (15)Neuvoston päätöstä (EU) 2016/915 olisi muutettava vastaavasti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Muutetaan neuvoston päätöksen (EU) 2016/915 liite tämän päätöksen liitteen mukaisesti.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                  Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös (EU) 2018/2027, annettu 29 päivänä marraskuuta 2018, kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta ensimmäiseen painokseen ympäristönsuojelua koskevista kansainvälisistä standardeista ja suositelluista menettelytavoista – kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmä (CORSIA) (EUVL L 325, 20.12.2018, s. 25).

                     (2)

                        Myös IATA, ICSA ja muut organisaatiot ovat tehneet asiaan liittyviä tutkimuksia. Ks. esimerkiksi

                  https://www.iata.org/en/policy/environment/corsia/

                        tai https://www.edf.org/sites/default/files/documents/COVID_CORSIA_baseline_analysis.pdf

                     (3)

                        Etenkin ICAOn CAEP:lta saadut tiedot.

                     (4)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (5)

                        Neuvoston päätös (EU) 2016/915, annettu 30 päivänä toukokuuta 2016, Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta ICAOn elimissä laadittavaan kansainväliseen välineeseen, jonka on tarkoitus johtaa kansainvälisen ilmailun päästöihin sovellettavan yhtenäisen maailmanlaajuisen markkinaperusteisen toimenpiteen täytäntöönpanoon vuodesta 2020 alkaen (EUVL L 153, 10.6.2016, s. 32).

                     (6)

                        Neuvoston päätös (EU) 2018/2027, annettu 29 päivänä marraskuuta 2018, kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta ensimmäiseen painokseen ympäristönsuojelua koskevista kansainvälisistä standardeista ja suositelluista menettelytavoista – kansainvälisen lentoliikenteen päästöhyvitysjärjestelmä (CORSIA) (EUVL L 325, 20.12.2018, s. 25).

                     (7)

                        Vuoden 2020 hiilidioksidipäästöt voivat olla noin 40 prosenttia pienemmät kuin vuonna 2016 ennakoitiin (ICAO CAEP, 11.5.2020).

                     (8)

                        CORSIAn perustason vertailupäästöt voivat olla noin 18 prosenttia pienemmät kuin vuonna 2019 (ICAO CAEP, 11.5.2020).

                     (9)

                        ICAO CAEP, 11.5.2020.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 19.5.2020
            COM(2020) 219 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            neuvoston päätöksen (EU) 2016/915 muuttamisesta hiilidioksidipäästöjen kasvun mittaamisessa käytettävän viiteajanjakson osalta covid-19-pandemian seurausten huomioon ottamiseksi CORSIA-järjestelmän yhteydessä

               LIITE

               Muutetaan neuvoston päätöksen (EU) 2016/915 liite seuraavasti:

               Lisätään toisen luetelmakohdan jälkeen luetelmakohta seuraavasti:

               ”– jotta voidaan ottaa huomioon covid-19-pandemian vaikutukset vuoden 2020 päästöihin, hyväksytään CORSIA-järjestelmässä vahvistettujen, kasvukertoimien laskennassa käytettävien päästöarvojen muuttaminen siten, että niissä viitataan ainoastaan vuoden 2019 päästötasoihin;”


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 24.7.2020
            COM(2020) 332 final
            2020/0150(CNS)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa
            {SWD(2020) 141 final}

               PERUSTELUT

               Ranskan syrjäisimmillä alueilla tuotettuun perinteiseen rommiin on sovellettu Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoilla vuodesta 1923 lähtien erityistä valmisteverojärjestelmää. Tätä erityistä valmisteverojärjestelmää on jatkettu Euroopan unionin suostumuksella sisämarkkinoiden perustamisen ja valmisteverojen yhdenmukaistamisen jälkeen.

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Ehdotus koskee neuvoston päätöstä, jolla korvattaisiin voimassa oleva, 20. helmikuuta 2014 annettu neuvoston päätös N:o 189/2014/EU
                  1
               . Se hyväksyttiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 349 artiklan perusteella. Kyseisessä artiklassa sallitaan syrjäisimpiä alueita koskevien erityistoimenpiteiden toteuttaminen, sillä siinä tunnustetaan, että useat pysyvät rajoitteet yhdessä haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä ja vaikuttavat niiden sosiaaliseen ja taloudelliseen tilanteeseen. Erityistoimenpiteet sallitaan sillä edellytyksellä, että ne eivät heikennä unionin oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. Voimassa olevalla päätöksellä annetaan Ranskalle lupa soveltaa Ranskan syrjäisimmillä alueilla Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta perinteisestä rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa
                  2
               , kun rommi kuljetetaan Ranskan Euroopassa sijaitseville alueille ja kulutetaan siellä. Välillisiin veroihin sovellettava verokannan alennus saa olla enintään 50 prosenttia alkoholin tavanomaisesta valmisteverosta Ranskassa, ja sen soveltaminen rajataan koskemaan vuosittaista kiintiötä, joka on 144 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Poikkeuksen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2020.

               Järjestelmän tarkoituksena on kompensoida perinteisen rommin korkeampia tuotantokustannuksia Ranskan syrjäisimmillä alueilla ja taata tuotteiden pääsy Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoille, joka on niiden tärkein markkina-alue. Talouden toimijoiden epäedullisen kilpailuaseman aiheuttajia ovat Ranskan syrjäisimpien alueiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista, etenkin sokeriruoko-, sokeri- ja rommiarvoketjusta, mikä haittaa suuresti näiden alueiden kehitystä.

               Tämän ehdotuksen liitteenä olevan analyysiasiakirjan, jossa tarkastellaan nykyistä järjestelmää sekä vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevien vaihtoehtojen mahdollisia vaikutuksia, perusteella komissio ehdottaa, että järjestelmää jatketaan vuoteen 2027 asti siten, että vuosikiintiötä nostetaan 153 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia. Verokannan alennus saa jatkossakin olla enintään 50 prosenttia. Vuosikiintiön nostaminen 153 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia vastaa kiintiön aikaisempia korotuksia. Kiintiön korotuksessa otetaan huomioon tuotannon kasvu, ja se riittää vähentämään tarvetta tehdä lisämuutoksia ennen uuden päätöksen voimassaolon päättymistä seitsemän vuoden kuluttua. Näin voidaan ratkaista ongelma, jonka on havaittu liittyvän kiinteään kiintiöön ja jonka johdosta kiintiötä on jouduttu säännöllisesti muuttamaan neuvoston päätöksiin tehtävillä muutoksilla, joita yleensä sovelletaan takautuvasti. Tämä on heikentänyt tuottajien mahdollisuuksia suunnitella tuotantoaan ja joissakin tapauksissa haitannut pitkäaikaisten investointien tekemistä. Kiintiön pienellä korotuksella varmistetaan lisäksi, että toimi on yhteensopiva kansanterveys- ja kilpailupolitiikan kanssa.

               Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Vuonna 2017 annetussa tiedonannossa ”Vahvempi ja uudistettu strateginen kumppanuus EU:n syrjäisimpien alueiden kanssa”
                     3
                   todetaan, että syrjäisimmillä alueilla on edelleen vakavia haasteita, joista monet ovat pysyviä. Tiedonannossa esitetään komission lähestymistapa siihen, miten alueita tuetaan niiden ainutlaatuisten vahvuuksien hyödyntämisessä, ja määritetään kasvua ja työpaikkoja tarjoavia uusia aloja.

                  Tätä taustaa vasten tämän ehdotuksen tavoitteena on tukea Ranskan syrjäisimpiä alueita niiden voimavarojen hyödyntämisessä paikallisen kasvun ja työpaikkojen luomisen mahdollistamiseksi sokeriruoko-, sokeri- ja rommialalla. Ehdotuksella täydennetään syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskevaa ohjelmaa (POSEI)
                     4
                  , jonka tarkoituksena on tukea alkutuotantoa ja raaka-ainetuotantoa.

               Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Ehdotus on yhdenmukainen vuoden 2015 sisämarkkinastrategian
                     5
                   kanssa. Siinä komissio asettaa tavoitteeksi syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat, jotka hyödyttävät kaikkia sidosryhmiä. Yksi ehdotetun toimenpiteen tavoitteista on vähentää syrjäisimpien alueiden yrityksille aiheutuvia lisäkustannuksia, jotka vaikeuttavat niiden täysimääräistä osallistumista sisämarkkinoihin. Koska kyseessä olevat tuotantomäärät ovat pieniä (kyseessä olevan rommin määrä vastaa alle 1,5 prosenttia kaikesta alkoholijuomien kulutuksesta Ranskassa), ehdotuksella ei odoteta olevan kielteistä vaikutusta sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               Oikeusperusta

                  Oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 349 artikla. Sen nojalla neuvosto voi hyväksyä erityissäännöksiä, joilla mukautetaan perussopimusten soveltamista EU:n syrjäisimpiin alueisiin.

               Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ainoastaan neuvostolla on SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla valtuudet hyväksyä erityistoimenpiteitä, joilla mukautetaan perussopimusten, mukaan lukien yhteiset politiikat, soveltamista EU:n syrjäisimpiin alueisiin niiden taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen vaikuttavien pysyvien rajoitusten vuoksi. Tämä pätee myös SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskeviin poikkeuksiin. Näin ollen ehdotus neuvoston päätökseksi on toissijaisuusperiaatteen mukainen.

               Suhteellisuusperiaate

                  Tässä ehdotuksessa noudatetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimus) 5 artiklan 4 kohdassa määrättyä suhteellisuusperiaatetta. Ehdotetuissa muutoksissa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseessä olevien ongelmien ratkaisemiseksi ja näin ollen SEU-sopimuksen tavoitteiden (sisämarkkinoiden moitteeton ja tehokas toiminta) saavuttamiseksi.

                  Kiintiön suuruus eli 153 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia vastaa rommin tuotannon aikaisempaa kasvua, joka on kaksi prosenttia vuodessa.

               Toimintatavan valinta

                  Neuvoston päätös N:o 189/2014/EU ehdotetaan korvattavan neuvoston päätöksellä.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ulkopuolisessa selvityksessä vahvistettiin järjestelmän tarpeellisuus, sillä syrjäisimpien alueiden tuottajien tuotantokustannukset ovat edelleen Ranskan emämaan tuottajien kustannuksia korkeammat, ja niitä kompensoidaan nykyisin alennetulla valmisteverolla.

               Rommin tuotannon kasvu lisäsi sokeriruo’on kysyntää, ja selvityksessä arvioitiin, että järjestelmän osuus sokeriruo’on kysynnästä oli 53 000 tonnia, minkä johdosta sokeriruoko-, sokeri- ja rommiarvoketjuun muodostui 400 työpaikkaa. Selvityksessä todettiin, että taloudellisesta näkökulmasta järjestelmän kustannukset olivat suuremmat kuin sen hyödyt. Rommin tärkeä rooli Ranskan syrjäisimpien alueiden taloudessa on otettava huomioon järjestelmän yleistä toimivuutta tarkasteltaessa.

                  Ranskan syrjäisimmillä alueilla tuotetun perinteisen rommin markkinaosuuden pienentymisestä huolimatta selvityksessä todettiin, että järjestelmä oli yleisesti ottaen toimiva siinä, että absoluuttisesti tarkasteltuna pääsy Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoille säilyi.

                  Kiintiömekanismi kuitenkin heikentää järjestelmän yleistä toimivuutta. Selvityksessä todettiin myös, että yleistä tuloksellisuutta voitaisiin parantaa tehostamalla seurantakehystä.

                  Lisäksi selvityksessä havaittiin, että järjestelmä on yhdenmukainen muiden asiaan liittyvien EU:n politiikkojen kanssa.

               Sidosryhmien kuuleminen

                  Nykyisen järjestelmän analyysin tueksi laadittuun ulkopuoliseen selvitykseen kuului myös kaikille sidosryhmille laadittuja kyselyjä, sidosryhmien haastatteluja ja niiden kanssa käytyjä keskusteluja. Julkisessa kuulemisessa saatiin vastauksia laajemmalta sidosryhmien joukolta, vaikka osanotto olikin niukahko (yhteensä kymmenen vastausta) ja koostui viidestä EU:n kansalaiselta, kahdesta talouden toimijalta, yhdestä kansalaisjärjestöltä, yhdestä ammattijärjestöltä ja yhdestä toimialajärjestöltä saadusta vastauksesta.

               Vaikutustenarviointi

                  Aloitetta on valmisteltu kahdella perättäisellä toimenpiteellä: ensin tehtiin nykyisen järjestelmän jälkiarviointi ja välittömästi sen jälkeen ennakoiva arviointi. Tällaisesta nykyisen järjestelmän jatkamisen tai sen mahdollisen muuttamisen vaikutuksia koskevasta arvioinnista on laadittu analyysiasiakirja, johon sisältyy arviointiliite. Tämä asiakirja perustuu ulkopuoliseen selvitykseen ja kyseisen jäsenvaltion toimittamiin tietoihin.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ehdotus ei vaikuta Euroopan unionin talousarvioon, koska valmisteveroista saatavat tulot menevät kokonaan jäsenvaltioille.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Poikkeuksen täytäntöönpanon ja toimivuuden seuranta kuuluu Ranskan viranomaisille ja komissiolle, kuten tähänkin asti.

                  Ranskaa pyydetään toimittamaan vuosia 2019–2024 koskeva kertomus viimeistään 30. syyskuuta 2025. Kertomuksen on sisällettävä seuraavat:

               ·tiedot tuotantoon liittyvistä lisäkustannuksista

               ·tiedot talouden vääristymistä ja vaikutuksista markkinoihin

               ·tiedot, joiden perusteella voidaan arvioida vaikuttavuutta, tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta muiden EU-politiikkojen kanssa

               ·tiedot uuden lainsäädännön säilymisestä tarkoituksenmukaisena ja sen EU:n tason lisäarvosta.

                  Raportointimenettelyssä olisi myös pyrittävä keräämään kaikilta asiaankuuluvilta sidosryhmiltä tietoja niille aiheutuvien tuotantoon ja vaatimusten noudattamiseen liittyvien kustannusten tasosta ja kehityksestä sekä mahdollisista markkinoiden vääristymistä.

                  Sen varmistamiseksi, että Ranskan viranomaisten keräämät tiedot sisältävät ne tiedot, joita komissio tarvitsee tehdäkseen perustellun päätöksen siitä, onko järjestelmä oikeutettu ja toteuttamiskelpoinen tulevaisuudessa, komissio laatii erityiset ohjeet vaadituista tiedoista. Ohjeet tulevat olemaan mahdollisimman pitkälle yhteiset muiden samanlaisten EU:n syrjäisimpiä alueita koskevien ja samanlaisella lainsäädännöllä säänneltyjen järjestelmien ohjeiden kanssa.

                  Siten komissio pystyy arvioimaan, ovatko poikkeuksen myöntämisperusteet edelleen voimassa, onko Ranskan myöntämä veroetuus yhä oikeasuhteinen ja onko veropoikkeusjärjestelmälle olemassa vaihtoehtoisia toimenpiteitä ottaen huomioon niiden kansainvälinen ulottuvuus.

                  Kertomuksen rakenne ja siinä edellytetyt tiedot esitetään ehdotuksen liitteessä 1.

               2020/0150 (CNS)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon
                  6
               ,

               noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Ranskalle annetaan neuvoston päätöksellä N:o 189/2014/EU
                  7
                lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettavaan ja Ranskan emämaan alueella myytävään ”perinteiseen” rommiin alennettua valmisteverokantaa, joka saa olla alhaisempi kuin neuvoston direktiivissä 92/84/ETY säädetty vähimmäisvalmisteverokanta, mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholille vahvistettu yleinen kansallinen valmistevero. Valmisteverokannan alentaminen rajoitetaan 144 000 hehtolitran vuosittaiseen kiintiöön puhdasta alkoholia. Kyseisen poikkeuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020.

               (2)Ranskan viranomaiset pyysivät 18 päivänä lokakuuta 2019 komissiota esittämään ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jolla pidennettäisiin päätöksessä N:o 189/2014/EU vahvistettua lupaa koskevaa määräaikaa vielä seitsemäksi vuodeksi eli 1 päivästä tammikuuta 2021 31 päivään joulukuuta 2027 ja nostettaisiin samalla kiintiötä.

               (3)Paikallisten markkinoiden pienen koon vuoksi luvan piiriin kuuluvien neljän syrjäisimmän alueen tislaamot pystyvät kehittämään toimintaansa ainoastaan riittävällä pääsyllä Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoille, jotka ovat niiden tuottaman rommin pääasiallinen vientikohde (rommista 65 prosenttia viedään tälle alueelle). ”Perinteisen” rommin vaikeudet kilpailla unionin markkinoilla johtuvat seuraavista kahdesta syystä: tuotantokustannukset ovat korkeammat ja pullokohtaiset verot ovat korkeammat, koska ”perinteistä” rommia myydään tavallisesti suuremmissa pulloissa ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi.

               (4)Sokeriruoko-, sokeri- ja rommiarvoketjussa tuotantokustannukset ovat näillä neljällä syrjäisimmällä alueella korkeammat kuin muualla maailmassa. Kyseisillä neljällä syrjäisimmällä alueella etenkin syrjäinen sijainti, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto vaikuttavat merkittävästi ainesosien ja tuotannon kustannuksiin. Lisäksi työvoimakustannukset ovat korkeammat kuin naapurimaissa, koska Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa sovelletaan Ranskan sosiaalilainsäädäntöä. Näillä syrjäisimmillä alueilla on myös noudatettava unionin ympäristö- ja turvallisuusvaatimuksia, jotka edellyttävät merkittäviä investointeja ja kustannuksia, jotka eivät liity suoraan tuottavuuteen, vaikka osaan näistä investoinneista myönnetäänkin yhteisrahoitusta unionin rakennerahastoista. Lisäksi kyseisten syrjäisimpien alueiden tislaamot ovat pienempiä kuin kansainvälisten konsernien tislaamot. Tämän vuoksi tuotantokustannukset ovat korkeammat tuotantoyksikköä kohden.

               (5)”Perinteistä” rommia myydään Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla yleensä isommissa pulloissa (36 prosenttia rommista myydään yhden litran pulloissa) kuin kilpailevat rommipohjaiset tuotteet, jotka tavallisesti myydään 0,7 litran pulloissa, ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi (40–59 tilavuusprosenttia) kuin kilpailevalla rommilla, jonka alkoholipitoisuus on 37,5 tilavuusprosenttia. Korkeampi alkoholipitoisuus tarkoittaa puolestaan sitä, että korkeamman valmisteveron ja VSS-maksun (vignette sécurité sociale) lisäksi myös arvonlisävero (alv) on korkeampi myytävää rommilitraa kohden. Näin ollen alennettu valmisteverokanta, joka on enintään 50 prosenttia alempi kuin alkoholin tavanomainen kansallinen valmistevero, on edelleen oikeassa suhteessa korkeammista tuotantokustannuksista, valmisteverosta ja alv:sta sekä VSS-maksusta aiheutuviin kumulatiivisiin lisäkustannuksiin.

               (6)Olisi myös otettava huomioon vuosikymmenen ajan kestänyt käytäntö myydä ”perinteistä” rommia alkoholipitoisuudeltaan korkeampana kuin muuta rommia, minkä vuoksi kannettavat verot ovat korkeammat.

               (7)Myönnettävän veroetuuden, joka koskee sekä yhdenmukaistettua valmisteveroa että VSS-maksua, olisi pysyttävä oikeasuhteisena, jotta unionin oikeusjärjestyksen ja valtiontukipolitiikan yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta ei heikennetä ja kilpailun vääristyminen sisämarkkinoilla estetään.

               (8)Veroetu ei tähän mennessä ole vaikuttanut sisämarkkinoihin, sillä perinteisen rommin markkinaosuus on viime vuosina pienentynyt 11 prosenttia rommipohjaisten alkoholijuomien kulutuksen kasvun vuoksi.

               (9)Ranskan syrjäisimpien alueiden taloudellisen kehityksen vakavan rajoittamisen välttäminen, sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan teollisuuden jatkumisen varmistaminen sekä sen Ranskan syrjäisimmille alueille tuottamien työpaikkojen turvaaminen edellyttävät, että päätöksessä N:o 189/2014/EU vahvistettuun lupaan liittyvä vuotuinen kiintiö uusitaan ja sitä korotetaan.

               (10)Sen varmistamiseksi, että tällä päätöksellä ei heikennetä sisämarkkinoiden toimintaa, merentakaisista departementeista peräisin olevien, tähän toimenpiteeseen oikeutettujen rommien määräksi olisi vahvistettava 153 000 hehtolitraksi puhdasta alkoholia vuodessa.

               (11)Koska veroetuus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen lisäkustannusten korvaamiseksi, ja koska kyseessä olevat määrät ovat pieniä ja veroetuus myönnetään ainoastaan Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla tapahtuvaan kulutukseen, toimenpide ei vahingoita unionin oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta.

               (12)Jotta komissio voi arvioida, täyttyvätkö luvan myöntämisperusteet edelleen, Ranskan viranomaisten olisi toimitettava komissiolle seurantakertomus viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2025.

               (13)Tällä päätöksellä ei rajoiteta SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mahdollista soveltamista,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa määrätään, Ranskalle annetaan lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin direktiivin 92/84/ETY
                  8
                3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons alcooliques” ‑maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin kansallisen lainsäädännön mukaisesti sovellettava täysi maksukanta.

               2 artikla

               Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan 24 päivään toukokuuta 2021 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008
                  9
                liitteessä II olevan 1 kohdan f alakohdassa määriteltyyn rommiin sekä 25 päivästä toukokuuta 2021 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/787
                  10
                liitteessä I olevan 1 kohdan g alakohdan i alakohdassa määriteltyyn rommiin, joka on tuotettu Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa tai Réunionissa tuotantopaikalla kerätystä sokeriruo’osta, joka sisältää muita haihtuvia aineita kuin etyyli- ja metyylialkoholia vähintään 225 grammaa hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja jonka alkoholipitoisuus on vähintään 40 tilavuusprosenttia.

               3 artikla

               (1)Tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitettuja, tämän päätöksen 2 artiklassa tarkoitettuun rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan vuotuiseen kiintiöön, jonka suuruus on 153 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.

               (2)Tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetut alennettu valmisteverokanta ja alennettu VSS-maksukanta voivat olla alhaisemmat kuin direktiivissä 92/84/ETY alkoholille säädetty vähimmäisvalmisteverokanta, mutta enintään 50 prosenttia alhaisemmat kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta tai VSS-maksulle alkoholin osalta vahvistettu täysi maksukanta.

               (3)Tämän artiklan 2 kohdassa sallittu kumulatiivinen veroetu saa olla enintään 50 prosenttia direktiivin 92/84/ETY 3 artiklan mukaisesti alkoholille säädetystä täydestä verokannasta.

               4 artikla

               Ranskan on viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2025 toimitettava komissiolle seurantakertomus, jonka avulla komissio voi arvioida, täyttyvätkö 1 artiklassa säädetyn luvan myöntämisedellytykset edelleen. Kertomuksessa on oltava liitteessä edellytetyt tiedot.

               5 artikla

               Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2021 31 päivään joulukuuta 2027.

               6 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 59, 28.2.2014, s. 1.

                     (2)

                        Välilliset verot tarkoittavat valmisteveroja sekä ”vignette sécurité sociale” -sosiaaliturvamaksua (VSS-maksua). Valmisteverot ovat välillisiä veroja, joita kannetaan tiettyjen tuotteiden, kuten alkoholin tai tupakan, myynnistä tai käytöstä. Niiden suuruus määräytyy yleensä tuotteen määrän perusteella. Valmisteveroista saatavat tulot menevät kokonaisuudessaan jäsenvaltioille. VSS-maksu on sosiaaliturvamaksu, jota peritään Ranskassa myytävistä alkoholijuomista ja jolla pyritään torjumaan etyylialkoholin liiallisesta käytöstä aiheutuvia terveyshaittoja. VSS-maksu kannetaan kansallisen valmisteveron lisäksi.

                     (3)

                        COM(2017) 623 final.

                     (4)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 228/2013, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2013.

                     (5)

                        Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Sisämarkkinoiden päivitys: enemmän mahdollisuuksia kansalaisille ja yrityksille (COM(2015) 550 final), s. 4.

                     (6)

                        EUVL C XXX, XXX, s. XXX.

                     (7)

                     https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=CELEX%3A32014D0189

                     (8)

                        Neuvoston direktiivi 92/84/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29).

                     (9)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008, annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta (EUVL L 39, 13.2.2008, s. 16).

                     (10)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/787, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2019, tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä ja merkinnöistä, tislattujen alkoholijuomien nimien käytöstä muiden elintarvikkeiden esittelyssä ja merkinnöissä, tislattujen alkoholijuomien maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta, maatalousperäisen etyylialkoholin ja maatalousperäisten tisleiden käytöstä alkoholijuomissa ja asetuksen (EY) N:o 110/2008 kumoamisesta (EUVL L 130, 17.5.2019, s. 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 24.7.2020
            COM(2020) 332 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa
            {SWD(2020) 141 final}

               LIITE

               Päätöksen 4 artiklassa tarkoitettuun raporttiin sisällytettävät tiedot

               1.Arvioidut lisäkustannukset. Tiedot on annettava kustakin rommityypistä (”agricole rum” ja ”sucrerie rum”), josta kannettaviin välillisiin veroihin sovelletaan alennettua verokantaa. Ranskan viranomaisten on täytettävä taulukkoon 1 vähintään seuraavat tiedot, jos ne ovat saatavilla. Taulukossa esitettävien tietojen on oltava riittävät sen arvioimiseksi, paljonko lisäkustannuksia Ranskan syrjäisimmillä alueilla toimiville tuottajille aiheutuu.

               Taulukko 1

                        Guadeloupe (EUR)

                        Ranskan Guayana (EUR)

                        Martinique (EUR)

                         Réunion (EUR)

                        Huomautukset2

                        Sokeriruo’on hinta (100 kg:aa kohti)

                        Melassin hinta
                           (100 kg:aa kohti)

                        Kuljetuskustannukset
                           (kg:aa kohti)

                        Työvoimakustannukset (hehtolitralta puhdasta alkoholia)

                        Muut tuotantopanokset (hehtolitralta puhdasta alkoholia)

                        Poistokustannukset

                        Vaatimusten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset

                        Muut kustannukset1

               Taulukon alaviitteet:

               (1) Ilmoitetaan tiedot vesi-, energia- ja jätehuoltokustannuksista sekä muista asiaankuuluvista kustannuksista.

               (2)Ilmoitetaan kaikki laskentamenetelmän perustana olevat eritelmät ja selvennykset.

               2.Muut tuet. Ranskan viranomaisten on täytettävä taulukko 2 ja lueteltava kaikki muut avustus- ja tukitoimenpiteet, jotka kohdistuvat talouden toimijoille syrjäisimpien alueiden asemasta aiheutuviin ylimääräisiin toimintakustannuksiin.

               Taulukko 2

                        Avustus-/tukitoimenpide1

                        Ajanjakso2

                        Kohdeala3

                        Määrärahat (EUR)4

                        Vuotuiset menot (EUR) (2019–2024)5

                        Lisäkustannusten korvaamiseen liittyvä osuus määrärahoista6

                        Tuensaajayritysten arvioitu lukumäärä7

                        Huomautukset8

                        [luettelo]

               Taulukon alaviitteet:

               (1)Ilmoitetaan toimenpiteen tunniste ja tyyppi (ohjelma, valtiontuen numero tms.).

               (2)Ilmoitetaan toimenpiteen kattamat vuodet.

               (3)Ilmoitetaan ainoastaan alakohtaisia toimenpiteitä koskevat tiedot.

               (4)Ilmoitetaan toimenpiteen kokonaismäärärahat ja rahoituslähteet.

               (5)Ilmoitetaan seurantajakson (2019–2024) tosiasialliset menot vuosittain, jos saatavissa.

               (6)Ilmoitetaan likimääräinen arvio, prosentteina kokonaismäärärahoista.

               (7)Ilmoitetaan likimääräinen arvio, jos mahdollista.

               (8)Ilmoitetaan mahdolliset huomautukset ja selvennykset.

               3.Vaikutus julkiseen talouteen. Ranskan viranomaisten on täytettävä taulukkoon 3 eriytettyjen verokantojen soveltamisen vuoksi kantamatta jääneen veron kokonaismäärä (euroina).

               Taulukko 3.

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Menetetyt verotulot

               4.Vaikutus talouden yleiseen suorituskykyyn. Ranskan viranomaisten on täytettävä taulukkoon 4 tiedot, joista käyvät ilmi kyseeseen tulevien välillisten verojen alennetun verokannan vaikutukset syrjäisimpien alueiden sosioekonomiseen kehitykseen. Taulukossa vaaditut indikaattorit koskevat rommialan suorituskykyä verrattuna alueen talouden yleiseen suorituskykyyn. Jos joitakin indikaattoreita ei ole saatavissa, ilmoitetaan muita tietoja syrjäisimpien alueiden talouden yleisestä suorituskyvystä.

               Taulukko 4

                        Vuosi1

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Huomautukset2

                        Alueellinen bruttoarvonlisäys

                        Rommialalla

                        Sokeriruoko-, sokeri- ja rommialalla

                        Työllisyys paikallisissa tislaamoissa

                        Työllisyys sokeriruoko-, sokeri- ja rommialalla

                        Työttömyysaste

                        Toimivien yritysten lukumäärä

                        Rommintuottajien lukumäärä
                           (ml. pk-yritykset)

                        Sokeriruo’on viljelyala (ha)

                        Hintatasoindeksi – Ranskan Euroopassa sijaitsevat alueet

                        Hintatasoindeksi – alueet

                        Matkailijoiden lukumäärä – alueet

                        Matkailijoiden lukumäärä – tislaamot

               Taulukon alaviitteet:

               (1)Tietoja ei välttämättä ole saatavissa kaikilta luetelluilta vuosilta.

               (2)Ilmoitetaan huomautuksia ja selvennyksiä tarpeen mukaan.

               5.Järjestelmän eritelmä. Ranskan viranomaisten on täytettävä taulukkoon 5 tiedot rommityypin (”agricole rum” ja ”sucrerie rum”) sekä alueen (Guadeloupe, Ranskan Guayana, Martinique ja Réunion) mukaan eriteltyinä. Jos joitakin indikaattoreita ei ole saatavissa, ilmoitetaan muita tietoja järjestelmän eritelmästä.

               Taulukko 5

                        Määrä (hehtolitraa puhdasta alkoholia)

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Rommin tuotanto

                        Perinteisen rommin tuotanto

                        Rommin paikallinen myynti

                        Ranskan emämaan alueelle lähetetty rommi

                        Ranskan Euroopassa sijaitseville alueille lähetetty perinteinen rommi

                        Poikkeuksen nojalla lähetetty perinteinen rommi

                        Muihin jäsenvaltioihin lähetetty rommi

                        Kolmansiin maihin viety rommi

                        Rommin osuus prosentteina kaikesta syrjäisimpien alueiden ylimääräisestä viennistä

                        Perinteisen ranskalaisen rommin osuus Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden rommimarkkinoista (%)

                        Rommimarkkinoiden kasvunopeus Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla (%)

                        Väkevien alkoholijuomien markkinoiden kasvunopeus Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla (%)

               6.Sääntöjenvastaisuudet. Ranskan viranomaisten on luvan soveltamisen yhteydessä ilmoitettava mahdollisista hallinnollisia sääntöjenvastaisuuksia, välillisten verojen kiertoa tai kyseeseen tulevien alkoholituotteiden salakuljetusta koskevista tutkimuksista. Niiden on annettava myös yksityiskohtaiset tiedot vähintään asianomaisen tapauksen luonteesta, arvosta ja ajanjaksosta.

               7.Kantelut. Ranskan viranomaisten on ilmoitettava, ovatko paikalliset, alueelliset tai kansalliset viranomaiset vastaanottaneet luvan soveltamista koskevia kanteluja joko tuensaajilta tai muilta osapuolilta.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 27.7.2020
            COM(2020) 622 final
            2020/0160(COD)
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Ranskan valtuuttamisesta neuvottelemaan sopimus, jolla täydennetään Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa tehtyä voimassa olevaa kahdenvälistä sopimusta kanaalin alittavan kiinteän yhteyden rakentamisesta ja käytöstä yksityisten käyttöoikeusurakoitsijoiden toimesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Canterburyssa 12. helmikuuta 1986 allekirjoitetulla Ranskan ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan välisellä sopimuksella kanaalin alittavan kiinteän yhteyden (Channel Fixed Link) rakentamisesta ja käytöstä yksityisten käyttöoikeusurakoitsijoiden toimesta, jäljempänä ’Canterburyn sopimus’, perustettiin hallitustenvälinen komissio valvomaan kaikkia kanaalin alittavan kiinteän yhteyden rakentamiseen ja toimintaan liittyviä kysymyksiä.

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyllä sopimuksella
                  1
                käyttöön otetun siirtymäkauden päättymiseen asti hallitustenvälinen komissio on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/798
                  2
                3 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu kansallinen turvallisuusviranomainen, joka on toimivaltainen kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osalta.

               Kansallinen turvallisuusviranomainen voi direktiivin (EU) 2016/798 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti olla elin, jolle useat jäsenvaltiot ovat uskoneet rautateiden turvallisuuteen sekä, direktiivin (EU) 2016/797 mukaan, rautateiden yhteentoimivuuteen liittyvät tehtävät. Edellä mainitun siirtymäkauden päätyttyä hallitustenvälinen komissio on kuitenkin jäsenvaltion ja kolmannen maan perustama elin. Direktiivissä (EU) 2016/798 ei säädetä mahdollisuudesta, että kansallinen turvallisuusviranomainen olisi jäsenvaltion ja kolmannen maan valtuuttama elin. Näin ollen, ellei toisin säädetä, hallitustenvälinen komissio lakkaa siirtymäkauden päätyttyä olemasta direktiivissä (EU) 2016/798 tarkoitettu kansallinen turvallisuusviranomainen kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osalta. Samasta ajankohdasta alkaen unionin oikeutta ei enää sovelleta siihen kanaalin alittavaan kiinteään yhteyteen, joka kuuluu Yhdistyneen kuningaskunnan lainkäyttövaltaan kuuluvaan osaan. Direktiivin 2016/798/EY ja Ranskan liikennelain L 2221 1 §:n mukaisesti Ranskan turvallisuusviranomaisesta (Etablissement public de sécurité ferroviaire) tulisi Ranskan lainkäyttövaltaan kuuluvan kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osan kansallinen turvallisuusviranomainen.

               Kanaalin alittavan kiinteän yhteyden turvallisen ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi olisi suotavaa, että on vain yksi ainoa turvallisuusviranomainen, joka soveltaa samoja sääntöjä koko infrastruktuuriin, myös Yhdistyneen kuningaskunnan lainkäyttövaltaan kuuluvaan osaan. Hallitustenvälisen komission olisi säilyttävä tällaisena yhtenä ainoana viranomaisena ja jatkettava rautateiden turvallisuutta ja yhteentoimivuutta koskevien unionin sääntöjen soveltamista. Tämä edellyttää erityisesti direktiivin (EU) 2016/798 3 artiklan 7 kohdan muuttamista. Tällaista muutosta haetaan rinnakkaisessa komission ehdotuksessa asetukseksi mainitun direktiivin muuttamisesta (COM (2020) 623).

                  Ranska ilmoitti komissiolle 16 päivänä heinäkuuta 2020 päivätyllä kirjeellä haluavansa neuvotella Canterburyn sopimusta täydentävästä sopimuksesta.

                  Tämän ehdotuksen tarkoituksena on valtuuttaa Ranska neuvottelemaan Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kansainvälinen sopimus kanaalin alittavan kiinteän yhteyden turvallisen ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi säilyttämällä koko infrastruktuurista vastaava yksi ainoa turvallisuusviranomainen sekä vahvistaa erityisvaatimukset, jotka ehdotetun sopimuksen on täytettävä, kuten hallitustenvälisen komission velvoite soveltaa rautateiden turvallisuutta ja yhteentoimivuutta koskevia unionin sääntöjä.

                  Tällainen sopimus vaikuttaa suurelta osin unionin lainsäädännön ja erityisesti direktiivin (EU) 2016/797
                     3
                  , direktiivin (EU) 2016/798 ja asetuksen (EU) 2016/796
                     4
                   soveltamisalaan kuuluvaan alueeseen. Sen vuoksi sopimus kuuluu unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan. Unioni voi SEUT-sopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti valtuuttaa jäsenvaltiot toimimaan unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Kun otetaan huomioon tällaisen valtuutuksen ja unionin lainsäätäjän hyväksymien voimassa olevien sääntöjen välinen vuorovaikutus, on myös tarpeen, että lainsäätäjä antaa tällaisen valtuutuksen SEUT-sopimuksen 91 artiklassa tarkoitettua lainsäätämisjärjestystä noudattaen.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Kansainvälisen sopimuksen, jonka Ranska pyrkii tekemään Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa ehdotetun valtuutuspäätöksen perusteella, tavoitteena on säilyttää hallitustenvälinen komissio kanaalin alittavan kiinteän yhteyden ainoana kansallisena turvallisuusviranomaisena ja varmistaa, että se noudattaa edelleen kansallisiin turvallisuusviranomaisiin sovellettavaa unionin lainsäädäntöä ja erityisesti direktiiviä (EU) 2016/798, direktiiviä (EU) 2016/797 ja asetusta 2016/796 koko kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osalta, mukaan lukien Yhdistyneen kuningaskunnan lainkäyttövaltaan kuuluva osuus.

                  Tavoite on näin ollen täysin yhdenmukainen rautateiden turvallisuutta ja yhteentoimivuutta koskevien voimassa olevien säännösten kanssa.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Canterburyn sopimusta täydentävä sopimus kanaalin alittavan kiinteän yhteyden turvallisen ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi säilyttämällä yksi ainoa turvallisuusviranomainen, joka vastaa koko infrastruktuurista, ei olisi ristiriidassa minkään muun unionin politiikan kanssa.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Tämän ehdotuksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 2 artiklan 1 kohta ja 91 artikla.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ehdotus kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Ehdotuksen tavoitteena on antaa SEUT-sopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti lupa neuvotella Canterburyn sopimuksen täydentämisestä kanaalin alittavan kiinteän yhteyden turvallisen ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi säilyttämällä yksi ainoa turvallisuusviranomainen, joka vastaa koko infrastruktuurista. Kun direktiivin (EU) 2016/798 3 artiklan 7 kohtaa muutetaan, Canterburyn sopimuksella perustetun hallitustenvälisen komission olisi pysyttävä ainoana turvallisuusviranomaisena ja jatkettava rautateiden turvallisuutta koskevien unionin sääntöjen soveltamista. Ehdotetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä ei näin ollen ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

               •Toimintatavan valinta

                  Tavoitteena on varmistaa, että hallitustenvälinen komissio soveltaa unionin oikeutta koko kanaalin alittavan kiinteän yhteyden alueella, mukaan lukien Yhdistyneen kuningaskunnan lainkäyttövaltaan kuuluva osa. Hallitustenvälinen komissio on Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan perustama kahdenvälinen elin. Sen toimintaa säännellään Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä tehdyllä Canterburyn sopimuksella. Sen vuoksi on aiheellista sisällyttää edellä mainitut seikat Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan väliseen sopimukseen ja Ranska olisi valtuutettava tähän.

                  Ranskalle osoitettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi, jolla Ranskalle annetaan SEUT-sopimuksen 2 artiklan 1 kohdan ja 91 artiklan nojalla valtuudet neuvotella ja tehdä tällainen sopimus Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa, on siten asianmukainen toimintatapa.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Tämä ehdotus perustuu Ranskan esittämään pyyntöön ja ehdotettu valtuutus koskee ainoastaan kyseistä jäsenvaltiota. Aikarajoitusten vuoksi sidosryhmiä, kuten kanaalin alittavan kiinteän yhteyden (Channel Fixed Link) käyttöoikeusurakoitsijoita, on kuultu epävirallisesti, ja tämä on vahvistanut, että hallitustenvälinen komissio olisi säilytettävä ainoana turvallisuusviranomaisena, joka soveltaa unionin lainsäädäntöä koko kanaalin alittavan kiinteän yhteyden alueella.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Tämä ehdotus ei vaikuta unionin talousarvioon.

               2020/0160 (COD)

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Ranskan valtuuttamisesta neuvottelemaan sopimus, jolla täydennetään Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa tehtyä voimassa olevaa kahdenvälistä sopimusta kanaalin alittavan kiinteän yhteyden rakentamisesta ja käytöstä yksityisten käyttöoikeusurakoitsijoiden toimesta

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

               ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon
                  5
               ,

               ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon
                  6
               ,

               noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

               sekä katsovat seuraavaa:

               1)
                     Canterburyssa 12 päivänä helmikuuta 1986 allekirjoitetulla Ranskan ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan välisellä sopimuksella kanaalin alittavan kiinteän yhteyden (Channel Fixed Link) rakentamisesta ja käytöstä yksityisten käyttöoikeusurakoitsijoiden toimesta, jäljempänä ’Canterburyn sopimus’, perustettiin hallitustenvälinen komissio valvomaan kaikkia kanaalin alittavan kiinteän yhteyden rakentamiseen ja toimintaan liittyviä kysymyksiä.

               2)
                     Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyllä sopimuksella
                  7
                käyttöön otetun siirtymäkauden päättymiseen asti hallitustenvälinen komissio katsotaan elimeksi, jolle useat jäsenvaltiot ovat uskoneet rautateiden turvallisuuteen liittyvät tehtävät kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osalta. Tässä tarkoituksessa se on näin ollen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/798
                  8
                3 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu kansallinen turvallisuusviranomainen. Tällaisena se soveltaa rautateiden turvallisuuteen ja yhteentoimivuuteen liittyviä unionin oikeuden säännöksiä.

               3)
                     Johdanto-osan 2 kappaleessa tarkoitetun siirtymäkauden päätyttyä hallitustenvälinen komissio on kuitenkin jäsenvaltion ja kolmannen maan perustama elin. Ellei Yhdistynyttä kuningaskuntaa sitovalla kansainvälisellä sopimuksella toisin määrätä, unionin oikeutta ei myöskään enää sovellettaisi siihen kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osaan, joka kuuluu Yhdistyneen kuningaskunnan lainkäyttövaltaan.

               4)
                     Kolmannen maan kanssa tehty kansainvälinen sopimus rautateiden turvallisuus- ja yhteentoimivuussääntöjen soveltamisesta valtioiden rajat ylittävissä tilanteissa vaikuttaa alueeseen, joka kuuluu suurelta osin unionin oikeuden ja erityisesti direktiivin (EU) 2016/798, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/797
                  9
                ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/796
                  10
                soveltamisalaan. Sen vuoksi tällainen sopimus kuuluu unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan. Jäsenvaltiot voivat neuvotella tai tehdä tällaisen sitoumuksen vain, jos unioni valtuuttaa ne siihen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska tähän liittyy vuorovaikutusta unionin lainsäädännön kanssa, on myös tarpeen, että Unionin lainsäätäjä antaa tällaisen valtuutuksen SEUT-sopimuksen 91 artiklassa tarkoitettua lainsäätämisjärjestystä noudattaen.

               5)
                     Ranska pyysi 16 päivänä heinäkuuta 2020 päivätyllä kirjeellä unionilta valtuutusta neuvotella ja tehdä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kansainvälinen sopimus, jolla täydennetään Canterburyn sopimusta.

               6)
                     Kanaalin alittavan kiinteän yhteyden turvallisen ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi olisi aiheellista säilyttää vain yksi ainoa turvallisuusviranomainen, hallitustenvälinen komissio, joka vastaa koko infrastruktuurista. Kun otetaan huomioon kanaalin alittavan kiinteän yhteyden erityisasema rautatieyhteytenä, joka käsittää yhden monimutkaisen, osittain Ranskan ja kolmannen maan alueella sijaitsevan teknisen rakenteen, on aiheellista antaa Ranskalle lupa tehdä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kansainvälinen sopimus unionin rautateiden turvallisuussääntöjen soveltamisesta kanaalin alittavaan kiinteään yhteyteen yhtenäisen turvallisuusjärjestelmän säilyttämiseksi koko tunnelissa, edellyttäen että tietyt vaatimukset täyttyvät.

               7)
                     Hallitustenvälinen komissio voisi hoitaa tehtävän kansallisena turvallisuusviranomaisena, joka vastaa Ranskan lainkäyttövaltaan kuuluvasta kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osasta, mutta tätä varten direktiivin (EU) 2016/798 3 artiklan 7 kohtaa on muutettava ja tiettyjen edellytysten täytyttävä.

               8)
                     Hallitustenvälisen komission olisi sovellettava samoja sääntöjä koko kanaalin alittavan kiinteän yhteyden alueella riippumatta siitä, sovelletaanko niitä Ranskan vai Yhdistyneen kuningaskunnan lainkäyttövaltaan kuuluviin osiin. Näiden sääntöjen olisi oltava unionin lainsäädännön ja erityisesti direktiivin (EU) 2016/798, direktiivin (EU) 2016/797 ja asetuksen (EU) 2016/796, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tai korvattuina, asiaa koskevia säännöksiä sekä niiden perusteella hyväksyttyjä säädöksiä.

               9)
                     Canterburyn sopimuksen 19 artiklan mukaan Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan väliset riidat Canterburyn sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta ratkaistaan välimiesoikeudessa. Jos riidoissa nousee esiin unionin oikeuden tulkintaan liittyviä kysymyksiä, välimiesoikeuden olisi unionin oikeuden moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi saatettava asia Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, ja sen olisi noudatettava Euroopan unionin tuomioistuimen päätöstä.

               10)
                     On myös tarpeen vahvistaa erityiset säännöt, jotka koskevat unionin oikeuden täytäntöönpanoa kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osalta sillä osalla, joka kuuluu Ranskan lainkäyttövaltaan, jotta voidaan varmistaa, että unionin oikeutta sovelletaan asianmukaisesti kaikkina aikoina ja että komissio voi valvoa sen soveltamista unionin tuomioistuimen valvonnassa, myös kiireellisissä tapauksissa tai tapauksissa, joissa hallitustenvälinen komissio ei noudata välimiesoikeuden päätöstä. Tätä varten Ranskalla olisi edelleen oltava oikeus toimia tarvittaessa yksipuolisesti, jotta varmistetaan unionin oikeuden täysimääräinen ja asianmukainen soveltaminen sen lainkäyttövaltaan kuuluvassa kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osassa.

               11)
                     Jotta voidaan varmistaa tehokas oikeussuoja unionin oikeuden kattamilla aloilla, tuomioistuimilla, joihin sovelletaan SEUT-sopimuksen 19 artiklan 1 kohtaa, olisi oltava yksinomainen toimivalta sellaisten kanaalin alittavan kiinteän yhteyden käyttöoikeusurakoitsijoiden ja käyttäjien tekemien kantelujen osalta, jotka koskevat hallitustenvälisen komission päätöksiä.

               12)
                     Johdanto-osan 8–11 kappaleessa kuvatut seikat olisi otettava huomioon kanaalin alittavaa kiinteää yhteyttä koskevissa Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisissä kansainvälisissä sopimuksissa. Näiden kansainvälisten sopimusten olisi oltava kaikilta osin yhteensopivia unionin oikeuden kanssa,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan Ranskalle valtuudet neuvotella, allekirjoittaa ja tehdä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kansainvälinen sopimus rautateiden turvallisuussääntöjen soveltamisesta kanaalin alittavaan kiinteään yhteyteen (Channel Fixed Link) edellyttäen, että kyseinen sopimus tulee voimaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyssä sopimuksessa määrätyn siirtymäkauden päätyttyä ja että se täyttää seuraavat vaatimukset:

               (1)Yhtenäisen turvallisuusjärjestelmän säilyttämiseksi koko kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osalta Canterburyn sopimuksella perustettu hallitustenvälinen komissio varmistaa, että kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osalta sovelletaan unionin oikeuden säännöksiä, jotka koskevat direktiivin (EU) 2016/798 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja kansallisten turvallisuusviranomaisten tehtäviä, ja erityisesti mainittua direktiiviä, direktiiviä (EU) 2016/797 ja asetusta (EU) 2016/796, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tai korvattuina, sekä niiden perusteella hyväksyttyjä säädöksiä.

               (2)Jos Canterburyn sopimuksen 19 artiklan mukaisesti välimiesmenettelyyn saatetussa riita-asiassa tulee esiin unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen tulkintaa koskeva kysymys, välimiesoikeus ei ole toimivaltainen ratkaisemaan tällaista kysymystä. Tällaisessa tapauksessa välimiesoikeus pyytää Euroopan unionin tuomioistuinta ratkaisemaan asian. Euroopan unionin tuomioistuimen ratkaisu sitoo välimiesoikeutta.

               (3)Ranskalla on edelleen tarvittaessa oikeus toimia yksipuolisesti, erityisesti kiireellisissä tapauksissa tai jos hallitustenvälinen komissio ei noudata välimiesoikeuden päätöstä, sen varmistamiseksi, että Ranskan lainkäyttövaltaan kuuluvan kanaalin alittavan kiinteän yhteyden osalta sovelletaan unionin oikeutta täysimääräisesti, asianmukaisesti ja nopeasti.

               (4)Tuomioistuimilla, joihin sovelletaan SEUT-sopimuksen 19 artiklan 1 kohtaa, on yksinomainen toimivalta päättää kanaalin alittavan kiinteän yhteyden käyttöoikeusurakoitsijoiden ja käyttäjien hakemista oikeussuojakeinoista hallitustenvälisen komission 1 kohdassa tarkoitetussa ominaisuudessa tekemiä päätöksiä vastaan.

               (5)Sopimuksen on oltava kaikilta osin yhteensopivia unionin oikeuden kanssa.

               2 artikla

               Ranskan on tiedotettava komissiolle säännöllisesti Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa käytävistä neuvotteluista, jotka koskevat 1 kohdassa tarkoitettua Canterburyn sopimuksen täydentämistä tai uuden sopimuksen tekemistä, ja tarvittaessa pyydettävä komissiota osallistumaan neuvotteluihin tarkkailijana.

               Kun neuvottelut on saatu päätökseen, Ranskan on toimitettava niiden mukainen tekstiehdotus komissiolle. Komissio ilmoittaa asiasta neuvostolle ja Euroopan parlamentille.

               Komissio tekee kuukauden kuluessa sopimusluonnoksen ilmoittamisesta päätöksen siitä, täyttyvätkö 1 artiklassa asetetut vaatimukset. Jos komissio päättää, että ne täyttyvät, Ranska voi allekirjoittaa ja tehdä vastaavan sopimuksen. Jäljennös allekirjoitetusta sopimuksesta on toimitettava komissiolle kuukauden kuluessa sen voimaantulosta tai, jos sopimusta sovelletaan väliaikaisesti, kuukauden kuluessa sen väliaikaisen soveltamisen alkamisesta.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 29, 31.1.2020, s. 7.

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/798, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, rautateiden turvallisuudesta (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 102).

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/797, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta Euroopan unionissa (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 44).

                     (4)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/796, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, Euroopan unionin rautatievirastosta ja asetuksen (EY) N:o 881/2004 kumoamisesta (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 1).

                     (5)

                        EUVL C , , s. .

                     (6)

                        EUVL C , , s. .

                     (7)

                        EUVL L 29, 31.1. 2020, s. 7.

                     (8)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/798, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, rautateiden turvallisuudesta (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 102).

                     (9)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/797, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta Euroopan unionissa (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 44).

                     (10)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/796, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, Euroopan unionin rautatievirastosta ja asetuksen (EY) N:o 881/2004 kumoamisesta (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 1).