				|

		52014PC0538

			Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle soveltaa satamassa laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön alennettua sähköverokantaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti /* COM/2014/0538 final - 2014/0247 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Energiatuotteiden ja sähkön verotusta
säännellään unionissa neuvoston direktiivillä 2003/96/EY[1] (jäljempänä
’energiaverodirektiivi’ tai ’direktiivi’).
Direktiivin 19 artiklan 1 kohdan ja
erityisesti sen 5, 15 ja 17 artiklan säännösten nojalla neuvosto voi
yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön
verotustasoa koskevia muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan
liittyvistä syistä.
Tämän ehdotuksen tarkoituksena on antaa Saksalle
lupa soveltaa alennettua sähköverokantaa sähköön, joka toimitetaan suoraan
satamassa laiturissa oleville aluksille (jäljempänä ”maasähkö”).
Veronalennuksen tavoitteena on antaa taloudellinen kannustin maasähkön käyttöön
satamakaupunkien ilmansaasteiden vähentämiseksi.
Pyyntö ja sen yleinen tausta
Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011
täytäntöönpanopäätöksen 2011/445/EU, jolla Saksalle annetaan lupa soveltaa
satamassa laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön
(”maasähkö”) alennettua sähköverokantaa direktiivin 2003/96/EY[2] 19 artiklan mukaisesti.
Mainitun päätöksen voimassaolo päättyy 16. heinäkuuta 2014.
Saksan viranomaiset pyysivät 26. helmikuuta 2014
päivätyllä kirjeellä uutta lupapäätöstä, jonka nojalla Saksa voisi jatkaa veronalennuksen
soveltamista. Saksa pyysi, että alennus myönnettäisiin kuudeksi vuodeksi.
Pyytämällään toimenpiteellä Saksa haluaa
jatkossakin tarjota kannustimen maasähkön käyttöön, koska maasähköä pidetään
vähemmän saastuttavana vaihtoehtona kuin sähkön tuottamista satamassa
laiturissa olevilla aluksilla. Jos toimenpidettä ei myönnetä, maasähköön on
sovellettava Saksan yleistä sähköverokantaa, joka on 20,50 euroa/MWh.
Toisaalta energiaverodirektiivin 14 artiklan 1
kohdan c alakohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan vapauttamaan verosta
energiatuotteet, joita käytetään laivaliikenteen polttoaineena EU:n vesillä.
Tämä vapautus kattaa myös energiatuotteet, joita käytetään sähkön tuottamiseen
satamassa laiturissa olevilla aluksilla. Jäsenvaltiot voivat mainitun direktiivin
15 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti vapauttaa verosta myös
energiatuotteet, joita käytetään aluksilla sisävesiväylillä liikennöintiin.
Tämä vapautus kattaa myös aluksilla tuotetun sähkön. Näin ollen useimmissa
tapauksissa energiaverodirektiivin mukainen verotusjärjestelmä ei vaikuta
satamassa laiturissa olevilla aluksilla tuotetun sähkön kustannuksiin, vaikka
tällaisella tuotannolla voi olla kielteisiä terveys- ja ympäristövaikutuksia
satamien ilmanlaadun heikkenemisen ja melutason nousemisen vuoksi.
Saksa haluaa jatkossakin soveltaa maasähköön
alennettua verokantaa 0,50 euroa/MWh, joka on direktiivissä 2003/96/EY säädetyn
vähimmäissähköverokannan mukainen. Alennettua sähköverokantaa on tarkoitus
soveltaa kaikkiin maasähkön toimituksiin sekä EU:n vesillä että sisävesillä
yksityisiä huvialuksia lukuun ottamatta. Saksan viranomaisten laskelmien mukaan
toimenpiteen soveltamisesta aiheutuisi vuosittain keskimäärin noin 2,2
miljoonan euron veromenot, jos sitä sovelletaan kolmen vuoden ajan. Liittohallituksen
arvioiden mukaan näiden otaksuttujen budjettimenojen voidaan odottaa nousevan
seuraavien kuuden vuoden aikana vähitellen 3–4 miljoonaan euroon vuodessa.
Veroalennuksella Saksa haluaa jatkossakin
kannustaa liikenteenharjoittajia käyttämään maasähköä, jotta ilman kautta
leviäviä päästöjä, laiturissa olevien alusten synnyttämää melua sekä
hiilidioksidipäästöjä voitaisiin vähentää. Alennetun verokannan soveltaminen
lujittaisi maasähkön kilpailukykyä kokonaan verosta vapautettuun aluksilla
poltettavaan bunkkeriöljyyn nähden.
Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle,
että tällä hetkellä Saksan satamista vain Lyypekissä on suuremman
sähkökuormituksen maasähköpisteitä. Maasähköpisteiden lisäksi siellä on
proomuvoimaloita, jotka ovat nesteytetyllä maakaasulla toimivaa uivaa kalustoa,
jolla tuotetaan sekä lämpöä että sähköä. Hampurin satamaan on tarkoitus
rakentaa toukokuussa 2014 kiinteitä maasähköpisteitä. Tässä yhteydessä sen
Altona-terminaaliin rakennetaan kaksi maasähköpisteillä varustettua risteilyalusterminaalia.
Suunnitteilla on myös hankkia HafenCity-terminaaliin proomuvoimaloita.
Maasähköpisteet ovat yleisimpiä
sisävesisatamissa, joihin niitä on tarkoitus rakentaa vielä lisää.
Saksa katsoo, että tämä toimenpide on
maasähkön käytön edistämisestä yhteisön satamassa laiturissa olevissa aluksissa
tehdyn komission suosituksen 2006/339/EY[3]
sekä komission tiedonannon ”EU:n meriliikennepolitiikka vuoteen 2018 saakka:
strategiset tavoitteet ja suositukset”[4]
mukainen. Tässä yhteydessä todetaan myös, että jäsenvaltioilla on kesäkuusta 2011
alkaen ehdoton velvollisuus täyttää ilmanlaatustandardit, jotka koskevat
hiukkasten kaltaisia asiaankuuluvia epäpuhtauksia[5]. Tämä edellyttää, että
jäsenvaltioiden on tarvittaessa löydettävä ratkaisuja sellaisiin ongelmiin kuin
satamassa laiturissa olevien alusten päästöt. Voidaan siis ajatella, että
satamissa, joissa tällaisia ongelmia esiintyy, maasähkön käyttöä edistetään
yleisen ilmanlaatustrategian mukaisesti.
Saksan viranomaisten näkemykset
toimenpiteen vaikutuksesta sisämarkkinoihin
Saksan viranomaisten mielestä toimenpide ei
vaikuttaisi sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan eikä vääristäisi
kilpailua. Tämä veroetuus voidaan Saksassa myöntää joko toimituspaikassa
sovellettavana alennettuna verokantana tai veronpalautuksena. Kun kyseessä on
toimituspaikassa myönnettävä veronalennus, sähkön toimittaja voi jättää
siirtämättä kyseisen veroetuuden joko kokonaan tai osittain loppukuluttajalle
eli aluksen liikenteenharjoittajalle. Saksan viranomaisten mukaan veroetuus siirretään
kuitenkin tavallisesti loppukuluttajalle. Vaikka koko veronalennus siirretään
aluksen liikenteenharjoittajalle, johon sovelletaan direktiivissä 2003/96/EY
säädettyä maasähköveron vähimmäistasoa, ne eivät itse asiassa saa taloudellista
etua sellaisiin toimijoihin nähden, jotka tuottavat oman sähkönsä aluksella,
koska tällainen sähkö on vapautettu verosta. Saksan viranomaisten mukaan
aluksilla tapahtuvan oman sähköntuotannon korvaaminen maasähköllä, jota
verotettaisiin sovellettavan vähimmäistason mukaisesti, ei johtaisi yleiseen
kustannusetuun.
Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle,
ettei niillä ole tällä hetkellä tietoja maasähköpisteitä käyttävien alusten
liikenteenharjoittajien lukumäärästä eivätkä ne voi antaa tarkkaa arviota
maasähkön käytön kehityssuuntauksista, koska toimenpidettä on sovellettu vasta
vähän aikaa. Ne katsovat saatavilla olevien tietojen perusteella, että
maasähkön käyttö on lisääntynyt voimakkaasti erityisesti sisävesisatamassa
laiturissa olevilla aluksilla.
Voimassa olevat aiemmat säännökset
Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan
yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annettu neuvoston
direktiivi 2003/96/EY ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan c alakohta ja 15
artiklan 1 kohdan f alakohta.
Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan
mukaisen toimenpiteen arviointi
Erityiset politiikkaan liittyvät syyt
Direktiivin 19 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä
alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Edellisissä
artikloissa, erityisesti 5, 15 ja 17 artiklassa esitettyjen säännösten lisäksi
neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan
ottaa käyttöön muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan
liittyvistä syistä.”
Kyseisellä veronalennuksella Saksan
viranomaiset pyrkivät edistämään jatkossakin sitä, että satamassa laiturissa
olevat alukset täyttävät sähköntarpeensa ympäristöä vähemmän vahingoittavalla
tavalla, mikä parantaisi paikallista ilmanlaatua. Kuten Saksa toteaa, komissio
on jo itse asiassa suositellut maasähkön käyttöä laiturissa olevilla aluksilla
tuotettavan sähkön vaihtoehtona ja näin ollen tunnustanut maasähkön
ympäristöhyödyt[6].
Jos toimenpidettä ei sovellettaisi, laiturissa aluksille toimitettavasta
sähköstä olisi Saksassa kannettava veroa 20,50 euroa/MWh. Haettu alennus 20
euroa/MWh tarjoaa lisäkannustimen kyseisen teknologian käyttöön ja edistäisi
näin ollen asetetun poliittisen tavoitteen saavuttamista.
Komissio toteaa myös, että maasähkön laajempaa
käyttöä jarruttaa nykyään se, että satamista puuttuu lähes kokonaan tarvittava
onshore-infrastruktuuri. Sen vuoksi on todennäköisesti tarpeen tarjota
lisäkannustimia, joilla voidaan edistää erityisesti tällaisen infrastruktuurin
rakentamista kyseisen veronalennuksen tavoitteen saavuttamiseksi. Saksan
viranomaisten antamien tietojen mukaan merialukset tarvitsevat suuren
sähkökuormituksen maasähköpisteitä, joita on tällä hetkellä vain Lyypekin
satamassa. Maasähköpisteiden rakentamista Hampurin satamaan suunnitellaan
parhaillaan. Maasähköpisteitä on runsaasti sisävesisatamissa, joissa alusten
sähkökuormitustarpeet ovat tavallisesti alhaisemmat.
Tästä poliittisesta tavoitteesta komissio
haluaa todeta, että maasähkön edistäminen on itse asiassa yhteinen poliittinen
tavoite, johon olisi pyrittävä koko unionissa. Tämä ilmaistaan selkeästi
Euroopan unionin yhdennettyä meripolitiikkaa koskevassa komission tiedonannossa[7] ja siihen liittyvässä
komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa[8].
Toimenpide on linjassa vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin
käyttöönottoa koskevan komission ehdotuksen[9]
kanssa, jossa tarkastellaan maasähköpisteiden asentamista sellaisiin satamiin,
joissa se on kustannustehokasta ja aiheuttaa ympäristöetuja.
Komissio ehdotti energiaverodirektiivin
tarkistamista koskevassa ehdotuksessaan[10],
että satamissa laiturissa oleville aluksille toimitettava maasähkö
vapautettaisiin energiaverosta. Neuvosto ei kuitenkaan ole vielä hyväksynyt
kyseistä ehdotusta. Tällä välin talouden toimijoille ja viranomaisille olisi
Saksassa annettava oikeudellinen varmuus maasähkön käytön edistämiseksi
sovellettavista verotoimenpiteistä. Tällä hetkellä ainoastaan 19 artiklassa
säädetään mahdollisuudesta myöntää suotuisa verokohtelu maasähkölle. Sen
tarkoituksena on kuitenkin antaa mahdollisuus reagoida yksittäisten
jäsenvaltioiden erityisolosuhteisiin, joita ei ole otettu huomioon itse
direktiivissä. Näin ollen 19 artiklaan perustuva poikkeus, jolla edistetään
maasähkön käyttöön liittyvän poliittisen tavoitteen saavuttamista, voidaan
myöntää vain siirtymäkauden toimenpiteenä ennen kuin tätä tavoitetta on
käsitelty neuvostossa direktiivin 2003/96/EY tarkistamisen yhteydessä.
Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
politiikkaan ja muihin tavoitteisiin
Pyydetty toimenpide liittyy pääasiassa EU:n
ympäristöpolitiikkaan. Toimenpiteellä parannetaan paikallista ilmanlaatua siinä
määrin kuin sillä vähennetään bunkkeriöljyn polttamista satamassa olevilla
aluksilla. Sillä voidaan jossain määrin vähentää myös hiilidioksidipäästöjä,
vaikka tämä vaikutus riippuu siitä, mistä lähteestä aluksiin toimitettava sähkö
on peräisin[11].
Ympäristöongelman suuruuden osalta Saksa esittää esimerkkinä
Lyypekki-Travemünden sataman, jossa alusten osuus rikkidioksidipäästöistä on 90
prosenttia ja typpioksidipäästöistä noin 80 prosenttia. Vuotuiseen 5 584 MWh:n
sähkönkulutukseen pohjautuen Saksan viranomaiset tekivät seuraavan arvioinnin
vuotuisista päästöistä, jotka aiheutuvat toisaalta maasähkön käytöstä Lyypekin
satamassa ja toisaalta meriliikenteen kaasuöljystä, joka täyttää EU:n
rikkidirektiivissä[12]
asetetut rikkisisältöä koskevat rajoitukset ja jota käytetään sähkön tuotantoon
aluksilla:
   || NOx || SO2 || CO2
 Vesivoimasta saatu vihreä sähkö || 0,078 t || 0,056 t || 0 t
 Meriliikenteen kaasuöljy || 3,571 t || 6,026 t || 4251,9 t
Hampurin satamaviranomaisten antamien
arvioiden mukaan Altona-terminaaliin suunnitellut maasähköpisteet
todennäköisesti vähentävät typpioksidipäästöjä noin 39 tonnia eli 74
prosenttia, rikkidioksidipäästöjä noin 1,1 tonnia eli 62 prosenttia ja hienojen
hiukkasten päästöjä noin 0,5 tonnia eli 5 prosenttia vuosittain meriliikenteen
kaasuöljyn käyttöön verrattuna. Jos maasähköpisteiden sähkö hankitaan Saksassa
tavanomaisista sähkölähteistä, hiilidioksidipäästöt todennäköisesti vähentyvät
noin 1 050 tonnia eli 19 prosenttia vuodessa. Jos sähkö hankitaan suunnitelmien
mukaisesti uusiutuvista energialähteistä, hiilidioksidipäästöt voivat vähentyä
jopa 3 354 tonnia vuodessa riippuen sähköntuotantolaitosten
suorituskyvystä. Risteilyaluksille HafenCity-terminaalissa sähköä toimittavien
nesteytetyllä maakaasulla toimivien proomuvoimaloiden käyttö todennäköisesti
vähentää ilmansaastepäästöjä 51 tonnia eli 73 prosenttia. Kun proomuvoimaloiden
vuotuiset viiden tonnin typpioksidipäästöt vähennetään, tulokseksi saadaan 46
tonnin päästövähennykset vuodessa. Rikkioksidipäästöt vähenevät todennäköisesti
1,5 tonnia eli 58 prosenttia ja hienojen hiukkasten päästöt 0,7 tonnia eli 48
prosenttia. Proomuvoimalat eivät aiheuta tällaisia päästöjä.
Hiilidioksidipäästöt vähenevät todennäköisesti 1 824 tonnia eli 26
prosenttia vuodessa, jos meriliikenteen kaasuöljyn sijasta käytetään
nesteytettyä maakaasua. Näissä arvoissa on otettu huomioon apukattilan (aluksen
lämmöntuotanto) jäännöspäästöt.
Tässä vaiheessa on muistettava, että yksi
tärkeä syy maasähkön epäsuotuisaan kilpailuasemaan on se, että sen vaihtoehto
eli merisatamissa olevilla aluksilla tuotettava sähkö saa nykyisin täyden
verovapautuksen, joka myönnetään sekä sähkön tuotannossa poltettavalle
bunkkeriöljylle direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan a alakohdassa
säädetyn tavanomaisen tilanteen mukaisesti että itse aluksessa tuotettavalle
sähkölle (ks. direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan c alakohta). Vaikka
jälkimmäistä verovapautusta voi sinällään olla vaikea pitää yhteensopivana
unionin ympäristötavoitteiden kanssa, siinä on kuitenkin otettu huomioon
käytännön näkökohdat. Aluksilla tuotetun sähkön verottaminen edellyttäisi
nimittäin, että aluksen omistaja, joka on usein sijoittautunut kolmanteen
maahan, tai liikenteenharjoittaja antaa ilmoituksen kulutetun sähkön määrästä.
Ilmoituksessa olisi eriteltävä myös, mikä osuus sähköstä on kulutettu sen
jäsenvaltion aluevesillä, jossa vero on maksettava. Tämä aiheuttaisi valtavan
hallinnollisen rasituksen alusten omistajille, koska ilmoitukset olisi
annettava kaikista jäsenvaltioista, joiden aluevesillä alus on purjehtinut.
Tässä tilanteessa voi olla aiheellista, että vähemmän saastuttavaa maasähköä ei
aseteta huonompaan asemaan, vaan Saksan sallitaan soveltaa alennettua
verokantaa.
Kun on kyse sisävesisatamien laitureissa
olevien alusten kuluttamasta sähköstä, jäsenvaltiot voivat vapauttaa verosta
aluksilla tuotetun sähkön (15 artiklan 1 kohdan f alakohta) toisin kuin
merisatamissa aluksille toimitetun sähkön. Näin ollen ei ole olemassa
minkäänlaista lainsäädännöllistä estettä sille, että jäsenvaltiot kohtelevat
maasähköä ja sisävesisatamissa olevilla aluksilla tuotettavaa sähköä
yhdenmukaisella tavalla. Lainsäätäjä voi kuitenkin perustella direktiivin 15
artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarjottua vaihtoehtoa myöntää verovapautus
aluksilla tuotetulle sähkölle käytännön näkökohdilla, ja tämä vaihtoehto on
samalla tiiviisti sidoksissa sisävesillä liikennöintiin myönnettäviin
vapaaehtoisiin veroetuihin. Useimmat jäsenvaltiot, mukaan lukien Saksa, ovat
päättäneet olla verottamatta näihin tarkoituksiin käytettäviä polttoaineita.
Reinistä ja sen sivujoista voidaan vielä todeta, että verovapaus on vahvistettu
myös Saksan ratifioimassa kansainvälisessä sopimuksessa[13]. Lisäksi katsotaan
olevan epäkäytännöllistä verottaa sähkön tuottamiseen aluksella käytettävää
polttoainetta erikseen[14],
koska tämä edellyttäisi vähintäänkin sitä, että sähkön tuottamiseen käytettävää
ja liikennöintiin käytettävää polttoainetta kohdeltaisiin eri tavoin.
Päättäessään siitä, laajennetaanko merenkulkuun sovellettava verovapaus koskemaan
sisävesiliikenteessä käytettäviä polttoaineita, jäsenvaltiot ottavat huomioon
useita eri näkökohtia, kuten ympäristönäkökohtien kaltaiset kansallisen
liikennepolitiikan laajemmat tavoitteet, joiden vuoksi ne voivat päättää olla
verottamatta tällaisiin tarkoituksiin käytettäviä polttoaineita.
Näin ollen tässä vaiheessa katsotaan olevan
aiheellista säilyttää Saksan mahdollisuus vapauttaa verosta sisävesisatamien
maasähkö.
Sisämarkkinat ja tasapuolinen kilpailu
Sisämarkkinoiden ja terveen kilpailun kannalta
pyydetty toimenpide vähentäisi bunkkeriöljylle myönnetyn verovapautuksen
aiheuttamaa nykyistä vääristymää laiturissa olevien alusten kahden kilpailevan
sähkölähteen välillä, joita ovat aluksella tuotettava sähkö ja maasähkö.
Liikenteenharjoittajien välisestä kilpailusta
on ensinnäkin todettava, että komission saatavilla olevien tietojen mukaan
nykyään on vain muutamia aluksia, joilla maasähköä käytetään kaupallisista
syistä. Toiseksi, vaikka laivanvarustamot hyötyvät toimenpiteestä siten, että
ne voivat ostaa sähköä edullisemmin kuin muiden alojen yritykset, käsiteltävänä
olevan toimenpiteen ei odoteta muuttavan merkittävästi merenkulkualan
kilpailutilannetta. Vaikka tarkkoja kustannusarvioita on vaikea esittää, koska
ne ovat ratkaisevasti sidoksissa öljyn hinnan kehitykseen, saatavilla olevat
tiedot[15]
ja Saksan toimittamat tiedot näyttävät osoittavan, ettei edes täysi verovapaus
vähennä useimmissa tapauksissa maasähkön toimintakustannuksia niin paljon, että
ne olisivat pienemmät kuin aluksilla tuotettavaan sähköön liittyvät
kustannukset. Sen vuoksi maasähkön toimintakustannukset eivät missään
tapauksessa tarjoaisi merkittävää kilpailuetua maasähköä käyttäville
liikenteenharjoittajille niihin liikenteenharjoittajiin nähden, jotka käyttävät
aluksella tuotettavaa sähköä. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa on vielä
epätodennäköisempää, että kilpailu vääristyisi edellä kuvatulla tavalla, koska
Saksa aikoo noudattaa direktiivissä 2003/96/EY säädettyä verotuksen
vähimmäistasoa.
Satamien välisestä kilpailusta voidaan todeta,
että edellä kuvatussa tilanteessa, jossa maasähkön käyttö ei luultavasti ole
veronalennuksesta huolimatta taloudellisesti kannattavampaa kuin aluksella
tuotettavan sähkön käyttö ainakaan lyhyellä aikavälillä, maasähkön veronalennus
ei todennäköisesti houkuttele aluksia muuttamaan reittiään maasähkön saannin
perusteella. Näin ollen se ei myöskään vääristä satamien välistä kilpailua.
Saksan viranomaiset painottavat, että maasähkön käyttö on rajallista
maasähköpisteiden puuttumisen ja korkeiden kustannusten vuoksi sekä siitä
syystä, ettei alusten yhdistämisestä sähköverkkoon ole kansainvälisesti
hyväksyttyjä teknisiä normeja.
Lopuksi voidaan todeta, että alennetun
verokannan soveltamisen ehdotettu määräaika vastaa suuressa määrin maasähkön
verovapautusta koskevassa komission ehdotuksessa esitettyä kahdeksan vuoden
määräaikaa.
Toimenpiteen soveltamisaika ja EU:n
energiaverotuksen kehittäminen
Poikkeuksen soveltamisajan olisi periaatteessa
oltava riittävän pitkä, jotta se ei vähentäisi satamaoperaattoreiden
halukkuutta tehdä tarvittavia investointeja. Energiaverodirektiivin tarkistusta
koskeva komission ehdotus pidentäisi tässä tapauksessa toimenpiteen
soveltamisaikaa ja laajentaisi veronalennuksen soveltamisalaa, koska siinä
esitetään maasähkölle kahdeksaksi vuodeksi myönnettävää pakollista
verovapautusta direktiivin voimaantulon jälkeen. Poikkeuksen ei tulisi
kuitenkaan vaikuttaa voimassaolevan lainsäädäntökehyksen kehittämiseen ja siinä
olisi otettava huomioon, että neuvosto saattaa antaa säädöksen energiaverodirektiivin
tarkistusta koskevan komission ehdotuksen perusteella. Tässä tilanteessa
vaikuttaa aiheelliselta myöntää Saksan pyytämä lupa enintään direktiivissä
sallituiksi kuudeksi vuodeksi rajoittamatta kuitenkin sellaisten asiaa
koskevien yleisten säännösten soveltamista, jotka tulevat voimaan ennen
kyseisen ajanjakson päättymistä. Tällainen määräaika antaa oikeusvarmuuden
aluksille ja satamaoperaattoreille, joiden on suunniteltava maasähköpisteisiin
tai alusten varustukseen tehtäviä investointejaan. Se antaa myös Saksan
viranomaisille aikaa kerätä lisätietoja toimenpiteen arvioimiseksi myöhemmin
uudelleen.
Valtiontukisäännöt
Saksan viranomaisten suunnittelema verokanta 0,50
euroa/MWh on direktiivin 2003/96/EY 10 artiklassa säädetyn vähimmäisverotason
mukainen. Näin ollen toimenpide täyttää yhden komission asetuksen (EU) N:o 651/2014[16] 44 artiklassa
säädetyistä edellytyksistä, joiden täyttyessä toimenpide vapautetaan
valtiontukea koskevista ilmoitusvaatimuksista. Tässä vaiheessa ei voida
kuitenkaan määrittää, täyttyvätkö kakki asetuksessa säädetyt edellytykset.
Lisäksi neuvoston täytäntöönpanopäätöstä koskevassa ehdotuksessa ei estetä
komissiota vaatimasta Saksaa noudattamaan valtiontukisääntöjä.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN
JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
Intressitahojen kuuleminen
Tämä ehdotus perustuu Saksan esittämään
pyyntöön ja koskee ainoastaan kyseistä jäsenvaltiota.
Asiantuntijatiedon käyttö
Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu.
Vaikutusten arviointi
Tämä ehdotus koskee luvan antamista yhdelle jäsenvaltiolle
sen omasta pyynnöstä.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT
OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
Toissijaisuusperiaate
SEUT-sopimuksen 113 artiklan soveltamisalaan
kuuluva välillinen verotus ei sinänsä kuulu kyseisen perussopimuksen 3
artiklassa tarkoitettuun unionin yksinomaiseen toimivaltaan.
Voimassa olevassa EU:n lainsäädännössä
säännellään ja rajoitetaan kuitenkin tiukasti jäsenvaltioiden toimivallan
käyttöä tällä alalla. Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaan ainoastaan
neuvostolla on valtuudet antaa jäsenvaltiolle lupa ottaa käyttöön muita
vapautuksia tai alennuksia kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla.
Jäsenvaltiot eivät voi toimia neuvoston sijasta.
Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen
mukainen.
Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen.
Veronalennus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen kyseessä olevan tavoitteen
saavuttamiseksi (ks. edellä olevat huomiot sisämarkkinoista ja terveestä
kilpailusta).
Sääntelytavan valinta
Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston päätös.
Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklassa säädetään
ainoastaan tämäntyyppisestä toimenpiteestä.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Toimenpiteestä ei aiheudu taloudellista tai
hallinnollista rasitetta unionille. Näin ollen ehdotuksella ei ole vaikutuksia
Euroopan unionin talousarvioon.
2014/0247 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS
luvan antamisesta Saksalle soveltaa satamassa
laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön alennettua
sähköverokantaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön
verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003
annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY[17]
ja erityisesti sen 19 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Saksalle annettiin neuvoston
täytäntöönpanopäätöksellä 2011/445/EU lupa soveltaa satamassa laiturissa
oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön, jäljempänä ’maasähkö’,
alennettua sähköverokantaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti
(2)       Saksa on pyytänyt 26 päivänä
helmikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä lupaa jatkaa alennetun sähköverokannan
soveltamista maasähköön direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan nojalla.
(3)       Saksa pyrkii tällä
veronalennuksella edistämään jatkossakin maasähkön laajempaa käyttöä, jotta
satamassa laiturissa olevien laivojen sähköntarve voidaan tyydyttää ympäristöä
vähemmän rasittavalla tavalla kuin polttamalla aluksilla bunkkeriöljyä.
(4)       Satamakaupunkien ilmanlaatu
paranisi, koska maasähkön käytöstä ei synny satamassa laiturissa olevilla
aluksilla poltettavan bunkkeriöljyn aiheuttamia ilmansaastepäästöjä. Sen vuoksi
toimenpiteen odotetaan edistävän unionin ympäristö-, terveys- ja
ilmastopolitiikan tavoitteita.
(5)       Luvan antaminen Saksalle
soveltaa alennettua sähköveroa maasähköön ei ylitä sitä, mikä on tarpeen
maasähkön käytön lisäämiseksi, koska aluksilla tapahtuva sähköntuotanto on
useimmissa tapauksissa edelleen kilpailukykyisempi vaihtoehto. Samasta syystä
ja teknologian melko pienen markkinaosuuden vuoksi toimenpide ei
todennäköisesti johda merkittävään kaupan vääristymiseen sen voimassaoloaikana
eikä siten vaikuta kielteisesti sisämarkkinoiden toimivuuteen.
(6)       Direktiivin 2003/96/EY 19
artiklan 2 kohdasta seuraa, että kunkin kyseisen säännöksen nojalla myönnetyn
luvan on oltava ajallisesti tarkkaan rajoitettu. Koska voimassaoloajan on
oltava tarpeeksi pitkä, jotta toimenpidettä voitaisiin arvioida moitteettomasti
ja jotta voimassa olevan lainsäädäntökehyksen tulevaa kehitystä ei estettäisi,
on aiheellista myöntää haettu lupa kuudeksi vuodeksi, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta sitä, että tätä kysymystä koskevat yleiset säännökset tulevat
voimaan ennen tässä säädetyn määräajan päättymistä.
(7)       Jotta satamaoperaattoreille
ja alusten liikenteenharjoittajille annettaisiin oikeusvarmuus ja sähkön
jakelijoille ja jälleenjakelijoille maasähkön valmisteverokannan muuttumisesta
mahdollisesti aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden lisääntyminen
estettäisiin, olisi varmistettava, että Saksa voi soveltaa tässä päätöksessä
tarkoitettua erityistä veronalennusta keskeytyksettä. Pyydetty lupa olisi sen
vuoksi myönnettävä 17 päivästä heinäkuuta 2014 eli keskeytyksettä neuvoston
täytäntöönpanopäätöksessä 2011/445/EU säädettyjen aiempien järjestelyjen
päättymisestä alkaen.
(8)       Tämä päätös ei vaikuta
valtiontukea koskevien unionin sääntöjen soveltamiseen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Annetaan Saksalle lupa soveltaa alennettua
sähköverokantaa sähköön, joka toimitetaan suoraan satamassa laiturissa oleville
aluksille, jäljempänä ’maasähkö’, lukuun ottamatta yksityisiä huvialuksia,
edellyttäen että direktiivin 2003/96/EY 10 artiklassa säädettyjä verotuksen
vähimmäistasoja noudatetaan.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se
annetaan tiedoksi.
Sitä sovelletaan 17 päivästä heinäkuuta 2014.
Sen voimassaolo päättyy 16 päivänä heinäkuuta 2020.
Jos neuvosto kuitenkin säätää SEUT-sopimuksen 113
artiklan nojalla maasähkön veroetuja koskevia yleisiä sääntöjä, tämän päätöksen
soveltaminen päättyy päivänä, jona kyseisten yleisten sääntöjen soveltaminen
alkaa.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan
liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
([1])            Neuvoston
direktiivi 2003/96/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003, energiatuotteiden ja
sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (EUVL L 283, 31.10.2003,
s. 51).
([2])            EUVL
L 191, 22.7.2011, s. 22.
([3])            Komission
suositus 2006/339/EY, tehty 8 päivänä toukokuuta 2006, maasähkön käytön
edistämisestä yhteisön satamissa laiturissa olevissa aluksissa (EUVL L 125, 12.5.2006)
([4])            KOM(2009)
8 lopullinen, 21. tammikuuta 2009.
([5])            Ks.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY, annettu 21 päivänä
toukokuuta 2008, ilmanlaadusta ja sen parantamisesta (EUVL L 152, 11.6.2008).
([6])            Ks.
alaviite 3.
([7])            KOM(2007)
575 lopullinen, 10. lokakuuta 2007.
([8])            SEC(2007)
1278 lopullinen, 10. lokakuuta 2007.
([9])            COM(2013)
18 lopullinen, 24. tammikuuta 2013.
([10])           COM(2011)
169 lopullinen, 13. huhtikuuta 2011.
([11])           Komissio
on aiemmin arvioinut, että siirtyminen maasähkön käyttöön vähentäisi
hiilidioksidipäästöjä keskimäärin 50 prosenttia (ks. alaviite 2). Siirtymisen
vaikutus voi toisaalta poiketa paljonkin tästä keskiarvosta, koska se riippuu
ratkaisevasti asianomaisen markkina-alueen hiili-intensiteetistä sekä tarkasta
ajankohdasta, jolloin sähkön lisäkysyntää esiintyy.
([12])           Neuvoston
direktiivi 1999/32/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, tiettyjen
nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY
muuttamisesta (EYVL L 121, 11.5.1999, s. 13).
([13])           Ks.
Reinin vesiliikenteessä aluksilla käytettävän kaasuöljyn tulli- ja
verokohtelusta Reinin rannikkovaltioiden ja Belgian välillä 16 päivänä
toukokuuta 1952 tehdyn sopimuksen 1 artikla (Bundesgesetzblatt 1953, osa II, s.
531).
([14])           Ks.
direktiivin 2003/96/EY 21 artiklan 5 kohdan kolmas alakohta.
([15])           Ks.
Euroopan komission ympäristöasioiden pääosaston elokuussa 2005 laatima raportti
”Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based
Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity”
http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Kustannusanalyysi
tehtiin seuraavista kolmesta satamasta: Göteborg (Ruotsi) sekä Juneau ja Long
Beach (Yhdysvallat).
([16])           Komission
asetus (EY) N:o 651/2014, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2014, tiettyjen
tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 107
ja 108 artiklan mukaisesti (EUVL L 187, 26.6.2014, s. 1).
([17])            EUVL
L 283, 31.10.2003, s. 51.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.7.2017
            COM(2017) 369 final
            2017/0153(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Itävallalle ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Yksityisoikeuden alaa koskevalla 25 päivänä lokakuuta 1980 tehdyllä Haagin yleissopimuksella kansainvälisestä lapsikaappauksesta (jäljempänä ’vuoden 1980 yleissopimus’) pyritään palauttamaan ennalleen aiemmin vallinnut tilanne eli varmistamaan, että lapsi, joka on luvattomasti viety toiseen valtioon tai jätetty palauttamatta toisesta valtiosta, palautetaan pikaisesti asuinvaltioonsa. Yleissopimuksen on tähän mennessä ratifioinut 97 maata, joiden joukossa ovat myös kaikki EU:n jäsenvaltiot, ja sen toiminta perustuu sopimuspuolten nimeämien keskusviranomaisten väliseen yhteistyöhön.

               Lapsikaappauksien estäminen on olennainen osa EU:n politiikkaa, jonka tavoitteena on edistää lapsen oikeuksia. Sen vuoksi Euroopan unioni pyrkii kansainvälisellä tasolla aktiivisesti parantamaan vuoden 1980 yleissopimuksen soveltamista ja kehottaa myös kolmansia valtioita liittymään sopimukseen.

               Panama talletti vuoden 1980 yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 2. helmikuuta 1994. Yleissopimus tuli Panamassa voimaan 1. toukokuuta 1994.

               Vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa Panaman ja 26 EU:n jäsenvaltion välillä. Ainoastaan Itävalta ja Romania eivät ole vielä hyväksyneet Panaman liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen.

               Uruguay talletti vuoden 1980 yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 18. marraskuuta 1999. Yleissopimus tuli Uruguayssa voimaan 1. helmikuuta 2000.

               Vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa Uruguayn ja 25 jäsenvaltion välillä. Ainoastaan Itävalta, Romania ja Tanska eivät ole vielä hyväksyneet Uruguayn liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen.

               Kolumbia talletti vuoden 1980 yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 13. joulukuuta 1995. Yleissopimus tuli Kolumbiassa voimaan 1. maaliskuuta 1996.

               Vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa Kolumbian ja 25 EU:n jäsenvaltion välillä. Ainoastaan Itävalta, Romania ja Tanska eivät ole vielä hyväksyneet Kolumbian liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen.

               El Salvador talletti vuoden 1980 yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 5. helmikuuta 2001. Yleissopimus tuli El Salvadorissa voimaan 1. toukokuuta 2001.

               Vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa El Salvadorin ja 25 EU:n jäsenvaltion välillä. Ainoastaan Itävalta, Romania ja Tanska eivät ole vielä hyväksyneet El Salvadorin liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen.

               Vuoden 1980 yleissopimuksen 38 artiklan 4 kohdassa määrätään, että yleissopimusta sovelletaan vain liittyjävaltion ja sellaisten sopimusvaltioiden välisissä suhteissa, jotka ovat antaneet selityksen liittymisen hyväksymisestä.

               Komissio pyysi asiasta lausuntoa Euroopan unionin tuomioistuimelta, joka vahvisti EU:n yksinomaisen toimivallan hyväksyä kolmannen valtion liittyminen vuoden 1980 yleissopimukseen.

               Euroopan unionin tuomioistuimen 14. lokakuuta 2014 antamassa lausunnossa 1/13 vahvistetaan, että sen hyväksyminen, että kolmas valtio liittyy Haagissa vuonna 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta, kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               Tuomioistuimen mukaan on tarpeen vahvistaa, että asiassa sovelletaan yhtenäisiä sääntöjä EU:ssa ja vältetään tilanne, jossa jäsenvaltiot toimivat eri tavoin (eriytetty yhdentyminen).

               Euroopan unionilla on yksinomainen ulkoinen toimivalta kansainvälisissä lapsikaappausasioissa, joten päätös siitä, hyväksytäänkö Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittyminen yleissopimukseen, on tehtävä EU:n tasolla neuvoston päätöksellä. Sen vuoksi Itävallan ja Romanian olisi Euroopan unionin edun mukaisesti annettava selitys Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen hyväksymisestä.

               Jos Itävalta ja Romania hyväksyvät Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen, vuoden 1980 yleissopimusta voitaisiin soveltaa Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin ja kaikkien EU:n jäsenvaltioiden paitsi Tanskan välillä. Panaman osalta vuoden 1980 yleissopimusta voidaan soveltaa kaikkien EU:n jäsenvaltioiden kanssa.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Vuoden 1980 yleissopimus vastaa kansainvälisten lapsikaappausten osalta neuvoston asetusta N:o 2201/2003
                  1
                (joka tunnetaan Bryssel II a asetuksena), joka on EU:n oikeudellisen yhteistyön kulmakivi avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa.

               Yksi asetuksen tärkeimmistä tavoitteista on estää lapsikaappaukset jäsenvaltioiden välillä ottamalla käyttöön menettelyjä, joilla varmistetaan lapsen pikainen palauttaminen tämän asuinjäsenvaltioon. Sen vuoksi Bryssel II a asetuksen 11 artiklaan on sisällytetty vuoden 1980 yleissopimuksessa vahvistettu menettely. Asetuksella myös täydennetään yleissopimusta. Lisäksi asetuksessa selvennetään joitakin seikkoja, muun muassa lapsen kuulemista, tuomion antamisen määräaikaa palauttamispyynnön jättämisen jälkeen ja lapsen palauttamatta jättämisen perusteita. Asetus sisältää myös säännöksiä, jotka koskevat eri jäsenvaltioissa annettuja ristiriitaisia palauttamista ja palauttamatta jättämistä koskevia tuomioita.

               EU tukee kansainvälisesti kolmansien valtioiden liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen, jotta jäsenvaltiot voivat luottaa, että kansainvälisiin lapsikaappauksiin sovelletaan yhteistä sääntelykehystä.

               Kesäkuun 2015 ja joulukuun 2016 välisenä aikana on jo annettu kymmenen neuvoston päätöstä, joilla hyväksytään kymmenen kolmannen maan (Marokko, Singapore, Venäjän federaatio, Albania, Andorra, Seychellit, Armenia, Korean tasavalta, Kazakstan ja Peru) liittyminen vuoden 1980 yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta.
                  2

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Tämän ehdotuksen ilmeisenä yleisenä tavoitteena on suojella lapsen oikeuksia Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti. Vuoden 1980 yleissopimus luotiin suojelemaan lasta kaappausten haitallisilta vaikutuksilta ja varmistamaan, että lapsi pystyy ylläpitämään yhteyksiä kumpaankin vanhempaansa esimerkiksi turvaamalla tapaamisoikeuden käyttäminen.

               On syytä mainita myös yhteys siihen, että sovittelun käyttöä perheasioita koskevien rajat ylittävien riita-asioiden ratkaisemisessa pyritään edistämään. Tietyistä sovittelun näkökohdista siviili- ja kauppaoikeuden alalla annettua direktiiviä
                  3
                sovelletaan myös perheoikeuden alalla Euroopan yhteisellä oikeudenkäyttöalueella. Myös vuoden 1980 yleissopimuksella kannustetaan ratkaisemaan perheasioita koskevat riita-asiat sovintoteitse. Yksi vuoden 1980 yleissopimukseen perustuvista, kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin julkaisemista hyvien toimintatapojen oppaista käsittelee sovittelua lasta koskevien perhesuhteisiin liittyvien kansainvälisten riitojen ratkaisemisessa silloin, kun asia kuuluu yleissopimuksen soveltamisalaan. Opas on käännetty Euroopan komission aloitteesta kaikille EU:n virallisille kielille (englantia ja ranskaa lukuun ottamatta) sekä arabiaksi tarkoituksena tukea vuoropuhelua sellaisten valtioiden kanssa, jotka eivät vielä ole ratifioineet yleissopimusta, ja löytää konkreettisia tapoja ratkaista kansainvälisistä lapsikaappauksista aiheutuvat ongelmat silloin, kun on kyse maista, jotka eivät ole ratifioineet yleissopimusta.
                  4

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Päätös koskee kansainvälistä sopimusta, joten sovellettava oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artikla yhdessä 81 artiklan 3 kohdan kanssa. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.

               Asetus (EY) N:o 2201/2003 sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia, ja ne osallistuvat näin ollen tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

               •Suhteellisuusperiaate

               Ehdotuksen laatimisessa on noudatettu samaa asiaa koskevissa, jo hyväksytyissä neuvoston päätöksissä noudatettuja suuntaviivoja eikä ehdotuksessa ylitetä sitä, mikä on tarpeen yhtenäisen EU:n toiminnan tavoitteen saavuttamiseksi kansainvälisissä lapsikaappauksissa, koska sillä varmistetaan, että Itävalta ja Romania hyväksyvät tietyssä määräajassa Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 yleissopimukseen.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Itävalta ja Romania ilmoittivat olevansa valmiit hyväksymään Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 yleissopimukseen komission kysyessä niiden mielipidettä.

               Asiantuntijakokouksessa 24. huhtikuuta 2017 käydyissä keskusteluissa kävi ilmi, että jäsenvaltiot eivät – tässä vaiheessa – vastusta sitä, että Itävalta ja Romania hyväksyvät Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 yleissopimukseen.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Komissio ja jäsenvaltioiden asiantuntijat olivat sitä mieltä, että kyseisten kolmansien maiden tilannetta ei tarvitse erikseen arvioida, koska vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa Panaman osalta 26 jäsenvaltion ja Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin osalta 25 jäsenvaltion kanssa.

               Jäsenvaltioiden asiantuntijat eivät ilmoittaneet minkäänlaisista ongelmista vuoden 1980 yleissopimuksen soveltamisessa Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin osalta.

               •Vaikutustenarviointi

               Ehdotuksesta ei sen luonteen vuoksi ole tehty erityistä vaikutustenarviointia, kuten ei tehty niistä kymmenestä vastaavasta vuosina 2015 ja 2016 hyväksytystä neuvoston päätöksestä, jotka koskevat useiden kolmansien maiden liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen. Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin tilanteen arvioimista pidettiin joka tapauksessa turhana, koska vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa 25 tai 26 EU:n jäsenvaltion kanssa ja koska Itävalta ja Romania olivat valmiit hyväksymään Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen siihen.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotetulla päätöksellä ei ole vaikutuksia talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

               Ehdotus koskee pelkästään luvan antamista Itävallalle ja Romanialle, jotta ne voivat hyväksyä Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 yleissopimukseen. Sen täytäntöönpanon valvonta rajoittuu siihen, että Itävalta ja Romania noudattavat selityksen sanamuotoa ja selityksen tallettamisen määräaikaa sekä ilmoittavat selityksen tallettamisesta komissiolle kyseisen neuvoston päätöksen mukaisesti.

               2017/0153 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Itävallalle ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 3 kohdan yhdessä sen 218 artiklan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon
                  5
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti Euroopan unioni on asettanut yhdeksi tavoitteekseen lapsen oikeuksien suojelun edistämisen. Toimenpiteet lasten suojelemiseksi luvattomilta pois viemisiltä tai palauttamatta jättämisiltä muodostavat olennaisen osan tätä toimintapolitiikkaa.

               (2)Neuvosto hyväksyi asetuksen (EY) N:o 2201/2003, jäljempänä ’Bryssel II a -asetus’, jolla pyritään suojelemaan lapsia luvattoman pois viemisen tai palauttamatta jättämisen haitallisilta vaikutuksilta ja jossa vahvistetaan menettelyt, joilla pyritään turvaamaan lapsen pikainen palauttaminen siihen valtioon, jossa lapsen asuinpaikka on, ja jolla pyritään varmistamaan tapaamisoikeus ja oikeus lapsen huoltoon.

               (3)Bryssel II a -asetus täydentää ja vahvistaa 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyä yksityisoikeuden alaa koskevaa Haagin yleissopimusta kansainvälisestä lapsikaappauksesta, jäljempänä ’vuoden 1980 Haagin yleissopimus’, jolla luodaan sekä sopimusvaltioiden että keskusviranomaisten välinen kansainvälinen velvoite- ja yhteistyöjärjestelmä ja jolla pyritään turvaamaan luvattomasti muihin valtioihin vietyjen tai muista valtioista palauttamatta jätettyjen lasten pikainen palauttaminen.

               (4)Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen osapuolia.

               (5)Unioni kannustaa kolmansia valtioita liittymään vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen ja tukee vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen asianmukaista täytäntöönpanoa osallistumalla yhdessä jäsenvaltioidensa kanssa muun muassa kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin säännöllisesti järjestämiin erityiskomissioihin.

               (6)Unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden yhteisellä sääntelykehyksellä voitaisiin parhaiten ratkaista arkaluonteiset kansainväliset lapsikaappaukset.

               (7)Vuoden 1980 Haagin yleissopimuksessa määrätään, että sitä sovelletaan vain liittyjävaltion ja sellaisten sopimusvaltioiden välisissä suhteissa, jotka ovat antaneet selityksen liittymisen hyväksymisestä.

               (8)Vuoden 1980 Haagin yleissopimus ei salli alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen, kuten unionin, liittyä siihen. Tämän vuoksi unioni ei voi liittyä yleissopimukseen eikä se voi tallettaa selitystä valtion liittymisen hyväksymisestä.

               (9)Euroopan unionin tuomioistuimen lausunnon 1/13 mukaisesti vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen mukaiset selitykset liittymisen hyväksymisestä kuuluvat unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan.

               (10)Panama talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 2 päivänä helmikuuta 1994. Yleissopimus tuli Panamassa voimaan 1 päivänä toukokuuta 1994.

               (11)Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa ja Romaniaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Panaman liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Panama on hyväksynyt Bulgarian, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Maltan, Slovenian ja Viron. Panaman tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Panaman liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (12)Uruguay talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 18 päivänä marraskuuta 1999. Yleissopimus tuli Uruguayssa voimaan 1 päivänä helmikuuta 2000.

               (13)Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa ja Romaniaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Uruguayn liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Uruguay on hyväksynyt Bulgarian, Latvian, Liettuan ja Viron. Uruguayn tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Uruguayn liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (14)Kolumbia talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 13 päivänä joulukuuta 1995. Yleissopimus tuli Kolumbiassa voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1996.

               (15)Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa ja Romaniaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Kolumbian liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Kolumbia on hyväksynyt Bulgarian, Latvian, Liettuan, Maltan ja Viron. Kolumbian tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Kolumbian liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (16)El Salvador talletti vuoden 1980 Haagin yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 5 päivänä helmikuuta 2001. Yleissopimus tuli El Salvadorissa voimaan 1. toukokuuta 2001.

               (17)Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa ja Romaniaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. El Salvador on hyväksynyt Bulgarian, Latvian, Liettuan ja Viron. El Salvadorin tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (18)Sen vuoksi Itävallalle ja Romanialle olisi unionin edun mukaisesti annettava lupa hyväksyä nämä liittymiset, ja ne olisi valtuutettava tallettamaan selityksensä Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen hyväksymisestä tämän päätöksen mukaisesti. Unionin muut jäsenvaltiot ovat jo hyväksyneet Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen, ja sen vuoksi niiden ei tule enää tallettaa uutta selitystä liittymisen hyväksymisestä, sillä jo talletettu selitys on edelleen voimassa kansainvälisen julkisoikeuden nojalla.

               (19)Bryssel II a -asetus sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia, ja ne osallistuvat tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               (20)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.
                     Itävallalle ja Romanialle annetaan lupa hyväksyä unionin edun mukaisesti Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittyminen 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta, jäljempänä ’vuoden 1980 Haagin yleissopimus’.

               2.
                     Itävallan ja Romanian on talletettava viimeistään … [kaksitoista kuukautta tämän päätöksen hyväksymisestä] Euroopan unionin edun mukaisesti seuraavasti muotoiltu selitys siitä, että ne hyväksyvät Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen:

               ”[JÄSENVALTION koko nimi] ilmoittaa hyväksyvänsä neuvoston päätöksen (EU) 2017/…* mukaisesti, että Panama, Uruguay, Kolumbia ja El Salvador liittyvät 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta.”

                  63.
                     Itävallan ja Romanian on ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle siitä, että ne ovat tallettaneet Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin liittymisen hyväksymistä koskevan selityksensä, ja toimitettava komissiolle selityksen teksti kahden kuukauden kuluessa sen tallettamisesta.

               2 artikla

               Niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat jo tallettaneet selityksensä Panaman, Uruguayn, Kolumbian ja El Salvadorin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymisestä ennen tämän päätöksen hyväksymistä, ei tule tallettaa uusia selityksiä.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Itävallalle ja Romanialle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 338, 23.12.2003, s. 31.

                     (2)
                  Neuvosto on antanut jo kymmenen päätöstä, joilla jäsenvaltioille annetaan lupa hyväksyä seuraavien maiden liittyminen vuoden 1980 yleissopimukseen: Andorra (neuvoston päätös (EU) 2015/1023, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2015); Seychellit (neuvoston päätös (EU) 2015/2354, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Venäjä (neuvoston päätös (EU) 2015/2355, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Albania (neuvoston päätös (EU) 2015/2356, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Singapore (neuvoston päätös (EU) 2015/1024, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2015); Marokko (neuvoston päätös (EU) 2015/2357, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Armenia (neuvoston päätös (EU) 2015/2358, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Korean tasavalta (neuvoston päätös (EU) 2016/2313, annettu 8 päivänä joulukuuta 2016); Kazakstan (neuvoston päätös (EU) 2016/2311, annettu 8 päivänä joulukuuta 2016) ja Peru (neuvoston päätös (EU) 2016/2312, annettu 8 päivänä joulukuuta 2016).

                     (3)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/52/EY, annettu 21 päivänä toukokuuta 2008, tietyistä sovittelun näkökohdista siviili- ja kauppaoikeuden alalla (EUVL L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  EUVL C […], […], s. […].

                     (6)
                  EUVL: lisätään tämän päätöksen numero.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 7.3.2016
            COM(2016) 119 final
            2016/0066(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            EU:n ja Serbian tasavallan vakautus- ja assosiaationeuvostossa vahvistettavasta unionin kannasta, joka koskee Serbian tasavallan osallistumista neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007 määriteltyyn Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijana ja osallistumiseen liittyviä edellytyksiä

               PERUSTELUT

               1. Tausta

               Euroopan unionin perusoikeusvirasto, jäljempänä ’virasto’, perustettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 168/2007
                  1
               , jäljempänä ’asetus’.

               Asetuksen 2 artiklan mukaisesti viraston tavoitteena on tarjota perusoikeuksia koskevaa apua ja asiantuntemusta asianomaisille unionin toimielimille, elimille, laitoksille ja virastoille sekä jäsenvaltioille, kun ne panevat täytäntöön unionin oikeutta.

               Asetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaan ehdokasmaat voivat osallistua viraston toimintaan tarkkailijoina. Asetuksen 28 artiklan 2 kohdassa säädetään, että osallistumisesta ja siihen liittyvistä edellytyksistä määrätään asianomaisen assosiaationeuvoston päätöksellä. Päätöksessä on mainittava erityisesti, miten ja missä laajuudessa nämä maat osallistuvat asetuksen 4 ja 5 artiklassa määriteltyyn viraston toimintaan. Assosiaationeuvoston päätöksen myötä virasto voi käsitellä asianomaisessa ehdokasmaassa asetuksen 3 artiklan 1 kohdan mukaisella soveltamisalalla ilmeneviä perusoikeuskysymyksiä siinä määrin kuin se on tarpeen kyseisen maan lainsäädännön mukauttamiseksi asteittain unionin lainsäädäntöön.

               2. Ehdotettu päätös

               Komissio pyytää neuvostoa tekemään päätöksen EU:n ja Serbian tasavallan vakautus- ja assosiaationeuvostossa vahvistettavasta unionin kannasta, joka koskee Serbian tasavallan osallistumista viraston toimintaan tarkkailijana ja siihen liittyvistä edellytyksistä. Ehdotetun päätöksen ainoassa artiklassa säädetään, että unionin kanta vahvistetaan neuvoston päätöksen liitteenä olevassa luonnoksessa EU:n ja Serbian tasavallan vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökseksi, jäljempänä ’päätösluonnos’. Myös komission ehdotukseen on liitetty ehdotus tällaiseksi päätösluonnokseksi. Se täyttää asetuksen 28 artiklassa asetetut vaatimukset.

               Asetuksen yhden perusperiaatteen mukaisesti (virasto noudattaa toiminnassaan alakohtaista, ei maakohtaista, lähestymistapaa) päätösluonnos antaa virastolle mahdollisuuden hoitaa asetuksen 4 ja 5 artiklassa säädettyjä tehtäviä Serbian tasavallassa.

               Päätösluonnoksessa vahvistetaan myös, että Serbian tasavalta nimeää tarkkailijan ja tälle varahenkilön viraston hallintoneuvostoon. Kyseisten henkilöiden on täytettävä asetuksen 12 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset. He osallistuvat hallintoneuvoston toimintaan tasavertaisesti jäsenvaltioiden nimeämien jäsenten ja varajäsenten kanssa, mutta heillä ei ole äänioikeutta.

               Päätösluonnos sisältää säännöksiä, jotka koskevat Serbian tasavallan rahoitusosuutta ja henkilöstöä (liite I). Päätösluonnokseen on liitetty rahoitusselvitys.

               Päätösluonnos on neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68
                  2
                vahvistettujen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, jäljempänä ’henkilöstösäännöt’, ja Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen, jäljempänä ’palvelussuhteen ehdot’, mukainen.

               2016/0066 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               EU:n ja Serbian tasavallan vakautus- ja assosiaationeuvostossa vahvistettavasta unionin kannasta, joka koskee Serbian tasavallan osallistumista neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007 määriteltyyn Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijana ja osallistumiseen liittyviä edellytyksiä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 352 artiklan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Luxemburgissa joulukuussa 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti, että osallistuminen unionin virastojen toimintaan on yksi keino tehostaa liittymistä valmistelevaa strategiaa. Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan ”hakijavaltiot voivat osallistua joidenkin yhteisön virastojen toimintaan tapauskohtaisesti tehtävän päätöksen perusteella”.

               (2)Euroopan unionin perusoikeusviraston perustamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007, jäljempänä ’asetus’, mukaisesti ehdokasmaat voivat osallistua viraston toimintaan tarkkailijoina.

               (3)Serbian tasavalta tukee asetuksessa virastolle asetettuja tavoitteita ja hyväksyy sen tehtävät ja toiminta-alat, joista säädetään asetuksen 4 ja 5 artiklassa.

               (4)Serbian tasavallan perimmäisenä tavoitteena on tulla Euroopan unionin jäseneksi, ja maan osallistuminen Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan auttaa sitä saavuttamaan tämän tavoitteen,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               Ainoa artikla

               EU:n ja Serbian tasavallan vakautus- ja assosiaationeuvostossa vahvistettava Euroopan unionin kanta, joka koskee Serbian tasavallan osallistumista Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijana ja osallistumiseen liittyviä edellytyksiä, vahvistetaan tämän päätöksen liitteenä olevassa luonnoksessa EU:n ja Serbian tasavallan vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökseksi.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 168/2007, annettu 15 päivänä helmikuuta 2007, Euroopan unionin perusoikeusviraston perustamisesta (EUVL L 53, 22.2.2007, s. 1).

                     (2)
                  EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä lokakuuta 2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL L 287, 29.10.2013, s. 51).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 7.3.2016
            COM(2016) 119 final
            LIITE
            Päätös Serbian tasavallan osallistumisesta neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007 määriteltyyn Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijana ja osallistumiseen liittyvistä edellytyksistä
            Oheisasiakirja
            neuvoston päätökseen
            EU:n ja Serbian tasavallan vakautus- ja assosiaationeuvostossa esitettävästä unionin kannasta, joka koskee Serbian tasavallan osallistumista neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007 määriteltyyn Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijana ja osallistumiseen liittyviä edellytyksiä

               LIITE

               Päätös Serbian tasavallan osallistumisesta neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007 määriteltyyn Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijana ja osallistumiseen liittyvistä edellytyksistä

               Oheisasiakirja

               neuvoston päätökseen

               EU:n ja Serbian tasavallan vakautus- ja assosiaationeuvostossa esitettävästä unionin kannasta, joka koskee Serbian tasavallan osallistumista neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007 määriteltyyn Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijana ja osallistumiseen liittyviä edellytyksiä

               EU:N JA SERBIAN TASAVALLAN VAKAUTUS- JA ASSOSIAATIONEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin ja Serbian tasavallan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen,

               ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeusviraston perustamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 ja erityisesti sen 28 artiklan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1) Luxemburgissa joulukuussa 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti, että osallistuminen unionin virastojen toimintaan on yksi keino tehostaa liittymistä valmistelevaa strategiaa. Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan ”hakijavaltiot voivat osallistua joidenkin yhteisön virastojen toimintaan tapauskohtaisesti tehtävän päätöksen perusteella”.

               (2) Serbian tasavalta tukee Euroopan unionin perusoikeusvirastolle, jäljempänä ’virasto’, asetettuja tavoitteita ja hyväksyy sen soveltamisalan ja tehtävät, sellaisina kuin niistä säädetään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007.

               (3) On aiheellista, että virasto käsittelee neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 3 artiklan 1 kohdan mukaisella soveltamisalalla Serbian tasavallassa ilmeneviä perusoikeuskysymyksiä siinä määrin kuin se on tarpeen Serbian tasavallan lainsäädännön mukauttamiseksi asteittain unionin lainsäädäntöön.

               (4) Tämän vuoksi olisi sallittava Serbian tasavallan osallistuminen tarkkailijana viraston toimintaan ja määriteltävä osallistumisen edellytykset, mukaan lukien viraston aloitteisiin osallistumista, rahoitusosuutta ja henkilöstöä koskevat säännökset.

               (5) Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavista palvelussuhteen ehdoista annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68
                  1
                12 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 82 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti Serbian tasavallan kansalaisia, joilla on täydet kansalaisoikeudet, voidaan poikkeuksellisesi ottaa palvelukseen viraston johtajan tekemällä sopimuksella,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1 artikla

               Serbian tasavalta osallistuu ehdokasmaan ominaisuudessa tarkkailijana neuvoston asetuksella (EY) N:o 168/2007 perustetun Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan.

               2 artikla

               1. Virasto voi käsitellä neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 3 artiklan 1 kohdan mukaisella soveltamisalalla Serbian tasavallassa ilmeneviä perusoikeuskysymyksiä siinä määrin kuin se on tarpeen Serbian tasavallan lainsäädännön mukauttamiseksi asteittain unionin lainsäädäntöön.

               2. Tässä tarkoituksessa virasto voi suorittaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 4 ja 5 artiklassa säädettyjä tehtäviä Serbian tasavallassa.

               3 artikla

               Serbian tasavalta rahoittaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 4 artiklassa kuvattua viraston toimintaa tämän päätöksen liitteessä säädetyn mukaisesti.

               4 artikla

               1. Serbian tasavalta nimeää tarkkailijan ja tämän varahenkilön, joiden on täytettävä neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 12 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset. He voivat osallistua hallintoneuvoston toimintaan tasavertaisesti jäsenvaltioiden nimeämien jäsenten ja varajäsenten kanssa, mutta heillä ei ole äänioikeutta.

               2. Serbian tasavalta nimeää valtionhallinnon virkamiehen kansalliseksi yhteyshenkilöksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

               3. Serbian tasavalta ilmoittaa Euroopan komissiolle 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden nimet, pätevyyden ja yhteystiedot neljän kuukauden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta.

               5 artikla

               Virastolle toimitettuja ja siltä peräisin olevia tietoja voidaan julkaista, ja ne annetaan yleisön käyttöön edellyttäen, että luottamukselliset tiedot suojataan Serbian tasavallassa samalla tavoin kuin unionissa.

               6 artikla

               Virastolla on Serbian tasavallassa sama oikeuskelpoisuus, joka maan lainsäädännössä taataan oikeussubjekteille.

               7 artikla

               Jotta virasto ja sen henkilöstö voisivat hoitaa tehtävänsä, Serbian tasavallan on myönnettävä samat erioikeudet ja vapaudet, joista määrätään Euroopan unionista ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyihin sopimuksiin liitetyn, Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan (N:o 7) 1–4 artiklassa, 5 ja 6 artiklassa, 10–13 artiklassa sekä 15, 17 ja 18 artiklassa.

               8 artikla

               Osapuolet toteuttavat tästä päätöksestä niille johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi tarvittavat yleiset ja erityiset toimenpiteet ja ilmoittavat niistä vakautus- ja assosiaationeuvostolle.

               9 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sen hyväksymistä seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä.

               LIITE I

               SERBIAN TASAVALLAN RAHOITUSOSUUS EUROOPAN UNIONIN PERUSOIKEUSVIRASTOLLE

               1.Rahoitusosuus, jonka Serbian tasavalta maksaa Euroopan unionin talousarvioon Euroopan unionin perusoikeusviraston, jäljempänä ’virasto’, toimintaan osallistumisesta, sellaisena kuin kyseinen osuus vahvistetaan 2 kohdassa, vastaa kaikkia sen osallistumisesta aiheutuvia kustannuksia kolmena ensimmäisenä vuotena. Neljännestä vuodesta alkaen määrät määritetään 6 kohdan mukaisesti.

               2.Rahoitusosuus, jonka Serbian tasavalta maksaa Euroopan unionin talousarvioon kolmena ensimmäisenä vuotena, on seuraava:

                        1. vuosi:

                        183 000 euroa

                        2. vuosi:

                        186 000 euroa

                        3. vuosi:

                        189 000 euroa

               3.Unionin avustusohjelmista mahdollisesti maksettavasta taloudellisesta tuesta sovitaan erikseen asianomaisten unionin ohjelmien mukaisesti.

               4.Serbian tasavallan rahoitusosuutta hallinnoidaan Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisesti.

               5.Virasto maksaa Serbian tasavallan edustajien ja asiantuntijoiden matka- ja oleskelukulut, jotka aiheutuvat osallistumisesta viraston toimintaan tai sen työohjelman täytäntöönpanoon liittyviin kokouksiin, samoin perustein ja samoja menettelyjä noudattaen kuin kulloinkin on voimassa Euroopan unionin jäsenvaltioiden osalta.

               6.Tämän päätöksen voimaantulon jälkeen ja kunkin sitä seuraavan vuoden alussa komissio pyytää Serbian tasavaltaa maksamaan tässä päätöksessä vahvistetun osuuden viraston toiminnan rahoittamisesta. Serbian tasavalta maksaa osallistumisensa ensimmäisenä kalenterivuotena rahoitusosuuden, joka lasketaan suhteellisesti osallistumisen alkamispäivästä kyseisen vuoden loppuun. Seuraavien vuosien rahoitusosuus on kohdassa 2 olevan taulukon mukainen. Neljännestä vuodesta alkaen rahoitusosuutta mukautetaan viraston saaman tuen lisäyksen tai vähennyksen perusteella, jotta voidaan varmistaa, että vastaavuus Serbian tasavallan rahoitusosuuden ja EU-28:aa koskevan viraston talousarvion välillä säilyy. Rahoitusosuutta voidaan tarkistaa myös seuraavina varainhoitovuosina Euroopan unionin tilastotoimiston (Eurostat) julkaisemien tuoreimpien tilastotietojen pohjalta.

               7.Rahoitusosuus ilmoitetaan euroina, ja se maksetaan Euroopan unionin komission euromääräiselle pankkitilille.

               8.Serbian tasavalta maksaa rahoitusosuutensa 30 päivän kuluessa komission esittämästä maksupyynnöstä.

               9.Jos rahoitusosuuden maksu viivästyy, Serbian tasavalta maksaa maksamattomasta määrästä viivästyskorkoa eräpäivästä alkaen. Viivästyskorkona käytetään eräpäivänä voimassa olevaa Euroopan keskuspankin euromääräisiin toimiinsa soveltamaa korkoa korotettuna 1,5 prosenttiyksiköllä.

               SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS

               1.
                     PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA

                  1.1.
                     Ehdotuksen/aloitteen nimi

                  1.2.
                     Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)

                  1.3.
                     Ehdotuksen/aloitteen luonne

                  1.4.
                     Tavoite (Tavoitteet)

                  1.5.
                     Ehdotuksen/aloitteen perustelut

                  1.6.
                     Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto

                  1.7.
                     Hallinnointitapa (Hallinnointitavat)

               2.
                     HALLINNOINTI

                  2.1.
                     Seuranta- ja raportointisäännöt

                  2.2.
                     Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä

                  2.3.
                     Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi

               3.
                     EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET

                  3.1.
                     Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat

                  3.2.
                     Arvioidut vaikutukset menoihin

                  3.2.1.
                     Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin

                  3.2.2.
                     Arvioidut vaikutukset viraston määrärahoihin

                  3.2.3.
                     Arvioidut vaikutukset viraston henkilöresursseihin

                  3.2.4.
                     Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa

                  3.2.5.
                     Ulkopuolisten tahojen rahoitusosuudet

                  3.3.
                     Arvioidut vaikutukset tuloihin

               SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS

               1.
                     PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA

               1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi

                  Neuvoston päätös unionin kannasta, joka koskee Serbian tasavallan osallistumista neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007 määriteltyyn Euroopan unionin perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijana ja osallistumiseen liittyviä edellytyksiä

               1.2.Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
                  2

                  Toimintalohko:

                        33
                        Oikeus- ja kuluttaja-asiat

                  Toiminto:
                        33 02
                        Perusoikeudet, tasa-arvo ja kansalaisuus

               1.3.Ehdotuksen/aloitteen luonne

               Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen.

               1.4.Tavoite (Tavoitteet)

               1.4.1.Komission monivuotinen strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista ehdotus/aloite tukee

                  Serbian tasavallan osallistuminen viraston toimintaan tarkkailijana edistää maan lainsäädännön mukauttamista asteittain unionin lainsäädäntöön ja sen menestyksekästä valmistautumista Euroopan unionin jäsenyyteen.

               1.4.2.Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä

                  Erityistavoite:

                  Ehdotetun päätöksen nojalla Serbian tasavalta voi osallistua viraston toimintaan tarkkailijana ja virasto voi käsitellä perusoikeuskysymyksiä Serbian tasavallassa.

                  Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä:

                  33 02

                        Perusoikeudet, tasa-arvo ja kansalaisuus

               1.4.1.Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset

               Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen

                  Serbian tasavallan osallistuminen viraston toimintaan tarkkailijana edistää maan lainsäädännön mukauttamista asteittain unionin lainsäädäntöön ja sen menestyksekästä valmistautumista Euroopan unionin jäsenyyteen.

               1.4.2.Tulos- ja vaikutusindikaattorit

               Selvitys siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan

                  Ehdotetun päätöksen nojalla virasto voi suorittaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 4 ja 5 artiklassa säädettyjä tehtäviä Serbian tasavallassa.

                  Tulosindikaattorit ovat keskeisellä sijalla viraston suunnittelu-, seuranta-, arviointi- ja raportointitoimissa. Suoritusten arviointikehyksessä vahvistettuja indikaattoreita käytetään viraston kokonaissuorituksen mittaamisessa. Suoritusten arviointikehys sisältää hanketason indikaattoreita, jotka kuvaavat kunkin toimen suunnitellun tuotoksen, lyhyen ja pitkän aikavälin indikaattoreita sekä kunnianhimoisia indikaattoreita, joista suurin osa mitataan toimen ja erityisesti suunnitellun aloitteen loppuunsaattamisen jälkeen. On tärkeää huomata, että suoritusten arviointikehys liittyy sekä strategiseen suunnitelmaan että vuotuisiin työohjelmiin. Viraston suoritusten arviointikehykseen sisältyy toimintalogiikka ja tulosindikaattoreiden luettelo sekä vastaava tavoite, arviointiperusteet, toimenpiteet sekä lähteet ja välineet. Suoritusten arviointikehys tuo kaikki suorituskykyä koskevat tiedot loogisen kehyksen piiriin. Viraston suoritusten arviointikehys on järjestetty tavalla, joka tukee suorituskyvyn analysointia (eli seurantaa ja arviointia sekä raportointia) viraston eri tasoilla eli hankkeen, toiminnon, teema-alueen ja strategian tasolla, ja sen avulla seurataan aloitteen täytäntöönpanoa. Indikaattorit eriytetään saavutusten tasolla (eli tuotos, lyhyen ja pitkän aikavälin vaikutukset ja kunnianhimoiset vaikutukset) toimintalogiikkamallissa esitettyjen toimintatasojen mukaisesti. Indikaattorit yksilöidään vuosittain (myös aloitteeseen liittyvän asianomaisen ABM-/ABB-toiminnon osalta) viraston operatiivisissa työohjelmissa (ohjelma-asiakirja), ja suoritusten seuranta ja arviointi on sisällytetty asiaankuuluvaan raportointiasiakirjaan (konsolidoitu vuotuinen toimintakertomus).

               1.5.Ehdotuksen/aloitteen perustelut

               1.5.1.Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä

                  Ehdotetun päätöksen nojalla Serbian tasavalta voisi osallistua viraston toimintaan tarkkailijana ja virasto voisi käsitellä perusoikeuskysymyksiä Serbian tasavallassa neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 soveltamisalan puitteissa.

               1.5.2.EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo

                  Serbian tasavallan osallistuminen tarkkailijana viraston toimintaan edistää maan lainsäädännön asteittaista mukauttamista EU:n lainsäädäntöön.

               1.5.3.Vastaavista toimista saadut kokemukset

                  Ehdotukseen neuvoston asetukseksi (EY) N:o 168/2007 sisältyi vaikutustenarviointi, jossa käsiteltiin muun muassa viraston toiminnan maantieteellistä soveltamisalaa.

                  EU:n perusoikeusviraston edeltäjä, Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus (EUMC), toteutti PHARE-hankkeita eri ehdokasmaissa (vuonna 2003 niissä kymmenessä ehdokasmaassa, jotka liittyivät EU:hun vuonna 2004, sekä Romaniassa, Bulgariassa, Turkissa ja Kroatiassa), mikä osoittautui erittäin hyödylliseksi sekä kyseisten maiden että seurantakeskuksen kannalta.

               1.5.4.Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut

                  Osa Serbian tasavallan osallistumisesta aiheutuvista kustannuksista maksetaan liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA).

               1.6.Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto

               Ehdotus/aloite voimassa päätöksen voimaantulosta (ks. sen 9 artikla) siihen saakka kun Serbian tasavalta liittyy Euroopan unioniin

               Rahoitusvaikutukset päätöksen voimaantulosta siihen saakka kun Serbian tasavalta liittyy Euroopan unioniin

               1.7.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat)
                  3

               Välillinen hallinnointi siirtämällä talousarvion toteuttamistehtäviä varainhoitoasetuksen 208 ja 209 artiklassa tarkoitetuille elimille.

               2.HALLINNOINTI

               2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt

               Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset

                  EU:n perusoikeusviraston toimintaa ja ehdokasmaiden osallistumista siihen arvioidaan säännöllisesti neuvoston asetuksessa (EY) N:o 168/2007 säädetyn arviointikehyksen mukaisesti ja ottaen huomioon viraston monivuotinen toimintakehys ja ohjelma-asiakirjat.

               2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä

               2.2.1.Todetut riskit

                  1) Kyseisiä markkinoita koskeva henkilöstön asiantuntemus.

                  2) Perusoikeuksia koskevien tietojen keräämiseen liittyvät ongelmat, jotka johtuvat siitä, että markkinoilla ei ole riittävästi tällaisia tietoja toimittavia palveluntarjoajia.

                  3) Hankintamenettelyjä koskevat vaikutukset, jotka johtuvat siitä, että ei ole riittävästi palveluntarjoajia, jotka toimittavat perusoikeuksia koskevia tietoja.

                  4) Tutkimustuloksia koskevat vaikutukset, jotka johtuvat siitä, että tietoja ei saada kerättyä riittävästi tai niitä ei ole.

               2.2.2.Valvontamenetelmä(t)

                  1) Analysoidaan toiminnan toteuttamisen edellyttämä alan asiantuntemus, taidot ja pätevyydet ja määritetään henkilöstön koulutustarpeet.

                  2) Vahvistetaan toimeksisaajan toiminnan seurantaa etenkin, jos se ei ole aiemmin toimittanut perusoikeuksia koskevia tietoja.

               2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi

               Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet

                  Petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi EU:n perusoikeusvirastoon sovelletaan rajoituksetta asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 säännöksiä.

                  Virasto liittyy Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 tekemään toimielinten väliseen sopimukseen ja soveltaa välittömästi asianmukaisia määräyksiä viraston petostenvastaisen strategian ja asiaankuuluvan toimintasuunnitelman puitteissa.

                  Rahoituspäätöksissä ja niistä johtuvissa täytäntöönpanoa koskevissa sopimuksissa tai välineissä on määrättävä nimenomaisesti, että tilintarkastustuomioistuin ja OLAF voivat tarvittaessa tehdä paikan päällä tarkastuksia, jotka koskevat viraston antaman rahoituksen saajia ja rahoituksen jakamisesta vastaavaa henkilökuntaa.

               3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET

               3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat

               Talousarviossa jo olevat budjettikohdat

                        Monivuotisen rahoituskehyksen otsake

                        Budjettikohta

                        Määrärahalaji

                        Rahoitusosuudet

                        Numero
                        Nimi………………………...…………

                        JM/EI-JM
                           4

                        EFTA-mailta
                           5

                        ehdokasmailta
                           6

                        kolman-silta mailta

                        varainhoitoasetuksen 21 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet

                        3

                        33.0206

                        Euroopan unionin perusoikeusvirasto

                        EI-JM

                        EI

                        KYLLÄ

                        EI

                        KYLLÄ

               3.2.Arvioidut vaikutukset menoihin

               3.2.1.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin

               milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)

                        Monivuotisen rahoituskehyksen otsake

                        Numero

                        3 ..……………………………………………………………….

                        Euroopan unionin perusoikeusvirasto

                        vuosi
                        1

                        vuosi
                        2

                        vuosi
                        3

                        YHTEENSÄ

                        Osasto 1 – Henkilöstömenot

                        Sitoumukset

                        1)

                        0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Maksut

                        2)

                            0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Osasto 2 – Kiinteistöt ja sekalaiset toimintamenot

                        Sitoumukset

                        1a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Maksut

                        2a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Osasto 3 – Toimintamenot

                        Sitoumukset

                        3a)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        Maksut

                        3b)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        Euroopan unionin perusoikeusviraston määrärahat
                        YHTEENSÄ

                        Sitoumukset

                        =1+1a +3a

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Maksut

                        =2+2a

                        +3b

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               Viraston kustannukset katetaan käyttötarkoitukseensa sidotuilla ehdokasmaan rahoitusosuudesta saatavilla tuloilla.

                        Monivuotisen rahoituskehyksen otsake

                        5

                        ”Hallintomenot”

               milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)

                        vuosi
                        1

                        vuosi
                        2

                        vuosi
                        3

                        YHTEENSÄ

                        Komissio

                        • Henkilöresurssit

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        • Muut hallintomenot

                        Komissio YHTEENSÄ

                        Määrärahat

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        Monivuotisen rahoituskehyksen
                        OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat
                        määrärahat YHTEENSÄ

                        (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä)

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

               milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)

                        vuosi
                        1

                        vuosi
                        2

                        vuosi
                        3

                        YHTEENSÄ

                        Monivuotisen rahoituskehyksen
                        OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat
                        määrärahat YHTEENSÄ

                        Sitoumukset

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

                        Maksut

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

               3.2.2.Arvioidut vaikutukset perusoikeusviraston määrärahoihin

               Ehdotuksen/aloitteen edellyttämien toimintamäärärahojen määrä on 0,086 miljoonaa euroa.

               Serbian tasavallan osallistuessa viraston toimintaan tarkkailijana virasto voi käsitellä perusoikeuskysymyksiä kyseisessä maassa neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 3 artiklan 1 kohdan soveltamisalan puitteissa, siinä määrin kuin on tarpeen Serbian tasavallan lainsäädännön mukauttamiseksi asteittain unionin lainsäädäntöön. Tehtävät, jotka virasto voi suorittaa, vahvistetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 4 artiklassa ja sen painopisteet määritellään viraston monivuotisessa toimintakehyksessä neuvoston asetuksen (EY) N:o 168/2007 5 artiklan mukaisesti.

               3.2.3.Arvioidut vaikutukset perusoikeusviraston henkilöresursseihin

               3.2.3.1.Yhteenveto

               Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti:

               milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)

                        vuosi
                        1

                        vuosi
                        2

                        vuosi
                        3

                        YHTEENSÄ

                        Virkamiehet (AD-ura-alue)

                        Virkamiehet (AST-ura-alue)

                        Sopimussuhteiset toimihenkilöt

                        1

                        1

                        1

                        1

                        Väliaikaiset toimihenkilöt

                        Kansalliset asiantuntijat

                        YHTEENSÄ

                        1

                        1

                        1

                        1

               3.2.3.2.Henkilöstöresurssien arvioitu tarve komissiossa

               Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja komissiossa seuraavasti:

               arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden desimaalin tarkkuudella)

                        vuosi
                        1

                        vuosi
                        2

                        vuosi
                        3

                        Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt)

                        XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa)

                        0,5

                        0,5

                        0,5

                        XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella)

                        XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta)

                        10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta)

                        •Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)
                           7

                        XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö)

                        XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat, vuokrahenkilöstö ja nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa)

                        XX 01 04 yy
                           8

                        - päätoimipaikassa
                           9

                        - EU:n ulkop. edustustoissa

                        XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö)

                        10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö)

                        Muu budjettikohta (mikä?)

                        YHTEENSÄ

                        0,5

                        0,5

                        0,5

               XX viittaa kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon.

               Henkilöresurssien tarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosastojen henkilöstöllä ja/tai pääosastoissa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoivat pääosastot voivat saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.

               Kuvaus henkilöstön tehtävistä:

                        Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt

                        Hallinnolliset, taloudelliset ja oikeudelliset tehtävät, jotka liittyvät Serbian tasavallan osallistumiseen tarkkailijana viraston toimintaan

                        Ulkopuolinen henkilöstö

                        ei sovelleta

               3.2.4.Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa

               Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukainen.

               3.2.5.Ulkopuolisten tahojen rahoitusosuudet

               Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio):

               milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)

                        vuosi
                        1

                        vuosi
                        2

                        vuosi
                        3

                        Yhteensä

                        Serbian tasavalta

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               3.3.Arvioidut vaikutukset tuloihin

               Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:

               ◻
                     vaikutukset omiin varoihin

               ⌧
                     vaikutukset sekalaisiin tuloihin

               milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)

                        Tulopuolen budjettikohta

                        Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna

                        Ehdotuksen/aloitteen vaikutus
                           10

                        vuosi
                        1

                        vuosi
                        2

                        vuosi
                        3

                        Momentti 603.1

                        0,180

                        0,183

                        0,186

               Vastaava(t) menopuolen budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen tapauksessa:

                  33.02.06

               Selvitys tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä

                  Ks. päätöksen liite I

                     (1)
                  EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna 22 päivänä lokakuuta 2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL L 287, 29.10.2013, s. 15).

                     (2)
                  ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB: toimintoperusteinen budjetointi.

                     (3)
                  Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla osoitteessa:

                     https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/EN/man/budgmanag/Pages/budgmanag.aspx

                  .

                     (4)
                  JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat määrärahat.

                     (5)
                  EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto.

                     (6)
                  Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset ehdokasmaat.

                     (7)
                  Sopimussuhteiset toimihenkilöt, paikalliset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa.

                     (8)
                  Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).

                     (9)
                  Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto.

                     (10)
                  Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja vastaava 25 prosentin osuus.