				|

		52011PC0934

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS unionin pelastuspalvelumekanismista /* KOM/2011/0934 lopullinen - 2011/0461 (COD) */

			   	PERUSTELUT

1.
EHDOTUKSEN TAUSTA

Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Ehdotuksen tavoitteena on korvata neuvoston
päätökset pelastuspalvelumekanismista[1],
jolla edistetään tiiviimpää yhteistyötä pelastuspalvelualalla jäsenvaltioiden
ja unionin välillä, ja pelastuspalvelun rahoitusvälineestä[2], jolla rahoitetaan mekanismin
mukaisia toimia suojelun varmistamiseksi luonnonkatastrofeissa ja ihmisen
aiheuttamissa katastrofeissa.
Vuosina 2007–2009 voimassa ollutta
pelastuspalvelulainsäädäntöä on arvioitu kattavasti[3] ja aiemmista hätätilanteista on
otettu oppia. Sen perusteella kaksi neuvoston päätöstä on sulautettu yhdeksi
säädökseksi. Rahoitussäännöksiä olisi tarkasteltava vuosien 2014–2020
rahoitusnäkymiä koskevien ehdotusten yhteydessä, kuten 29. kesäkuuta 2011
annetussa komission tiedonannossa Eurooppa 2020 ‑strategiaa
tukeva talousarvio[4]
ehdotetaan.
Mekanismi perustuu uuden perussopimuksen
pelastuspalvelupolitiikkaa koskevaan 196 artiklaan. Mekanismin tavoitteena
on tukea, koordinoida ja täydentää jäsenvaltioiden toimia pelastuspalvelualalla
parantamalla niiden järjestelmien tehokkuutta, joilla pyritään ehkäisemään
kaikenlaisia luonnonkatastrofeja ja ihmisen aiheuttamia katastrofeja unionissa
ja sen ulkopuolella sekä valmistautumaan niihin ja antamaan apua. Erityistavoitteita
ovat muun muassa a) saavuttaa katastrofeja vastaan korkea suojelun taso
ehkäisemällä tai lieventämällä niiden vaikutuksia ja edistämällä
ennaltaehkäisyn kulttuuria, b) parantaa unionin avustusvalmiuksia
katastrofien yhteydessä ja c) helpottaa nopeita ja tehokkaita
hätäaputoimia suurkatastrofien yhteydessä.
Ehdotus perustuu vuonna 2010 annettuun
komission tiedonantoon Kohti parempaa Euroopan katastrofiapua:
pelastuspalvelun ja humanitaarisen avun rooli[5] ja vuonna 2009 annettuun
tiedonantoon Luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien
ehkäisyyn sovellettava yhteisön lähestymistapa[6].
Ehdotus edistää Eurooppa 2020 ‑strategian
tavoitteiden saavuttamista ja lisää EU:n kansalaisten turvallisuutta. Sillä
kehitetään kykyä selvitä luonnonkatastrofeista ja ihmisen aiheuttamista
katastrofeista. Ehdotus on tärkeä osa Tukholman ohjelmaa[7] ja EU:n sisäisen turvallisuuden
strategiaa[8].
Tukemalla ja edistämällä toimenpiteitä katastrofien ehkäisemiseksi EU:n
pelastuspalvelupolitiikka vähentäisi lisäksi katastrofeista EU:n taloudelle
aiheutuvia kustannuksia ja sitä kautta kasvun esteitä. Kansalaisten,
aineellisten varojen ja ympäristön nykyistä korkeampi suojelun taso minimoisi
katastrofien haitalliset sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristövaikutukset, jotka
todennäköisesti vaikuttavat haavoittuvimmassa asemassa oleviin alueisiin ja
ihmisiin. Tätä kautta se edistäisi entistä kestävämpää ja osallistavampaa
kasvua.
Ehdotuksella edistetään merkittävästi myös
lainsäädännön yksinkertaistamista. Uudessa päätöksessä sulautetaan yhdeksi
tekstiksi mekanismin toimintaan ja toiminnan rahoittamiseen liittyvät
säännökset, jotka on aiemmin annettu kahdessa erillisessä päätöksessä. Siinä
yksinkertaistetaan myös reservien muodostamisen ja avustuskuljetusten
yhteisrahoituksen menettelyjä (esim. välttämällä nykyisten sääntöjen mukainen
50 prosentin järjestelmällinen takaisinmaksu ja nimittämällä johtava
valtio kuljetusoperaatioihin, joihin osallistuu useita jäsenvaltioita), mikä
vähentää merkittävästi komission ja jäsenvaltioiden hallinnollista rasitusta.
Päätöksessä vahvistetaan myös yksinkertaistetut säännöt, joiden mukaisesti
mekanismin toiminta käynnistetään kolmansissa maissa syntyneissä
hätätilanteissa.
Vahva mekanismi edistää
yhteisvastuulausekkeen, josta Euroopan komissio ja korkea edustaja tekevät
ehdotuksen vuonna 2012, täytäntöönpanoa.
Ehdotuksen soveltamisalalla voimassa olevat
säännökset
Pelastuspalveluyhteistyötä EU:n tasolla säännellään
kahdella säädöksellä: 1) neuvoston päätös 2007/779/EY, Euratom, tehty
8 päivänä marraskuuta 2007, yhteisön pelastuspalvelumekanismin
perustamisesta (uudelleen laadittu toisinto)[9]
ja 2) neuvoston päätös 2007/162/EY, Euratom, tehty 5 päivänä
maaliskuuta 2007, pelastuspalvelun rahoitusvälineen perustamisesta[10], jotka kummatkin kumotaan
tällä päätöksellä.
Johdonmukaisuus unionin muiden
politiikkojen ja tavoitteiden kanssa
Erityistä huomiota on kiinnitetty pelastuspalvelun
ja humanitaarisen avun huolelliseen koordinointiin sekä siihen, että
johdonmukaisuus EU:n muiden politiikkojen ja välineiden mukaisesti
toteutettavien toimien kanssa varmistetaan erityisesti seuraavilla aloilla:
oikeus, vapaus ja turvallisuus, myös konsuliviranomaisten antama tuki ja
kriittisten infrastruktuurien suojelu, ympäristö, erityisesti tulvien ja merkittävimpien
onnettomuusriskien hallinta, ilmastonmuutokseen sopeutuminen, terveys, merien
pilaantuminen, ulkosuhteet ja kehitysyhteistyö.
Johdonmukaisuus EU:n muiden rahoitusvälineiden
kanssa varmistetaan useilla säännöksillä, joissa määritellään selkeästi välineen
soveltamisala ja suljetaan pois kaksinkertainen rahoitus.

2.
INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

Vaikutusten arvioinnissa tutkittiin eri
toimintavaihtoehtoja ja niiden vaikutuksia, kaikki asiaankuuluvat
ennakkoarviointia koskevat näkökohdat mukaan luettuina.[11] Vaikutusten
arviointiprosessiin kuului vaikutusten arvioinnin ohjausryhmä, johon osallistui
21 komission yksikköä. Lisäksi siinä otettiin huomioon ulkopuolinen
tutkimus.
Intressitahojen kuuleminen
Sidosryhmille järjestettiin eri tapahtumia
ennen komission vuoden 2010 katastrofiaputiedonannon[12] julkistamista, minkä lisäksi
toteutettiin kolme kohdennettua sidosryhmien kuulemista[13].
Muita intressitahoja ovat toimijat
pelastusjohtamisalalla, humanitaarisessa yhteisössä, YK:n elimissä, tutkimusalalla,
sisäisen turvallisuuden alalla, ympäristöalalla, ulkopolitiikassa ja muilla
asiaan liittyvillä politiikan aloilla.
Kaikkia sidosryhmien huomautuksia harkittiin
täysipainoisesti, ja ne on otettu huomioon vaikutusten arvioinnissa.
Vaikutusten arviointi
Tärkeimmät ongelmat: 1) EU:n
pelastuspalveluyhteistyön reaktiiviset ja ad hoc -mekanismit rajoittavat
eurooppalaisen katastrofiavun tehokkuutta, vaikuttavuutta ja johdonmukaisuutta.
2) Kriittisiä avustusvalmiuksia ei ole saatavilla (puutteet valmiuksissa).
3) Puutteelliset kuljetusratkaisut ja raskaat menettelyt haittaavat
optimaalista avustustoimintaa. 4) Valmistautuminen koulutuksen ja
harjoitusten avulla on vajavaista. 5) Ennaltaehkäisyn toimintalinjoja ei
ole yhtenäistetty.
Vaikutusten arvioinnissa arvioitiin useita
toimintavaihtoehtoja.
Avun saatavuus: 1)
Toteutetaan vapaaehtoinen reservi ilman EU:n rahoitusta. 2) Toteutetaan
vapaaehtoinen reservi rajoitetulla EU:n yhteisrahoituksella.
3) Toteutetaan vapaaehtoinen reservi EU:n yhteisrahoituksen korkeahkolla
osuudella. Lisäksi on laaja valikoima muita vaihtoehtoja toiminnan
lopettamisesta EU:n pelastuspalvelujoukkojen perustamiseen.
Puutteet valmiuksissa: 1) Ei toteuteta EU:n toimintaa. 2) Jäsenvaltioita tuetaan
puutteellisten valmiuksien kehittämisessä. 3) Puutteet poistetaan EU:n
valmiuksilla.
Kuljetukseen varattujen logististen ja
rahoitusresurssien puutteellisuus: 1) Järjestelmä
lopetetaan. 2) Toimintalinjoja ei muuteta. 3) Yhteisrahoituksen
enimmäismäärää lisätään kiireellisimpien ja tärkeimpien kohteiden osalta.
4) Yhteisrahoituksen enimmäismäärää lisätään kautta linjan.
Kuljetusta koskevien säännösten
yksinkertaistaminen: 1) Toimintalinjoja ei
muuteta. 2) Kuljetuksia koskevia voimassa olevia säännöksiä
yksinkertaistetaan.
Valmiustila: 1) Uutta
EU:n lainsäädäntöä ei anneta, eikä EU:n rahoitusta lisätä. 2) Vahvistetaan
valmiustilaa koskevat EU:n yleiset poliittiset puitteet ilman sitovia
säännöksiä, ja annetaan EU:n lisärahoitusta. 3) Annetaan EU:n rahoitusta
kansalliseen koulutukseen tietyt vähimmäisvaatimukset täyttäville
koulutuskeskuksille.
Ennaltaehkäisy:
1) Ei anneta uutta EU:n lainsäädäntöä, eikä lisätä EU:n rahoitusta.
2) Vahvistetaan ennaltaehkäisyä koskevat EU:n yleiset poliittiset puitteet
ilman sitovia säännöksiä, ja annetaan EU:n lisärahoitusta. 3) Saatetaan
kansalliset katastrofiriskien hallintasuunnitelmat valmiiksi tiettyyn
päivämäärään mennessä.
Vaikutusten arviointi annetaan yhdessä tämän
ehdotuksen kanssa.

3.
EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ

Yhteenveto ehdotetusta toimesta
Tekstissä noudatetaan
pelastuspalvelupolitiikan neljään tärkeimpään lohkoon perustuvaa rakennetta:
ennaltaehkäisy, valmius, avustustoimet ja ulkoinen ulottuvuus. Lisäksi yksi
kappale koskee rahoitussäännöksiä.
(a)
Tavoitteet, aihe ja soveltamisala
Yksi muutoksista on muuttaa mekanismin aihe
uuden perussopimuksen 196 artiklan mukaiseksi, sillä artiklassa puolletaan
yhtenäistä lähestymistapaa katastrofien hallintaan. Yleistavoitetta käsitellään
1 artiklassa, ja sitä täydennetään yksityiskohtaisilla erityistavoitteilla
ja tuetaan edistystä mittaavilla indikaattoreilla (3 artikla).
Toimien soveltamisala (2 artikla) on
auttaa katastrofiavussa, ja sitä sovelletaan sekä unionissa että sen
ulkopuolella. Ennaltaehkäisy- ja valmiustoimenpiteet kattavat unionin ja tietyt
28 artiklassa mainitut unionin ulkopuoliset maat.
(b)
Ennaltaehkäisy
Ehdotukseen on lisätty uusi ennaltaehkäisyä
koskeva luku. Sen tavoitteena on tehostaa ennaltaehkäisytoimia koskevien EU:n
poliittisten puitteiden merkitystä ja yhdistää ne tehokkaasti valmius- ja avustustoimiin.

Komission tehtävät esitetään
5 artiklassa. Ne perustuvat katastrofien ehkäisyä koskevaan
vuoden 2009 tiedonantoon ja neuvoston päätelmiin.
Jäsenvaltioita vaaditaan toimittamaan
riskinhallintasuunnitelmansa vuoden 2015 loppuun mennessä käynnissä
olevien riskinarviointien perusteella, jotta tehokas yhteistyö mekanismin
puitteissa voidaan varmistaa (6 artikla). Suunnitelmat ovat tärkeä
suunnitteluväline, ja ne edistävät johdonmukaisen riskinhallintapolitiikan
luomista, kuten EU:n sisäisen turvallisuuden strategian
toteuttamissuunnitelmassa[14]
hahmotellaan.
(c)
Valmius
Valmiustoimien tärkein painopiste on parantaa
avustustoimien suunnittelua sekä tehostaa EU:n avustusvalmiuksia ja yleistä
valmistautumista laajamittaisiin katastrofeihin. Säännökset perustuvat
vuoden 2010 katastrofiapua koskevassa tiedonannossa ja Euroopan
katastrofihallintakoulutusta koskevissa neuvoston päätelmissä[15] tehtyihin ehdotuksiin.
Tärkeimpiä muutoksia ovat muun muassa seuraavat:
·
Perustetaan Euroopan hätäapukeskus ja järjestetään
sen hallinto. Euroopan hätäapukeskus kehitetään nykyisen seuranta- ja
tiedotuskeskuksen (MIC) pohjalta. Sitä olisi vahvistettava siten, että voidaan
varmistaa toiminnalliset valmiudet ympäri vuorokauden seitsemänä päivänä
viikossa (7 artiklan a alakohta).
·
Kehitetään avustusoperaatioita varten
johdonmukainen suunnittelukehys valmistelemalla viiteskenaarioita sekä
kartoittamalla olemassa olevia valmiuksia ja kehittämällä valmiussuunnitelmia
niiden käyttöönottoa varten. Lisäksi pyritään hyödyntämään luontoissuorituksina
annetun avun ja humanitaarisen avun yhteisvaikutusta (10 artikla).
·
Luodaan eurooppalaiset hätäapuvalmiudet, jotka
muodostuvat jäsenvaltioiden ennalta vapaaehtoisesti mekanismin puitteissa
toteutettaviin operaatioihin osoittamien valmiuksien reservistä. Lisäksi
korostetaan tarvetta lisätä valmiuksien näkyvyyttä (11 artikla).
·
Avustusvalmiuksien puutteita havaitaan ja
poistetaan tukemalla täydentävien EU-rahoitteisten valmiuksien kehittämistä
silloin, kun tämä katsotaan kustannustehokkaammaksi kuin jäsenvaltioiden
erilliset investoinnit. Erityistä seurantamenettelyä suunnitellaan, ja
komission velvollisuutena on raportoida saavutetusta edistyksestä neuvostolle
ja parlamentille joka toinen vuosi (12 artikla).
·
Nykyisten EU:n valmiustoimien soveltamisalaa
koulutuksen alalla laajennetaan muun muassa perustamalla koulutusverkosto ja
monipuolistamalla koulutusohjelmaa. Komissio voi myös antaa ohjeita EU:n ja
kansainväliseen pelastuspalvelukoulutukseen (13 artikla).
·
Vahinkoa kärsineen valtion taikka YK:n tai sen
erityisjärjestön pyynnöstä asiantuntijaryhmiä lähetetään antamaan ehkäisy- ja
valmiustoimenpiteitä koskevaa neuvontaa (13 artiklan 2 kohta).
·
Mahdollistetaan jäsenvaltioiden avustaminen
hätäapuvalmiuksien ennakoivassa sijoittamisessa logistisiin keskuksiin EU:n
sisällä (7 artiklan f alakohta).
(d)
Avustustoimet
Ehdotettujen muutosten tavoitteena on
varmistaa entistä tehokkaammat ja nopeammat avustustoimet seuraavasti:
·
Lisääntyneen riskin tilanteissa valmiuksia
sijoitetaan väliaikaisesti ennakkoon (15 artiklan 2 kohta).
·
Suurkatastrofin tapahtuessa ehdotetaan
hätäapusuunnitelmaa ja pyydetään valmiuksien käyttöönottoa (15 artiklan
3 kohdan c alakohta).
·
Jäsenvaltioita vaaditaan varmistamaan, että
vastaanotettava apu saa isäntävaltion tuen, kuten isäntävaltion tukea
koskevissa neuvoston päätelmissä[16]
edellytetään (15 artiklan 6 kohta).
(e)
Pelastuspalveluoperaatioiden ulkoinen ulottuvuus
Ehdotuksessa tuetaan unionin ulkopuolisten
operaatioiden johdonmukaisuutta kansainvälisen pelastuspalvelutyön kanssa
seuraavasti:
·
Apua annetaan mekanismin kautta Yhdistyneiden
Kansakuntien tai sen erityisjärjestön tai muun alalla toimivan kansainvälisen
organisaation pyynnöstä (16 artiklan 1 kohta).
·
Komissio tiedottaa pelastuspalveluoperaatioista
Euroopan ulkosuhdehallinnolle, jotta operaatiot ja EU:n yleiset suhteet
katastrofista kärsineeseen maahan olisivat johdonmukaisia (16 artiklan
3 kohta).
·
Selkeytetään sitä, missä tapauksissa voidaan antaa
konsuliviranomaisten tukea, ottaen huomioon tuleva ehdotus neuvoston
direktiiviksi konsuliviranomaisten konsuliedustusta vailla oleville EU:n
kansalaisille antaman suojelun koordinoinnista ja yhteistyötoimenpiteistä
(16 artiklan 7 kohta).
(f)
Rahoitustukea koskevat säännökset
Rahoitussäännökset on sisällytetty uuteen
lukuun. Tukikelpoiset toimet (20–23 artikla) on ryhmitelty yleisiin toimiin,
ehkäisy- ja valmiustoimiin sekä avustus- ja kuljetustoimiin. Niihin sisältyy
edellä ehdotetuille uusille toimille annettava tuki. Voimassa olevan
rahoitusvälineen säännöksiä on muutettu ja yksinkertaistettu kuljetuksille
annettavan tuen osalta. Rahoituksen ehtoja on tarkistettu lisäämällä
yhteisrahoituksen määrä enintään 85 prosenttiin tukikelpoisista
kokonaiskustannuksista ja rajoitetuissa tapauksissa 100 prosenttiin, jos
tietyt kriteerit täyttyvät.
Uusissa säännöksissä annetaan yhdelle
jäsenvaltiolle mahdollisuus ottaa johtoasema ja pyytää EU:n rahoitustukea
operaatioihin, joihin osallistuu useita jäsenvaltioita. Apua pyytävälle
vahinkoa kärsineelle jäsenvaltiolle annetaan mahdollisuus pyytää yhteisrahoitusta
myös kuljetuskustannuksiin.
Lisäksi muutoksia on tehty rahoitustuen muotoihin, jotta kulut voidaan
korvata ja perustaa erityisrahastoja. Avustusten ja julkisten
hankintasopimusten tapauksessa hätäapuun liittyviä operaatioita ei tarvitse
sisällyttää komission vuotuiseen työohjelmaan (25 artikla). Tämän
päätöksen rahoitussäännöksiä olisi sovellettava 1. tammikuuta 2014 alkaen,
koska ne liittyvät vuosien 2014–2020 monivuotiseen rahoituskehykseen.
(g)
Oikeusperusta
Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen 196 artikla.
(h)
Toissijaisuusperiaate
Ehdotuksen tavoitteita ei voida riittävällä
tavalla saavuttaa pelkästään jäsenvaltioiden toimin.
Mekanismi perustettiin, koska suurkatastrofit
voivat ylittää minkä tahansa jäsenvaltion avustusvalmiudet siten, että tämä ei
enää selviä yksin. EU:n tämän alan toiminta käsittää sellaisten tilanteiden
hallinnan, joihin liittyy voimakas yli- tai monikansallinen osatekijä, ja se
edellyttää välttämättä kokonaiskoordinointia ja kansallisen tason ylittävää
yhteistä toimintaa. Ennaltaehkäisyä ja riskinhallintaa koskeva yhteistyö voi
edetä nopeammin, kun kokemuksia vaihdetaan ja johdonmukaisuutta edistetään EU:n
tasolla.
Kun otetaan huomioon hyödyt, joita koituu
ihmishenkien säästämisestä ja taloudellisten ja aineellisten sekä
ympäristövahinkojen vähenemisestä, ehdotus tuottaa selkeästi EU:n lisäarvoa.
Sen ansiosta jäsenvaltiot voivat entistä tehokkaammin osallistua EU:n
avustustoimintaan mekanismin puitteissa ja hyötyä aiempaa paremmasta
koordinaatiosta ja yhteistyöstä. Ehdotus lisäisi valmiustasoa katastrofien
varalta, ja katastrofiriskien hallintapolitiikasta tulisi entistä
johdonmukaisempaa. Johdonmukainen ja tehokas avustustoiminta varmistettaisiin
nopealla avustusvalmiudella toimia kaikkialla, missä apua tarvitaan.
Lisäksi ehdotuksella tavoitellaan
mittakaavaetuja, kuten kustannustehokasta logistiikkaa ja kuljetuspalvelua,
johdonmukaisia ja tehokkaita avustustoimia valmiuksien vapaaehtoisen reservin
avulla sekä niukkojen resurssien aiempaa tehokkaampaa hyödyntämistä jakamalla
EU:n rahoittamia valmiuksia.
(i)
Suhteellisuusperiaate
Ehdotus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen
tavoitteiden saavuttamiseksi. Ehdotuksessa korjataan puutteita, jotka on
havaittu aiemmissa toimissa, ja se perustuu neuvoston ja Euroopan parlamentin
toimeksiantoihin.
Unionille ja jäsenvaltioille koituva
hallinnollinen rasitus on rajallinen eikä ylitä sitä, mikä on tarpeen
tarkistuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Valmiuksien hyväksyntä- ja
rekisteröintimenettely on yksinkertainen, ja siinä käytetään yhteistä
hätäviestintä- ja tietojärjestelmää (CECIS)[17].
Jäsenvaltioilla on vain velvollisuus ilmoittaa komissiolle
riskinhallintasuunnitelmien valmistumisesta, jotta varmistetaan johdonmukaisuus
ennakkosuunnittelun ja skenaarioiden kehittelyn kanssa.
Rahoitushakemuksilta ei edellytetä muuta
erityistä muotoa kuin mitä varainhoitoasetuksessa säädetään. Erityistä huomiota
on kiinnitetty sen varmistamiseen, että suurkatastrofin tapahtuessa
noudatettavat menettelyt ovat riittävän joustavia ja mahdollistavat pikaisen
toiminnan.
(j)
Välineen valinta
Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
päätökseksi

4.
BUDJETTIVAIKUTUKSET

Komission tiedonannossa Eurooppa 2020
-strategiaa tukeva talousarvio[18]
suunnitellaan EU:n pelastuspalvelupolitiikkaa varten käypinä hintoina
513 miljoonan euron talousarviositoumuksia seuraavasti: 276 miljoonaa
euroa käytettäväksi unionin sisällä ja 237 miljoonaa euroa unionin
ulkopuolisiin operaatioihin.
2011/0461 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
unionin pelastuspalvelumekanismista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN
PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 196 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Koska luonnonkatastrofit ja ihmisen aiheuttamat
katastrofit ovat viime vuosina lisääntyneet huomattavasti ja muuttuneet
selvästi vakavammiksi ja koska on todennäköistä, että tulevat katastrofit ovat
erityisesti ilmastonmuutoksen ja useiden luonnosta johtuvien ja teknisten
riskien mahdollisen vuorovaikutuksen takia entistä suurempia ja
monimutkaisempia ja niillä on pitkälle ulottuvia ja pitkäaikaisia seurauksia,
on yhä tärkeämpää omaksua katastrofien hallintaan yhtenäinen lähestymistapa.
Unionin olisi tuettava, koordinoitava ja täydennettävä jäsenvaltioiden toimia pelastuspalvelualalla
niiden järjestelmien tehostamiseksi, joiden tavoitteena on luonnonkatastrofien
ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisy ja niihin valmistautuminen sekä
avustustoimet.
(2)
Pelastuspalvelumekanismi perustettiin yhteisön
mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi
pelastuspalvelualan avustustoimissa 23 päivänä lokakuuta 2001
tehdyllä neuvoston päätöksellä 2001/792/EY, Euratom[19], josta tehtiin uudelleen
laadittu toisinto yhteisön pelastuspalvelumekanismin perustamisesta tehdyllä neuvoston
päätöksellä 2007/779/EY, Euratom[20].
Mekanismin rahoitus varmistettiin pelastuspalvelun rahoitusvälineen
perustamisesta 5 päivänä maaliskuuta 2007 tehdyllä neuvoston
päätöksellä 2007/162/EY, Euratom[21].
Sen mukaan on annettava rahoitustukea, jolla parannetaan avustustoimien
tehokkuutta vakavissa hätätilanteissa ja edistetään kaikenlaisten
hätätilanteiden ennaltaehkäisyä ja niihin varautumista koskevia toimia,
yhteisön pelastuspalvelun alan toimintaohjelman perustamisesta 9 päivänä
joulukuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/847/EY[22] mukaisesti aiemmin
toteutettujen toimien jatkaminen mukaan luettuna. Rahoitusvälineen voimassaolo
päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013.
(3)
Unionin pelastuspalvelumekanismin avulla
varmistettavan suojelun olisi katettava ensisijaisesti ihmisten mutta myös
ympäristön ja omaisuuden sekä kulttuuriperinnön suojelu sekä unionin alueella
että sen ulkopuolella luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien
yhteydessä, terroriteot, teknologian aiheuttamat onnettomuudet ja
säteilyonnettomuudet sekä ympäristökatastrofit, meren pilaantuminen ja akuutit
terveysuhat mukaan luettuina. Pelastuspalvelua ja muuta hätäapua voidaan
tarvita kaikissa näissä katastrofeissa täydentämään vahinkoa kärsineen maan
avustusvalmiuksia.
(4)
Pelastuspalvelumekanismi todistaa näkyvällä tavalla
Euroopan solidaarisuudesta varmistamalla oikea-aikainen käytännön
osallistuminen katastrofien ennaltaehkäisyyn ja niihin valmistautumiseen sekä
avustustoimiin suurkatastrofin tapahtuessa ja sellaisen välittömästi uhatessa.
Tämä päätös ei tästä syystä saisi vaikuttaa jäsenvaltioille sellaisten kahden-
tai monenvälisten sopimusten nojalla kuuluviin keskinäisiin oikeuksiin tai
velvollisuuksiin, jotka liittyvät tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluviin
asioihin, eikä jäsenvaltioiden velvollisuuteen suojella ihmisiä, ympäristöä ja
omaisuutta omalla alueellaan.
(5)
Mekanismissa olisi otettava asianmukaisesti
huomioon asiaa koskeva unionin lainsäädäntö ja kansainväliset sitoumukset, ja
siinä olisi hyödynnettävä yhteisvaikutusta unionin asiaan liittyvien
aloitteiden kanssa. Sellaisia ovat muun muassa Euroopan maanseurantaohjelma
(GMES), elintärkeiden infrastruktuurien suojaamista koskeva Euroopan unionin
ohjelma (EPCIP) ja yhteinen tietojenvaihtoympäristö.
(6)
Mekanismin olisi sisällettävä yleiset poliittiset
puitteet unionin katastrofiriskien ehkäisytoimia varten tavoitteena korkea suojelutaso
ja hyvä katastrofien sietokyky ehkäisemällä tai vähentämällä katastrofien vaikutuksia
ja edistämällä ennaltaehkäisyn kulttuuria. Riskinhallintasuunnitelmat ovat
olennaisen tärkeitä, jotta katastrofien hallintaan voidaan luoda yhtenäinen
lähestymistapa, jossa yhdistyvät ennaltaehkäisy-, valmius- ja avustustoimet.
Tästä syystä mekanismiin olisi sisällytettävä yleiset puitteet niiden tiedoksiantoa
ja toteuttamista varten.
(7)
Ennaltaehkäisy on keskeisen tärkeää katastrofeilta
suojelussa, ja se edellyttää lisätoimia, kuten 30 päivänä
marraskuuta 2009 tehdyissä neuvoston päätelmissä ja komission
tiedonannosta Luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien
ehkäisyyn sovellettava yhteisön lähestymistapa[23] 21 päivänä
syyskuuta 2010 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa
edellytetään.
(8)
Kansalliseen riskienarviointityöhön pohjautuva EU:n
tason yleiskatsaus riskeihin antaa lisäarvoa edistyneiden skenaarioiden
tekemiseen ja valmiussuunnitteluun, jotta eurooppalaiset avustus-, valmius- ja
ehkäisytoimet voidaan koordinoida parhaalla mahdollisella tavalla.
(9)
Unionin olisi avustettava jäsenvaltioita
edistämällä osaltaan havainto- ja ennakkovaroitusjärjestelmien kehittämistä,
jotta jäsenvaltiot voisivat käynnistää katastrofiaputoimet mahdollisimman
pienellä viiveellä ja tiedottaa vaarasta unionin kansalaisille. Näissä
järjestelmissä olisi otettava huomioon olemassa olevat ja tulevat tietolähteet ja
‑järjestelmät, joihin niiden olisi myös perustuttava.
(10)
Mekanismiin olisi sisällytettävä yleiset
poliittiset puitteet, joiden tavoitteena on jatkuvasti parantaa
pelastuspalvelujärjestelmien, niiden henkilöstön ja kansalaisten valmiustasoa
unionissa. Tämä käsittää katastrofien ehkäisyä sekä valmius- ja avustustoimia
koskevia koulutusohjelmia ja koulutusverkoston unionin ja jäsenvaltioiden
tasolla, kuten Euroopan katastrofihallintakoulutuksesta 14 päivänä
marraskuuta 2008 tehdyissä neuvoston päätelmissä edellytetään.
(11)
Muita valmistelutoimia ovat tarvittaviin
lääkintäresursseihin liittyvän tiedon kerääminen ja kannustaminen uusien
tekniikoiden käyttöön. Perussopimuksen 346 artiklan mukaisesti mitään
jäsenvaltiota ei pitäisi velvoittaa antamaan tietoja, joiden ilmaisemisen se
katsoo keskeisten turvallisuusetujensa vastaiseksi.
(12)
Nopean pelastuspalvelutoiminnan valmiuden
edistämiseksi jatketaan yhden tai usean jäsenvaltion resursseista koostuvien,
täyteen yhteentoimivuuteen pyrkivien pelastuspalveluyksiköiden kehittämistä
unionin tasolla. Yksiköt olisi organisoitava jäsenvaltioissa näiden johdossa ja
määräysvallassa.
(13)
Mekanismin olisi mahdollistettava avustustoimien
käynnistäminen ja niiden koordinoinnin edistäminen. Tiiviimmän yhteistyön olisi
perustuttava unionin rakenteeseen, johon kuuluu Euroopan hätäapukeskus,
eurooppalaiset hätäapuvalmiudet jäsenvaltioiden ennakkoon sitomien valmiuksien
vapaaehtoisen reservin muodossa, koulutetut asiantuntijat, komission
hallinnoima yhteinen hätäviestintä- ja tietojärjestelmä ja jäsenvaltioiden
yhteyspisteet. Sen olisi mahdollistettava tarkennettujen hätätilannetietojen
kerääminen, tietojen jakaminen jäsenvaltioille ja pelastuspalvelutoimista
saatujen kokemusten vaihtaminen.
(14)
Jotta voitaisiin parantaa
katastrofiapuoperaatioiden suunnittelua ja varmistaa keskeisten valmiuksien
saatavuus, on välttämätöntä kehittää tärkeimpiä katastrofien lajeja varten
viiteskenaarioita, kartoittaa jäsenvaltioissa käytettävissä olevat keskeiset
valmiudet, kehittää valmiussuunnitelmia niiden käyttöönottoa varten ja kehittää
eurooppalaisia hätäapuvalmiuksia jäsenvaltioiden ennakkoon sitomien valmiuksien
vapaaehtoisen reservin muodossa. Valmiussuunnittelua voitaisiin käyttää myös
sen määrittämiseksi, onko jäsenvaltioissa käytettävissä olevissa pelastuspalveluvalmiuksissa
puutteita, jotka voitaisiin poistaa kehittämällä unionin tuella koko unionissa
jaettavia valmiuksia.
(15)
Unionin ulkopuolella toteutettavien
katastrofiaputoimien osalta mekanismin olisi edistettävä ja tuettava
jäsenvaltioiden ja unionin kokonaisuutena toteuttamia toimia kansainvälisen
pelastuspalvelutyön johdonmukaisuuden lisäämiseksi. Yhdistyneillä Kansakunnilla
on hätäaputoimien yleiskoordinoijan asema niissä kolmansissa maissa, joissa se
on läsnä. Mekanismin puitteissa tarjottava pelastuspalveluapu olisi
koordinoitava Yhdistyneiden Kansakuntien ja muiden kansainvälisten toimijoiden
kanssa, jotta käytettävissä olevien resurssien käyttö voitaisiin maksimoida ja
jotta tarpeeton päällekkäisyys voitaisiin välttää. Yleisen koordinoinnin
tukeminen edellyttää unionin pelastuspalvelutoimien tehostettua koordinointia
mekanismin avulla, ja siten voidaan myös varmistaa, että unionin panos
hätäaputoimiin on kattava. Suurkatastrofeissa, joissa apua annetaan sekä
mekanismin kautta että humanitaarisesta avusta 20 päivänä
kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96[24] nojalla, komissio varmistaa
yhteisön kaikkien toimien tehokkuuden, johdonmukaisuuden ja täydentävyyden
humanitaarista apua koskevan eurooppalaisen konsensuksen[25] mukaisesti.
(16)
Riittävän kuljetuskaluston saatavuutta on
parannettava, jotta nopean toimintavalmiuden kehittämistä voidaan tukea unionin
tasolla. Unionin olisi tuettava ja täydennettävä jäsenvaltioiden toimia
helpottamalla jäsenvaltioiden kuljetuskaluston yhdistämistä sekä osallistumalla
tarvittaessa lisäkaluston rahoitukseen tiettyjen perusteiden mukaisesti.
(17)
Avustustoimia olisi koordinoitava täysimääräisesti
paikan päällä, jotta voidaan maksimoida niiden tehokkuus ja varmistaa kärsivien
väestöjen avunsaanti. Komission olisi annettava asianmukaista logistista tukea
paikalle lähetetyille asiantuntijaryhmille.
(18)
Mekanismia olisi käytettävä myös unionin
kansalaisille annettavan konsuliavun tukena kolmansissa maissa ilmenevissä
vakavissa hätätilanteissa, jos jäsenvaltion konsuliviranomaiset sitä pyytävät
omille kansalaisilleen tai jos johtava valtio tai apua koordinoiva jäsenvaltio
sitä pyytää kaikille unionin kansalaisille. Johtavan valtion käsite olisi
ymmärrettävä konsuliasioiden johtavan valtion käsitteen käyttöön ottamista
koskevien Euroopan unionin ohjeiden mukaisesti[26].

(19)
Silloin kun sotilaallisten valmiuksien käyttö
pelastuspalveluoperaatioiden tukena katsotaan tarkoituksenmukaiseksi,
sotilaiden kanssa tehtävässä yhteistyössä olisi noudatettava yksityiskohtaisia
menettelytapoja, menettelyjä ja perusteita, jotka neuvosto tai sen
toimivaltaiset elimet vahvistavat, jotta mekanismin käytettävissä olisi
sotilaallisia valmiuksia siviiliväestön suojelemiseksi.
(20)
Euroopan talousalueen (ETA) jäseniä olevien
Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maiden, Euroopan unioniin liittyvien
valtioiden, ehdokasvaltioiden ja mahdollisten ehdokasvaltioiden olisi voitava
osallistua mekanismin toimintaan.
(21)
Jotta tämän päätöksen yhdenmukainen täytäntöönpano
voitaisiin varmistaa, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.
Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista,
joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä,
16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksen (EU) N:0 182/2011[27]
mukaisesti, erityisesti tarkastelumenettelyn mukaisesti.
(22)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla
saavuttaa tämän päätöksen tavoitetta, vaan se voidaan sen laajuuden ja
vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla ottaen huomioon hyödyt,
jotka mekanismin toiminnasta saadaan ihmishenkien säästämisen ja vahinkojen
vähentämisen kannalta. Jos vakavasta hätätilanteesta kärsivän jäsenvaltion
toimintavalmiudet eivät ole riittävät, kyseisen jäsenvaltion olisi voitava
pyytää yhteisön mekanismista täydennystä sen omille pelastuspalvelu- ja muille
hätäapuresursseille. Unioni voi tämän vuoksi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun
toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun
suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on
tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(23)
Tämä päätös ei vaikuta vakautusvälineen
perustamisesta 15 päivänä marraskuuta 2006 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1717/2006[28] [saatettava ajan tasalle
ajanjakson 2014–2020 osalta sen jälkeen, kun säädös on annettu] soveltamisalaan
kuuluviin toimiin, yhteisön toimintaohjelmia terveyden alalla koskevan yhteisön
lainsäädännön perusteella toteutettuihin kansanterveyttä koskeviin
toimenpiteisiin eikä yhteisön toimintaohjelmasta kuluttajapolitiikan alalla
(2007–2013) 18 päivänä joulukuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja
neuvoston päätöksen N:o 1926/2006/EY[29]
[saatettava ajan tasalle ajanjakson 2014–2020 osalta sen jälkeen, kun säädös on
annettu] perusteella toteutettuihin kuluttajansuojatoimenpiteisiin.
(24)
Yhtenäisyyden vuoksi sellaisten toimien, jotka
kuuluvat terrorismin ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien ennalta
ehkäisyä, torjuntavalmiutta ja niiden seurausten hallintaa koskevan
erityisohjelman perustamisesta kaudelle 2007–2013 osana turvallisuutta ja
vapauksien suojelua koskevaa yleisohjelmaa 12 päivänä helmikuuta 2007
tehdyn neuvoston päätöksen 2007/124/EY, Euratom[30] [saatettava ajan tasalle
ajanjakson 2014–2020 osalta sen jälkeen, kun säädös on annettu] soveltamisalaan
tai jotka liittyvät lain ja järjestyksen ylläpitoon ja sisäisen turvallisuuden
turvaamiseen, ei pitäisi kuulua tämän päätöksen soveltamisalaan. Tätä päätöstä
ei sovelleta humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96[31] soveltamisalaan kuuluviin
toimiin.
(25)
Tämän päätöksen säännökset eivät saisi vaikuttaa
sellaisten Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen mukaisesti
annettavien oikeudellisesti sitovien säädösten antamiseen, joissa säädetään
erityisistä hätätoimenpiteistä ydin- tai säteilyhätätilan yhteydessä.
(26)
Terroritekojen ja ydin- tai säteilyonnettomuuksien
aiheuttamissa katastrofeissa mekanismin olisi katettava ainoastaan pelastuspalvelun
alaan kuuluvat valmius- ja avustustoimet.
(27)
Tämä päätös koskee myös meren pilaantumisen
ehkäisyn, torjuntavalmiuksien ja torjunnan alalla toteutettavia toimia, lukuun
ottamatta toimia, jotka kuuluvat Euroopan meriturvallisuusviraston
perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin
ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 [saatettava ajan tasalle
sen jälkeen, kun uusi säädös on annettu] soveltamisalaan.
(28)
Jotta komissio voi varmistaa tämän päätöksen
täytäntöönpanon, komissio voi rahoittaa sellaisia valmistelu, seuranta-,
valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimia, joita tarvitaan ohjelman hallintaan
ja sen tavoitteiden saavuttamiseen.
(29)
Kustannusten korvaaminen, julkisten
hankintasopimusten tekeminen ja avustusten myöntäminen pelastuspalvelun
rahoitusvälineestä olisi toteutettava Euroopan yhteisöjen yleiseen
talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä
kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom)
N:o 1605/2002[32]
(varainhoitoasetuksen) mukaisesti. Pelastuspalvelualan toimien erikoisluonteen
takia on asianmukaista säätää, että avustuksia voidaan antaa myös
yksityisoikeudellisille henkilöille. On myös tärkeää, että varainhoitoasetuksen
sääntöjä noudatetaan erityisesti asetuksen mukaisten taloudellisuuden, tehokkuuden
ja vaikuttavuuden periaatteiden osalta.
(30)
Euroopan unionin taloudellisia etuja olisi menojen
hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita
ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen,
aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen
takaisinperintä ja soveltuvin osin seuraamukset. Sääntöjenvastaisuuksien
estämiseksi olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, ja hukattujen,
aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisin
perimiseksi on toteutettava tarvittavat toimet Euroopan yhteisöjen
taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995
annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95[33], komission paikan päällä suorittamista
tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin
kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä
marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY)
N:o 2185/96[34]
ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä
toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY)
N:o 1073/1999[35]
mukaisesti.
(31)
Tässä päätöksessä vahvistetaan ajanjaksolle
2014–2020 rahoitusohje, jota budjettivallan käyttäjä pitää budjettiyhteistyöstä
ja moitteettomasta varainhoidosta XX päivänä YYkuuta 2012 tehdyn Euroopan
parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen [17]
kohdassa tarkoitettuna ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa
talousarviomenettelyssä. Rahoitusohjeen mukainen määrä rahoitetaan osittain
vuosien 2014–2020 rahoituskehyksen otsakkeesta 3 ”Turvallisuus ja kansalaisuus”
ja osittain otsakkeesta 4 ”Globaali Eurooppa”.
(32)
Tämän päätöksen rahoitussäännöksiä olisi
sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen, koska ne liittyvät
vuosien 2014–2020 monivuotiseen rahoituskehykseen,
OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
Tavoite,
soveltamisala ja määritelmät
1 artikla
Yleistavoite
ja aihe
1.
Unionin pelastuspalvelumekanismin, jäljempänä ’mekanismi’,
tarkoituksena on tukea, koordinoida ja täydentää jäsenvaltioiden toimia
pelastuspalvelualalla, jotta voitaisiin tehostaa järjestelmiä, joiden
tavoitteena on luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisy
ja niihin valmistautuminen sekä avustustoimet.
2.
Mekanismin avulla varmistettava suojelu kattaa
ensisijaisesti ihmisten mutta myös ympäristön ja omaisuuden sekä
kulttuuriperinnön suojelun sekä unionin alueella että sen ulkopuolella
tapahtuvien luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien yhteydessä,
terroriteot, teknologian aiheuttamat onnettomuudet ja säteilyonnettomuudet sekä
ympäristökatastrofit, meren pilaantuminen ja akuutit terveysuhat mukaan
luettuina.
3.
Unionin toimilla tehostetaan jäsenvaltioiden kykyä
ehkäistä suurkatastrofeja, valmistautua niihin ja antaa hätäapua ja minimoidaan
siten ihmishenkien menetykset ja aineelliset tappiot. Jäsenvaltiot eivät voi
riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitetta, vaan se voidaan sen
laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla.
4.
Tässä päätöksessä annetaan mekanismia koskevat
yleiset säännöt ja sen mukaisesti annettavaa rahoitustukea koskevat säännöt.
5.
Mekanismi ei vaikuta jäsenvaltioiden
velvollisuuteen suojella omalla alueellaan ihmisiä, ympäristöä ja omaisuutta
katastrofeilta ja varustaa valmiusjärjestelmänsä riittävin resurssein, jotta ne
voivat selviytyä riittävän hyvin laajamittaisista katastrofeista, joita voidaan
kohtuudella ennakoida tapahtuvaksi ja joihin voidaan valmistautua.
6.
Mekanismi ei vaikuta unionin tai Euroopan
atomienergiayhteisön voimassa olevan asiaan liittyvän lainsäädännön tai
voimassa olevien kansainvälisten sopimusten mukaisiin velvoitteisiin.
7.
Tätä päätöstä ei sovelleta toimiin, jotka on
toteutettu [asetuksen (EY) N:o 1717/2006, asetuksen (EY) N:o 1257/96,
asetuksen (EY) N:o 1406/2002 ja terveyden, sisäasioiden ja oikeuden alan
toimintaohjelmia koskevan unionin lainsäädännön] mukaisesti.
2 artikla
Soveltamisala
1.
Tätä päätöstä sovelletaan kaikenlaisten
katastrofien ehkäisy- ja valmiustoimenpiteisiin unionissa ja 28 artiklassa
tarkoitetuissa maissa.
2.
Tätä päätöstä sovelletaan toimiin, joilla annetaan
apua suurkatastrofien välittömiin haitallisiin seurauksiin katastrofin
luonteesta riippumatta unionissa ja sen ulkopuolella, jos apua on pyydetty
tämän päätöksen mukaisesti.
3.
Tässä päätöksessä otetaan huomioon unionin
eristyneiden, syrjäisimpien ja muiden alueiden tai saarien erityistarpeet
katastrofitilanteissa.
3 artikla
Erityistavoitteet
1.
Mekanismin avulla tuetaan, koordinoidaan ja
täydennetään tiivistä yhteistyötä unionin ja jäsenvaltioiden välillä seuraavien
erityistavoitteiden saavuttamiseksi:
(a)
saavuttaa katastrofeja vastaan korkea suojelun taso
ehkäisemällä tai vähentämällä niiden vaikutuksia ja edistämällä ennaltaehkäisyn
kulttuuria;
(b)
tehostaa unionin valmiustilaa toimia
katastrofeissa;
(c)
edistää nopeita ja tehokkaita hätäaputoimia
suurkatastrofin yhteydessä tai sellaisen välittömästi uhatessa.
2.
Edellä 1 kohdassa esitettyjen erityistavoitteiden
saavuttamisessa tapahtunutta edistystä arvioidaan indikaattoreilla, jotka
koskevat muun muassa seuraavia:
(a)
edistys katastrofien ennaltaehkäisyn puitteiden
toteuttamisessa mitattuna niiden jäsenvaltioiden määrällä, joilla on
4 artiklassa tarkoitettu katastrofiriskien hallintasuunnitelma;
(b)
edistys katastrofeihin valmistautumisen tason
kohottamisessa mitattuna mekanismin mukaisesti hätäaputoimiin käytettävissä
olevien avustusvalmiuksien määrällä ja niiden yhteentoimivuusasteella;
(c)
edistys katastrofien avustustoimien tehostamisessa
mitattuna mekanismin puitteissa toteutettujen avustustoimien nopeudella ja
koordinaatioasteella ja annetun avun riittävyydellä kentän tarpeisiin.
Indikaattoreita käytetään soveltuvin osin
suorituksen seurantaan, arviointiin ja tarkasteluun.
4 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1.
”katastrofilla” tarkoitetaan tilannetta, jolla on
tai jolla voi olla haitallisia vaikutuksia ihmisiin, ympäristöön tai
omaisuuteen;
2.
”suurkatastrofilla” tarkoitetaan tilannetta, jolla
on tai jolla voi olla haitallisia vaikutuksia ihmisiin, ympäristöön tai
omaisuuteen ja jonka johdosta voidaan esittää mekanismin puitteissa annettavaa
apua koskeva pyyntö;
3.
”avustustoimilla” tarkoitetaan toimia, jotka
toteutetaan mekanismin puitteissa suurkatastrofin aikana tai sen jälkeen sen
välittömien haitallisten vaikutusten torjumiseksi;
4.
”valmiudella” tarkoitetaan henkilöiden ja
tarvikkeiden valmiina olemista ja ennalta toteutettuihin toimiin perustuvaa
kykyä varmistaa nopeat ja tehokkaat avustustoimet hätätilanteessa;
5.
”ennaltaehkäisyllä” tarkoitetaan toimia, joilla on
tarkoitus vähentää riskejä tai estää katastrofeista ihmisille, ympäristölle tai
omaisuudelle aiheutuvia vahinkoja;
6.
”ennakkovaroituksella” tarkoitetaan oikea-aikaista
ja tehokasta tiedottamista, jonka ansiosta voidaan toteuttaa toimia riskien
välttämiseksi tai vähentämiseksi ja varmistaa valmius tehokkaisiin
avustustoimiin;
7.
”yksiköllä” tarkoitetaan etukäteen määriteltyä
jäsenvaltion voimavarojen omavaraista ja itsenäistä, tehtävä- ja tarvelähtöistä
järjestämistä tai jäsenvaltioiden liikkuvaa operatiivista ryhmää, jolla on
tarvittava henkilöstö ja materiaali ja joka voidaan luokitella sen
toimintaedellytysten perusteella tai niiden tehtävien perusteella, jotka se
pystyy suorittamaan;
8.
”riskinarvioinnilla” tarkoitetaan kattavaa eri
alojen välistä prosessia, jossa riskit tunnistetaan, analysoidaan ja arvioidaan
kansallisia tasoarviointeja varten;
9.
”riskinhallintasuunnitelmalla” tarkoitetaan
jäsenvaltion valmistelemaa suunnitteluvälinettä, jonka avulla ennakoidaan
riskejä, arvioidaan niiden vaikutuksia ja kehitetään, valitaan ja toteutetaan
toimenpiteitä riskien ja niiden vaikutusten vähentämiseksi, niihin
mukautumiseksi ja niiden lievittämiseksi kustannustehokkaasti sekä luodaan
puitteet eri alojen tai vaarakohtaisten riskinhallintavälineiden
integroimiseksi yhteiseen kokonaissuunnitelmaan;
10.
”isäntävaltion tuella” tarkoitetaan apua
vastaanottavan valtion ja kauttakulkuvaltioiden valmius- ja avustusvaiheessa
toteuttamia toimia ennakoitavien esteiden poistamiseksi kansainvälisen avun
toimittamiselta ja käytöltä;
11.
”avustusvalmiudella” tarkoitetaan apua, jota
voidaan pyynnöstä antaa mekanismin välityksellä, myös yksikköjä, laitteita,
avustustarvikkeita, asiantuntemusta ja palveluja.
II luku
Ennaltaehkäisy
5 artikla
Ennaltaehkäisytoimet
Ennaltaehkäisyn
tavoitteiden ja toimien toteuttamiseksi komissio
(a)
toteuttaa toimia katastrofiriskejä koskevan tietopohjan
parantamiseksi sekä osaamisen, parhaiden käytäntöjen ja tietojen jakamiseksi;
(b)
tukee ja edistää jäsenvaltioiden riskinarviointia
ja riskien kartoittamista;
(c)
laatii ja saattaa säännöllisesti ajan tasalle
yleiskatsauksen niistä luonnon ja ihmisen aiheuttamista riskeistä, joita unioni
voi kohdata ottaen huomioon tulevan ilmastonmuutoksen vaikutuksen;
(d)
edistää ja tukee jäsenvaltioiden
riskinhallintasuunnitelmien kehittämistä ja täytäntöönpanoa muun muassa
antamalla ohjeita niiden sisällöstä ja antamalla tarvittaessa riittäviä
kannustimia;
(e)
lisää tietoisuutta riskien ehkäisemisen tärkeydestä
ja tukee jäsenvaltioita julkisissa tiedotus-, koulutus- ja valistustoimissa;
(f)
tukee jäsenvaltioita ja 28 artiklassa
tarkoitettuja kolmansia maita suurkatastrofien ehkäisyssä;
(g)
toteuttaa muita ennaltaehkäisytehtäviä, joita
tarvitaan 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritellyn
tavoitteen saavuttamiseksi.
6 artikla
Riskinhallintasuunnitelmat
1.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle
riskinhallintasuunnitelmansa tehokkaan yhteistyön varmistamiseksi mekanismin
puitteissa.
2.
Riskinhallintasuunnitelmassa on otettava huomioon
kansalliset riskinarvioinnit ja muut asiaan liittyvät riskinarvioinnit, ja sen
on oltava johdonmukainen muiden kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevien
asiaan liittyvien suunnitelmien kanssa.
3.
Jäsenvaltioiden on viimeistään vuoden 2016 loppuun
mennessä varmistettava, että niiden riskinhallintasuunnitelmat ovat valmiita ja
että ne on toimitettu komissiolle ajantasaisessa muodossa.
III luku
Valmius
7 artikla
Komission
yleiset valmiustoimet
Komissio toteuttaa seuraavat valmiustoimet:
(a)
perustaa Euroopan hätäapukeskuksen ja hallinnoi
sitä varmistamalla sen olevan toimintavalmiudessa ympäri vuorokauden seitsemänä
päivänä viikossa ja palvelevan jäsenvaltioita ja komissiota mekanismin
toimintaa varten;
(b)
hallinnoi yhteistä hätäviestintä- ja
tietojärjestelmää (CECIS) tiedonvälityksen ja tietojen jakamisen
mahdollistamiseksi Euroopan hätäapukeskuksen ja jäsenvaltioiden yhteyspisteiden
välillä;
(c)
edistää katastrofien havaitsemis-, ennakkovaroitus-
ja hälytysjärjestelmien kehittämistä, jotta nopeat avustustoimet ovat
mahdollisia ja jotta järjestelmät saadaan linkitettyä toisiinsa sekä Euroopan
hätäapukeskukseen ja yhteiseen hätäviestintä- ja tietojärjestelmään. Näissä
järjestelmissä on otettava huomioon olemassa olevat ja tulevat tieto-,
seuranta- ja havaintolähteet ja ‑järjestelmät, joihin niiden olisi myös
perustuttava;
(d)
luo valmiuden ja pitää yllä valmiutta koota ja
lähettää mahdollisimman nopeasti paikalle asiantuntijaryhmiä, joiden tehtävänä
on
–
arvioida apua pyytävän valtion tarpeita,
–
edistää tarvittaessa hätäapuoperaatioiden
koordinointia paikan päällä ja pitää tarvittaessa ja soveltuvin osin yhteyttä
apua pyytävän valtion toimivaltaisiin viranomaisiin,
–
tukea apua pyytävää valtiota antamalla
ennaltaehkäisy-, valmius- tai avustustoimia koskevaa asiantuntija-apua;
(e)
luo valmiuden ja pitää yllä valmiutta antaa
logistista tukea ja apua asiantuntijaryhmille, yksiköille ja muille mekanismin
puitteissa käyttöön otetuille avustusvalmiuksille sekä muille toimijoille
kentällä;
(f)
avustaa jäsenvaltioita sijoittamaan ennakoivasti
hätäapuresursseja logistisiin keskuksiin unionin sisällä;
(g)
toteuttaa muita mekanismin kannalta tarpeellisia
tuki- ja täydennystoimenpiteitä, jotta 3 artiklan 1 kohdan
b alakohdassa mainittu tavoite voidaan saavuttaa.
8
artikla
Yksiköt
1.
Jäsenvaltioiden on pyrittävä kehittämään yksiköitä,
jotka palvelevat mekanismin puitteissa erityisesti ensisijaisia avustus- tai
tukitarpeita.
2.
Yksiköt muodostetaan yhden tai useamman
jäsenvaltion resursseista.
Yksiköiden on voitava suorittaa ennalta
määriteltyjä tehtäviä avustustoiminnan aloilla hyväksyttyjen kansainvälisten
ohjeiden mukaisesti, ja siitä syystä ne on voitava lähettää paikalle hyvin
lyhyellä varoitusajalla ja niiden on pystyttävä työskentelemään omavaraisesti
ja itsenäisesti tietyn ajanjakson ajan.
Yksiköiden on toimittava yhteen muiden yksiköiden
kanssa. Yksiköille on annettava koulutusta ja harjoitusta
yhteentoimivuusvaatimuksen täyttämiseksi, ja ne asetetaan niiden toiminnasta
vastuussa olevan henkilön alaisuuteen.
Yksiköiden on voitava antaa tukea muille unionin
elimille ja/tai kansainvälisille instituutioille, erityisesti Yhdistyneille Kansakunnille.
3.
Komissio tukee yksiköiden yhteentoimivuuden
parantamiseen tähtäävää työtä ottamalla huomioon parhaat toimintatavat
jäsenvaltioissa ja kansainvälisellä tasolla.
9 artikla
Jäsenvaltioiden
yleiset valmiustoimet
1.
Jäsenvaltioiden on nimettävä etukäteen
toimivaltaisista yksiköistään ja erityisesti pelastuspalvelun tai muista
hätäapuyksiköistään ne yksiköt tai muut valmiudet, jotka voivat olla
käytettävissä avustustoimiin tai jotka voidaan koota erittäin lyhyellä
varoitusajalla ja lähettää paikalle yleensä 12 tunnin kuluessa avunpyynnön
esittämisestä. Niiden on otettava huomioon, että yksikön tai muun valmiuden
kokoonpano voi riippua suurkatastrofin lajista ja siihen liittyvistä
erityistarpeista.
2.
Jäsenvaltioiden on nimettävä etukäteen
asiantuntijat, jotka voidaan lähettää paikalle osana 7 artiklan
d alakohdassa tarkoitettuja asiantuntijaryhmiä.
3.
Jäsenvaltioiden on tarkasteltava mahdollisuuksia
tarjota tarvittaessa myös muunlaista toimivaltaisista yksiköistä mahdollisesti
saatavaa apua, kuten erikoishenkilöstöä ja laitteita, joita tarvitaan tietyntyyppisessä
katastrofissa, myös 16 artiklan 7 kohdan soveltamiseksi, sekä
tiedusteltava valtioista riippumattomilta järjestöiltä ja muilta alan
organisaatioilta resursseja, joita ne voisivat toimittaa.
4.
Jäsenvaltiot voivat asianmukaiset
turvallisuusnäkökohdat huomioon ottaen antaa tietoja sotilaallisista
valmiuksista, joita voitaisiin käyttää mekanismin puitteissa äärimmäisenä
keinona osana pelastuspalveluapua, kuten kuljetuksissa tai logistisena tai
lääketieteellisenä tukena.
5.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tarpeelliset
tiedot 1–4 kohdassa tarkoitetuista asiantuntijoista, yksiköistä ja muusta
avustustoiminnan tuesta ja saatettava tarvittaessa tiedot viipymättä ajan
tasalle.
6.
Jäsenvaltioiden on nimettävä yhteyspisteet ja
ilmoitettava ne komissiolle.
7.
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimet,
jotta muista jäsenvaltioista saatavalle avulle varmistetaan isäntävaltion tuki.

8.
Jäsenvaltioiden on toteutettava halutessaan
komission tuella toimenpiteet, joita tarvitaan niiden tarjoaman
pelastuspalveluavun nopean kuljetuksen varmistamiseksi.
10 artikla
Operaatioiden
suunnittelu
1.
Komission ja jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä
mekanismin puitteissa toteutettavien avustusoperaatioiden suunnittelun
parantamiseksi. Tätä varten
(a)
komissio tuottaa yhteistyössä jäsenvaltioiden
kanssa unionissa ja sen ulkopuolella tapahtuvia katastrofeja koskevia
viiteskenaarioita ottamalla huomioon 6 artiklassa tarkoitetut
riskinhallintasuunnitelmat;
(b)
jäsenvaltioiden on nimettävä ja kartoitettava
keskeiset olemassa olevat valmiudet, joita voidaan käyttää skenaarioiden
mukaisiin avustustoimiin mekanismin puitteissa, ja ilmoitettava ne komissiolle;
(c)
komissio kehittää yhteistyössä jäsenvaltioiden
kanssa valmiussuunnitelmat näiden valmiuksien käyttöönottoa varten myös
kuljetuksen osalta ja tarkistaa niitä hätätilanteista ja harjoituksista
saatavien kokemusten pohjalta.
2.
Komissio ja jäsenvaltiot määrittävät
luontoissuorituksina annettavan avun sekä unionin ja jäsenvaltioiden antaman
humanitaarisen avun rahoituksen yhteisvaikutuksen suunnitellessaan
avustusoperaatioita unionin ulkopuolella ja varmistavat yhteisvaikutuksen
toteutumisen.
11 artikla
Eurooppalaiset
hätäapuvalmiudet
1.
Perustetaan eurooppalaiset hätäapuvalmiudet
jäsenvaltioiden ennakkoon sitomien avustusvalmiuksien vapaaehtoisen reservin
muodossa.
2.
Komissio määrittää yhteistyössä jäsenvaltioiden
kanssa viiteskenaarioiden pohjalta eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin
tarvittavien valmiuksien lajit ja määrän, jäljempänä ’valmiustavoitteet’.
3.
Komissio määrittää eurooppalaisiin
hätäapuvalmiuksiin sidottavien valmiuksien laatuvaatimukset. Jäsenvaltiot
vastaavat niiden laadun varmistamisesta.
4.
Komissio laatii jäsenvaltioiden eurooppalaisten
hätäapuvalmiuksien käyttöön antamia valmiuksia varten hyväksyntä- ja
rekisteröintiprosessin ja hallinnoi sitä.
5.
Jäsenvaltiot nimeävät ja rekisteröivät vapaaehtoisesti
valmiudet, jotka ne sitovat eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien käyttöön. Kahden
tai useamman jäsenvaltion tarjoamien monikansallisten yksikköjen rekisteröinnistä
huolehtivat kaikki asianomaiset jäsenvaltiot yhdessä.
6.
Eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröidyt
valmiudet ovat käytettävissä hätäapuoperaatioihin mekanismin puitteissa
Euroopan hätäapukeskuksen kautta esitetystä komission pyynnöstä. Jäsenvaltioiden
on ilmoitettava komissiolle mahdollisimman nopeasti, jos on olemassa pakottavia
syitä, jotka estävät niitä antamasta valmiuksiaan käyttöön tietyssä
hätätilanteessa.
7.
Jos valmiudet otetaan käyttöön, ne pysyvät
jäsenvaltioiden määräysvallassa ja ohjauksessa. Komissio varmistaa eri
valmiuksien koordinoinnin Euroopan hätäapukeskuksen välityksellä. Valmiudet
ovat käytettävissä jäsenvaltioiden kansallisiin tarkoituksiin silloin, kun
niitä ei ole otettu käyttöön operaatioihin mekanismin puitteissa.
8.
Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että
eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien avustustoimilla on asianmukainen näkyvyys.
12 artikla
Puutteet
valmiuksissa
1.
Komissio seuraa edistystä valmiustavoitteiden
saavuttamisessa ja yksilöi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa eurooppalaisissa
hätäapuvalmiuksissa olevat puutteet.
2.
Komissio tukee jäsenvaltioita valmiuksissa olevien puutteiden
poistamisessa soveltuvimmalla ja mahdollisimman kustannustehokkaalla tavalla
muun muassa
(a)     tukemalla halukkaita jäsenvaltioita niiden
avustusvalmiuksien kehittämisessä, joita eurooppalaisista hätäapuvalmiuksista
ei ole lainkaan tai riittävästi saatavissa; tai
(b)     kehittämällä avustusvalmiuksia unionin
tasolla, jos se on kustannustehokkainta, yhteiseksi puskuriksi yhteisiä riskejä
vastaan.
3.
Asianomaiset jäsenvaltiot määräävät tämän artiklan
mukaisesti kehitetyistä valmiuksista ja hallinnoivat niitä. Komissio laatii
komission ja asianomaisten jäsenvaltioiden välisiä sopimuksia varten
sopimusmallit. Valmiuksia hallinnoivat jäsenvaltiot ovat vastuussa niiden
rekisteröinnistä kansallisten menettelyjen mukaisesti.
4.
Valmiudet ovat osa eurooppalaisia
hätäapuvalmiuksia. Ne ovat käytettävissä hätäapuoperaatioihin mekanismin
puitteissa Euroopan hätäapukeskuksen kautta esitetystä komission pyynnöstä.
Valmiudet ovat käytettävissä niitä hallinnoivien jäsenvaltioiden kansallisiin
tarkoituksiin silloin, kun niitä ei ole otettu käyttöön mekanismin puitteissa.
5.
Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että tämän
artiklan mukaisesti kehitetyillä valmiuksilla on asianmukainen näkyvyys.
6.
Komissio tiedottaa joka toinen vuosi Euroopan
parlamentille ja neuvostolle edistyksestä, jota on saavutettu
valmiustavoitteiden suhteen, ja puutteista, joita eurooppalaisissa
hätäapuvalmiuksissa edelleen on.
7.
Komissio voi täytäntöönpanosäädöksiä antamalla
määritellä näiden valmiuksien kehittämistä, hallintoa, ylläpitoa ja niiden
saattamista kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön mekanismin välityksellä koskevat
(a)
menettelytavat, joilla jäsenvaltioita tuetaan
niiden avustusvalmiuksien kehittämisessä, joita eurooppalaisista
hätäapuvalmiuksista ei ole lainkaan tai riittävästi saatavissa;
(b)
menettelytavat, joilla kehitetään avustusvalmiuksia
unionin tasolla yhteiseksi puskuriksi yhteisiä riskejä vastaan;
(c)
menettelytavat, joilla a ja b alakohdassa
mainittuja valmiuksia hallinnoidaan ja niitä pidetään yllä;
(d)
menettelytavat, joilla a ja b alakohdassa mainitut
valmiudet annetaan kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön mekanismin välityksellä.
8.
Täytäntöönpanosäädökset annetaan 31 artiklan
2 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti.
13 artikla
Koulutus,
kokemusten hyödyntäminen ja osaamisen jakaminen
1.
Komissio suorittaa seuraavat tehtävät koulutuksen,
kokemusten hyödyntämisen ja osaamisen jakamisen alalla:
(a)
perustaa katastrofien ehkäisyä, niihin valmistautumista
ja avustustoimintaa koskevan koulutusohjelman ja koulutusverkoston
pelastuspalveluhenkilöstölle ja muulle hätäavun hallintohenkilöstölle, jotta
koordinoinnin yhteensopivuutta sekä yksiköiden ja muiden 8, 9 ja 11 artiklassa
tarkoitettujen valmiuksien keskinäistä täydentävyyttä voidaan tehostaa ja
7 artiklan d alakohdassa tarkoitettujen asiantuntijoiden pätevyyttä
voidaan lisätä. Ohjelmaan sisältyy yhteisiä kursseja ja harjoituksia sekä
asiantuntijavaihtojärjestelmä, jossa henkilöitä voidaan lähettää komennukselle
muihin jäsenvaltioihin;
(b)
kehittää unionin ja kansainväliseen
pelastuspalvelukoulutukseen liittyviä ohjeita, myös ennaltaehkäisyä,
valmistautumista ja avustustoimintaa koskevaa koulutusta varten;
(c)
järjestää ja tukee ennaltaehkäisyn, valmistautumisen
ja avustustoiminnan keskeisiä näkökohtia käsitteleviä työpajoja, seminaareja ja
pilottihankkeita;
(d)
perustaa ohjelman, jotta mekanismin puitteissa
järjestetyistä avustustoimista, harjoituksista ja koulutuksesta saatuja
kokemuksia voidaan hyödyntää myös ennaltaehkäisyyn, valmistautumiseen ja
avustustoimintaan liittyvien näkökohtien osalta, sekä levittää tietoa
kokemuksista ja toteuttaa tarvittaessa kokemusten myötä saadut opit;
(e)
kannustaa uuden tekniikan käyttöönottoon ja
käyttöön mekanismin puitteissa.
2.
Komissio voi jäsenvaltion, kolmannen maan,
Yhdistyneiden Kansakuntien tai sen erityisjärjestön pyynnöstä tukea ehkäisy- ja
valmiustoimenpiteitä koskevaa neuvontaa lähettämällä asiantuntijaryhmän
paikalle.
IV luku
Avustustoimet
14 artikla
Suurkatastrofeista
ilmoittaminen unionissa
1.
Jos unionissa tapahtuu tai uhkaa välittömästi
tapahtua suurkatastrofi, joka aiheuttaa tai voi aiheuttaa valtioiden rajat
ylittäviä vaikutuksia, jäsenvaltion, jossa katastrofi on tapahtunut tai
todennäköisesti tapahtuu, on viipymättä ilmoitettava siitä komissiolle ja
mahdollisesti vahinkoa kärsiville jäsenvaltioille.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta, jos
ilmoitusvelvollisuudesta on jo huolehdittu asiaa koskevan unionin tai Euroopan
atomienergiayhteisön lainsäädännön tai voimassa olevan kansainvälisen
sopimuksen mukaan.
2.
Jos unionissa tapahtuu tai uhkaa välittömästi
tapahtua suurkatastrofi, joka voi johtaa yhden tai useamman jäsenvaltion
esittämään avunpyyntöön, sen jäsenvaltion, jossa hätätilanne on syntynyt tai
todennäköisesti syntyy, on viipymättä ilmoitettava komissiolle, kun Euroopan
hätäapukeskuksen kautta välitettävä avunpyyntö on ennakoitavissa, jotta
komissio voi tarvittaessa ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille ja
käynnistää toimivaltaisten yksikköjensä toiminnan.
3.
Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on
soveltuvin osin tehtävä yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän kautta.
15 artikla
Suurkatastrofien
avustustoimet unionissa
1.
Jos unionissa tapahtuu tai uhkaa välittömästi
tapahtua suurkatastrofi, jäsenvaltio voi pyytää apua Euroopan hätäapukeskuksen
välityksellä. Pyynnön on oltava mahdollisimman yksityiskohtainen.
2.
Lisääntyneen riskin tilanteessa jäsenvaltio voi
pyytää apua myös avustusvalmiuksien väliaikaisen ennakoivan sijoittamisen
muodossa.
3.
Saatuaan avunpyynnön komissio tarvittaessa ja
viipymättä
(a)
toimittaa pyynnön edelleen muiden jäsenvaltioiden
yhteyspisteille;
(b)
kerää katastrofia koskevia vahvistettuja tietoja ja
jakaa ne jäsenvaltioille;
(c)
ehdottaa avustussuunnitelmaa kentällä todettujen
tarpeiden ja ennalta kehitettyjen valmiussuunnitelmien perusteella ja pyytää
jäsenvaltioita antamaan suunnitelman mukaisesti käyttöön tiettyjä valmiuksia
eurooppalaisista hätäapuvalmiuksista;
(d)
edistää muualta kuin eurooppalaisista
hätäapuvalmiuksista saatavien avustusryhmien, asiantuntijoiden, yksiköiden ja
avustustoimien tuen liikkeelle saamista;
(e)
toteuttaa muita tehtäviä, joita tarvitaan
3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa määritellyn tavoitteen
saavuttamiseksi.
4.
Jäsenvaltion, jolle avunpyyntö esitetään, on
viipymättä määritettävä, pystyykö se antamaan tarvittavaa apua, ja tiedotettava
siitä apua pyytävälle jäsenvaltiolle yhteisen hätäviestintä- ja
tietojärjestelmän kautta ilmoittamalla samalla mahdollisesti antamansa avun
laajuus ja ehdot. Euroopan hätäapukeskus tiedottaa asiasta jäsenvaltioille.
5.
Apua pyytävä jäsenvaltio on vastuussa
avustustoimien johtamisesta. Apua pyytävän jäsenvaltion viranomaisten on
laadittava ohjeet ja tarvittaessa määritettävä avustusyksiköille tai muille
valmiuksille osoitettavien tehtävien rajat. Tehtävien suorittamisen
yksityiskohdat ovat apua antavan jäsenvaltion nimittämän vastuuhenkilön
vastuulla. Apua pyytävä jäsenvaltio voi myös pyytää asiantuntijaryhmän
lähettämistä tukemaan sen arviointia, helpottamaan (jäsenvaltioiden ryhmien
välistä) koordinointia paikalla, antamaan teknistä neuvontaa tai tukemaan
tarvittaessa muiden tehtävien suorittamista.
6.
Apua pyytävän jäsenvaltion on toteutettava
tarvittavat toimet, jotta vastaanotettavalle avulle varmistetaan isäntävaltion
tuki.
16 artikla
Johdonmukaisuuden
lisääminen unionin ulkopuolella toteutettavissa suurkatastrofien
avustustoimissa
1.
Jos unionin ulkopuolella tapahtuu tai uhkaa
välittömästi tapahtua suurkatastrofi, siitä kärsivä maa, Yhdistyneet
Kansakunnat tai sen erityisjärjestö taikka alalla toimiva kansainvälinen
organisaatio voi pyytää apua Euroopan hätäapukeskuksen kautta.
2.
Komissio tukee avun toimittamisen johdonmukaisuutta
seuraavin toimin:
(a)
se pitää yllä jatkuvaa vuoropuhelua jäsenvaltioiden
yhteyspisteiden kanssa sen varmistamiseksi, että eurooppalaisen hätäavun panos mekanismin
kautta on avustustoimien kokonaisuuden kannalta tehokas ja johdonmukainen,
erityisesti
–
tiedottamalla jäsenvaltioille viipymättä kaikista
avunpyynnöistä,
–
tukemalla yhteistä tilanne- ja tarvearviointia,
antamalla teknistä neuvontaa ja/tai edistämällä avun koordinointia paikan
päällä asiantuntijaryhmän avulla,
–
jakamalla asiaankuuluvat arvioinnit ja analyysit
kaikkien asiaankuuluvien toimijoiden kanssa,
–
laatimalla yleiskatsauksen jäsenvaltioiden ja
muiden toimijoiden tarjoamasta avusta,
–
antamalla neuvontaa tarvittavan avun muodosta sen
varmistamiseksi, että tarjottu apu vastaa tarvearviointeja,
–
auttamalla avun toimittamiseen esimerkiksi
kauttakulun ja tullin alalla liittyvien käytännön ongelmien ratkaisemisessa;
(b)
se ehdottaa välittömästi avustussuunnitelmaa
kentällä todettujen tarpeiden ja ennalta kehitettyjen valmiussuunnitelmien
perusteella ja pyytää jäsenvaltioita antamaan suunnitelman mukaisesti käyttöön
tiettyjä valmiuksia eurooppalaisista hätäapuvalmiuksista;
(c)
se pitää yllä yhteyttä vahinkoa kärsineeseen maahan
ja selvittää teknisiä yksityiskohtia, kuten avun täsmällistä tarvetta,
tarjousten hyväksyntää ja käytännön järjestelyjä avun paikallisessa
vastaanottamisessa ja jakelussa;
(d)
se pitää yhteyttä Yhdistyneiden Kansakuntien humanitaarisen
avun koordinointitoimistoon (OCHA) ja muihin asiaankuuluviin toimijoihin, jotka
osallistuvat avustustoimien kokonaisuuteen, tai tekee yhteistyötä niiden
kanssa, jotta voidaan maksimoida avun yhteisvaikutus, etsiä toisiaan
täydentäviä toimintoja ja välttää päällekkäisyyksiä ja puutteita;
(e)
se pitää yhteyttä kaikkiin asiaankuuluviin
toimijoihin erityisesti mekanismin puitteissa toteutetun avustustoimen
lopetusvaiheessa, jotta sujuva tehtävien siirto helpottuisi.
3.
Komissio ilmoittaa mekanismin käyttöönoton
yhteydessä asiasta Euroopan ulkosuhdehallinnolle, jotta
pelastuspalveluoperaatio ja unionin yleiset suhteet vahinkoa kärsineeseen
maahan olisivat johdonmukaisia, sanotun vaikuttamatta komission tehtävään
sellaisena kuin se on määritelty 2 kohdassa ja ottaen huomioon mekanismin
kautta annettavan operatiivisen avun pakottavan kiireellisyyden.
4.
Paikan päällä varmistetaan tarvittaessa
yhteydenpito unionin edustustoon, jotta tämä voi helpottaa yhteyksiä vahinkoa
kärsineen valtion hallitukseen. Tarvittaessa unionin edustusto antaa logistista
tukea 2 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetuille
pelastuspalvelun asiantuntijaryhmille.
5.
Jäsenvaltion, jolle avunpyyntö esitetään, on
viipymättä määritettävä, pystyykö se antamaan tarvittavaa apua, ja tiedotettava
siitä Euroopan hätäapukeskukselle yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän
kautta ilmoittamalla samalla mahdollisesti antamansa avun laajuus ja ehdot.
Euroopan hätäapukeskus tiedottaa asiasta jäsenvaltioille.
6.
Tämän artiklan mukaiset avustustoimet voidaan
toteuttaa joko itsenäisinä avustustoimina tai osallistumalla kansainvälisen
organisaation johtamaan avustustoimeen. Unionin koordinointi integroidaan
täysin OCHA:n yleisen koordinoinnin kanssa, mikäli OCHA on läsnä, ja sen
johtoasemaa kunnioitetaan.
7.
Mekanismista voidaan myös tukea
konsuliviranomaisten unionin kansalaisille antamaa apua kolmansissa maissa
tapahtuvien suurkatastrofien yhteydessä, jos sitä pyytävät
(a)
jäsenvaltion konsuliviranomaiset omille
kansalaisilleen;
(b)
johtava valtio tai apua koordinoiva jäsenvaltio
kaikille unionin kansalaisille.
Tukea voidaan erityisesti tarvittaessa pyytää
vailla edustusta oleville unionin kansalaisille neuvoston direktiivin 2012/X/EU[36] mukaisesti.
8.
Tarvittaessa komissio voi tapauskohtaisesti
suorittaa lisätehtäviä johdonmukaisuuden varmistamiseksi avun toimittamisessa.
9.
Mekanismin välityksellä tapahtuva koordinointi ei
vaikuta jäsenvaltioiden ja vahinkoa kärsineen maan kahdenvälisiin yhteyksiin
eikä yhteistyöhön jäsenvaltioiden ja Yhdistyneiden Kansakuntien välillä. Näitä
kahdenvälisiä yhteyksiä voidaan käyttää myös edistämään mekanismin välityksellä
tapahtuvaa koordinointia.
10.
Tässä artiklassa tarkoitettu komission tehtävä ei
vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan eikä niiden vastuuseen omista
avustusryhmistään, yksiköistään ja muusta tuesta, sotilaalliset valmiudet
mukaan luettuina. Komission johdonmukaisuuden edistämiseksi tarjoama tuki ei etenkään
merkitse määräysten antamista jäsenvaltioiden avustusryhmille, yksiköille ja
muulle tuelle, jota voidaan ottaa käyttöön vapaaehtoisesti keskushallinnon
tasolla ja paikan päällä suoritetun koordinoinnin mukaisesti.
11.
Yhteisvaikutusta muiden unionin välineiden kanssa ja
erityisesti asetuksen (EY) N:o 1257/96 mukaisesti rahoitettujen toimien kanssa
pyritään tavoittelemaan.
12.
Jäsenvaltiot, jotka antavat 1 kohdassa tarkoitettua
hätäapua, pitävät Euroopan hätäapukeskuksen ajan tasalla kaikista toimistaan.
13.
Mekanismin välityksellä avustustoimeen paikalla
osallistuvat jäsenvaltioiden ryhmät ja yksiköt pitävät tiivistä yhteyttä Euroopan
hätäapukeskukseen ja 2 kohdan a alakohdan toisessa luetelmakohdassa
tarkoitettuihin, paikalla oleviin asiantuntijaryhmiin.
17
artikla
Paikalla
annettava tuki
1.
Komissio voi 15 artiklan 5 kohdan
mukaisesti tai 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ennaltaehkäisyä ja
valmistautumista koskevan asiantuntemuspyynnön perusteella valita, nimittää ja
lähettää paikalle jäsenvaltioiden, komission sekä unionin muiden yksiköiden ja
erillisvirastojen, OCHA:n tai muiden kansainvälisten organisaatioiden
tarjoamista asiantuntijoista koostuvan asiantuntijaryhmän, jonka kokoonpano
riippuu tehtävän erikoisluonteesta unionissa tapahtuneen suurkatastrofin
yhteydessä.
2.
Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan myös, jos
komissio tukee yhteistä tilanne- ja tarvearviointia ja/tai edistää avun
koordinointia paikalla lähettämällä paikalle 16 artiklan 2 kohdan
a alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun asiantuntijaryhmän.
3.
Asiantuntijoiden valinta- ja nimitysmenettely on
seuraava:
(a)
Jäsenvaltiot nimeävät omalla vastuullaan
asiantuntijat, jotka voidaan lähettää osallistumaan asiantuntijaryhmiin.
(b)
Komissio valitsee asiantuntijat ja ryhmien johtajan
asiantuntijoiden pätevyyden ja kokemuksen perusteella, mekanismia koskevan
koulutuksen taso sekä mekanismin puitteissa toteutetuista aiemmista tehtävistä
ja muusta kansainvälisestä hätäaputyöstä saatu kokemus mukaan luettuina.
Valinta perustuu myös muihin perusteisiin, kuten kielitaitoon, jotta voidaan
varmistaa, että ryhmällä on kokonaisuudessaan käytettävissä kussakin
tilanteessa tarvittavat taidot.
4.
Jos asiantuntijaryhmiä lähetetään paikalle, niiden
on edistettävä jäsenvaltioiden avustusryhmien välistä koordinointia ja
pidettävä yhteyttä apua pyytävän valtion toimivaltaisiin viranomaisiin.
Euroopan hätäapukeskus pitää tiivistä yhteyttä asiantuntijaryhmiin ja antaa
niille ohjeita sekä logistista ja muuta tukea.
5.
Tarvittaessa komissio voi antaa logistista tukea ja
avustusvalmiuksia asiantuntijaryhmien, jäsenvaltioiden yksiköiden ja muiden
mekanismin puitteissa käyttöön otettujen avustusvalmiuksien tueksi.
18 artikla
Kuljetukset
1.
Komissio voi tukea jäsenvaltioita tarvittavien
tarvike- ja kuljetusresurssien saamiseksi seuraavasti:
(a)
tiedon antaminen ja jakaminen tarvike- ja
kuljetusresursseista, joita jäsenvaltiot voivat antaa käyttöön, jotta tarvike-
ja kuljetusresurssien kokoamista voidaan helpottaa;
(b)
jäsenvaltioiden avustaminen sellaisten
kuljetusresurssien yksilöimisessä, joita voidaan saada muista lähteistä, myös
kaupallisilta markkinoilta, ja niiden käyttöön saannin edistäminen;
(c)
jäsenvaltioiden avustaminen sellaisten tarvikkeiden
yksilöimisessä, joita voidaan saada muista lähteistä, myös kaupallisilta
markkinoilta;
2.
Komissio voi täydentää jäsenvaltioiden tarjoamia
kuljetusresursseja tarjoamalla lisäkuljetusresursseja, joita tarvitaan nopean
avustustoiminnan varmistamiseksi suurkatastrofeissa.
V LUKU
Rahoitussäännökset
19 artikla
Budjettivarat
1.
Rahoitusohje tämän päätöksen täytäntöönpanoon
kaudella 2014–2020 on 513 000 000 euroa käypinä hintoina.
Rahoituskehyksen otsakkeesta 3 ”Turvallisuus
ja kansalaisuus” otetaan 276 000 000 euroa käypinä hintoina ja
otsakkeesta 4 ”Globaali Eurooppa” 237 000 000 euroa käypinä
hintoina.
2.
Määrärahat, jotka saadaan edunsaajien maksettua
takaisin hätäaputoimiin myönnettyjä varoja, ovat varainhoitoasetuksen
18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja käyttötarkoitukseensa sidottuja
tuloja.
3.
Edellä 1 kohdassa tarkoitettu määräraha voi koskea
myös sellaisiin valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja
arviointitoimiin liittyviä kuluja, joita tarvitaan tämän päätöksen
täytäntöönpanoon ja sen tavoitteiden saavuttamiseen.
Tällaiset kulut voivat erityisesti koskea
tutkimuksia, asiantuntijakokouksia, tiedotus- ja viestintätoimia, myös Euroopan
unionin poliittisia painopisteitä koskevaa tiedotusta siltä osin kuin se
liittyy tämän päätöksen yleisiin tavoitteisiin, tietojen käsittelyyn ja
vaihtoon keskittyviä tietoteknisiä verkostoja (myös niiden yhteenliittämistä
alojen välisen tietojenvaihdon edistämiseen suunniteltuihin nykyisiin tai
tuleviin järjestelmiin sekä niihin liittyviin laitteisiin) sekä kaikkia muita
tekniseen tukeen ja hallinnolliseen apuun liittyviä kuluja, joita komissiolle
aiheutuu ohjelman hallinnoinnista.
20 artikla
Yleiset tukikelpoiset toimet
Seuraavat yleiset toimet
voivat saada rahoitustukea:
(a)
tutkimukset, selvitykset, mallintaminen ja
skenaarioiden laatiminen osaamisen, parhaiden toimintatapojen ja tietojen
jakamisen helpottamiseksi sekä ennaltaehkäisyn, valmistautumisen ja tehokkaan
avustustoiminnan tehostamiseksi;
(b)
koulutus, harjoitukset, seminaarit, henkilöstö- ja
asiantuntijavaihto, verkostojen luominen, esittelyhankkeet ja teknologian
siirto ennaltaehkäisyn, valmistautumisen ja tehokkaan avustustoiminnan
tehostamiseksi;
(c)
seuranta- ja arviointitoimet;
(d)
tiedottaminen, koulutus ja valistus sekä niihin
liittyvät tiedonlevitystoimet katastrofien unionin kansalaisiin kohdistuvien
vaikutusten minimoimiseksi ja unionin kansalaisten auttamiseksi suojautumaan
entistä tehokkaammin;
(e)
ohjelman perustaminen avustustoimista ja
harjoituksista mekanismin yhteydessä saatujen kokemusten keräämiseksi myös
ennaltaehkäisyn ja valmistautumisen kannalta merkittävillä aloilla;
(f)
viestintätoimet ja toimenpiteet Euroopan
pelastuspalvelutyön näkyvyyden lisäämiseksi ennaltaehkäisyn, valmistautumisen
ja avustustoiminnan aloilla.
21 artikla
Tukikelpoiset ennaltaehkäisy- ja valmiustoimet
Seuraavat ennaltaehkäisy-
ja valmiustoimet voivat saada rahoitustukea:
(a)
riskinhallintasuunnitelmien ja unionin laajuisen
riskikatsauksen valmistelu;
(b)
Euroopan hätäapukeskuksen tarjoamien toimintojen
ylläpito 7 artiklan a alakohdan mukaisesti nopean avustustoiminnan
helpottamiseksi suurkatastrofin yhteydessä;
(c)
varalla olevan kapasiteetin kehittäminen ja
ylläpitäminen hyödyntämällä verkostoa, josta voidaan lyhyellä varoitusajalla
saada jäsenvaltioiden koulutettuja asiantuntijoita avustamaan Euroopan
hätäapukeskuksen seuranta-, tiedotus- ja koordinointitehtävissä;
(d)
yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän sekä
sellaisten välineiden perustaminen ja ylläpitäminen, joiden avulla voidaan
viestiä ja jakaa tietoja Euroopan hätäapukeskuksen ja jäsenvaltioiden
yhteyspisteiden sekä muiden mekanismin toimintaan osallistujien välillä;
(e)
katastrofien havaitsemis-, ennakkovaroitus- ja
hälytysjärjestelmien kehittämiseen osallistuminen, jotta nopeat avustustoimet
ovat mahdollisia ja jotta järjestelmät saadaan kytkettyä toisiinsa sekä
Euroopan hätäapukeskukseen ja yhteiseen hätäviestintä- ja tietojärjestelmään.
Näissä järjestelmissä on otettava huomioon olemassa olevat ja tulevat tieto-,
seuranta- ja havaintolähteet ja ‑järjestelmät, joihin niiden olisi myös
perustuttava;
(f)
mekanismin puitteissa toteutettavien
avustusoperaatioiden suunnittelu myös kehittämällä viiteskenaarioita,
kartoittamalla valmiuksia ja laatimalla valmiussuunnitelmia;
(g)
11 artiklassa tarkoitettujen eurooppalaisten
hätäapuvalmiuksien perustaminen ja ylläpitäminen.
Unionin rahoitusosuus tämän alakohdan mukaisiin
toimiin lasketaan valmiuslajikohtaisesti määritettyjen yksikkökustannusten
muodossa, ja se voi olla enintään 25 prosenttia kaikista tukikelpoisista
kustannuksista;
(h)
eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien puutteiden
tunnistaminen ja poistaminen 12 artiklan mukaisesti.
Tämän alakohdan mukaisesti toteutetut toimet
perustuvat perinpohjaiseen valmiuslajikohtaiseen tarve- ja
kustannus-hyötyanalyysiin ottamalla huomioon asiaankuuluvien riskien todennäköisyys
ja vaikutus. Unionin rahoitusosuus tämän alakohdan mukaisista toimista voi olla
enintään 85 prosenttia kaikista tukikelpoisista kustannuksista;
(i)
tarvittavien logististen valmiuksien saatavuuden
varmistaminen teknistä apua ja tukea varten mekanismin puitteissa paikalle
lähetetyille eurooppalaisille hätäapuvalmiuksille, asiantuntijaryhmille ja
muille yksiköille ja avustusvalmiuksille sekä muille toimijoille kentällä;
(j)
jäsenvaltioiden avustaminen hätäapuresurssien
ennakoivassa sijoittamisessa logistisiin keskuksiin unionin sisällä.
22 artikla
Tukikelpoiset avustustoimet
Seuraavat avustustoimet
voivat saada rahoitustukea:
(a)
asiantuntijaryhmien lähettäminen paikalle
tarvittavien varusteiden kanssa 17 artiklan mukaisesti;
(b)
21 artiklan g, h ja i alakohdassa tarkoitettujen
valmiuksien käyttöön ottaminen suurkatastrofin yhteydessä Euroopan
hätäapukeskuksen kautta esitetyn komission pyynnön perusteella;
(c)
jäsenvaltioiden tukeminen tarvikkeiden,
kuljetusresurssien ja siihen liittyvän logistiikan käyttöön saamisessa
23 artiklassa tarkoitetulla tavalla;
(d)
muut mekanismin kannalta tarpeelliset tuki- ja
täydennystoimenpiteet, jotta 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa
mainittu tavoite voidaan saavuttaa.
23 artikla
Tarvikkeisiin,
kuljetusresursseihin ja niihin liittyvään logistiikkaan yhteydessä olevat
tukikelpoiset toimet
1.
Seuraavat toimet voivat saada rahoitustukea, jotta
tarvikkeita, kuljetusresursseja ja niihin liittyviä logistisia palveluja
voidaan saada käyttöön mekanismin puitteissa:
(a)
tiedon antaminen ja jakaminen tarvike- ja
kuljetusresursseista, joita jäsenvaltiot voivat antaa käyttöön, jotta tarvike-
ja kuljetusresurssien kokoamista voidaan helpottaa;
(b)
jäsenvaltioiden avustaminen sellaisten
kuljetusresurssien yksilöimisessä, joita voidaan saada muista lähteistä, myös
kaupallisilta markkinoilta, ja niiden käyttöön saannin edistäminen;
(c)
jäsenvaltioiden avustaminen sellaisten tarvikkeiden
yksilöimisessä, joita voidaan saada muista lähteistä, myös kaupallisilta
markkinoilta;
(d)
kuljetusresurssien ja niihin liittyvien logististen
palvelujen rahoittaminen nopean avustustoiminnan varmistamiseksi. Tällaiset
toimet voivat saada rahoitustukea vain, jos seuraavat perusteet täyttyvät:
·
mekanismin puitteissa on tehty avunpyyntö 15 ja 16
artiklan mukaisesti,
·
lisää kuljetusresursseja tarvitaan tehokkaan
hätäavun varmistamiseksi mekanismin puitteissa,
·
apu vastaa Euroopan hätäapukeskuksen yksilöimiä
tarpeita, ja se toimitetaan teknisiä eritelmiä, laatua, ajoitusta ja
toimitustapoja koskevien Euroopan hätäapukeskuksen suositusten mukaisesti,
·
apua pyytävä maa, Yhdistyneet Kansakunnat tai sen
erityisjärjestö tai alalla toimiva kansainvälinen organisaatio on hyväksynyt
avun mekanismin puitteissa,
·
kolmansien maiden katastrofeissa apu täydentää
unionin yleistä humanitaarista avustustoimintaa, jos paikalla sellaista on.
2.
Unionin rahoitustuen osuus kuljetusresursseista ja
niihin liittyvistä logistisista palveluista voi olla enintään
85 prosenttia kaikista tukikelpoisista kustannuksista. Unionin
rahoitustuen osuus kuljetusresursseista ja niihin liittyvistä logistisista
palveluista voi olla enintään 100 prosenttia kaikista tukikelpoisista
kustannuksista, jos jokin seuraavista perusteista täyttyy:
(a)
kustannukset liittyvät logistisiin operaatioihin
kuljetuskeskuksissa (lastaaminen tai purkaminen ja varastotilan vuokraus mukaan
luettuina);
(b)
 kustannukset liittyvät paikallisiin kuljetuksiin,
joita tarvitaan valmiuksien yhdistämisen tai avun koordinoidun toimittamisen
helpottamiseksi;
(c)
 kustannukset liittyvät 21 artiklan g, h ja i
alakohdassa mainittujen valmiuksien kuljetukseen.
3.
Jos kuljetukseen ja siihen liittyviin logistisiin
operaatioihin osallistuu useita jäsenvaltioita, yksi jäsenvaltio voi ottaa
johtavan aseman ja pyytää unionin rahoitustukea koko operaatiolle.
4.
Kun jäsenvaltio pyytää apua mekanismin välityksellä,
se voi pyytää myös unionin rahoitustukea sen alueen ulkopuolella sijaitsevien
valmiuksien kuljettamiseen.
5.
Jos jäsenvaltio pyytää komissiota hankkimaan
kuljetuspalveluja ja niihin liittyviä logistisia palveluja, komissio voi pyytää
kustannusten osittaista takaisin maksamista edellisissä kohdissa annettujen
rahoitusosuuksien mukaisesti.
24 artikla
Rahoitustuen saajat
Tämän päätöksen mukaista rahoitustukea voidaan
antaa yksityisoikeuden tai julkisoikeuden soveltamisalaan kuuluville
oikeushenkilöille.
25 artikla
Rahoitustuen muodot ja täytäntöönpanomenettelyt
1.
Komissio toteuttaa unionin rahoitustuen
varainhoitoasetuksen mukaisesti.
2.
Tämän päätöksen mukaista rahoitustukea voidaan
antaa varainhoitoasetuksessa säädetyissä muodoissa, erityisesti avustuksina,
kulujen korvaamisena, julkisina hankintasopimuksina tai rahoitusosuuksina
rahastoihin.
3.
Komissio hyväksyy tämän päätöksen täytäntöön
panemiseksi vuotuisia työohjelmia 31 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun
menettelyn mukaisesti, lukuun ottamatta IV luvun hätäaputoimiin kuuluvia
toimia, joita ei voida ennakoida. Työohjelmissa esitetään tavoitteet, odotetut
tulokset, täytäntöönpanomenetelmä ja kokonaismäärä. Työohjelmiin sisältyy myös
kuvaus rahoitettavista toimista, kullekin toimelle osoitettava ohjeellinen määrä
ja alustava toteutusaikataulu. Avustuksia varten työohjelmiin sisällytetään
painopisteet, olennaiset arviointiperusteet ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä.
26 artikla
Unionin toimien täydentävyys ja yhtenäisyys
1.
Tämän päätöksen mukaista rahoitustukea saavat
toimet eivät saa tukea muista unionin rahoitusvälineistä.
Komissio varmistaa, että tämän päätöksen mukaisen
rahoitustuen hakijat ja edunsaajat antavat komissiolle tiedot muista lähteistä,
myös unionin yleisestä talousarviosta, saatavasta rahoitustuesta ja vireillä
olevista hakemuksista tällaisen tuen saamiseksi.
2.
Muiden unionin välineiden kanssa pyritään
yhteisvaikutukseen ja täydentävyyteen. Kolmansissa maissa annettavan avun
tapauksessa komissio varmistaa, että tämän päätöksen mukaisesti rahoitetut toimet
ovat yhtenäisiä asetuksen (EY) N:o 1257/96 mukaisesti rahoitettujen
toimien kanssa ja täydentävät niitä.
3.
Jos mekanismin puitteissa annettu apu on osa
unionin laajempaa humanitaarista avustustoimintaa, tämän päätöksen mukaista
rahoitustukea saavien toimien on oltava humanitaarista apua koskevassa
eurooppalaisessa konsensuksessa tarkoitettujen humanitaaristen periaatteiden
mukaisia.
27 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1.
Komissio toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että kun tämän päätöksen mukaisesti rahoitettavia toimia
toteutetaan, unionin taloudellisia etuja suojataan soveltamalla petoksia,
lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäiseviä toimenpiteitä, tekemällä
tehokkaita tarkastuksia ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä
takaisin väärin perustein maksetut määrät ja määräämällä tarvittaessa
tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia.
2.
Komissiolla tai sen edustajilla ja
tilintarkastustuomioistuimella on toimivalta tehdä tarkastuksia asiakirjojen
perusteella ja paikalla kaikissa avustusten edunsaajissa, toimeksisaajissa ja
alihankkijoissa, jotka ovat saaneet unionin rahoitusta tämän päätöksen
mukaisesti.
Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi tehdä
tarkastuksia paikalla sellaisissa talouden toimijoissa, joita tällainen
rahoitus välittömästi tai välillisesti koskee, asetuksessa (EY)
N:o 2185/96 säädettyjen menettelyjen mukaisesti voidakseen todeta, onko
avustuksen myöntämisen tai avustuspäätöksen yhteydessä tai unionin rahoitusta
koskevan sopimuksen yhteydessä tapahtunut petos, lahjontaa tai muuta laitonta
toimintaa, joka vaikuttaa haitallisesti unionin taloudellisiin etuihin.
Kolmansien maiden ja kansainvälisten
organisaatioiden kanssa tehtävissä sopimuksissa, avustussopimuksissa, avustuspäätöksissä
ja sopimuksissa, jotka johtuvat tämän päätöksen täytäntöönpanosta, on erikseen
valtuutettava komissio, tilintarkastustuomioistuin ja OLAF tekemään
tarkastuksia asiakirjoihin ja paikalla, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 1 ja 2
kohtaan.
VI LUKU
Yleiset säännökset
28 artikla
Kolmansien
maiden ja kansainvälisten organisaatioiden osallistuminen
1.         Mekanismin toimintaan voivat
osallistua
(a)
Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maat, jotka ovat
Euroopan talousalueen (ETA) jäseniä, ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti ja muut
Euroopan maat, jos sopimuksissa ja menettelyissä niin määrätään;
(b)
Euroopan unioniin liittyvät valtiot, ehdokasvaltiot
ja mahdolliset ehdokasvaltiot niitä koskevissa puitesopimuksissa ja
assosiaationeuvoston päätöksissä tai vastaavissa järjestelyissä vahvistettujen
yleisten periaatteiden ja ehtojen mukaisesti, jotka koskevat kyseisten
valtioiden osallistumista unionin ohjelmiin.
2.         Edellä 20 artiklassa ja 21 artiklan
a–f alakohdassa tarkoitettua rahoitustukea voidaan myöntää myös Euroopan naapuruuspolitiikan
alaan kuuluville valtioille ja mahdollisille ehdokasvaltioille, jotka eivät
osallistu mekanismin toimintaan.
3.         Kansainväliset tai
alueelliset organisaatiot voivat tehdä yhteistyötä mekanismin puitteissa
toteutetuissa toimissa, jos kahdenväliset tai monenväliset sopimukset näiden
organisaatioiden ja unionin välillä sen mahdollistavat.
29 artikla
Toimivaltaiset
viranomaiset
Jäsenvaltiot nimittävät tämän päätöksen
soveltamiseen toimivaltaiset viranomaiset ja ilmoittavat ne komissiolle.
30 artikla
Täytäntöönpanosäädökset
1.
Komissio antaa täytäntöönpanosäädökset seuraavista
asioista:
(a)
Euroopan hätäapukeskuksen toiminnasta
7 artiklan a alakohdan mukaisesti;
(b)
yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän
toiminnasta 7 artiklan b alakohdan mukaisesti;
(c)
asiantuntijaryhmiä koskevista menettelytavoista
17 artiklan mukaisesti, myös asiantuntijoiden valintaedellytyksistä;
(d)
yksiköiden nimeämisedellytyksistä 8 artiklan
mukaisesti;
(e)
avustustoimiin käytettävissä olevien resurssien
edellytyksistä 9 artiklan mukaisesti;
(f)
eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien toiminnasta
vapaaehtoisena reservinä 11 artiklan mukaisesti;
(g)
menettelytavoista, joilla havaitaan
eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa olevat puutteet ja joilla puutteet
poistetaan 12 artiklan mukaisesti;
(h)
koulutusohjelmaa koskevista yksityiskohtaisista
säännöistä 13 artiklan mukaisesti;
(i)
menettelytavoista, joita sovelletaan avustustoimiin
unionissa 15 artiklan mukaisesti ja unionin ulkopuolisiin avustustoimiin
16 artiklan mukaisesti;
(j)
kuljetuksia koskevista yksityiskohtaisista
säännöistä 18 ja 23 artiklan mukaisesti.
2.
Täytäntöönpanosäädökset annetaan 31 artiklan
2 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti.
31 artikla
Komiteamenettely
1.
Komissiota avustaa komitea. Komitea on asetuksessa
(EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2.
Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen
(EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei
hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi ja asetuksen (EU) N:o 182/2011
5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa sovelletaan.
32 artikla
Arviointi
1.
Rahoitustukea saavien toimien toteutusta seurataan
säännöllisesti.
2.
Komissio arvioi tämän päätöksen soveltamista ja
antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle
(a)
väliarviointikertomuksen tämän päätöksen
täytäntöönpanossa saaduista tuloksista ja tämän päätöksen täytäntöönpanon
laadullisista ja määrällisistä näkökohdista viimeistään 30 päivänä
kesäkuuta 2017;
(b)
tiedonannon tämän päätöksen täytäntöönpanon
jatkamisesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018;
(c)
jälkiarviointikertomuksen viimeistään
31 päivänä joulukuuta 2021.
Päätelmiin liitetään tarvittaessa ehdotuksia tämän
päätöksen muuttamiseksi.
VII LUKU
Loppusäännökset
33 artikla
Siirtymäsäännös
1.
Toimia, jotka on aloitettu ennen 1 päivää
tammikuuta 2014 päätöksen 2007/162/EY[37]
nojalla, hallinnoidaan tarvittaessa edelleen kyseisen päätöksen mukaisesti.
2.
Jäsenvaltioiden on kansallisella tasolla
varmistettava esteetön siirtyminen pelastuspalvelun edellisen rahoitusvälineen
puitteissa toteutetuista toimista tämän päätöksen uusien säännösten mukaisesti
toteutettaviin toimiin.
34 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätökset 2007/162/EY, Euratom ja
2007/779/EY, Euratom. Päätöksen 2007/162/EY, Euratom 1–14 artiklaa sovelletaan
edelleen 31 päivään joulukuuta 2013 mainittu päivä mukaan luettuna,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 33 artiklan 1 kohdan soveltamista.
Viittauksia kumottuihin päätöksiin pidetään
viittauksina tähän päätökseen, ja niitä on tulkittava liitteessä olevan
vastaavuustaulukon mukaisesti.
35 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä
päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa
lehdessä.
Päätöksen 19–27 artiklaa (rahoitussäännökset)
sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen.
36 artikla
Osoitus
Tämä päätös on
osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin
puolesta                    Neuvoston puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
LIITE 1
Vastaavuustaulukko
 Neuvoston päätös 2007/162/EY, Euratom || Neuvoston päätös 2007/779/EY, Euratom || Tämä päätös
 1 artiklan 1 kohta ||   || _
 1 artiklan 2 kohta ||   || 1 artiklan 4 kohta
 1 artiklan 3 kohta ||   || _
 1 artiklan 4 kohta ||   || 2 artiklan 3 kohta
   || 1 artiklan 1 kohta || _
   || 1 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta || 1 artiklan 2 kohta
   || 1 artiklan 2 kohdan toinen alakohta || 1 artiklan 6 kohta
 2 artiklan 1 kohta ||   || 2 artiklan 1 kohta
 2 artiklan 2 kohta ||   || 2 artiklan 2 kohta
 2 artiklan 3 kohta ||   || 1 artiklan 7 kohta
   || 2 artiklan 1 kohta || _
   || 2 artiklan 2 kohta || 13 artiklan 1 kohdan a alakohta
   || 2 artiklan 3 kohta || 13 artiklan 1 kohdan c alakohta
   || 2 artiklan 4 kohta || 7 artiklan d alakohta
   || 2 artiklan 5 kohta || 7 artiklan a alakohta
   || 2 artiklan 6 kohta || 7 artiklan b alakohta
   || 2 artiklan 7 kohta || 7 artiklan c alakohta
   || 2 artiklan 8 kohta || 18 artiklan 1 kohta
   || 2 artiklan 9 kohta || 18 artiklan 2 kohta
   || 2 artiklan 10 kohta || 16 artiklan 7 kohta
   || 2 artiklan 11 kohta || _
 3 artikla || 3 artikla || 4 artikla
 4 artiklan 1 kohta ||   || 20 artikla
 4 artiklan 2 kohdan a alakohta ||   || 22 artiklan a alakohta
 4 artiklan 2 kohdan b alakohta ||   || 22 artiklan c alakohta ja 23 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohta
 4 artiklan 2 kohdan c alakohta ||   || 23 artiklan 1 kohdan d alakohta
 4 artiklan 3 kohta ||   || 23 artiklan 2 kohta
 4 artiklan 4 kohta ||   || 30 artiklan 1 kohdan j alakohta
   || 4 artiklan 1 kohta || 9 artiklan 1 kohta
   || 4 artiklan 2 kohta || 9 artiklan 2 kohta
   || 4 artiklan 3 kohta || 8 artiklan 1 ja 2 kohta
   || 4 artiklan 4 kohta || 9 artiklan 3 kohta
   || 4 artiklan 5 kohta || 9 artiklan 4 kohta
   || 4 artiklan 6 kohta || 9 artiklan 5 kohta
   || 4 artiklan 7 kohta || 9 artiklan 8 kohta
   || 4 artiklan 8 kohta || 9 artiklan 6 kohta
 5 artikla ||   || 24 artikla
   || 5 artiklan 1 kohta || 7 artiklan a alakohta
   || 5 artiklan 2 kohta || 7 artiklan b alakohta
   || 5 artiklan 3 kohta || 7 artiklan c alakohta
   || 5 artiklan 4 kohta || 7 artiklan d alakohta
   || 5 artiklan 5 kohta || 13 artiklan 1 kohdan a alakohta
   || 5 artiklan 6 kohta || _
   || 5 artiklan 7 kohta || 13 artiklan 1 kohdan d alakohta
   || 5 artiklan 8 kohta || 13 artiklan 1 kohdan e alakohta
   || 5 artiklan 9 kohta || 18 artikla
   || 5 artiklan 10 kohta || 7 artiklan e alakohta
   || 5 artiklan 11 kohta || 7 artiklan g alakohta
 6 artiklan 1 kohta ||   || 25 artiklan 1 kohta
 6 artiklan 2 kohta ||   || 25 artiklan 2 kohta
 6 artiklan 3 kohta ||   || 25 artiklan 3 kohdan toinen ja kolmas virke
 6 artiklan 4 kohta ||   || 25 artiklan 3 kohdan toinen ja kolmas virke
 6 artiklan 5 kohta ||   || 25 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke
 6 artiklan 6 kohta ||   || _
   || 6 artikla || 14 artikla
 7 artikla ||   || 28 artiklan 1 kohta
   || 7 artiklan 1 kohta || 15 artiklan 1 kohta
   || 7 artiklan 2 kohta || 15 artiklan 3 kohta
   || 7 artiklan 2 kohdan a alakohta || 15 artiklan 3 kohdan a alakohta
   || 7 artiklan 2 kohdan c alakohta || 15 artiklan 3 kohdan b alakohta
   || 7 artiklan 2 kohdan b alakohta || 15 artiklan 3 kohdan d alakohta
   || 7 artiklan 3 kohdan ensimmäinen ja kolmas virke || 15 artiklan 4 kohta ja 16 artiklan 5 kohta
   || 7 artiklan 4 kohta || 15 artiklan 5 kohta
   || 7 artiklan 5 kohta || _
   || 7 artiklan 6 kohta || 17 artiklan 4 kohdan ensimmäinen virke
 8 artikla ||   || 26 artikla
   || 8 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta || 16 artiklan 1 kohta
   || 8 artiklan 1 kohdan toinen alakohta || 16 artiklan 6 kohdan ensimmäinen virke
   || 8 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta || _
   || 8 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta || _
   || 8 artiklan 2 kohta || 16 artiklan 3 kohta
   || 8 artiklan 3 kohta || _
   || 8 artiklan 4 kohdan a alakohta || 16 artiklan 2 kohdan a alakohta
   || 8 artiklan 4 kohdan b alakohta || 16 artiklan 2 kohdan c alakohta
   || 8 artiklan 4 kohdan c alakohta || 16 artiklan 2 kohdan d alakohta
   || 8 artiklan 4 kohdan d alakohta || 16 artiklan 2 kohdan e alakohta
   || 8 artiklan 5 kohta || 16 artiklan 8 kohta
   || 8 artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta || 17 artiklan 1 kohta ja 3 kohdan b alakohta
   || 8 artiklan 6 kohdan toinen alakohta || 17 artiklan 4 kohdan toinen virke
   || 8 artiklan 7 kohdan ensimmäinen alakohta || _
   || 8 artiklan 7 kohdan toinen alakohta || 16 artiklan 6 kohdan toinen virke
   || 8 artiklan 7 kohdan kolmas alakohta || 16 artiklan 9 kohta
   || 8 artiklan 7 kohdan neljäs alakohta || 16 artiklan 11 kohta
   || 8 artiklan 7 kohdan viides alakohta || _
   || 8 artiklan 8 kohta || 16 artiklan 10 kohta
   || 8 artiklan 9 kohdan a alakohta || 16 artiklan 12 kohta
   || 8 artiklan 9 kohdan b alakohta || 16 artiklan 13 kohta
 9 artikla ||   || 16 artiklan 6 kohta
   || 9 artikla || 18 artikla
 10 artikla ||   || 19 artiklan 3 kohta
   || 10 artikla || 28 artikla
 11 artikla ||   || _
   || 11 artikla || 29 artikla
 12 artiklan 1 kohta ||   || 27 artiklan 1 kohta
 12 artiklan 2 kohta ||   || _
 12 artiklan 3 kohta ||   || _
 12 artiklan 4 kohta ||   || _
 12 artiklan 5 kohta ||   || _
   || 12 artiklan 1 kohta || 30 artiklan 1 kohdan e alakohta
   || 12 artiklan 2 kohta || 30 artiklan 1 kohdan a alakohta
   || 12 artiklan 3 kohta || 30 artiklan 1 kohdan b alakohta
   || 12 artiklan 4 kohta || 30 artiklan 1 kohdan c alakohta
   || 12 artiklan 5 kohta || 30 artiklan 1 kohdan h alakohta
   || 12 artiklan 6 kohta || 30 artiklan 1 kohdan d alakohta
   || 12 artiklan 7 kohta || _
   || 12 artiklan 8 kohta || _
   || 12 artiklan 9 kohta || 30 artiklan 1 kohdan i alakohta
 13 artikla || 13 artikla || 31 artikla
 14 artikla ||   || 19 artikla
 15 artikla || 14 artikla || 32 artikla
   || 15 artikla || 34 artikla
 16 artikla ||   || 35 artiklan 2 kohta
 17 artikla || 16 artikla || 36 artikla
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ
RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
              1.1.    Ehdotuksen/aloitteen nimi
              1.2.    Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
              1.3.    Ehdotuksen/aloitteen
luonne
              1.4.    Tavoitteet

              1.5.    Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
              1.6.    Toiminnan
ja sen rahoitusvaikutusten kesto
              1.7.    Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)
2.           HALLINNOINTI
              2.1.    Seuranta-
ja raportointisäännöt
              2.2.    Hallinnointi-
ja valvontajärjestelmä
              2.3.    Toimenpiteet
petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET
              3.1.    Kyseeseen
tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
              3.2.    Arvioidut
vaikutukset menoihin
              3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin

              3.2.2. Arvioidut
vaikutukset toimintamäärärahoihin
              3.2.3. Arvioidut
vaikutukset hallintomäärärahoihin
              3.2.4. Yhteensopivuus
nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
              3.2.5. Ulkopuolisten
tahojen osallistuminen rahoitukseen
              3.3.    Arvioidut vaikutukset tuloihin
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS

1.
PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.
Ehdotuksen/aloitteen nimi

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston
päätökseksi unionin pelastuspalvelumekanismista

1.2.
Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[38]

Toimintalohko ja siihen liittyvä
toiminta/toiminnat:
23 03 – Pelastuspalvelun rahoitusväline

1.3.
Ehdotuksen/aloitteen luonne

¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai
valmistelutoimeen[39].

ü Ehdotus/aloite
liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen.

1.4.
Tavoitteet
1.4.1.
Komission monivuotinen strateginen tavoite
(monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista
ehdotus/aloite tukee

Päätöksellä perustetaan unionin pelastuspalvelumekanismi
tukemaan, koordinoimaan ja täydentämään jäsenvaltioiden toimia
pelastuspalvelualalla niiden järjestelmien tehostamiseksi, joiden tavoitteena
on luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ehkäisy ja niihin
valmistautuminen sekä avustustoimet.

1.4.2.
Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto
(toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä

Erityistavoite nro 1
saavuttaa
katastrofeja vastaan korkea suojelun taso ehkäisemällä tai vähentämällä katastrofien
vaikutuksia ja edistämällä ennaltaehkäisyn kulttuuria
Erityistavoite nro 2
TEHOSTAA
UNIONIN VALMIUSTILAA TOIMIA KATASTROFEISSA
Erityistavoite nro 3
EDISTÄÄ
NOPEITA JA TEHOKKAITA HÄTÄAPUTOIMIA SUURKATASTROFIN YHTEYDESSÄ TAI SELLAISEN
VÄLITTÖMÄSTI UHATESSA
Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä
23 03 –
Pelastuspalvelun rahoitusväline

1.4.3.
Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset

Selvitys siitä, miten
ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän
tilanteeseen
Ehdotuksen avulla
– unioni voi tukea, koordinoida ja
täydentää jäsenvaltioiden toimia pelastuspalvelualalla unionin
pelastuspalvelumekanismin, jäljempänä ’mekanismi’, välityksellä vuosien
2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen aikana myös erityisesti seuraavilla
tavoilla:
a) toimenpiteet katastrofien vaikutusten
ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi
b) toimet, joiden tarkoituksena on
parantaa EU:n avustusvalmiuksia katastrofien yhteydessä, myös EU:n
kansalaisille suunnatut valistustoimet
c) mekanismin puitteissa toteutettavat
katastrofiaputoimet.
Ehdotuksen avulla voidaan jatkaa
katastrofien ennaltaehkäisy-, valmius ja avustustoimia, joita koskee neuvoston
päätös 2007/779/EY, Euratom ja joita rahoitetaan pelastuspalvelun
rahoitusvälineestä (2007/162/EY, Euratom). Siihen sisältyvät jäsenvaltioiden
ennalta sitomiin resursseihin perustuvien eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien
perustaminen, Euroopan hätäapukeskuksen kehittäminen,
kuljetusjärjestelyjen vahvistaminen ja tehostaminen sekä jäsenvaltioille
riskinhallintasuunnitelmien kehittämiseen annettava tuki.

1.4.4.
Tulos- ja vaikutusindikaattorit

Selvitys siitä,
millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan
Erityistavoite: saavuttaa katastrofeja vastaan korkea suojelun
taso ehkäisemällä tai vähentämällä katastrofien vaikutuksia ja edistämällä
ennaltaehkäisyn kulttuuria
1. niiden jäsenvaltioiden lukumäärä,
joilla on kansalliset riskinarvioinnit ja katastrofiriskien
hallintasuunnitelmat
2. tietopohjan parantamiseksi
toteutettujen selvitysten ja hankkeiden lukumäärä
3. uusien tekniikkojen käyttöönotto
Erityistavoite: tehostaa unionin valmiustilaa
toimia katastrofeissa
1. vaaditun pätevyystason omaavien
asiantuntijoiden lukumäärä
2. koulutuksen ja harjoitusten lukumäärä
ja opetussuunnitelmaan sisältyvien kurssien lajit
3. henkilövaihtojen lukumäärä EU:n
koulutusverkossa
4. vapaaehtoiseen reserviin (hätäapuvalmiuksiin)
sidottujen resurssien lukumäärä ja laji
5. vapaaehtoiseen reserviin resursseja sitovien
jäsenvaltioiden lukumäärä
6. EU:n yhteisrahoituksen määrä vapaaehtoisen reservin
resursseista
7. kriittisissä valmiuksissa todettujen puutteiden
määrä ja laji
8. EU:n yhteisrahoituksella ja ilman sitä poistettujen
puutteiden määrä ja laji
9. komission jäsenvaltioiden tuella kehittämät hätäapuskenaariot
unionissa ja sen ulkopuolella tapahtuvia katastrofeja varten kattaen
mahdollisten suurkatastrofien koko luettelon
10. komission jäsenvaltioiden tuella kehittämä kattava
luettelo jäsenvaltioissa käytettävissä olevista resursseista ja analyysi niihin
liittyvistä puutteista
Erityistavoite: edistää nopeita ja tehokkaita
hätäaputoimia suurkatastrofin yhteydessä tai sellaisen välittömästi uhatessa
1. operaatioiden nopeus: aika avunpyynnöstä avun
käyttöönottoon paikalla sekä siihen, että arviointi-/koordinointiryhmät ovat
täysin toimintavalmiita
2. reservistä käyttöön otettujen resurssien suhde
jäsenvaltioiden tapauskohtaisiin lisätarjouksiin
3. kiireellisten ensisijaisten tarpeiden täyttämisaste
4. kuljetusavustusten ja ‑palvelujen määrä ja
koko
5. aika, joka kuluu yksittäisten
avustus-/palvelupyyntöjen käsittelyyn, ja rahoitusoperaatioiden käsittelyyn
kuluva kokonaisaika
6. EU:n yhteisrahoituksen määrä kuljetusoperaatioihin
(myös keskimääräinen rahoitusaste operaatiota kohden)
7. EU:n yhteisrahoituksen suhde kaikkiin
kuljetuskustannuksiin
8. vahinkoa kärsineille jäsenvaltioille myönnettyjen
avustusten/palvelujen lukumäärä ja kuljetuksiin osoitetun EU:n
yhteisrahoituksen kokonaismäärä

1.5.
Ehdotuksen/aloitteen perustelut
1.5.1.
Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan
lyhyellä tai pitkällä aikavälillä

EU:n
pelastuspalvelupolitiikka perustuu neuvoston päätökseen 2007/779/EY, Euratom,
jonka voimassaoloaikaa ei ole rajoitettu, ja neuvoston päätökseen 2007/162/EY,
Euratom. Viimeksi mainitulla päätöksellä on säädetty mekanismin puitteissa
toteutettavien toimien rahoituksesta. Sen voimassaolo päättyy vuoden 2013
lopussa.
Yksinkertaisuuden
vuoksi molemmat edellä mainitut säädökset on sulautettu yhteen
säädösehdotukseen, jolla pyritään parantamaan ja edelleen lujittamaan unionin
pelastuspalvelumekanismin toimintaa monivuotisen rahoituskehyksen kaudella
2014–2020.
Ehdotus
perustuu kahteen pelastuspalvelua koskevaan voimassa olevaan säädökseen sekä
vuonna 2010 julkaistuun tiedonantoon Kohti parempaa Euroopan katastrofiapua:
pelastuspalvelun ja humanitaarisen avun rooli. Lisäksi siinä otetaan
huomioon vuosien 2007–2009 pelastuspalvelulainsäädännön kattavassa arvioinnissa
yksilöidyt puutteet.
Ehdotuksella
pyritään tukemaan toimia, joilla arvioinnissa todetut puutteet voidaan poistaa.
Tärkeimmät toimet ovat
1)
Euroopan hätäapukeskuksen kehittäminen siten, että varmistetaan sen olevan
toimintavalmiudessa ympäri vuorokauden seitsemänä päivänä viikossa ja
palvelevan jäsenvaltioita ja komissiota mekanismin toimintaa varten
2)
siirtyminen reaktiivisesta ja tapauskohtaisesta koordinoinnista ennalta
suunniteltuun, ennalta järjestettyyn ja ennakoitavaan EU:n
pelastuspalvelujärjestelmään
3)
avustusvalmiuksissa olevien kriittisten puutteiden yksilöiminen ja poistaminen
4)
kuljetusten rahoituksen ja logistisen tuen parantaminen ja entistä
kustannustehokkaammat kuljetusoperaatiot ja
5) kansallisten riskinhallintasuunnitelmien ja EU:n laajuisen riskikatsauksen
kehittäminen.

1.5.2.
EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo

EU:n lisäarvo muodostuu seuraavista:
– ihmishenkien säästyminen, taloudellisten,
aineellisten ja ympäristövahinkojen vähentäminen
– pelastuspalvelutoiminnan koordinoinnin parantaminen,
kun kaikki avuntarjoukset kootaan seuranta- ja tiedotuskeskukseen vahinkoa
kärsineen valtion viranomaisten hyväksyntää varten
– kustannustehokkuus, kun vahinkoa kärsineen valtion
hyväksymä apu voidaan yhdistää muiden maiden tarjoamaan apuun
kuljetusmenettelyllä
– toiminnan tehostaminen valmiustason nousun ja
entistä johdonmukaisemman katastrofiriskien hallintapolitiikan myötä
– johdonmukainen ja tehokas avustustoiminta, kun
perustetaan nopea avustusvalmius, joka on valmiina auttamaan tarvittaessa
kaikkialla EU:ssa ja kolmansissa maissa
– EU:n katastrofiavun näkyvyyden lisääntyminen
– niukkojen resurssien entistä parempi hyödyntäminen
jakamalla EU:n rahoittamia resursseja.

1.5.3.
Vastaavista toimista saadut kokemukset

Nämä ehdotukset perustuvat seuraaviin:
– mekanismin puitteissa käsitellyistä hätätilanteista
saatu kokemus sen perustamisesta alkaen vuonna 2001
– ennaltaehkäisyn ja valmiustoimien alalla
vuodesta 2007 käynnistettyjen pyyntöjen puitteissa rahoitetuista
hankkeista saadut kokemukset
– vuonna 2008 käynnistetyn ehdotuspyynnön
(ehdotuspyyntö pilottihankkeesta jäsenvaltioiden välisen yhteistyön
edistämiseksi metsäpalojen torjunnassa) puitteissa rahoitetusta hankkeesta
saatu kokemus
– EU:n nopeaa avustusvalmiutta valmistelevan toimen
puitteissa rahoitetuista 17 hankkeesta ja kolmesta sopimuksesta saatu
kokemus
– Euroopan parlamentin 4. syyskuuta 2007 antama
päätöslauselma kesän luonnonkatastrofeista
– tiedonanto Euroopan unionin katastrofivalmiuksien
lujittamisesta (KOM(2008) 130)
– Euroopan parlamentin kannanotto
11. maaliskuuta 2008 kansalaisten varhaiseen varoittamiseen
katastrofitilanteissa
– Euroopan parlamentin päätöslauselma 19. kesäkuuta
2008 Euroopan unionin katastrofivalmiuksien lujittamisesta
– tiedonanto Luonnonkatastrofien ja ihmisen
aiheuttamien katastrofien ehkäisyyn sovellettava yhteisön lähestymistapa
KOM(2009) 82
– komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja
neuvostolle 26. lokakuuta 2010 Kohti parempaa Euroopan katastrofiapua:
pelastuspalvelun ja humanitaarisen avun rooli (KOM(2010) 600
lopullinen) ja tiedonanto Euroopan unionin katastrofivalmiuksien
lujittamisesta (KOM(2008) 130)
– arviointi pelastuspalvelumekanismin ja
pelastuspalvelun rahoitusvälineen soveltamisesta vuosina 2007–2009 (Komission
kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle SEC(2011) 1311 lopullinen),
mukana myös EU:n nopeaa avustusvalmiutta valmisteleva toimi,
10. marraskuuta 2011 (KOM(2011) 696).

1.5.4.
Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden
kanssa ja mahdolliset synergiaedut

Yhteensopiva seuraavien välineiden kanssa:
– neuvoston asetus (EY) N:o 1257/96, annettu
20 päivänä kesäkuuta 1996, humanitaarisesta avusta
– Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY)
N:o 1406/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan
meriturvallisuusviraston perustamisesta
– neuvoston asetus (EY) N:o 2012/2002, annettu
11 päivänä marraskuuta 2002, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston
perustamisesta
– Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY)
N:o 1717/2006, annettu 15 päivänä marraskuuta 2006,
vakautusvälineen perustamisesta

1.6.
Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto

ü Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan
kestoa ei ole rajattu.
Rahoitussäännösten voimassaoloaika on
rajoitettu:
–
ü Talousarviomääräraha kattaa kauden 1.1.2014–31.12.2020.
–
ü  Rahoitusvaikutukset alkavat 1.1.2014 ja päättyvät 31.12.2020 (maksuja
31.12.2022 saakka).

1.7.
Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[40]

ü komissio hallinnoi suoraan keskitetysti

¨ välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty
–
¨  toimeenpanovirastoille
–
¨  yhteisöjen perustamille elimille[41]

–
¨  kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun
tehtäviä hoitaville elimille
–
¨  henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka
nimetään varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä
¨ hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden
kanssa
¨ hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa
X hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten
järjestöjen kanssa YK:n elimet
Jos käytetään useampaa
kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava
lisätietoja.
Huomautukset:
Ei ole

2.
HALLINNOINTI
2.1.
Seuranta- ja raportointisäännöt

Ilmoitetaan
sovellettavat aikavälit ja edellytykset.
Näiden päätösten mukaista rahoitustukea saavia toimia
ja toimenpiteitä seurataan säännöllisesti.
Komissio valmistelee ja antaa Euroopan parlamentille
ja neuvostolle
– väliarviointikertomuksen viimeistään
30. kesäkuuta 2017
– tiedonannon tämän päätöksen täytäntöönpanon
jatkamisesta viimeistään 31. joulukuuta 2018
– jälkiarviointikertomuksen viimeistään
31. joulukuuta 2021.

2.2.
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä
2.2.1.
Todetut riskit

Jos lisävirkoja ei saada, henkilöstöpula saattaa
johtaa vaaraan, että ei voida
– vastata kaikkiin haasteisiin, jotka johtuvat
pelastuspalveluoperaatioiden lukumäärän lisääntymisestä, erityisesti, kun
otetaan huomioon hätäapukeskuksen aiempaa laajempi tehtävä ja poliittiset
vaatimukset
– kehittää/lisätä toimintoja
– hyödyntää/kehittää uusia teknisiä järjestelmiä,
joilla varmistetaan keskeytymätön toiminta
– vastata asianmukaisesti uhkaaviin pelastuspalvelun
hätätilanteisiin.

2.2.2.
Valvontamenetelmä(t)

 Tietoja sisäisestä valvontajärjestelmästä Säädösehdotusta varten on suunniteltu käytettäväksi olemassa olevaa sisäistä valvontajärjestelmää, jotta voidaan taata, että uuden välineen mukaisesti käytettävissä olevia varoja käytetään oikein ja asianomaisen lainsäädännön mukaisesti.   Nykyinen järjestelmä muodostuu seuraavasti: 1. Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosaston sisäinen valvontajärjestelmä (kolme henkilöä) keskittyy valvomaan pelastuspalvelualalla voimassa olevien hallintomenettelyjen ja lainsäädännön noudattamista. Tähän tarkoitukseen käytetään sisäisiä valvontanormeja. 2. Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosaston tilintarkastajat (kuusi tilintarkastajaa) tarkastavat välineen mukaisesti myönnetyt avustukset ja hankintasopimukset. 3. Ulkoiset yhteistyökumppanit arvioivat toiminnat.   Myös ulkoiset yksiköt voivat tarkastaa toimia: 1. OLAF (petosasiat) 2. tilintarkastustuomioistuin. Nykyinen valvontajärjestelmä on suunniteltu säilytettäväksi. Kun välineestä myönnettävä rahoitus lisääntyy, voitaisiin ennakoida valvonnan painottamista entistä enemmän pelastuspalveluun, jotta välineen menot voidaan asianmukaisesti tarkastaa.   Arvio kustannuksista ja hyödyistä Sisäisen tarkastuksen arvioidut toimintakustannukset säädösehdotuksen osalta on arvioitu 19 000 euroksi (127 000 euroa *3*0.05), jos viisi prosenttia käytettävissä olevasta työajasta osoitetaan pelastuspalveluun.   Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosastolla on tällä hetkellä kuusi tilintarkastajaa. Edellyttäen, että he käyttävät viisi prosenttia työajastaan tarkastamalla uudesta pelastuspalvelun rahoitusvälineestä rahoitettuja/yhteisrahoitettuja toimia, se merkitsisi, että ulkoisen tarkastuksen kustannukset olisivat noin 38 000 euroa. Kokemus osoittaa, että valvonnan hyötyjen olisi oltava merkittävämpiä kuin kustannukset ja varmistettava voimassa olevien sääntöjen hyvä noudattaminen. Aiemmat tarkastukset ovat johtaneet EU:n kokonaisrahoitusosuuden pienenemiseen, kun on vähennetty kustannukset, jotka eivät ole kelpoisia saamaan yhteisrahoitusta.   Arvio sääntöjen noudattamatta jättämisen odotetusta riskitasosta Kuten voimassa olevasta välineestä yhteisrahoitettujen hankkeiden aiemmat tarkastukset ovat osoittaneet, on olemassa riski, että varoja käytetään epäasianmukaisesti. Tästä syystä on kohtuullista ehdottaa, että nykyistä järjestelmää sovelletaan myös tuleviin toimiin. Kun otetaan huomioon käytettävissä olevien varojen aiempaa suurempi määrä, saattaa olla tarpeen lisätä ulkoisten tilintarkastajien käyttöä. Arvioitu sääntöjen noudattamistaso lienee 98 prosenttia (virhemahdollisuus alle kaksi prosenttia).

2.3.
Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien
ehkäisemiseksi

Ilmoitetaan käytössä
olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet.
Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden
pääosasto laatii jatkossakin petostentorjuntastrategiansa
24. kesäkuuta 2011 hyväksytyn komission uuden petostentorjuntastrategian
(CAFS) pohjalta varmistaakseen muun muassa, että
humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden
pääosaston sisäiset petostentorjuntaan liittyvät tarkastukset ovat täysin
CAFS:n mukaisia
humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden
pääosaston petosriskien hallintamalli on suunnattu tunnistamaan petosriskialat
ja riittävät vastatoimet
EU:n varojen käyttöön kolmansissa maissa käytettävät
järjestelmät mahdollistavat asiaankuuluvien tietojen poimimisen niiden
hyödyntämiseksi petosriskien hallinnassa (esim. päällekkäinen rahoitus).
Tarvittaessa perustetaan verkostointiryhmiä ja otetaan
käyttöön asianmukaisia tietoteknisiä välineitä alaan liittyvien petosasioiden
analysoimiseksi.

3.
EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.
Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen
otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat

·      Talousarviossa jo olevat budjettikohdat
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero ja nimi || JM/EI-JM[42] || EFTA-mailta[43] || ehdokasmailta[44] || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 3 || 23 03 01 Pelastuspalvelu unionissa   || JM || KYLLÄ || KYLLÄ* || KYLLÄ || EI
 3 || 23 01 04 02 Pelastuspalvelu – Hallintomenot || EI-JM || KYLLÄ || EI || EI || EI
 4 || 23 03 06 Pelastuspalveluoperaatiot unionin ulkopuolisissa maissa || JM || KYLLÄ || KYLLÄ* || KYLLÄ* || EI
*
Välineeseen
voivat osallistua ehdokasmaat ja ETA-maat (Islanti, Liechtenstein ja Norja).
·      Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat
Monivuotisen
rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrärahalaji || Rahoitusosuudet
 Numero  [Otsake …………………………………….] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.
Arvioidut vaikutukset menoihin
3.2.1.
Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin

milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Numero || Otsake 3 Turvallisuus ja kansalaisuus
 PO: ECHO – Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosasto ||   ||   || 2014[45] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 ja näitä seuraavat vuodet || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 03 01 Pelastuspalvelu unionissa || Sitoumukset || 36,4 || 37,4 || 38,4 || 38,4 || 39,4 || 40,4 || 41,4 || Ei ole || 271,8
 Maksut || 30 || 34 || 34 || 34 || 35 || 35 || 35 || 34,8 || 271,8
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[46] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 01 04 02 – Hallintomenot ||   || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || Ei ole || 4,2
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 3 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 37 || 38 || 39 || 39 || 40 || 41 || 42 || Ei ole || 276
 Maksut || 30,6 || 34,6 || 34,6 || 34,6 || 35,6 || 35,6 || 35,6 || 34,8 || 276
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Numero || Otsake 3 Globaali Eurooppa
 PO: ECHO – Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosasto ||   ||   || 2014[47] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 ja näitä seuraavat vuodet || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 03 06 Pelastuspalveluoperaatiot unionin ulkopuolisissa maissa || Sitoumukset || 32 || 33 || 33 || 34 || 34 || 35 || 36 || Ei ole || 237
 Maksut || 25 || 30 || 30 || 31 || 31 || 32 || 33 || 25 || 237
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 32 || 33 || 33 || 34 || 34 || 35 || 36 ||   || 237
 Maksut || 25 || 30 || 30 || 31 || 31 || 32 || 33 || 25 || 237
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 69 || 71 || 72 || 73 || 74 || 76 || 78 || Ei ole || 513
 Maksut || 55 || 64 || 64 || 65 || 66 || 67 || 68 || 64 || 513
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (viitemäärä) || Sitoumukset || 69 || 71 || 72 || 73 || 74 || 76 || 78 || Ei ole || 513
 Maksut || 55 || 64 || 64 || 65 || 66 || 67 || 68 || 64 || 513
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || 5 || Hallinto
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
 PO: ECHO – Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosasto ||
  Henkilöresurssit || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 48,314
  Muut hallintomenot || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 4,2
 ECHO – Humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosasto YHTEENSÄ || Määrärahat ||   7,502   || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 52,514
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 7,502   || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 52,514
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 ja näitä seuraavat vuodet || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 76,502 || 78,502 || 79,502 || 80,502 || 81,502 || 83,502 || 85,502 || Ei ole || 565,514
 Maksut || 62,502 || 71,502 || 71,502 || 72,502 || 73,502 || 74,502 || 75,502 || 64,000 || 565,514

3.2.2.
Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin

–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja.
–
ü  Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti:
Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin
tarkkuudella)
 Tavoitteet ja tuotokset   ò ||   ||   || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || Vuosi 2018 || Vuosi 2019 || Vuosi 2020 || YHTEENSÄ
 TUOTOKSET
 Tyyppi[48] || Keskimäär. kustannukset || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lkm. yhteensä || Kustannukset yhteensä
 ERITYISTAVOITE nro 1 – Ennaltaehkäisy[49] … ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rahoitettujen ennaltaehkäisyhankkeiden lkm. || Avustussopimukset || 0,3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 70 || 21
 Tutkimukset || Hankintasopimusten lkm. || 0,1 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 5 || 0,5 || 35 || 3,5
 Välisumma erityistavoite nro 1 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 15 || 3,5 || 105 || 24,5
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERITYISTAVOITE N:o 2 – Valmius ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rahoitettujen valmiushankkeiden lkm. (myös koulutus ja harjoitukset) || Avustus- ja hankintasopimukset || 0,5 || 50 || 25 || 54 || 27 || 56 || 28 || 58 || 29 || 60 || 30 || 64 || 32 || 62 || 31 || 404 || 202
 Ennakkovaroitusjärjestelmät || Hallintojärjestelyjen lkm. || 0,4 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 35 || 14
 Hätäapuvalmius || Avustus- ja hankintasopimusten lkm. || 1 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 19 || 19 || 115 || 115
 Välisumma erityistavoite nro 2 || 71 || 43 || 75 || 45 || 77 || 46 || 79 || 47 || 81 || 48 || 85 || 50 || 86 || 52 || 554 || 331
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERITYISTAVOITE nro 3 – Avustustoimet[50] … ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Asiantuntijoiden lähettäminen || Hankintasopimusten lkm. || 0,005 || 200[51] || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 1400 || 7
 Kuljetusoperaatioiden lkm. EU:ssa || Avustus-/palvelusopimus || 0,250 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 2 || 0,5 || 14 || 3,5
 Kuljetusoperaatioiden lkm. EU:n ulkopuolella || Avustus-/palvelusopimus || 0,3 || 70[52] || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 490 || 147
 Välisumma erityistavoite nro 3 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 272 || 22,5 || 1904 || 157,5
 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || 358 || 69 || 362 || 71 || 364 || 72 || 366 || 73 || 368 || 74 || 372 || 76 || 373 || 78 || 2563 || 513
   ||

3.2.3.
Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.
Yhteenveto

–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
–
ü  Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti:
milj. euroa (kolmen desimaalin
tarkkuudella)
   || 2014 [53] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 48,314
 Muut hallintomenot || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 3.85
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 52,164
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[54] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muut hallintomenot || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 4,2
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 YHTEENSÄ || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 56,364

3.2.3.2.
Henkilöresurssien arvioitu tarve
3.2.3.3.
¨      Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja.

–
ü  Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti:
arvio
kokonaislukuina (tai enintään yhden desimaalin tarkkuudella)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt)
 23 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) || 35 || 35 || 35 || 35 || 35 || 35 || 35
 XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Ulkopuolinen henkilöstö[55] (kokoaikaiseksi muutettuna)
 23 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 36 || 36 || 36 || 36 || 36 || 36 || 36
 XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [56] || –päätoimipaikassa[57] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – EU:n ulkopuolisissa edustustoissa ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muu budjettikohta (mikä?) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 YHTEENSÄ || 71 || 71 || 71 || 71 || 71 || 71 || 71
XX viittaa
kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon.
Henkilöresurssien tarve
katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.
Kuvaus henkilöstön
tehtävistä:
 Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Avustus- ja hankintasopimusten hallinnointi; toimintapolitiikan toteuttaminen ja seuranta; hallinnollinen tuki
 Ulkopuolinen henkilöstö || Hätäapukeskuksen toiminnan varmistaminen ympäri vuorokauden seitsemänä päivänä viikossa; tarvittava työ kentällä; hallinnollinen tuki

3.2.4.
Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen
rahoituskehyksen kanssa

–
ü  Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukainen.
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen
rahoitussuunnitelman muuttamista.
Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista
muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät
Uusi
monivuotinen rahoituskehys 2014–2020 tiedonannon Eurooppa 2020 ‑strategiaa
tukeva talousarvio (KOM(2011) 500 lopullinen) mukaisesti
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista
tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista.[58]
Selvitys tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös
kyseeseen tulevat rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät

3.2.5.
Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen

–
Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu
ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio):
määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin
tarkkuudella)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Yhteensä
 EFTA-maiden rahoitusosuudet budjettikohtaan 230301 + 230306[59] || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 4,550
 Pelastuspalvelumekanismiin osallistuvien kolmansien maiden rahoitusosuudet[60] || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,882
 Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 5,432

3.3.
Arvioidut vaikutukset tuloihin

–
ü  Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin.
–
¨  Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:
¨         vaikutukset omiin varoihin
¨         vaikutukset sekalaisiin tuloihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[61]
 vuosi n || vuosi n + 1 || vuosi n + 2 || vuosi n + 3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6)
 Momentti …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Vastaava(t) menopuolen
budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten
tulojen tapauksessa:
Selvitys tuloihin
kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä
[1]               EUVL L 314, 1.12.2007, s. 9.
[2]               EUVL L 71, 10.3.2007, s. 9.
[3]               KOM(2011) 696 lopullinen.
[4]               KOM(2011) 500 lopullinen.
[5]               KOM(2010) 600 lopullinen.
[6]               KOM(2009) 82 lopullinen.
[7]               EUVL C 115, 4.5.2010, s. 1.
[8]               KOM(2010) 673 lopullinen.
[9]               EUVL L 314, 1.12.2007, s. 9.
[10]             EUVL L 71, 10.3.2007, s. 9.
[11]             EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1.
[12]             KOM(2010) 600 lopullinen.
[13]             Sidosryhmille järjestettiin yleiset kokoukset 6.
huhtikuuta ja 17. kesäkuuta 2011. Kokouksiin oli kutsuttu 600 sidosryhmää,
ja kussakin kokouksessa oli noin 120 osallistujaa. Kansallisten
pelastuspalveluviranomaisten pääjohtajat kokoontuivat Budapestissä 23.–25.
toukokuuta 2011.
[14]             KOM(2010) 673 lopullinen.
[15]             15520/08.
[16]             15874/10.
[17]             CECIS helpottaa viestintää MIC:n ja kansallisten
viranomaisten välillä, mikä tekee katastrofiaputoimista entistä nopeampia ja
tehokkaampia.
[18]             KOM(2011) 500 lopullinen.
[19]             EYVL L 297, 15.11.2001, s. 7.
[20]             EUVL L 314, 1.12.2007, s. 9.
[21]             EUVL L 71, 10.3.2007, s. 9.
[22]             EYVL L 327, 21.12.1999, s. 53.
[23]             KOM (2009) 82 lopullinen.
[24]             EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1.
[25]             EUVL C 25, 30.1.2008, s. 1.
[26]             EUVL C 317, 12.12.2008, s. 6.
[27]             EUVL L 55, 16.2.2003, s. 13.
[28]             EUVL L 327, 24.11.2006, s. 1.
[29]             EUVL L 404, 30.12.2006, s. 39.
[30]             EUVL L 58, 24.2.2007, s. 1.
[31]             EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1.
[32]             EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
[33]             EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1.
[34]             EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2.
[35]             EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.
[36]             EUVL L
[37]             EUVL L 71, 10.3.2007, s. 9.
[38]             ABM: toimintoperusteinen johtaminen – ABB:
toimintoperusteinen budjetointi.
[39]             Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49
artiklan 6 kohdan a ja b alakohdassa.
[40]             Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[41]             Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen
185 artiklassa.
[42]             JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat
määrärahat.
[43]             EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto.
[44]             Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset
ehdokasmaat.
[45]             Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[46]             Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[47]             Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[48]             Tuotokset ovat tuloksena olevia tuotteita ja palveluita
(esim. rahoitettujen opiskelijavaihtojen määrä tai rakennetut tiekilometrit).
[49]             Kuten kuvattu kohdassa 1.4.2
"Erityistavoitteet".
[50]             Kuten kuvattu kohdassa 1.4.2
"Erityistavoitteet".
[51]             Perustuu arvioon 20 katastrofia vuodessa ja
keskimäärin kymmenen asiantuntijaa katastrofia kohden.
[52]             Perustuu arvioon seitsemän lentoa EU:n ulkopuolista katastrofia
kohden ja keskimäärin kymmenen katastrofia vuodessa.
[53]             Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[54]             Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[55]             Sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö,
nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa, paikalliset
toimihenkilöt ja kansalliset asiantuntijat.
[56]             Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).
[57]             Etenkin rakennerahastot, Euroopan
maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan
kalatalousrahasto.
[58]             Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta.
[59]             Vuonna 2011 maksettujen osuuksien perusteella.
[60]             Vuonna 2011 maksettujen osuuksien perusteella (tuolloin
mukana vain Kroatia).
[61]             Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on
ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja
vastaava 25 prosentin osuus.