               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 6.7.2018
            COM(2018) 530 final
            2018/0279(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Haagissa 25. lokakuuta 1980 tehdyllä, yksityisoikeuden alaa koskevalla yleissopimuksella kansainvälisestä lapsikaappauksesta (jäljempänä ’vuoden 1980 yleissopimus’) pyritään palauttamaan ennalleen aiemmin vallinnut tilanne eli varmistamaan, että lapsi, joka on luvattomasti viety toiseen valtioon tai jätetty palauttamatta toisesta valtiosta, palautetaan pikaisesti asuinvaltioonsa. Yleissopimuksen on tähän mennessä ratifioinut 98 maata, joiden joukossa ovat myös kaikki EU:n jäsenvaltiot, ja sen toiminta perustuu sopimuspuolten nimeämien keskusviranomaisten väliseen yhteistyöhön.

                  Lapsikaappauksien estäminen on olennainen osa EU:n politiikkaa, jonka tavoitteena on edistää lapsen oikeuksia. Sen vuoksi Euroopan unioni pyrkii kansainvälisellä tasolla aktiivisesti parantamaan vuoden 1980 yleissopimuksen soveltamista ja kehottaa myös kolmansia valtioita liittymään sopimukseen.

                  Valko-Venäjä talletti vuoden 1980 yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 12. tammikuuta 1998. Yleissopimus tuli Valko-Venäjällä voimaan 1. huhtikuuta 1998.

                  Vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa Valko-Venäjän ja 24 EU:n jäsenvaltion välillä. Ainoastaan Itävalta, Luxemburg, Romania ja Tanska eivät ole vielä hyväksyneet Valko-Venäjän liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen.

                  Uzbekistan talletti vuoden 1980 yleissopimusta koskevan liittymiskirjan 31. toukokuuta 1999. Yleissopimus tuli Uzbekistanissa voimaan 1. elokuuta 1999.

                  Vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa Uzbekistanin ja 24 EU:n jäsenvaltion välillä. Ainoastaan Itävalta, Luxemburg, Romania ja Tanska eivät ole vielä hyväksyneet Uzbekistanin liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen.

                  Vuoden 1980 yleissopimuksen 38 artiklan 4 kohdassa määrätään, että yleissopimusta sovelletaan vain liittyjävaltion ja sellaisten sopimusvaltioiden välisissä suhteissa, jotka ovat antaneet selityksen liittymisen hyväksymisestä.

                  Komissio pyysi asiasta lausuntoa Euroopan unionin tuomioistuimelta, joka vahvisti EU:n yksinomaisen toimivallan hyväksyä kolmannen valtion liittyminen vuoden 1980 yleissopimukseen.

                  Euroopan unionin tuomioistuimen 14. lokakuuta 2014 antamassa lausunnossa 1/13 vahvistetaan, että sen hyväksyminen, että kolmas valtio liittyy Haagissa vuonna 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta, kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

                  Tuomioistuimen mukaan on tarpeen vahvistaa, että asiassa sovelletaan yhtenäisiä sääntöjä EU:ssa ja vältetään tilanne, jossa jäsenvaltiot toimivat eri tavoin (eriytetty yhdentyminen).

                  Euroopan unionilla on yksinomainen ulkoinen toimivalta kansainvälisissä lapsikaappausasioissa, joten päätös siitä, hyväksytäänkö Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittyminen yleissopimukseen, on tehtävä EU:n tasolla neuvoston päätöksellä. Sen vuoksi Itävallan, Luxemburgin ja Romanian olisi Euroopan unionin edun mukaisesti annettava selitys Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen hyväksymisestä.

                  Jos Itävalta, Luxemburg ja Romania hyväksyvät Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen, vuoden 1980 yleissopimusta voitaisiin soveltaa Valko-Venäjän ja Uzbekistanin ja kaikkien EU:n jäsenvaltioiden paitsi Tanskan välillä.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Vuoden 1980 yleissopimus vastaa kansainvälisten lapsikaappausten osalta neuvoston asetusta N:o 2201/2003 (joka tunnetaan Bryssel II a asetuksena), joka on EU:n oikeudellisen yhteistyön kulmakivi avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa.

                  Yksi asetuksen tärkeimmistä tavoitteista on estää lapsikaappaukset jäsenvaltioiden välillä ottamalla käyttöön menettelyjä, joilla varmistetaan lapsen pikainen palauttaminen tämän asuinjäsenvaltioon. Sen vuoksi Bryssel II a asetuksen 11 artiklaan on sisällytetty vuoden 1980 yleissopimuksessa vahvistettu menettely. Asetuksella myös täydennetään yleissopimusta. Lisäksi asetuksessa selvennetään joitakin seikkoja, muun muassa lapsen kuulemista, tuomion antamisen määräaikaa palauttamispyynnön jättämisen jälkeen ja lapsen palauttamatta jättämisen perusteita. Asetus sisältää myös säännöksiä, jotka koskevat eri jäsenvaltioissa annettuja ristiriitaisia palauttamista ja palauttamatta jättämistä koskevia tuomioita.

                  EU tukee kansainvälisesti kolmansien valtioiden liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen, jotta jäsenvaltiot voivat luottaa, että kansainvälisiin lapsikaappauksiin sovelletaan yhteistä sääntelykehystä.

                  Kesäkuun 2015 ja joulukuun 2017 välisenä aikana on jo annettu 14 neuvoston päätöstä
                     1
                  , joilla hyväksytään 20 kolmannen maan (Marokko, Singapore, Venäjän federaatio, Albania, Andorra, Seychellit, Armenia, Korean tasavalta, Kazakstan, Peru, Georgia, Etelä-Afrikka, Chile, Islanti, Bahama, Panama, Uruguay, Kolumbia, El Salvador ja San Marino) liittyminen vuoden 1980 yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Tämän ehdotuksen ilmeisenä yleisenä tavoitteena on suojella lapsen oikeuksia Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti. Vuoden 1980 yleissopimus luotiin suojelemaan lasta kaappausten haitallisilta vaikutuksilta ja varmistamaan, että lapsi pystyy ylläpitämään yhteyksiä kumpaankin vanhempaansa esimerkiksi turvaamalla tapaamisoikeuden käyttäminen.

                  On syytä mainita myös yhteys siihen, että sovittelun käyttöä perheasioita koskevien rajat ylittävien riita-asioiden ratkaisemisessa pyritään edistämään. Tietyistä sovittelun näkökohdista siviili- ja kauppaoikeuden alalla annettua direktiiviä
                     2
                   sovelletaan myös perheoikeuden alalla Euroopan yhteisellä oikeudenkäyttöalueella. Myös vuoden 1980 yleissopimuksella kannustetaan ratkaisemaan perheasioita koskevat riita-asiat sovintoteitse. Yksi vuoden 1980 yleissopimukseen perustuvista, kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin julkaisemista hyvien toimintatapojen oppaista käsittelee sovittelua lasta koskevien perhesuhteisiin liittyvien kansainvälisten riitojen ratkaisemisessa silloin, kun asia kuuluu yleissopimuksen soveltamisalaan. Opas on käännetty Euroopan komission aloitteesta kaikille EU:n virallisille kielille (englannin ja ranskan lisäksi) sekä arabiaksi tarkoituksena tukea vuoropuhelua sellaisten valtioiden kanssa, jotka eivät vielä ole ratifioineet yleissopimusta, ja löytää konkreettisia tapoja ratkaista kansainvälisistä lapsikaappauksista aiheutuvat ongelmat silloin, kun on kyse maista, jotka eivät ole ratifioineet yleissopimusta.
                     3

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Päätös koskee kansainvälistä sopimusta, joten sovellettava oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artikla yhdessä 81 artiklan 3 kohdan kanssa. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.

                  Asetus (EY) N:o 2201/2003 sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia, ja ne osallistuvat näin ollen tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

                  Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Ehdotuksen laatimisessa on noudatettu samaa asiaa koskevissa, jo hyväksytyissä neuvoston päätöksissä noudatettuja suuntaviivoja, eikä ehdotuksessa ylitetä sitä, mikä on tarpeen yhtenäisen EU:n toiminnan tavoitteen saavuttamiseksi kansainvälisissä lapsikaappauksissa, koska sillä varmistetaan, että Itävalta, Luxemburg ja Romania hyväksyvät tietyssä määräajassa Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 yleissopimukseen.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Itävalta, Luxemburg ja Romania ilmoittivat olevansa valmiit hyväksymään Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 yleissopimukseen komission kysyessä niiden mielipidettä.

                  Asiantuntijakokouksessa 18. huhtikuuta 2018 käydyissä keskusteluissa kävi ilmi, että jäsenvaltiot eivät – tässä vaiheessa – vastusta sitä, että Itävalta, Luxemburg ja Romania hyväksyvät Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 yleissopimukseen.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Komissio ja jäsenvaltioiden asiantuntijat olivat sitä mieltä, että kyseisten kolmansien maiden tilannetta ei tarvitse erikseen arvioida, koska vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa Valko-Venäjän ja Uzbekistanin ja 24 jäsenvaltion välillä.

               •Vaikutustenarviointi

                  Ehdotuksesta ei sen luonteen vuoksi ole tehty erityistä vaikutustenarviointia, kuten ei tehty niistä 14 vastaavasta vuosina 2015 ja 2017 hyväksytystä neuvoston päätöksestä, jotka koskevat useiden kolmansien maiden liittymistä vuoden 1980 yleissopimukseen. Joka tapauksessa Valko-Venäjän ja Uzbekistanin tilanteen arvioimista pidettiin turhana, koska vuoden 1980 yleissopimus on jo voimassa niiden ja 24 EU:n jäsenvaltion välillä ja koska Itävalta, Luxemburg ja Romania olivat valmiit hyväksymään niiden liittymisen yleissopimukseen.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ehdotetulla päätöksellä ei ole vaikutuksia talousarvioon.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Ehdotus koskee pelkästään luvan antamista Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle, jotta ne voivat hyväksyä Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 yleissopimukseen. Sen täytäntöönpanon valvonta rajoittuu siihen, että Itävalta, Luxemburg ja Romania noudattavat selityksen sanamuotoa ja selityksen tallettamisen määräaikaa sekä ilmoittavat selityksen tallettamisesta komissiolle kyseisen neuvoston päätöksen mukaisesti.

               2018/0279 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle annettavasta luvasta hyväksyä Euroopan unionin edun mukaisesti Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittyminen yksityisoikeuden alaa koskevaan vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 3 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan b alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon
                  4
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti Euroopan unioni on asettanut yhdeksi tavoitteekseen lapsen oikeuksien suojelun edistämisen. Toimenpiteet lasten suojelemiseksi luvattomilta poisviemisiltä tai palauttamatta jättämisiltä muodostavat olennaisen osan tätä toimintapolitiikkaa.

               (2)Neuvosto hyväksyi asetuksen (EY) N:o 2201/2003
                  5
               , jäljempänä ’Bryssel II a -asetus’, jolla pyritään suojelemaan lapsia luvattoman pois viemisen tai palauttamatta jättämisen haitallisilta vaikutuksilta ja jossa vahvistetaan menettelyt, joilla pyritään turvaamaan lapsen pikainen palauttaminen siihen valtioon, jossa lapsen asuinpaikka on, ja jolla pyritään varmistamaan tapaamisoikeus ja oikeus lapsen huoltoon.

               (3)Bryssel II a -asetus täydentää ja vahvistaa 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyä yksityisoikeuden alaa koskevaa Haagin yleissopimusta kansainvälisestä lapsikaappauksesta, jäljempänä ’vuoden 1980 Haagin yleissopimus’, jolla luodaan sekä sopimusvaltioiden että keskusviranomaisten välinen kansainvälinen velvoite- ja yhteistyöjärjestelmä ja jolla pyritään turvaamaan luvattomasti muihin valtioihin vietyjen tai muista valtioista palauttamatta jätettyjen lasten pikainen palauttaminen.

               (4)Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen osapuolia.

               (5)Unioni kannustaa kolmansia valtioita liittymään vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen ja tukee vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen asianmukaista täytäntöönpanoa osallistumalla yhdessä jäsenvaltioidensa kanssa muun muassa kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin säännöllisesti järjestämiin erityiskomissioihin.

               (6)Unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien valtioiden yhteisellä sääntelykehyksellä voitaisiin parhaiten ratkaista arkaluonteiset kansainväliset lapsikaappaukset.

               (7)Vuoden 1980 Haagin yleissopimuksessa määrätään, että sitä sovelletaan vain liittyjävaltion ja sellaisten sopimusvaltioiden välisissä suhteissa, jotka ovat antaneet selityksen liittymisen hyväksymisestä.

               (8)Vuoden 1980 Haagin yleissopimus ei salli alueellisten taloudellisen yhdentymisen järjestöjen, kuten unionin, liittyä siihen. Tämän vuoksi unioni ei voi liittyä kyseiseen yleissopimukseen eikä se voi tallettaa selitystä valtion liittymisen hyväksymisestä.

               (9)Euroopan unionin tuomioistuimen lausunnon 1/13 mukaisesti vuoden 1980 Haagin yleissopimuksen mukaiset selitykset liittymisen hyväksymisestä kuuluvat unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan.

               (10)Valko-Venäjä talletti vuoden 1980 yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 12 päivänä tammikuuta 1998. Yleissopimus tuli Valko-Venäjällä voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1998.

               (11)Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa, Luxemburgia, Romaniaa ja Tanskaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Valko-Venäjän liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Valko-Venäjä on hyväksynyt Bulgarian, Viron, Latvian, Liettuan ja Maltan liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Valko-Venäjän tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta, Luxemburg ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Valko-Venäjän liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (12)Uzbekistan talletti vuoden 1980 yleissopimusta koskevan liittymiskirjansa 31 päivänä toukokuuta 1999. Yleissopimus tuli Uzbekistanissa voimaan 1 päivänä elokuuta 1999.

               (13)Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot Itävaltaa, Luxemburgia, Romaniaa ja Tanskaa lukuun ottamatta ovat jo hyväksyneet Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Uzbekistan on hyväksynyt Bulgarian, Viron, Latvian, Liettuan ja Maltan liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen. Uzbekistanin tilanteen tarkastelu on osoittanut, että Itävalta, Luxemburg ja Romania voivat unionin edun mukaisesti hyväksyä Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen sen ehtojen mukaisesti.

               (14)Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle olisi näin ollen unionin edun mukaisesti annettava lupa tallettaa selityksensä Valko-Venäjän ja Uzbekistanin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymisestä tämän päätöksen mukaisesti. Unionin muut jäsenvaltiot ovat jo hyväksyneet Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen, ja sen vuoksi niiden ei tule enää tallettaa uutta selitystä liittymisen hyväksymisestä, sillä jo talletettu selitys on edelleen voimassa kansainvälisen julkisoikeuden nojalla.

               (15)Bryssel II a -asetus sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia, ja ne osallistuvat näin ollen tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               (16)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.
                     Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle annetaan lupa hyväksyä unionin edun mukaisesti Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittyminen 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta, jäljempänä ’vuoden 1980 Haagin yleissopimus’.

               2.
                     Itävallan, Luxemburgin ja Romanian on talletettava viimeistään … [kaksitoista kuukautta tämän päätöksen hyväksymisestä] Euroopan unionin edun mukaisesti seuraavasti muotoiltu selitys siitä, että se hyväksyy Valko-Venäjän ja Uzbekistanin liittymisen vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen:

               ”[JÄSENVALTION koko nimi] ilmoittaa hyväksyvänsä neuvoston päätöksen (EU) 2018/… mukaisesti, että Valko-Venäjä ja Uzbekistan liittyy 25 päivänä lokakuuta 1980 tehtyyn yksityisoikeuden alaa koskevaan Haagin yleissopimukseen kansainvälisestä lapsikaappauksesta.”

               3.
                     Itävallan, Luxemburgin ja Romanian on ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle siitä, että ne ovat tallettaneet Valko-Venäjän ja Uzbekistanin vuoden 1980 Haagin yleissopimukseen liittymisen hyväksymistä koskevat selityksensä, ja toimitettava komissiolle kyseisten selitysten tekstit kahden kuukauden kuluessa niiden tallettamisesta.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu Itävallalle, Luxemburgille ja Romanialle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Tähän mennessä on annettu 14 neuvoston päätöstä, joilla jäsenvaltioille annetaan lupa hyväksyä seuraavien maiden liittyminen vuoden 1980 yleissopimukseen: Andorra (neuvoston päätös (EU) 2015/1023, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2015); Seychellit (neuvoston päätös (EU) 2015/2354, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Venäjä (neuvoston päätös (EU) 2015/2355, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Albania (neuvoston päätös (EU) 2015/2356, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Singapore (neuvoston päätös (EU) 2015/1024, annettu 15 päivänä kesäkuuta 2015); Marokko (neuvoston päätös (EU) 2015/2357, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Armenia (neuvoston päätös (EU) 2015/2358, annettu 10 päivänä joulukuuta 2015); Korean tasavalta (neuvoston päätös (EU) 2016/2313, annettu 8 päivänä joulukuuta 2016); Kazakstan (neuvoston päätös (EU) 2016/2311, annettu 8 päivänä joulukuuta 2016); Peru (neuvoston päätös (EU) 2016/2312, annettu 8 päivänä joulukuuta 2016); Georgia ja Etelä-Afrikka (neuvoston päätös (EU) 2017/2462, annettu 18 päivänä joulukuuta 2017); Chile, Islanti ja Bahama (neuvoston päätös (EU) 2017/2424, annettu 18 päivänä joulukuuta 2017); Panama, Uruguay, Kolumbia ja El Salvador (neuvoston päätös (EU) 2017/2464, annettu 18 päivänä joulukuuta 2017); San Marino (neuvoston päätös (EU) 2017/2463, annettu 18 päivänä joulukuuta 2017).

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/52/EY, annettu 21 päivänä toukokuuta 2008, tietyistä sovittelun näkökohdista siviili- ja kauppaoikeuden alalla (EUVL L 136, 24.5.2008, s. 3).

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (4)

                        EUVL C , , s. .

                     (5)

                        Neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003, annettu 27 päivänä marraskuuta 2003, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta (EUVL L 338, 23.12.2003, s. 1).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.8.2018
            COM(2018) 576 final
            2018/0305(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa ja yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta Yhdistyneen kuningaskunnan kutsumiseen liittymään kyseisiin yleissopimuksiin

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN SISÄLTÖ

                  Tämä ehdotus koskee päätöstä tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20. toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden
                     11 sekakomiteassa ja yhteisestä passitusmenettelystä 20. toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa, jäljempänä ’sekakomiteat’, unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun asianomaisen sekakomitean on määrä antaa päätös Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, kutsumisesta liittymään tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta tehtyyn yleissopimukseen tai yhteisestä passitusmenettelystä tehtyyn yleissopimukseen, jäljempänä ’yleissopimukset’.

               2.EHDOTUKSEN TAUSTA

               2.1. Yleissopimukset

                  Yleissopimusten tarkoituksena on helpottaa tavaroiden liikkumista Euroopan unionin ja muiden sellaisten maiden välillä, jotka ovat yleissopimusten sopimuspuolia. Ne tulivat voimaan 1. tammikuuta 1988.

                  Euroopan unioni on yleissopimusten sopimuspuoli.

                  Yleissopimusten sopimuspuolina olevia maita, jotka eivät ole unionin jäseniä, kutsutaan yleissopimuksissa yhteistä passitusta soveltaviksi maiksi.

               2.2. Sekakomiteat

                  Sekakomiteoiden tehtävänä on hallinnoida yleissopimuksia ja varmistaa niiden asianmukainen täytäntöönpano. Sekakomiteat kutsuvat päätöksillä kolmansia maita liittymään yleissopimuksiin.

                  Sekakomiteoiden päätökset hyväksytään sopimuspuolten yhteisellä sopimuksella.

               2.3.Suunnitellut sekakomitean säädökset

               •Toimintatavan valinta

                  Tiedonannossa, jonka Euroopan komissio antoi vuonna 2001 Euroopan parlamentille ja neuvostolle strategiasta ehdokasmaiden valmistamiseksi liittymään yhteisestä passitusmenettelystä ja tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta vuonna 1987 tehtyihin EY:n ja EFTA:n yleissopimuksiin
                     22, sekä tiedonannossa, jonka Euroopan komissio antoi vuonna 2010 Euroopan parlamentille ja neuvostolle strategiasta tiettyjen naapurimaiden valmistamiseksi liittymään molempiin yleissopimuksiin
                     33, ja 14. huhtikuuta 2011 annetuissa neuvoston päätelmissä, joissa vahvistettiin kyseisten tiedonantojen mukainen menettelytapa, kaavaillaan useiden maiden tukemista niiden pyrkimyksissä liittyä mainittuihin yleissopimuksiin.

                  Yhdistynyt kuningaskunta on Euroopan unionin jäsenvaltiona soveltanut yleissopimuksia niiden voimantulosta eli vuodesta 1988 alkaen. Sillä on näin ollen riittävästi kokemusta yleissopimusten määräysten soveltamisesta, ja unionin jäsenvaltiona se täyttää vuosina 2001 ja 2010 annetuissa tiedonannoissa esitetyt tekniset kriteerit.

                  Kun Yhdistynyt kuningaskunta eroaa Euroopan unionista, yleissopimusten soveltaminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan lakkaa ilman eri toimenpiteitä, sillä ainoastaan unioni (eivätkä sen jäsenvaltiot) on niiden sopimuspuoli. Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen yleissopimusten erilliseksi sopimuspuoleksi helpottaa merkittävästi tavaroiden liikkuvuutta unionin, Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden yhteistä passitusta soveltavien maiden välillä.

                  Jos EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan neuvottelijoiden välillä sovitut siirtymäjärjestelyt tulevat voimaan osana erosopimusta, josta neuvotellaan parhaillaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisesti, kansainvälisiä sopimuksia, joiden osapuolena unioni on, mukaan lukien kyseiset yleissopimukset, sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa eropäivämäärästä alkaen 31. joulukuuta 2020 saakka. Tällaisessa tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisellä yleissopimuksiin olisi vaikutuksia vasta siitä päivästä alkaen, jona unionin oikeutta (nämä yleissopimukset mukaan luettuina) ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

                  Komissiota pyydetään hyväksymään tämä päätösehdotuksen luonnos ja toimittamaan se neuvostolle.

                  Sekakomiteoiden päätökset, joilla Yhdistynyt kuningaskunta kutsutaan liittymään yleissopimuksiin, tulevat sopimuspuolia sitoviksi niiden 2 artiklan mukaisesti, jonka mukaan ne tulevat voimaan hyväksymispäivänä (”Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään”).

                  Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevan yleissopimuksen 11 artiklan 3 kohdan ja yhteistä passitusmenettelyä koskevan yleissopimuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaan sopimuspuolet saattavat oman lainsäädäntönsä mukaisesti voimaan päätökset, jotka koskevat kolmansien maiden kutsumista liittymään yleissopimuksiin.

               3.UNIONIN PUOLESTA OTETTAVA KANTA

                  Ehdotettuna kantana on hyväksyä päätös, jolla kutsutaan Yhdistynyt kuningaskunta liittymään yleissopimuksiin, jotta niiden soveltaminen voi alkaa heti kun Yhdistynyt kuningaskunta eroaa unionista tai, jos EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan neuvottelijoiden välillä sovitut siirtymäjärjestelyt tulevat voimaan osana erosopimusta, josta neuvotellaan parhaillaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisesti, siitä päivästä alkaen, jona unionin oikeutta (nämä yleissopimukset mukaan luettuina) ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

                  Ehdotetun kannan tarkoituksena on helpottaa unionin, Yhdistyneen kuningaskunnan ja nykyisten yhteistä passitusta soveltavien maiden välistä kauppaa. Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisen yleissopimuksiin odotetaan tuovan merkittäviä ja tuntuvia hyötyjä kaupan alan toimijoille ja tullihallinnoille yksinkertaistamalla passitusmuodollisuuksia ja helpottamalla tavaroiden liikkumista.

                  Ehdotettu kanta on yhteisen kauppapolitiikan mukainen.

               4.OIKEUSPERUSTA

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

                  Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevan yleissopimuksen 11 artiklan 3 kohdan ja yhteistä passitusmenettelyä koskevan yleissopimuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaan sekakomiteat kutsuvat päätöksellään kolmannen maan, sellaisena kuin tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevan yleissopimuksen 1 artiklan 2 kohdassa ja yhteistä passitusmenettelyä koskevan yleissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetaan, liittymään yleissopimukseen.

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

                  Sekakomiteat ovat elimiä, jotka on perustettu sopimuksella eli tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevalla yleissopimuksella (10 artikla) ja yhteistä passitusmenettelyä koskevalla yleissopimuksella (14 artikla).

                  Päätökset, jotka sekakomiteoiden on määrä antaa, ovat säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Nämä päätökset ovat sitovia kansainvälisen oikeuden nojalla tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevan yleissopimuksen 15 artiklan ja yhteistä passitusmenettelyä koskevan yleissopimuksen 20 artiklan mukaisesti.

                  Vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ei ole kolmas maa, kun sekakomiteat tekevät kutsumista koskevan päätökseen, on unionin edun mukaista varmistaa, että se liittyy yleissopimuksiin erillisenä sopimuspuolena siitä päivästä alkaen, jona unionin oikeutta (nämä yleissopimukset mukaan luettuina) ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Näin ollen on tarpeen valmistella sekakomiteoiden päätökset, joilla hyväksytään kutsu liittyä näihin yleissopimuksiin, jotta Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulee erillinen sopimuspuoli viipymättä sen jälkeen, kun siitä tulee kolmas maa.

                  Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta yleissopimusten institutionaalisia rakenteita.

                  Tämän vuoksi ehdotettujen päätösten menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

                  SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

                  Menettelyjen yksinkertaistaminen, joka saadaan aikaan kutsumalla Yhdistynyt kuningaskunta liittymään yleissopimuksiin, koskee tehokkaita rajamuodollisuuksia. Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan.

                  Sen vuoksi ehdotettujen päätösten aineellisena oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotettujen päätösten oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2018/0305 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa ja yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta Yhdistyneen kuningaskunnan kutsumiseen liittymään kyseisiin yleissopimuksiin

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20 päivänä toukokuuta 1987 tehty yleissopimus
                  4
               4 ja yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehty yleissopimus
                  5
               5 jäljempänä ’yleissopimukset’, tehtiin Euroopan talousyhteisön, Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan, Islannin tasavallan, Norjan kuningaskunnan, Ruotsin kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välillä 20 päivänä toukokuuta 1987, ja ne tulivat voimaan 1 päivänä tammikuuta 1988.

               (2)Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, on ilmaissut halunsa liittyä yleissopimuksiin erillisenä sopimuspuolena siitä päivästä, jona yleissopimuksia ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (3)Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista koskevan yleissopimuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla kyseisellä yleissopimuksella perustettu sekakomitea voi hyväksyä päätöksiä, joilla kutsutaan kolmansia maita liittymään kyseiseen yleissopimukseen.

               (4)Yhteistä passitusmenettelyä koskevan yleissopimuksen 15 artiklan 3 kohdan nojalla kyseisellä yleissopimuksella perustettu sekakomitea voi hyväksyä päätöksiä, joilla kutsutaan kolmansia maita liittymään kyseiseen yleissopimukseen.

               (5)On aiheellista vahvistaa kyseisissä sekakomiteoissa unionin puolesta otettava kanta, koska päätökset Yhdistyneen kuningaskunnan kutsumisesta liittymään yleissopimuksiin erillisenä sopimuspuolena tulevat olemaan unionia sitovia.

               (6)Näillä yleissopimuksilla varmistetaan tehokkaat rajamuodollisuudet sopimuspuolten välisessä kaupassa.

               (7)Vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ei ole kolmas maa, kun sekakomiteat tekevät kutsumista koskevan päätöksen, on unionin edun mukaista varmistaa, että se liittyy yleissopimuksiin erillisenä sopimuspuolena siitä päivästä alkaen, jona unionin lainsäädäntöä (nämä yleissopimukset mukaan luettuina) ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

               (8)Molemmissa yleissopimuksissa määrätään, että sopimuspuoleksi kutsutun kolmannen maan on jätettävä liittymiskirja ja että liittyminen tulee voimaan liittymiskirjan jättämistä seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä.

               (9)Kun otetaan huomioon tämä aikataulu, on tarpeen valmistella sekakomiteoiden hyväksymistä varten päätökset, jotka koskevat kutsumista liittymään kyseisiin yleissopimuksiin, jotta Yhdistynyt kuningaskunta voi liittyä kyseisiin yleissopimuksiin viipymättä sen jälkeen, kun siitä tulee kolmas maa.

               (10)Yhdistyneen kuningaskunnan yleissopimuksiin liittymisen olisi tultava voimaan vasta siitä päivästä alkaen, jona Yhdistynyt kuningaskunta ei enää kuulu yleissopimusten soveltamisalaan Euroopan unionin jäsenvaltiona, tai, jos Euroopan unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat siirtymäjärjestelyistä, joiden yhteydessä yleissopimuksia sovellettaisiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, siitä päivästä alkaen, jona kyseisten siirtymäjärjestelyjen soveltaminen lakkaa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta Yhdistyneen kuningaskunnan kutsumiseen liittymään kyseiseen yleissopimukseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn kyseisen sekakomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta Yhdistyneen kuningaskunnan kutsumiseen liittymään kyseiseen yleissopimukseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn kyseisen sekakomitean päätösluonnokseen.

               3 artikla

               Kun Yhdistynyt kuningaskunta on täyttänyt yleissopimuksiin liittymistä koskevat tekniset edellytykset tai kun on annettu riittävät takeet siitä, että kyseiset tekniset ehdot täytetään ajoissa ennen päivää, jona yleissopimuksen soveltaminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sopimuspuolena alkaa, unionin edustaja 1 ja 2 artiklassa tarkoitetuissa sekakomiteoissa esittää ehdotukset päätöksiksi, joilla Yhdistynyt kuningaskunta kutsutaan liittymään yleissopimuksiin, ja äänestää näistä päätöksistä tämän päätöksen 1 ja 2 artiklan mukaisesti.

               4 artikla

               Kun tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamista käsittelevän EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomitean päätös sekä yhteistä passitusta käsittelevän EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomitean päätös on hyväksytty, ne julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               5 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  1 ”Common Transit Countries”, yhteistä passitusta soveltavat maat.

                     (2)
                  2 KOM(2001) 289 lopullinen.

                     (3)
                  3 KOM(2010) 668 lopullinen.

                     (4)
                  4 EYVL L 134, 22.5.1987, s. 2.

                     (5)
                  5 EYVL L 226, 13.8.1987, s. 2.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.8.2018
            COM(2018) 576 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa ja yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta Yhdistyneen kuningaskunnan kutsumiseen liittymään kyseisiin yleissopimuksiin

               LIITE

               Ehdotus: Tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetun sekakomitean päätös N:o.../2018,
                  annettu ...2018,

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kutsumisesta liittymään kyseiseen yleissopimukseen

               SEKAKOMITEA, joka

               Ottaa huomioon tavarakaupan muodollisuuksien yksinkertaistamisesta 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’yleissopimus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, on ilmaissut halunsa liittyä yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena siitä päivästä, jona yleissopimusta ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

               (2) Yhdistyneen kuningaskunnan sekä Euroopan unionin, Islannin tasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Norjan kuningaskunnan, Serbian tasavallan, Sveitsin valaliiton ja Turkin tasavallan väliseen kauppaan vaikuttavien muodollisuuksien yksinkertaistaminen helpottaisi Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa käytävää tavarakauppaa.

               (3) Tavarakaupan helpottamiseksi Yhdistynyt kuningaskunta on aiheellista kutsua liittymään yleissopimukseen.

               (4) Yhdistyneen kuningaskunnan yleissopimukseen liittymisen olisi tultava voimaan vasta siitä päivästä alkaen, jona Yhdistynyt kuningaskunta ei enää kuulu yleissopimuksen soveltamisalaan Euroopan unionin jäsenvaltiona, tai, jos Euroopan unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat siirtymäjärjestelyistä, joiden yhteydessä yleissopimusta sovellettaisiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, siitä päivästä alkaen, jona kyseisten siirtymäjärjestelyjen soveltaminen lakkaa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kutsutaan Yhdistynyt kuningaskuntaa liittymään yleissopimukseen sen 11 a artiklan mukaisesti siitä päivästä alkaen, jona se ei enää ole Euroopan unionin jäsenvaltio, tai päivästä, jona Euroopan unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä tehtyjen siirtymäjärjestelyjen, joiden yhteydessä yleissopimusta sovellettaisiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, soveltaminen lakkaa.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                  Sekakomitean puolesta

                  Puheenjohtaja

                  Philip Kermode

               Ehdotus: Yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetun sekakomitean päätös N:o.../2018,

               annettu ...2018,

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kutsumisesta liittymään kyseiseen yleissopimukseen

               SEKAKOMITEA, joka

               Ottaa huomioon yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen
                  2
               , jäljempänä ’yleissopimus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 3 kohdan e alakohdan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, on ilmaissut halunsa liittyä yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena siitä päivästä, jona yleissopimusta ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

               (2) Yhdistyneen kuningaskunnan sekä Euroopan unionin, Islannin tasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Norjan kuningaskunnan, Serbian tasavallan, Sveitsin valaliiton ja Turkin tasavallan välillä kuljetettaviin tavaroihin sovellettava yhteinen passitusmenettely helpottaisi tavaroiden liikkuvuutta Yhdistyneen kuningaskunnan ja näiden valtioiden välillä.

               (3) Tavaroiden liikkuvuuden helpottamiseksi Yhdistynyt kuningaskunta on aiheellista kutsua liittymään yleissopimukseen.

               (4) Yhdistyneen kuningaskunnan yleissopimukseen liittymisen olisi tultava voimaan vasta siitä päivästä alkaen, jona Yhdistynyt kuningaskunta ei enää kuulu yleissopimuksen soveltamisalaan Euroopan unionin jäsenvaltiona, tai, jos Euroopan unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat siirtymäjärjestelyistä, joiden yhteydessä yleissopimusta sovellettaisiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, siitä päivästä alkaen, jona kyseisten siirtymäjärjestelyjen soveltaminen lakkaa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kutsutaan Yhdistynyt kuningaskuntaa liittymään yleissopimukseen sen 15 a artiklan mukaisesti siitä päivästä alkaen, jona se ei enää ole Euroopan unionin jäsenvaltio, tai päivästä, jona Euroopan unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä tehtyjen siirtymäjärjestelyjen, joiden yhteydessä yleissopimusta sovellettaisiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, soveltaminen lakkaa.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Sekakomitean puolesta

                  Puheenjohtaja

                  Philip Kermode

                     (1)

                        EYVL L 134, 22.5.1987, s. 2.

                     (2)

                        EYVL L 226, 13.8.1987, s. 2.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 17.8.2018
            COM(2018) 598 final
            2018/0308(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta muutoksiin, jotka vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevä työryhmä (WP.15) on tehnyt vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADR) liitteisiin ja ADN-sopimuksen hallinnollinen komitea on tehnyt vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä sisävesikuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADN) liitteenä oleviin määräyksiin

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN SISÄLTÖ

               Ehdotetun neuvoston päätöksen tavoitteena on vahvistaa Euroopan unionin kanta vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADR) liitteisiin sekä vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä sisävesikuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADN) liitteenä oleviin määräyksiin tehtäviin muutoksiin, sellaisina kuin niitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019. Tämä liittyy sen odotusajan suunniteltuun päättymiseen, jonka aikana vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevän työryhmän, jäljempänä ”WP.15”, ja ADN-sopimuksen hallinnollisen komitean jäseninä olevat sopimuspuolet voivat vastustaa vuoden 2019 laitokseen ehdotettuja muutoksia.

               2.EHDOTUKSEN TAUSTA

                  Edellä mainituilla liitteillä ja määräyksillä, jotka yleisesti tunnetaan maantiekuljetusten osalta ADR-sopimuksen liitteinä ja sisävesikuljetusten osalta ADN-sopimukseen liitettyinä määräyksinä, säännellään vaarallisten aineiden maantie- ja sisävesikuljetuksia niiden Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) jäsenten välillä, jotka ovat myös ADR- ja ADN-sopimuksen sopimuspuolia.

                  Vaarallisten aineiden maantie- ja sisävesikuljetusten kehittäminen sekä unionissa että unionin ja sen naapurimaiden välillä on EU:n yhteisen liikennepolitiikan keskeinen osa, ja sen avulla varmistetaan, että kaikki teollisuudenalat, joilla tuotetaan tai käytetään ADR- ja ADN-sopimuksen mukaisesti vaarallisiksi luokiteltuja aineita, toimivat moitteettomasti. Näiden sopimusten mukauttaminen tekniikan ja tieteen kehitykseen on sen vuoksi olennaista, jotta kuljetusala ja siihen liittyvät teollisuudenalat voivat kehittyä talousketjussa. Muutoksilla pyritään mukauttamaan ADR- ja ADN-sopimukset YK:n mallimääräyksiin, mukaan lukien uudet määritelmät, luokitteluperusteet ja YK-numerot, pakkaus- ja merkintävaatimukset, sovellettavien standardien ja teknisten määräysten päivittäminen sekä tekstinlaadinnalliset korjaukset.

               Vaarallisten aineiden kuljetuksia koskevat kansainväliset määräykset vahvistetaan erilaisissa kansainvälisissä järjestöissä, kuten UNECEssa, Valtioiden välisessä kansainvälisten rautatiekuljetusten järjestössä (OTIF) ja Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestöissä. Koska sääntöjen on oltava keskenään yhteensopivia, tähän työhön osallistuvien järjestöjen kesken on kehitetty monimutkainen kansainvälinen järjestelmä koordinointia ja yhdenmukaistamista varten. Määräyksiä mukautetaan kahden vuoden sykleissä.

               2.1. Vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehty eurooppalainen sopimus (ADR)

               Vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADR) tarkoituksena on säännellä vaarallisten aineiden kansainvälisiä tiekuljetuksia UNECEn jäsenvaltioiden ja muiden ADR-sopimusta soveltavien maiden (ADR-sopimuksen osapuolten) välillä. Sopimus tuli voimaan 29. tammikuuta 1968. Euroopan unioni ei ole kyseisen sopimuksen osapuoli, vaikka kaikki sen jäsenvaltiot ovat kyseisen sopimuksen osapuolia.

               2.2. Vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä sisävesikuljetuksista tehty eurooppalainen sopimus (ADN)

               Vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä sisävesikuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADN) tarkoituksena on säännellä vaarallisten aineiden kansainvälisiä sisävesikuljetuksia ADN-sopimusta soveltavien UNECEn jäsenvaltioiden (ADN-sopimuksen osapuolten) välillä. Sopimus tuli voimaan 28. helmikuuta 2008. Euroopan unioni ei ole kyseisen sopimuksen osapuoli, vaikka sen jäsenvaltiosta 12 on kyseisen sopimuksen osapuolia.

               2.3. Vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevä työryhmä WP.15 ja ADN-sopimuksen hallinnollinen komitea; tehdyt päätökset ja jatkotoimet

               WP.15 sekä ADN-sopimuksen hallinnollinen komitea ja ADN-sopimuksen turvallisuuskomitea (WP.15/AC.2) ovat UNECEn alaisuuteen perustettuja elimiä, joissa päätetään ADR- ja ADN-sopimukseen tehtävistä muutoksista. Kyseiset elimet koostuvat ADR- ja ADN-sopimuksia soveltavien UNECEn jäsenvaltioiden edustajista. Kullakin ADR-sopimuksen osapuolella on yksi ääni.

                  WP.15:n sääntöjen ja työjärjestyksen VII luvun (”Äänestäminen”) mukaan työryhmässä ainoastaan täysjäsenillä on yksi ääni, ja sen päätökset tehdään pääasiassa yksimielisesti. Äänestys tapahtuu kädennostolla.

                  ADN-sopimuksen 17 artiklan 7 kohdan mukaan kullakin ADN-sopimuksen hallintokomitean kokouksessa edustettuna olevalla osapuolella on yksi ääni.

                  Kaksivuotiskaudella 2016–2018 hyväksyttyihin muutoksiin sisältyy mittava joukko tekniseen ja tieteen kehitykseen liittyviä mukautuksia.

                  Esimerkiksi vaarallisten tavaroiden luokittelusääntöjä selkeytettiin molemmissa sopimuksissa seuraavien osalta: testaustarkoituksiin käytettävät energeettiset aineet (kohta 2.1.4.3), esineiden luokittelu vaarallisia aineita sisältäviksi esineiksi (tarkemmin määrittelemättömät) (kohta 2.1.5) ja syövyttävät aineet (kohta 2.2.8.). Vaarallisten aineiden luetteloon lisättiin useita uusia kohtia luokasta UN 3535 (TOXIC SOLID, FLAMMABLE, INORGANIC, N.O.S.) (myrkyllinen kiinteä, helposti syttyvä, epäorgaaninen, tarkemmin määrittelemätön) luokkaan UN 3548 (ARTICLES CONTAINING MISCELLANEOUS DANGEROUS GOODS N.O.S.) (esineet, jotka sisältävät erilaisia vaarallisia aineita, tarkemmin määrittelemättömät). Myös uusia pakkausohjeita laadittiin, esimerkiksi pakkausohje P911 viallisille kennoille ja akuille (litiummetalliakut, litiumioniakut erikseen tai laitteen osana). Lisäksi muutettiin voimassa olevia pakkausmääräyksiä luvussa 3.3. Esimerkiksi erityistä säännöstä 392, jota sovelletaan moottoriajoneuvoihin asentamista varten suunniteltujen ja hyväksyttyjen, kaasua sisältävien polttoainekaasun säiliöjärjestelmien kuljetukseen, muutettiin ottamalla huomioon asiaa koskevat normit ja määräykset, mukaan lukien vetykäyttöisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä ja direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta 14 päivänä tammikuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) 79/2009
                     1
                   ja vetykäyttöisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 79/2009 täytäntöönpanosta 26 päivänä huhtikuuta 2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 406/2010
                     2
                  . Liikennemuotokohtaisten muutosten osalta ADR-sopimuksessa otettiin käyttöön kiinnittämistä koskevia uusia sääntöjä. ADN-sopimuksen osalta otetaan käyttöön luokittelut, jotka koskevat räjähdyssuojausta vaativia vyöhykkeitä säiliöaluksissa ja varusteluokkia, jotta tällaisiin aluksiin sovellettavat vaatimukset mukautettaisiin voimassa oleviin direktiivin 2014/34/EU
                     3
                   vaatimuksiin.

               Näiden muutosten valmistelun aikana on kuultu useita julkisen ja yksityisen sektorin asiantuntijoita. Muutosten valmistelun aikana on järjestetty seuraavat tekniset kokoukset:

               –YK:n talous- ja sosiaalineuvoston (ECOSOC) vaarallisten aineiden kuljetusta käsittelevän asiantuntijoiden alakomitean (SCETDG)

               (1)47. kokous Genevessä 22.–26. kesäkuuta 2015,

               (2)48. kokous Genevessä 30. marraskuuta – 9. joulukuuta 2015,

               (3)49. kokous Genevessä 27. kesäkuuta – 7. heinäkuuta 2016,

               (4)50. kokous Genevessä 28. marraskuuta – 6. joulukuuta 2016;

               –UNECEn ja OTIF:n yhteiset kokoukset RID-asiantuntijakomitean ja vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevän työryhmän (WP.15/AC.1)

               (1)syksyn 2016 kokous Genevessä 19.–23. syyskuuta 2016,

               (2)kevään 2017 kokous Bernissä 13.–17. maaliskuuta 2017,

               (3)syksyn 2017 kokous Genevessä 19.–29. syyskuuta 2017,

               (4)kevään 2017 kokous Bernissä 12.–16. maaliskuuta 2018;

               –ADR-sopimuksen osalta WP.15:n

               (1)101. kokous Genevessä 8.–10. marraskuuta 2016,

               (2)102. kokous Genevessä 8.–12. toukokuuta 2017,

               (3)103. kokous Genevessä 6.–10. marraskuuta 2017,

               (4)104. kokous Genevessä 15.–17. toukokuuta 2018;

               –ADN-sopimuksen osalta ADN-sopimuksen turvallisuuskomitean (WP.15/AC.2)

               (1)29. kokous Genevessä 22.–26. elokuuta 2016,

               (2)30. kokous Genevessä 23.–27. tammikuuta 2017,

               (3)31. kokous Genevessä 28.–31. elokuuta 2017,

               (4)32. kokous Genevessä 22.–26. tammikuuta 2018;

               –ADN-sopimuksen hallinnollinen komitean

               (1)20. kokous Genevessä 26. tammikuuta 2018.

               Asiantuntijakomiteat ovat analysoineet ja käsitelleet yksittäiset muutosehdotukset näissä kokouksissa. Useimmissa tapauksissa suositeltavasta toimintatavasta on sovittu yksimielisesti. Joitakin ehdotuksia on suositellut asiantuntijoiden enemmistö.

                  ADR-sopimuksen osalta WP.15 teki ehdotuksista päätöksen jokaisessa edellä mainitussa kokouksessa. ADR-sopimuksen hallinnollinen komitea teki päätökset muutoksista 20. kokouksessaan Genevessä 26. tammikuuta 2018.

                  ADR-sopimuksen 14 artiklan mukaan kun WP.15 on tehnyt päätöksen, ADR-sopimuksen liitteitä koskeva muutosehdotus katsotaan hyväksytyksi, ellei kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri on saattanut sen tiedoksi, vähintään yksi kolmasosa sopimuspuolista tai viisi sopimuspuolta, jos yksi kolmasosa ylittää tämän määrän, ole kirjallisesti ilmoittanut pääsihteerille vastustavansa muutosehdotusta.

                  ADN-sopimuksen 20 artiklan mukaan kun ADN-sopimuksen hallinnollinen komitea on tehnyt päätöksen, ADN-sopimuksen liitteitä koskeva muutosehdotus katsotaan hyväksytyksi, ellei kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri on saattanut sen tiedoksi, vähintään yksi kolmasosa sopimuspuolista tai viisi sopimuspuolta, jos yksi kolmasosa ylittää tämän määrän, ole kirjallisesti ilmoittanut pääsihteerille vastustavansa muutosehdotusta.

                  WP.15:n hyväksymät muutokset, sellaisina kuin ne esitetään tämän ehdotuksen liitteeseen sisältyvissä asiakirjoissa, lähetettiin Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille, jotta niistä voitiin ilmoittaa ADR-sopimuksen osapuolille 1. heinäkuuta 2018 hyväksymistä varten ADR-sopimuksen 14 artiklassa esitetyn menettelyn mukaisesti. Muutokset asetetaan myös saataville verkossa
                     4
                  .

                  Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri ilmoitti ADN-sopimuksen osapuolille ADN-sopimuksen hallinnollisen komitean hyväksymät muutokset, sellaisena kuin ne esitetään tämän ehdotuksen liitteeseen sisältyvissä asiakirjoissa, 1. heinäkuuta 2018 hyväksymistä varten ADN-sopimuksen 20 artiklassa esitetyn menettelyn mukaisesti. Muutokset myös asetetaan saataville verkossa
                     5
                  .

                  Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri voi tallettajan ominaisuudessa 1. lokakuuta 2018 saakka vastaanottaa vastalauseita, jotka koskevat 2.3. kohdassa mainituissa kokouksissa hyväksyttyjä muutoksia ADR- ja ADN-sopimuksiin.

                  Jos sopimuspuolet eivät esitä riittävää määrää vastalauseita, tässä ehdotuksessa tarkoitettujen muutosten on määrä tulla voimaan 1. tammikuuta 2019, jolloin niistä tulee sitovia.

               3. UNIONIN PUOLESTA ESITETTÄVÄ KANTA

               3.1. Tausta

                  Euroopan unioni ei ole ADR-sopimuksen eikä ADN-sopimuksen osapuoli. Se, ettei unioni osallistu kyseessä olevaan kansainväliseen sopimukseen, ei estä sitä käyttämästä toimivaltaansa vahvistamalla toimielintensä välityksellä kannan, joka esitetään sen puolesta kyseisellä sopimuksella perustetussa elimessä erityisesti niiden jäsenvaltioiden välityksellä, jotka ovat kyseisen sopimuksen osapuolia ja toimivat yhdessä unionin edun mukaisesti (ks. asia C-399/12, Saksa v. neuvosto, 52 kohta, ja mainittu oikeuskäytäntö).

                  Tällä hetkellä ADR-sopimuksessa on 50 sopimuspuolta, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat kyseisen sopimuksen osapuolia. ADN-sopimuksessa on 17 sopimuspuolta, ja EU:n jäsenvaltioista 12 on kyseisen sopimuksen osapuolia.

                  Euroopan unioni on 1. tammikuuta 1997 alkaen soveltanut ADR-määräyksiä kaikkiin vaarallisten aineiden maantiekuljetuksiin EU:n alueella; ensiksi näin tehtiin vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/55/EY
                     6
                   nojalla. Vuonna 2008 direktiivi 94/55/EY korvattiin direktiivillä 2008/68/EY, jossa noudatetaan samoja periaatteita kuin kumotussa direktiivissä. Euroopan unioni on soveltanut ADN-sopimuksen määräyksiä vaarallisten aineiden sisävesikuljetuksiin 1. tammikuuta 2009 alkaen.

                  Direktiivin 2008/68/EY 4 artiklassa säädetään seuraavaa: ”Jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliset vaarallisten aineiden kuljetukset ovat sallittuja, jos ne suoritetaan ADR-sopimuksen, RID-ohjesäännön tai ADN-sopimuksen vaatimusten mukaisesti, ellei liitteissä toisin osoiteta.”

                  Lisäksi ne edellä mainitut muutokset, joista tulee sitovia, vaikuttavat direktiivin 2008/68/EY 8 artiklan soveltamiseen. Kyseisen säännöksen mukaan komissiolle siirretään valta mukauttaa direktiivin 2008/68/EY liitteessä I olevaa I.1 jaksoa ja liitteessä III olevaa III.1 jaksoa tieteen ja tekniikan kehitykseen ”erityisesti ADR-sopimukseen, RID-ohjesääntöön ja ADN-sopimukseen tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi”.

               3.2. EU:n kanta

                  Tämän ehdotuksen liitteessä on suunniteltuja muutoksia koskeva yksityiskohtainen luettelo, jossa todetaan, että unioni voi hyväksyä ne. Ehdotettuja muutoksia pidetään asianmukaisina vaarallisten aineiden turvallisen ja kustannustehokkaan kuljetuksen kannalta, kun otetaan huomioon teknologinen kehitys, minkä vuoksi niitä voidaan kannattaa. Ehdotetut muutokset ovat vaarallisten aineiden turvallisten ja varmojen kuljetusten mukaisia, koska niillä pyritään torjumaan tällaisiin aineisiin sisältyvät vaarat.

               4. OIKEUSPERUSTA

               4.1. Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1 Periaatteet

                  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

                  SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisessä sopimuksessa mainitun elimen jäsen tai kyseisen sopimuksen osapuoli
                     7
                  .

                  Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                     8
                  .

               4.1.2. Soveltaminen tässä asiassa

                  WP.15 on vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehdyllä eurooppalaisella sopimuksella (ADR) perustettu elin.

                  ADN-sopimuksen hallinnollinen komitea on vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä sisävesikuljetuksista tehdyllä eurooppalaisella sopimuksella (ADN) perustettu elin.

                  WP.15:n ja ADN-sopimuksen hallinnollisen komitean hyväksymillä säädöksillä on oikeudellisia vaikutuksia. Hyväksytyistä säädöksistä tulee edellä kuvatuin edellytyksin kansainvälisen oikeuden nojalla sitovia ADR-sopimuksen 14 artiklan ja ADN-sopimuksen 20 artiklan mukaisesti, ja ne voivat vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön, erityisesti direktiivin 2008/68/EY, sisältöön. Tämä johtuu siitä, että direktiivin 2008/68/EY 4 artiklassa säädetään seuraavaa: ”Jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliset vaarallisten aineiden kuljetukset ovat sallittuja, jos ne suoritetaan ADR-sopimuksen, RID-ohjesäännön tai ADN-sopimuksen vaatimusten mukaisesti, ellei liitteissä toisin osoiteta.” Lisäksi säädökset vaikuttavat direktiivin 2008/68/EY 8 artiklan soveltamiseen. Kyseisen säännöksen mukaan komissiolle siirretään valta mukauttaa direktiivin 2008/68/EY liitteessä I olevaa I.1 jaksoa ja liitteessä III olevaa III.1 jaksoa tieteen ja tekniikan kehitykseen ”erityisesti ADR-sopimukseen, RID-ohjesääntöön ja ADN-sopimukseen tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi”.

                  Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

                  Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2. Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1 Periaatteet

                  SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee.  Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2. Soveltaminen tässä asiassa

                  Päätöksen päätavoite ja sisältö liittyvät vaarallisten aineiden tie- ja sisävesikuljetuksiin. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 91 artikla.

               4.3. Päätelmä

                  Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 91 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5. SUUNNITELLUN SÄÄDÖKSEN JULKAISEMINEN

                  Avoimuuden ja asianmukaisten viitetietojen varmistamiseksi viittaukset WP.15:n ja ADN-sopimuksen turvallisuuskomitean päätöksiin on julkaistava voimaantulopäivineen Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               2018/0308 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta muutoksiin, jotka vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevä työryhmä (WP.15) on tehnyt vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADR) liitteisiin ja ADN-sopimuksen hallinnollinen komitea on tehnyt vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä sisävesikuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADN) liitteenä oleviin määräyksiin

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Eurooppalainen sopimus vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista, jäljempänä ’ADR-sopimus’, tuli voimaan 29 päivänä tammikuuta 1968. Eurooppalainen sopimus vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä sisävesikuljetuksista, jäljempänä ’ADN-sopimus’, tuli voimaan 29 päivänä helmikuuta 2008.

               (2)ADR-sopimuksen 14 artiklan mukaan kukin sopimuspuoli voi ehdottaa sopimuksen liitteisiin yhtä tai useampaa muutosta, ja sen vuoksi vaarallisten aineiden tiekuljetuksia käsittelevä työryhmä, jäljempänä ”WP.15”, voi tehdä muutoksia ADR-sopimuksen liitteisiin. ADN-sopimuksen 20 artiklan mukaan turvallisuuskomitea ja hallinnollinen komitea voivat tehdä muutoksia ADN-sopimuksen liitteenä oleviin määräyksiin.

               (3)WP.15:n ja ADN-sopimuksen hallinnollisen komitean kaksivuotiskaudella 2016–2018 tekemät vaarallisten aineiden tie- ja sisävesikuljetuksia koskevat muutokset ilmoitettiin ADR- ja ADN-sopimusten osapuolille 1 päivänä heinäkuuta 2018.

               (4)On asianmukaista vahvistaa unionin puolesta esitettävä kanta kyseisiin ADR- ja ADN-sopimuksiin tehtäviin muutoksiin, koska kyseiset säädökset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön, erityisesti vaarallisten aineiden sisämaankuljetuksista 24 päivänä syyskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/68/EY
                  9
               , sisältöön. Mainitussa direktiivissä vahvistetaan vaatimukset vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetuksille jäsenvaltioissa tai niiden välillä viittaamalla ADR- ja ADN-sopimuksiin. Kyseisen direktiivin 4 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliset vaarallisten aineiden kuljetukset ovat sallittuja, jos ne suoritetaan ADR-sopimuksen, RID-ohjesäännön tai ADN-sopimuksen vaatimusten mukaisesti, ellei liitteissä toisin osoiteta. Saman direktiivin 8 artiklan mukaan komissiolle siirretään valta mukauttaa direktiivin 2008/68/EY liitteessä I olevaa I.1 jaksoa ja liitteessä III olevaa III.1 jaksoa tieteen ja tekniikan kehitykseen ”erityisesti ADR-sopimukseen, RID-ohjesääntöön ja ADN-sopimukseen tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi”.

               (5)Unioni ei ole ADR-sopimuksen eikä ADN-sopimuksen osapuoli. Tämä ei kuitenkaan estä sitä käyttämästä toimivaltaansa vahvistamalla toimielintensä välityksellä kannan, joka esitetään sen puolesta kyseisellä sopimuksella perustetussa elimessä erityisesti niiden jäsenvaltioiden välityksellä, jotka ovat kyseisen sopimuksen osapuolia.

               (6)Kaikki jäsenvaltiot ovat ADR-sopimuksen osapuolia, ja jäsenvaltioista 12 on ADN-sopimuksen osapuolia ja soveltaa sitä.

               (7)Näiden edellä mainitulla tavalla hyväksyttyjen teknisiä standardeja tai yhdenmukaisia teknisiä vaatimuksia koskevien muutosten tavoitteena on varmistaa vaarallisten aineiden turvallinen ja tehokas kuljettaminen, samalla kun otetaan huomioon tieteen ja tekniikan kehitys alalla sekä sellaisten uusien aineiden ja tuotteiden kehittäminen, jotka aiheuttavat vaaraa niiden kuljetuksen aikana. Vaarallisten aineiden maantie- ja sisävesikuljetusten kehittäminen sekä unionissa että unionin ja sen naapurimaiden välillä on Euroopan yhteisen liikennepolitiikan keskeinen osa, ja sen avulla varmistetaan, että kaikki teollisuudenalat, joilla tuotetaan tai käytetään ADR- ja ADN-sopimuksen mukaisesti vaarallisiksi luokiteltuja aineita, toimivat moitteettomasti.

               (8)Kaikki ehdotetut muutokset ovat perusteltuja ja hyödyllisiä, ja unionin tulisi näin ollen antaa niille kannatuksensa.

               (9) Unionin kannan esittävät yhdessä ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat ADR:n ja ADN-sopimuksen osapuolia,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Vahvistetaan tämän päätöksen liitteessä Euroopan unionin puolesta esitettävä kanta tämän päätöksen liitteessä tarkoitettuihin muutoksiin, jotka vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevän työryhmä, jäljempänä ”WP.15”, on tehnyt ADR-sopimuksen liitteisiin ja ADN-sopimuksen hallinnollinen komitea on tehnyt ADN-sopimuksen liitteenä oleviin määräyksiin.

               Tähän kantaan tehtävistä vähäisistä muutoksista voidaan sopia ilman neuvoston uutta päätöstä 2 artiklan mukaisesti.

               2 artikla

               Jäsenvaltiot, jotka ovat ADR- ja ADN-sopimuksen osapuolia, esittävät yhdessä unionin kannan unionin etujen mukaisesti.

               3 artikla

               WP.15:n ja ADN-sopimuksen turvallisuuskomitean päätökset on julkaistava voimaantulopäivineen Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 35, 4.2.2009, s. 32.

                     (2)

                        EUVL L 122, 18.5.2010, s. 1.

                     (3)

                        EUVL L 96, 29.3.2014, s. 309.

                     (4)

                        http://www.unece.org/trans/main/dgdb/wp15/wp15rep.html.

                     (5)

                        http://www.unece.org/trans/main/dgdb/adn/adn_rep.html.

                     (6)

                        EUVL L 319, 12.12.1994, s. 7.

                     (7)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. komissio, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (8)

                        Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (9)

                        EUVL L 260, 30.9.2008, s. 13.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 17.8.2018
            COM(2018) 598 final
            LIITE
            asiakirjaan
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta muutoksiin, jotka vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevä työryhmä (WP.15) on tehnyt vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADR) liitteisiin ja ADN-sopimuksen hallinnollinen komitea on tehnyt vaarallisten tavaroiden kansainvälisistä sisävesikuljetuksista tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (ADN) liitteenä oleviin määräyksiin

               LIITE

                        Ehdotus

                        Vertailuasiakirja

                        Ilmoitus

                        Kohde

                        Huomautukset

                        EU:n kanta

                        1

                        ECE/TRANS/WP.15/240

                           C.N.304.2018.

                        TREATIES-XI.B.14

                        ADR-sopimuksen liitteiden A ja B muutosluonnokset

                        Vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevän työryhmän (WP.15) tekninen yhteisymmärrys

                        Hyväksytään muutokset.

                        2

                        ECE/TRANS/WP.15/240/Add.1

                           C.N.304.2018.

                        TREATIES-XI.B.14

                        ADR-sopimuksen liitteiden A ja B muutoksia koskevat luonnokset – Lisäys (Julkaistu uudelleen 8. kesäkuuta 2018)

                        Vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevän työryhmän (WP.15) tekninen yhteisymmärrys

                        Hyväksytään muutokset.

                        3

                        ECE/TRANS/WP.15/240/Corr.1

                           C.N.304.2018.

                        TREATIES-XI.B.14

                        ADR-sopimuksen liitteiden A ja B muutoksia koskevat luonnokset – Oikaisu (Julkaistu uudelleen 8. kesäkuuta 2018)

                        Vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevän työryhmän (WP.15) tekninen yhteisymmärrys

                        Hyväksytään muutokset.

                        4

                        ECE/ADN/45

                           C.N.297.2018.

                        TREATIES-XI.D.6

                        ADN-sopimukseen liitettyjen määräysten muutosluonnokset

                        ADN-sopimuksen hallinnollisen komitean tekninen yhteisymmärrys

                        Hyväksytään muutokset.