Avis juridique important

|

51998PC0541

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön sisävesiliikenteen aluskapasiteettia koskevista toimintalinjoista vesiliikenteen edistämiseksi  /* KOM/98/0541 lopull. - SYN 98/0281 */

Virallinen lehti nro C 320 , 17/10/1998 s. 0004

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön sisävesiliikenteen aluskapasiteettia koskevista toimintalinjoista vesiliikenteen edistämiseksi (98/C 320/04) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(1998) 541 lopull. - 98/0281(SYN)(Komission esittämä 28 päivänä syyskuuta 1998)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,toimii perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen,sekä katsoo, ettäasetuksessa (ETY) N:o 1101/89 (1) säädettiin toimenpiteistä sisävesiliikenteen rakenteelliseksi parantamiseksi Alankomaiden, Belgian, Itävallan, Luxemburgin, Ranskan ja Saksan toisiinsa yhteydessä olevien sisävesiväylien verkossa liikennöivien aluskalustojen osalta; asetuksella pyrittiin vähentämään sisävesiliikenteen aluskapasiteettia yhteisön tasolla yhteen sovitetulla romutusohjelmalla; asetuksen voimassaolo päättyy 28 päivänä huhtikuuta 1999,tähän rakenteellisen parantamisen ohjelmaan liittyvistä toimenpiteistä, joilla pyritään välttämään olemassa olevan ylikapasiteetin paheneminen tai uuden ylikapasiteetin syntyminen, "vanha uudesta" -järjestelmä on osoittautunut välttämättömäksi sisävesiliikenteen markkinoiden tasapainoiselle toiminnalle (komission kertomus KOM(97) 555 lopullinen, 3.11.1997); järjestelmä on myös keskeinen väline puuttua kyseisillä markkinoilla ilmenevään, direktiivin 96/75/EY (2) 1 artiklassa määriteltyyn vakavaan häiriöön; lisäksi on estettävä se, että vuodesta 1990 lähtien toteutettujen romutustoimien vaikutukset mitätöidään ottamalla käyttöön uutta kapasiteettia heti järjestelmän voimassaolon päätyttyä; on siis tarpeen pitää "vanha uudesta" -järjestelmä voimassa enintään viiden vuoden ajan ja pienentää suhdelukuja asteittain kohti nollatasoa, niin että varmistetaan siirtyminen ja voidaan lopettaa yhteisön puuttuminen markkinoiden toimintaan; on myös tärkeää säilyttää "vanha uudesta" -järjestelmä yhteisön aluskapasiteetin hallitsemisen välineenä näiden viiden vuoden kuluttuakin mutta nollatasolla ja valvontamekanismina, joka voidaan ottaa uudelleen käyttöön ainoastaan vakavan markkinahäiriön ilmetessä ja direktiivin 96/75/EY 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla,uuden ylikapasiteetin syntyminen on hallittava tehokkaasti sisävesiliikenteen markkinoiden kaikilla lohkoilla, joten säädettävien toimenpiteiden on oltava yleisiä ja niiden on katettava kaikki kuljetusalukset ja työntöalukset; asetuksen ulkopuolelle voitaisiin jättää alukset, jotka liikennöivät ainoastaan kansallisilla markkinoilla tai suljetuilla kansainvälisillä markkinoilla eivätkä aiheuta ylikapasiteettia toisiinsa yhteydessä olevien sisävesiväylien verkossa; sen sijaan on tärkeää, että toimenpiteiden ulkopuolelle ei jätetä yksityisiä aluksia, jotka suorittavat kuljetuksia omaan lukuun, niiden kuljetusmarkkinoihin kohdistuvan vaikutuksen vuoksi,lähestymistapa, jonka mukaan jäsenvaltiot toteuttavat yhteisiä toimenpiteitä yhteisen päämäärän saavuttamiseksi, on olennainen edellytys yhteisön koko aluskapasiteetin sääntelemiselle; sen vuoksi niissä jäsenvaltioissa, joita sisävesiliikenne koskee, on ylläpidettävä asetuksessa (ETY) N:o 1101/89 tarkoitettuja romutusrahastoja nimellä "yhteisön aluskannan koordinointi- ja edistämisrahastot" ja varmistettava "vanha uudesta" -järjestelmän hallinto näiden rahastojen kautta; 28 päivään huhtikuuta 1999 mennessä toteutettujen rakenteellisten parannustoimien mahdolliset rahoitusylijäämät on sijoitettava vararahastoon, joka liitetään edellä mainittuihin rahastoihin,kuivalasti- ja nestelastimarkkinoiden sekä työntöalusmarkkinoiden peruserojen takia on suotavaa perustaa kuhunkin rahastoon erilliset tilit kuivalastialuksille, säiliöaluksille ja työntöaluksille,perustamissopimuksen mukaisessa talouspolitiikassa aluskannan sääntely kuuluu ensisijaisesti alan toiminnan harjoittajille; toteutettavista toimista aiheutuvat kustannukset lankeavat siis sisävesiliikenteen alalla toimivien yritysten maksettaviksi; tässä asetuksessa määritellään ehdot, joita sovelletaan tietyn uuden kapasiteetin käyttöönottoon, siten että markkinoillepääsyä ei kuitenkaan kokonaan estetä; ehtoja voidaan rajoittaa keston ja vaikutuksen suhteen, ja niitä voidaan muuttaa joustavasti markkinoiden kehittymisen myötä, mutta suhdeluvut on saatettava asteittain nollatasolle huhtikuun 28 päivää 1999 seuraavien viiden vuoden kuluessa; "vanha uudesta" -järjestelmän nimellä tunnettu sääntelymekanismi voidaan pitää voimassa nollatasolla valvontamekanismina myös näiden viiden vuoden kuluttua; "vanha uudesta" -järjestelmän perusteella maksetut erityisrahoitusosuudet sijoitetaan vararahastoihin ja niitä voidaan käyttää romutuskorvausten myöntämiseen silloin, kun markkinoihin puuttuminen on välttämätöntä,on varmistettava, että tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ja niiden soveltaminen eivät vääristä kilpailua tai uhkaa vääristää sitä erityisesti suosimalla tiettyjä yrityksiä yhteisen edun vastaisesti; jotta asianomaisten yritysten kilpailuedellytykset olisivat yhtäläiset, uusien alusten rakentamisen yhteydessä rahastoihin suoritettavien erityisosuuksien ja romutuskorvausten, mikäli sellaiset korvaukset osoittautuvat välttämättömiksi vakavan markkinahäiriön ilmetessä ja direktiivin 96/75/EY 8 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti, määrien ja ehtojen on oltava samanlaiset,aluskaluston sääntelyä koskevan mekanismin toimimiseksi tarvittavat päätökset on tehtävä yhteisön tasolla ottaen huomioon sisävesiliikenteen aluskannan koko yhteisöä koskeva luonne; toimivalta näiden päätösten tekemiseen ja niiden täytäntöönpanon sekä tässä asetuksessa tarkoitettujen kilpailuedellytysten ylläpitämisen valvontaan on annettava komissiolle,nykyaikaistettaessa ja parannettaessa yhteisön aluskantaa ympäristötekijät ja turvallisuusnäkökohdat huomioon ottaen olisi toteutettava sosiaalisia toimenpiteitä niiden henkilöiden auttamiseksi, jotka haluavat pois sisävesiliikenteen alalta tai kouluttautua työhön toisella alalla; on suunniteltava toimenpiteitä, joilla pyritään kannustamaan yritysryhmittymien perustamista, lisäämään alalla toimivien pätevyyttä ja edistämään alusten teknistä mukauttamista, jakilpailun vääristymien estämiseksi kyseisillä markkinoilla ja suunniteltujen toimien tehostamiseksi on suotavaa, että Sveitsi toteuttaa vastaavia toimia aluskalustonsa osalta, jota käytetään asianomaisten jäsenvaltioiden toisiinsa yhteydessä olevilla reiteillä; yhteisö on valmis aloittamaan tarvittavat neuvottelut Sveitsin kanssa tästä asiasta,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Yhteisön aluskannan kapasiteettiin liittyvät toimenpiteet koskevat tässä asetuksessa vahvistetuin edellytyksin sisävesialuksia, joita käytetään kahden tai useamman paikan välisiin tavaroiden kuljetuksiin jäsenvaltioiden sisävesiväylillä. Enintään viiden vuoden ajanjakson aikana huhtikuun 28 päivästä 1999 alkaen näihin kapasiteettiin liittyviin toimenpiteisiin sisältyy tämän asetuksen mukaisesti uusien alusten käyttöönottoa koskevia ehtoja.2 artikla 1. Tätä asetusta sovelletaan lasti- ja työntöaluksiin, jotka suorittavat kuljetuksia toisen tai omaan lukuun ja jotka on rekisteröity jäsenvaltiossa tai, jos niitä ei ole rekisteröity, niillä liikennöi jäsenvaltioon sijoittautunut yritys.Tässä asetuksessa "yrityksellä" tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa teollisesti tai muutoin kuin teollisesti.2. Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin:a) alukset, jotka liikennöivät yksinomaan sellaisilla kansallisilla vesiväylillä, jotka eivät ole yhteydessä muihin vesiväyliin yhteisössä;b) alukset, jotka mittojensa vuoksi eivät voi poistua kansallisilta vesiväyliltä, joilla ne toimivat, eivätkä voi päästä muille yhteisön vesiväylille ("vankialukset"), jos ei ole todennäköistä, että tällaiset alukset kilpailisivat niiden alusten kanssa, joita tämä asetus koskee;c) alukset, jotka liikennöivät yksinomaan suljetulla Tonavan (ja sen sivujokien) markkina-alueella Kelheimiin asti poistumatta sieltä koskaan;d) työntöalukset, joiden käyttövoima on enintään 300 kilowattia;e) merikelpoiset sisävesialukset ja laivaproomut, jos niitä käytetään yksinomaan kansainvälisiin tai kansallisiin kuljetuksiin matkoilla, joihin sisältyy meriosuus;f) alukset, joita käytetään yksinomaan tavaroiden varastointiin, toisin sanoen alukset, joihin tavara lastataan ja joista se puretaan samassa paikassa;g) ruoppauskalusto, kuten ruoppausalukset ja ponttonit, sekä rakennusyritysten koneita kuljettavat lautat;h) lautat;i) alukset, jotka tarjoavat voittoa tuottamattomia julkisia palveluja.3 artikla 1. Jäsenvaltioiden, joiden sisävesiväylät ovat yhteydessä toisen jäsenvaltion sisävesiväyliin ja joiden aluskaluston tonnisto on yli 100 000 tonnia, jäljempänä "asianomaiset jäsenvaltiot", on perustettava maansa kansallisen lainsäädännön mukainen omin hallinnollisin voimavaroin toimiva "yhteisön aluskannan koordinointi- ja edistämisrahasto", jäljempänä "rahasto".2. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on hoidettava rahaston hallintoa. Jäsenvaltioiden on otettava hallintoon mukaan maansa sisävesiliikennettä edustavia kansallisia järjestöjä.3. Rahastoissa on oltava kolme erillistä tiliä, joista yksi on kuivalastialuksille, yksi säiliöaluksille ja yksi työntöaluksille.4. Kullakin rahastolla on vararahasto, johon sijoitetaan:- 28 päivään huhtikuuta 1999 mennessä toteutettujen rakenteellisten parannustoimien mahdolliset rahoitusylijäämät, jotka koostuvat asianomaisten jäsenvaltioiden, yhteisön ja ammattikunnan rahoitusosuuksista,- tämän asetuksen 4 artiklassa tarkoitetut erityisrahoitusosuudet,- varat, jotka voidaan asettaa käyttöön direktiivin 96/75/EY 7 artiklassa tarkoitetun vakavan markkinahäiriön ilmetessä.5. Vararahastoa voidaan käyttää direktiivin 96/75/EY 7 artiklassa tarkoitettuihin aiheellisiin toimenpiteisiin ja erityisesti tämän asetuksen 6 artiklassa esitettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti yhteisön tasolla toteutettujen parannustoimenpiteiden yhteydessä.6. Vararahastoa voidaan käyttää tämän asetuksen 8 artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin ainoastaan, jos sisävesiliikenteen alaa yhteisön tasolla edustavat järjestöt pyytävät sitä yksimielisesti.4 artikla 1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia uusia tai yhteisön ulkopuolisista maista tuotuja aluksia tai sellaisia aluksia, jotka poistuvat 2 artiklan 2 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuilta kansallisilta reiteiltä, saadaan ottaa käyttöön sillä edellytyksellä ("vanha uudesta" -sääntö), että käyttöön otettavan aluksen omistaja- romuttaa ilman romutuskorvausta sellaisen tonniluvun aluskalustoa, joka vastaa komission määräämää vanhan ja uuden tonniluvun välistä suhdetta, josta tässä käytetään nimitystä "suhdeluku", tai- suorittaa rahastoon, johon uusi alus kuuluu tai jonka hän on valinnut 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti, mainitun suhdeluvun perusteella määräytyvän erityisrahoitusosuuden, tai jos hän romuttaa aluskalustoa vähemmän kuin suhdeluku edellyttää, maksaa uuden aluksen tonniluvun ja romutetun aluskaluston tonniluvun välisen erotuksen.2. Suhdeluku voidaan määrittää eri tasolle eri markkinalohkoilla eli kuivalastialusten, säiliöalusten ja työntöalusten osalta; suhdeluku on saatettava asteittain nollatasolle viimeistään viiden vuoden kuluessa huhtikuun 28 päivästä 1999. Kun suhdeluku on nolla, järjestelmä muuttuu valvontamekanismiksi, ja se voidaan ottaa uudelleen käyttöön ainoastaan direktiivin 96/75/EY 7 artiklassa tarkoitetun vakavan markkinahäiriön ilmetessä.3. Aluksen omistaja voi valintansa mukaan maksaa erityisrahoitusosuutensa tai romuttaa vanhaa aluskalustoa joko vahvistaessaan rakennettavan uuden aluksen tilauksen tai tehdessään tuontihakemuksen, mikäli alus otetaan käyttöön seuraavien 18 kuukauden kuluessa, tai ottaessaan uuden aluksen tai maahantuodun aluksen tosiasiallisesti käyttöön. Valinnasta on ilmoitettava tilausta tai tuontihakemusta tehtäessä. Alus, jota tarjotaan romutettavaksi vastikkeena uudesta aluksesta, on romutettava ennen uuden aluksen käyttöönottoa. Käyttöön otettavan aluksen omistaja, joka on romuttanut aluskalustoa vaadittua enemmän, ei saa korvausta ylimääräisestä osuudesta. Komission päätöksellä aluksia, jotka on poistettu lopullisesti markkinoilta ja joita on tarkoitus käyttää muuhun kuin tavaroiden kuljetuksiin, esimerkiksi humanitäärisiin tarkoituksiin tai museolaivoina, sekä Euroopan ulkopuolelle kehitysmaihin lähetettyjä aluksia tai voittoa tavoittelemattomien instituutioiden käyttöön tarkoitettuja aluksia voidaan käyttää kompensaatioaluksina, toisin sanoen rinnastaa ne romutettuihin aluksiin.4. Jos kyseessä on työntöalus, käsite tonniluku korvataan käsitteellä käyttövoima.5. Kohdassa 1 mainittuja edellytyksiä sovelletaan myös kapasiteetin lisäykseen, joka johtuu alusten pidentämisestä ja työntöaluksen moottorin vaihtamisesta.6. Komissio voi jättää erikoisalukset 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. Erikoisalusten on oltava erityisesti ja teknisesti suunniteltuja ainoastaan yhdenlaisen lastin kuljetukseen, ne eivät saa teknisesti soveltua muunlaisen lastin kuljetukseen, kyseisenlaista lastia ei voi kuljettaa aluksissa, joissa ei ole teknisiä erityislaitteita, ja alusten omistajien on annettava kirjallinen vakuutus siitä, että heidän aluksillaan ei kuljeteta muunlaista lastia niin kauan kuin "vanha uudesta" -sääntöä sovelletaan.5 artikla 1. Erityisrahoitusosuus asianomaisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyistä aluksista on suoritettava sen jäsenvaltion rahastoon, jossa alus on rekisteröity. Erityisrahoitusosuus rekisteröimättömistä aluksista, joilla liikennöi johonkin näistä jäsenvaltioista sijoittautunut yritys, on suoritettava sen jäsenvaltion rahastoon, johon yritys on sijoittautunut.2. Erityisrahoitusosuus muussa jäsenvaltiossa rekisteröidyistä aluksista tai rekisteröimättömistä aluksista, joilla liikennöi muuhun jäsenvaltioon sijoittautunut yritys, on suoritettava johonkin asianomaisten jäsenvaltioiden perustamista rahastoista aluksen omistajan valinnan mukaan.6 artikla 1. Direktiivin 96/75/EY 7 artiklassa määritellyn vakavan markkinahäiriön ilmetessä komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä sekä direktiivin 96/75/EY 8 artiklassa tarkoitetun komitean lausunnon saatuaan ja tässä 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ottaa "vanha uudesta" -järjestelmän uudelleen käyttöön direktiivin 96/75/EY 7 artiklan mukaiseksi rajoitetuksi ajaksi tai ryhtyä parannustoimiin, joiden kautta 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun aluksen omistaja voi aluksen romuttaessaan, toisin sanoen jos hän särkee aluksen rungon täysin tai jos hän tuhoaa työntöaluksen moottorin, saada romutuskorvauksen rahastosta, johon hänen aluksensa kuuluu, käytettävissä olevien varojen rajoissa. Korvauksen määrästä päättää komissio 7 artiklassa esitettyjen ehtojen mukaisesti. Korvaus voidaan myöntää ainoastaan aluksesta, jonka omistaja osoittaa aluksen olevan osa hänen aktiivista aluskalustoaan, toisin sanoen:- alus on hyvässä toimintakunnossa,- aluksella on joko voimassa oleva purjehduskelpoisuus- ja mittaustodistus tai asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen lupa harjoittaa kansallista liikennettä,- alus on tehnyt vähintään 10 matkaa romutuskorvaushakemusta edeltäneiden 24 kuukauden aikana. "Matkalla" tarkoitetaan tässä kaupallista kuljetusta, jonka välimatka on tavanomainen samantyyppisten tavaroiden kuljetuksessa (yli 50 kilometriä) ja kuljetetun rahdin volyymi on järkevässä suhteessa laivan lastauskapasiteettiin (vähintään 70 prosenttia).Korvausta ei myönnetä eikä makseta aluksista, jotka haaksirikon tai muun vaurioitumisen vuoksi eivät ole enää korjauskelpoisia tai joiden korjauskustannukset ovat suuremmat kuin romutuskorvaus.Jos toimivaltaisilla viranomaisilla on perusteltu syy epäillä sellaisen aluksen hyvää toimintakuntoa, josta on tehty romutuskorvaushakemus, he voivat pyytää asiantuntijoiden antamaa todistusta siitä, että kyseinen alus on teknisesti sellaisessa kunnossa, että se voi hoitaa kuljetuksia. Romutuskorvaus voidaan evätä, jos alus ei vastaa näitä vaatimuksia.2. Rahastojen välille luodaan vastavuoroinen rahoitustukijärjestelmä 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen erillisten tilien osalta. Järjestelmää sovelletaan 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin rahastojen kaikkiin menoihin ja kaikkiin varoihin yhdenvertaisen kohtelun takaamiseksi kaikille liikenteenharjoittajille, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan, riippumatta siitä, mihin rahastoon alus kuuluu.7 artikla 1. Komissio vahvistaa erikseen kuivalastialusten, säiliöalusten ja työntöalusten osalta:- "vanha uudesta" -järjestelmän suhdeluvut 2 artiklassa tarkoitettujen alusten osalta,- erityisrahoitusosuuksien määrät,- 6 artiklassa tarkoitettujen romutuskorvausten ajanjakson, myöntämisehdot ja määrät,- tasoituskertoimet (vastaavat tonniluvut) jokaiselle sisävesialustyypille ja -luokalle.2. Erityisrahoitusosuudet ja romutuskorvaukset on ilmaistava euroina. Niiden on oltava yhtä suuret joka rahastossa.3. Erityisrahoitusosuudet ja romutuskorvaukset on laskettava joko kuolleen painon tonniluvun mukaan lastia kuljettaville aluksille tai aluksen käyttövoiman mukaan työntöaluksille.4. Komissio vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle vastavuoroiselle rahoitustuelle.Päätöksiä tehdessään komissio ottaa huomioon myös yhteisön kuljetusmarkkinoiden tarkkailun tulokset ja markkinoiden todennäköiset muutokset sekä tarpeen välttää kaikkia niin suuria kilpailun vääristymiä, että ne olisivat yhteisen edun vastaisia. Markkinoiden tarkkailun helpottamiseksi rakenteilla olevien tai maahan tuotujen alusten omistajien on ilmoitettava niistä rahastoille kuusi kuukautta ennen alusten käyttöönottoa.8 artikla Jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä:- helpottaakseen toimialan jättävien sisävesiliikenteen harjoittajien varhaiseläkkeen saamista tai muuhun taloudelliseen toimintaan siirtymistä,- järjestääkseen ammatillista koulutusta tai uudelleenkoulutusta työntekijöille, jotka jättävät toimialan aluksen romuttamisen takia,- kannustaakseen sisävesiliikenteen pienyrittäjiä muodostamaan kaupallisia yhdistyksiä,- edistääkseen alusten teknistä mukauttamista työolojen ja teknisten turvallisuusvaatimusten parantamiseksi,- parantaakseen ammattikunnan pätevyyttä toimialan kehittämiseksi ja sen tulevaisuuden turvaamiseksi.9 artikla Yhteisö aloittaa tämän asetuksen soveltamisen edellyttämät neuvottelut Sveitsin ja muiden yhteisön ulkopuolisten valtioiden kanssa.10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän asetuksen soveltamisen edellyttämät toimenpiteet ja ilmoitettava niistä komissiolle.Näissä toimenpiteissä on erityisesti säädettävä tässä asetuksessa ja sen soveltamiseksi annetuissa kansallisissa säännöksissä yrityksille asetettujen velvoitteiden noudattamisen jatkuvasta ja tehokkaasta valvonnasta, sekä aiheelliset seuraamukset rikkomisesta.2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain kaikki asiaan kuuluvat tiedot "vanha uudesta" -järjestelmän tuloksista sekä rahastojen ja niiden vararahastojen taloudellisesta tilanteesta.3. Komissio tekee ennen 29 päivää huhtikuuta 1999 päätökset, jotka sen on 7 artiklan nojalla tehtävä.4. Komissio valvoo, että rahastot soveltavat tätä asetusta yhdenmukaisesti, ja vastaa niiden koordinoinnista.11 artikla Tämä asetus tulee voimaan 29 päivänä huhtikuuta 1999.(1) EYVL L 116, 28.4.1989, s. 25. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 742/98, 2.4.1998 (EYVL L 103, 3.4.1998, s. 3).(2) EYVL L 304, 27.11.1996, s. 12.LIITE (tiedoksi) Luonnos komission asetukseksi (EY) N:o . . ./99 toimenpiteiden vahvistamisesta yhteisön sisävesiliikenteen aluskapasiteettia koskevista toimintalinjoista vesiliikenteen edistämiseksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./99 panemiseksi täytäntöön EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisön sisävesiliikenteen aluskapasiteettia koskevista toimintalinjoista vesiliikenteen edistämiseksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./99 ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,sekä katsoo, ettäasetuksen (EY) N:o . . ./99 7 artiklan mukaisesti komissio vahvistaa yksityiskohtaiset käytännön säännöt kyseisessä asetuksessa määriteltyjen yhteisön aluskapasiteettia koskevien toimintalinjojen toteuttamiseksi,on syytä säilyttää 10 päivänä helmikuuta 1997 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 241/97 (1) säädetty erityisrahoitusosuuksien taso, sillä se on osoittautunut tehokkaaksi,on syytä säilyttää neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./99 4 artiklassa mainittujen eri suhdelukujen taso 18 päivänä marraskuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2812/94 (2) mukaisesti säiliöalusten osalta, 2 päivänä joulukuuta 1996 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2310/96 (3) mukaisesti työntöalusten osalta ja 2 päivänä huhtikuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 742/98 (4) mukaisesti kuivalastialusten osalta,yhteisön aluskannan koordinointi- ja edistämisrahastojen välisen vastavuoroisen rahoitustukijärjestelmän toiminnan varmistamiseksi on tarpeen, että komissio kirjaa yhdessä rahastoista vastaavien viranomaisten kanssa kunkin vuoden alussa vararahastossa käytettävissä olevat varat ja suorittaa tilien tasauksen mahdollisen uuden parantamistoimen yhteydessä, jatässä asetuksessa säädettävistä toimenpiteistä on kuultu asianomaisia jäsenvaltioita ja sisävesiliikennettä yhteisön tasolla edustavia järjestöjä,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Tässä asetuksessa vahvistetaan muun muassa asetuksen (EY) N:o . . ./99 7 artiklassa tarkoitettu erityisrahoitusosuuksien taso, samassa 7 artiklassa tarkoitetut "vanha uudesta" -järjestelmän suhdeluvut sekä yksityiskohtaiset käytännön säännöt yhteisön aluskapasiteettia koskevien toimintalinjojen toteuttamiseksi, jotta romutuskorvauksia voidaan myöntää tarvittaessa.2 artikla Erityisrahoitusosuudet1. Erityyppisten ja eri luokkiin kuuluvien alusten erityisrahoitusosuuksien on oltava haarukassa, joka on 70-115 prosenttia seuraavista määristä (5*):- Kuivalastialukset:- moottoriproomut: [120] (6*) euroa tonnilta,- työntöproomut: 60 euroa tonnilta,- proomut: [43] (7*) euroa tonnilta.- Säiliöalukset:- moottoriproomut: [216] (8*) euroa tonnilta,- työntöproomut: 108 euroa tonnilta,- proomut: [39] (9*) euroa tonnilta.- Työntöalukset:180 euroa kilowatilta, jota nostetaan lineaarisesti 240 euroon kilowatilta, jos työntövoima on 1 000 kilowattia tai enemmän.2. - Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen erityisrahoitusosuuksien enimmäismääriä on alennettava 30 prosentilla aluksilta, joiden kantavuus on alle 450 tonnia kuollutta painoa.- Aluksilta, joiden kantavuus on 650-450 tonnia kuollutta painoa, erityisrahoitusosuuksien enimmäismääriä on alennettava 0,15 prosentilla jokaista tonnia kohti, jonka kyseisen aluksen kantavuus on pienempi kuin 650 tonnia kuollutta painoa.- Alusten osalta, joiden kantavuus on 650-1 650 tonnia kuollutta painoa, erityisrahoitusosuuksien enimmäismäärät nousevat lineaarisesti 100 prosentista 115 prosenttiin 1 650 tonnin aluksiin saakka. Jos alusten kantavuus on yli 1 650 tonnia kuollutta painoa, erityisrahoitusosuuksien enimmäismäärät säilytetään 115 prosentissa.3. Euroina ilmoitettujen erityisrahoitusosuuksien muuntaminen asianomaisen rahaston kansalliseksi valuutaksi tapahtuu sinä päivänä voimassaolevan muuntokurssin mukaan, jona ilmestyy Euroopan yhteisöjen virallisen lehden kyseisen vuoden ensimmäinen numero, jossa ilmoitetetaan Euroopan rahapoliittisen instituutin euroina suorittamiinsa toimiin soveltama korkokanta tammikuuksi.3 artikla "Vanha uudesta" -järjestelmän suhdeluvutHuhtikuun 29 päivästä 1999 lähtien alusten käyttöönotto riippuu asetuksen (EY) N:o . . ./99 4 artiklan 1 kohdassa asetetusta ehdosta.1. Kuivalastialusten osalta suhdeluvuksi vahvistetaan [1,25:1] (10*) (vanhan ja uuden tonniluvun välinen suhde).2. Säiliöalusten osalta suhdeluvuksi vahvistetaan [1,50:1] (11*).3. Työntöalusten osalta suhdeluvuksi vahvistetaan [1:1] (12*).4 artikla Vastavuoroinen rahoitustuki1. Vararahaston käytettävissä olevien varojen kirjaamiseksi ja asetuksen (EY) N:o . . ./99 6 artiklan 2 kohdassa edellytettyjen eri rahastojen erillisten tilien välisen vastavuoroisen rahoitustukijärjestelmän toimivuuden varmistamiseksi jokaisen rahaston on kunkin vuoden alussa toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:- rahaston tulot edeltävänä vuotena, mikäli tulot on tarkoitettu romutuskorvauksiin tai edistämistoimiin (Rdn),- rahaston edeltävän vuoden rahoitusvelvoitteet, jotka liittyvät romutuskorvauksiin tai edistämistoimiin Pn),- edeltävän vuoden tammikuun 1 päivänä kirjattu rahaston ylijäämä tuloista, jotka on tarkoitettu romutuskorvauksiin tai edistämistoimiin (Sn).2. Komissio määrittää yhdessä rahastosta vastaavien viranomaisten kanssa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella- rahastojen edeltävänä vuotena tekemien romutuskorvauksia tai edistämistoimia koskevien rahoitussitoumusten kokonaismäärän (Pt),- kaikkien rahastojen kokonaistulot edeltävänä vuotena (Rdt),- kaikkien rahastojen kokonaisylijäämän edellisen vuoden tammikuun 1 päivänä (St),- kunkin rahaston vuosittaiset tasatut rahoitusvelvoitteet (Pnn) laskettuina seuraavasti:Pnn = >NUM>Pt >DEN>(Rdt + St) × (Rdn + Sn)- kunkin rahaston vuosittaisten rahoitusvelvoitteiden (Pn) ja vuosittaisten tasattujen rahoitusvelvoitteiden (Pnn) eron,- määrät, jotka kukin rahasto, jonka vuosittaiset rahoitusvelvoitteet ovat pienemmät kuin vuosittaiset tasatut rahoitusvelvoitteet (Pn < Pnn) suorittaa rahastoon, jonka vuosittaiset rahoitusvelvoitteet ovat suuremmat kuin vuosittaiset tasatut rahoitusvelvoitteet Pn >Pnn).3. Kunkin asianomaisen rahaston on siirrettävä 2 kohdan kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitetut määrät toisille rahastoille ennen kuluvan vuoden maaliskuun 1 päivää.5 artikla Samanarvoinen tonniluku1. Jos aluksen omistaja ottaa käyttöön asetuksen (EY) N:o . . ./99 4 artiklassa tarkoitetun aluksen ja luovuttaa romutettavaksi toisentyyppisen aluksen tai aluksia, huomioon otettava samanarvoinen tonniluku on määritettävä kummassakin jäljempänä esitetyssä kahdessa alusluokassa seuraavien tasauskerrointen mukaan:- Kuivalastialukset- yli 650 tonnin moottoriproomut: 1,00- yli 650 tonnin työntöproomut: 0,50- yli 650 tonnin proomut: 0,36.- Säiliöalukset- yli 650 tonnin moottoriproomut: 1,00- yli 650 tonnin työntöproomut: 0,50- yli 650 tonnin proomut: 0,18.2. Alusten osalta, joiden kantavuus on alle 450 tonnia kuollutta painoa, 1 kohdassa tarkoitettuja tasoituskertoimia on alennettava 30 prosentilla. Alusten osalta, joiden kantavuus on 650-450 tonnia kuollutta painoa, tasoituskertoimia on alennettava 0,15 prosentilla jokaista tonnia kohti, jonka kyseisen aluksen kantavuus on pienempi kuin 650 tonnia kuollutta painoa.6 artikla Kuuleminen1. Komissio kuulee jäsenvaltioita aina kun se aikoo muuttaa tätä asetusta.2. Kaikissa yhteisön aluskapasiteettia koskeviin toimintalinjoihin liittyvissä asioissa komissio pyytää lausunnon ryhmältä, jossa on asiantuntijoita sisävesiliikennettä yhteisön tasolla edustavista järjestöistä, ja asianomaisilta jäsenvaltioilta. Tätä ryhmää kutsutaan "yhteisön aluskannan edistämistä ja aluskapasiteettia koskevien toimintalinjojen asiantuntijaryhmäksi".7 artikla LoppusäännöksetTämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Asetusta (ETY) N:o 1102/89 sovelletaan siihen asti, kunnes tämä asetus tulee voimaan.(1) EYVL L 40, 11.2.1997, s. 11.(2) EYVL L 298, 19.11. 1994, s. 22.(3) EYVL L 313, 3.12.1996, s. 8.(4) EYVL L 103, 3.4.1998, s. 3.(5*) Ohjeelliset tämänhetkiset määrät.(6*) Ohjeelliset tämänhetkiset määrät.


title: Ehdotus neuvoston asetus asetusten (EY) N:o 6/2002 ja (EY) N:o 40/94 muuttamisesta siten, että otetaan huomioon Euroopan yhteisön liittyminen teollismallien kansainvälisestä rekisteröinnistä tehdyn Haagin sopimuksen Geneven asiakirjaan {SEK(2005)1749}

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0689

Ehdotus Neuvoston asetus asetusten (EY) N:o 6/2002 ja (EY) N:o 40/94 muuttamisesta siten, että otetaan huomioon Euroopan yhteisön liittyminen teollismallien kansainvälisestä rekisteröinnistä tehdyn Haagin sopimuksen Geneven asiakirjaan {SEK(2005)1749}  /* KOM/2005/0689 lopull. - CNS 2005/0274 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 22.12.2005KOM(2005)689 lopullinen2005/0274(CNS)EhdotusNEUVOSTON ASETUSasetusten (EY) N:o 6/2002 ja (EY) N:o 40/94 muuttamisesta siten, että otetaan huomioon Euroopan yhteisön liittyminen teollismallien kansainvälisestä rekisteröinnistä tehdyn Haagin sopimuksen Geneven asiakirjaan {SEK(2005)1749}(komission esittämä)PERUSTELUT1. JohdantoNeuvosto antoi 12. joulukuuta 2001 asetuksen (EY) N:o 6/2002[1] yhteisömallista (jäljempänä ’yhteisömalliasetus’).Yhteisömalliasetuksella luodaan yhteisömallijärjestelmä, jolla mahdollistetaan koko yhteisön alueella vaikutukseltaan yhtenäisen mallisuojan hankkiminen. Asetuksen mukaan malli voidaan suojata joko rekisteröimättömällä yhteisömallilla, jos malli on tehty tunnetuksi asetuksessa säädetyllä tavalla, tai rekisteröidyllä yhteisömallilla, jos malli on rekisteröity asetuksessa säädettyä menettelyä noudattaen.Asetuksella annetaan sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit), jäljempänä ’yhdenmukaistamisvirasto’[2], tehtäväksi yhteisömallin hallinnointi. Virasto salli rekisteröityjä yhteisömalleja koskevat hakemukset 1. tammikuuta 2003, ja ensimmäinen hakemus jätettiin 1. huhtikuuta 2003.Teollismallien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Haagin sopimukseen hyväksyttiin Genevessä 2. heinäkuuta 1999 asiakirja (jäljempänä ’Geneven asiakirja’), joka tuli voimaan 23. joulukuuta 2003. Geneven asiakirja antaa mallin luojalle mahdollisuuden saada mallisuoja useissa eri maissa yhden kansainvälisen rekisteröinnin avulla. Geneven asiakirjan nojalla yksi Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) kansainväliselle toimistolle jätetty kansainvälinen hakemus korvaa lukuisat eri hakemukset, jotka olisi muuten täytynyt jättää kansallisille tai alueellisille eri toimistoille.Yksi Geneven asiakirjan uutuuksista on se, että siihen voivat liittyä hallitustenväliset järjestöt, joilla on aluetoimisto mallien rekisteröintiä varten vaikutusalueella, jolla sovelletaan hallitustenvälisen järjestön perustana olevaa sopimusta. Tämä uutuus otettiin käyttöön Geneven asiakirjalla erityisenä tarkoituksena mahdollistaa yhteisön liittyminen kansainväliseen rekisteröintijärjestelmään yhteisömallijärjestelmän voimaantulon jälkeen.Valmistellakseen yhteisön liittymistä Geneven asiakirjaan komissio on laatinut kaksi ehdotusta, jotka esitetään yhdessä neuvostolle. Ensimmäinen komission ehdotuksista koskee yhteisön liittymistä Geneven asiakirjaan[3].Toinen ehdotus sisältää toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen yhteisön Geneven asiakirjaan liittymisen huomioon ottamiseksi.2. Komission ehdotuksen rakenneEhdotuksessa esitetään, että toimenpiteet, joilla yhteisön liittyminen Geneven asiakirjaan otetaan huomioon, sisällytetään asetukseen muuttamalla sen nykyisiä säännöksiä ja lisäämällä siihen uusi XI a osasto ”Mallien kansainvälinen rekisteröinti”.[4]Yhteisön nimeävään kansainväliseen rekisteröintiin sovellettavat aineelliset säännökset ovat periaatteessa samat kuin yhteisömalleihin sovellettavat säännökset.Näin ollen Euroopan yhteisön nimeävään kansainväliseen rekisteröintiin ja yhteisömalleihin sovelletaan samaa malleja koskevaa lainsäädäntöä (II osasto), molemmat voivat olla omistusoikeuden kohteena (III osasto), molemmat voivat olla mitättömäksi julistamista koskevan hakemuksen kohteena (VI osasto), mitättömyysosaston päätökseen voi hakea muutosta (VII osasto), ja yhteisömalleja koskeva tuomivalta ja oikeudenkäyntimenettelyt ovat samat Euroopan yhteisön nimeävälle kansainväliselle rekisteröinnille kuin yhteisömalleille (IX osasto).Näistä syistä uusi XI a osasto sisältää useita ristiinviittauksia muihin asetuksen artikloihin.Uuden osaston sisällyttäminen asetukseen helpottaa koko Euroopan unionin alueella suojattua mallia koskevien säännösten soveltamista riippumatta siitä, rekisteröidäänkö malli yhteisömallina vai Euroopan yhteisön nimeävällä kansainvälisellä rekisteröinnillä Geneven asiakirjan nojalla.Ehdotetulla menettelyllä täytäntöönpanotoimenpiteitä, sellaisina kuin ne on vahvistettu komission asetuksissa (EY) N:o 2245/2002[5], N:o 2246/2002[6] ja N:o 216/96[7], sovelletaan periaatteessa soveltuvin osin. Komissio muuttaa niitä tarvittaessa, esimerkiksi tämän ehdotuksen 106 e artiklassa tarkoitetun hylkäämisperusteisiin liittyvän tutkinnan osalta.3. Geneven asiakirjaGeneven asiakirja on osa Haagin järjestelmää, joka perustuu teollismallien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Haagin sopimukseen. Sopimus koostuu kolmesta eri asiakirjasta: vuoden 1934 Lontoon asiakirja, vuoden 1960 Haagin asiakirja ja vuoden 1999 Geneven asiakirja. Nämä kolme asiakirjaa ovat itsenäisiä, ja niiden aineelliset säännökset ovat voimassa rinnakkain. Sopimuspuolet voivat päättää liittyä joko yhteen tai kahteen asiakirjaan tai kaikkiin kolmeen. Niistä tulee automaattisesti Haagin liiton jäseniä, jossa on tätä nykyä 42 sopimusvaltiota, mukaan luettuna 12 EU:n jäsenvaltiota[8].Mallien kansainvälisen rekisteröintijärjestelmän taustalla oli tarve kehittää yksinkertaisempi ja edullisempi menettely. Järjestelmän ansiosta sopimusvaltiosta peräisin oleva mallin omistaja voi saada mallilleen suojan mahdollisimman vähäisin muodollisuuksin ja kustannuksin.Kansainvälinen hakemus voidaan jättää yhdellä kielellä (englanniksi tai ranskaksi) yhtä maksua vastaan. Hakijan on nimettävä sopimusvaltiot, joissa suojaa haetaan. Kansainvälinen hakemus lähetetään tavallisesti suoraan kansainväliselle toimistolle. Vastaanotettuaan hakemuksen kansainvälinen toimisto tarkistaa, että kansainvälinen hakemus täyttää määrätyt muodolliset vaatimukset ja julkaisee sitten hakemuksen – tai parempi vielä, rekisteröinnin – WIPO:n Internet-sivustolta löytyvässä International Designs Bulletin -julkaisussa. Julkaisemisen jälkeen kunkin kansallisen toimiston on yksilöitävä ne kansainväliset rekisteröinnit, joissa toimisto on nimetty, voidakseen tehdä maansa lainsäädännössä mahdollisesti vaaditun aineellisen tutkinnan.Suojan aineelliset näkökohdat (mukaan luettuna erityisesti kunkin toimiston tekemä aineellinen tutkinta sekä suojan edellytysten ja suojan laajuuden arviointi) ovat näin ollen täysin kunkin nimetyn sopimuspuolen lainsäädännön alaan kuuluvia seikkoja.Toimisto voi tutkimisen tuloksena ilmoittaa kansainväliselle toimistolle suojan epäämisestä oman alueensa osalta. Kansainvälistä rekisteröintiä ei kuitenkaan voida evätä sillä perusteella, että se ei täytä muotovaatimuksia. Tällaisten vaatimusten on katsottava täyttyneen jo kansainvälisen toimiston tekemän tutkimisen seurauksena.Hyväksymisensä jälkeen kansainvälisellä hakemuksella on kaikissa nimetyissä maissa sama vaikutus kuin jos malli olisi talletettu niissä suoraan. Kansainvälinen rekisteröinti vastaa näin ollen suojan laajuuden ja täytäntöönpanon osalta kansallista oikeutta. Kansainvälinen rekisteröinti helpottaa samalla suojan säilyttämistä: on olemassa vain yksi uusittava hakemus ja yksi yksinkertainen menettely (esim. omistajuudessa tai osoitteessa tapahtuneiden) muutosten kirjaamiseksi.Vuoden 1999 Geneven asiakirjan hyväksymisellä oli kaksi tavoitetta:-  lisätä Haagin järjestelmän houkuttelevuutta ja laajentaa järjestelmä uusiin jäseniin; vuoden 1999 asiakirjalla tehtiin tätä tarkoitusta silmällä pitäen useita lisäyksiä Haagin järjestelmään tavoitteena helpottaa sellaisten maiden liittymistä Haagin liittoon, joilla on käytössä mallien tutkintajärjestelmät (esim. Yhdysvallat ja Japani);-  järjestää yhteyden luominen kansainvälisen rekisteröintijärjestelmän ja alueellisten järjestelmien välille mahdollistamalla hallitustenvälisten järjestöjen liittyminen asiakirjan sopimuspuoleksi.Toinen tavoite antaa Euroopan yhteisölle mahdollisuuden liittyä Haagin järjestelmään. EU:n aluetta pidetään sopimusta sovellettaessa siis yhtenä maana ja yhteisömallisääntöjä asiaan liittyvänä kansallisena lainsäädäntönä. Virastosta tulee niiden kansainvälisten hakemusten aineellisesta tutkinnasta vastaava virasto, joissa yhteisö on nimetty.Geneven asiakirjaa on sovellettu täysimääräisesti 1. huhtikuuta 2004 alkaen. Kyseisenä päivänä alettiin soveltaa Geneven asiakirjaa ja Haagin asiakirjan nojalla tehtyjä uudistettuja yhteisiä täytäntöönpanomääräyksiä, joilla yksinkertaistetaan koko menettelyä.Yhteisömallijärjestelmää ja Haagin sopimuksella perustettua kansainvälistä rekisteröintijärjestelmää voidaan pitää toisiaan täydentävinä. Yhteisömallijärjestelmä on täydellinen ja yhtenäinen mallien alueellinen rekisteröintijärjestelmä, joka kattaa koko Euroopan unionin alueen. Haagin sopimuksella keskitetään menettelyt, joilla haetaan malleille suojaa nimettyjen sopimuspuolten alueella.4. OikeusperustaKoska säännöt, joilla Euroopan yhteisön liittyminen Haagin sopimukseen saatetaan voimaan, on sisällytetty asetukseen lisäämällä siihen uusi ja erillinen osasto ja muuttamalla sen nykyisiä säännöksiä, tämän ehdotuksen oikeusperustan on oltava sama kuin asetuksen oikeusperustan eli EY:n perustamissopimuksen 308 artikla.5. Artiklat1 artiklan 1 kohtaTämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdalla muutetaan 25 artiklan 1 kohdan d alakohtaa lisäämällä siihen teksti ”teollismallien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Haagin sopimukseen liittyvän, Genevessä 2 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn Geneven asiakirjan, (…) ja joka on voimassa yhteisössä, nojalla rekisteröidyn mallioikeuden tai tällaista oikeutta koskevan hakemuksen perusteella” täydentävänä aikaisempana oikeutena, johon voidaan vedota mitättömyysperusteena. Lisäys on tarpeen sen täsmentämiseksi, että kansainvälisellä hakemuksella tai rekisteröinnillä on sama arvo kansallisen tai yhteisömallioikeuden mukaisena mallioikeutena kuin aikaisemmallakin mallilla.1 artiklan 2 kohtaEuroopan yhteisön liittymisen Geneven asiakirjaan huomioon ottamista koskevat säännökset sisällytetään yhteisömalliasetukseen lisäämällä siihen mallien kansainvälistä rekisteröintiä koskeva uusi XI a osasto.I jakso – Yleiset säännökset106 a artikla (Säännösten soveltaminen)Asetuksen muutosehdotuksessa esitetään yleissääntönä, että yhteisömallia koskevaa neuvoston asetusta (EY) N:o 6/2002 ja kyseisen asetuksen täytäntöönpanoasetuksia sovelletaan periaatteessa Geneven asiakirjan nojalla tehtyihin yhteisön nimeäviin kansainvälisiin rekisteröinteihin.Lisäksi siinä täsmennetään, että kansainvälinen rekisteri korvaa viraston pitämän rekisterin, kun on kyse Euroopan yhteisön nimeävästä kansainvälisestä rekisteröinnistä. Kaikilla Euroopan yhteisön nimeävään kansainväliseen rekisteröintiin liittyvillä merkinnöillä kansainvälisessä rekisterissä on sama vaikutus, kuin jos merkintä olisi tehty viraston pitämään rekisteriin.Samat perusteet koskevat julkaisemista: kansainvälinen toimisto suorittaa yhteisön nimeäviin kansainvälisiin hakemuksiin liittyvän julkaisemisen, ja sillä on sama vaikutus kuin viraston suorittamalla julkaisemisella. Samat perusteet koskevat myös asetuksen 98 artiklassa tarkoitettua kielijärjestelyä.2 jakso – Euroopan yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti106 b artikla (Menettely kansainvälisen hakemuksen jättämiseksi)Geneven asiakirjan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa todetaan, että kansainvälinen hakemus voidaan hakijan valinnan mukaan jättää joko suoraan kansainväliseen toimistoon tai hakijan sopimuspuolen toimiston kautta. Geneven asiakirjan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan sopimuspuoli voi kuitenkin ilmoittaa, että kansainvälisiä hakemuksia ei voida jättää sen toimiston kautta.Haagin järjestelmän edut perustuvat suurimmilta osin sen yksinkertaisuuteen, ja vastaanottavan toimiston sijainnilla näyttää olevan vähäinen merkitys mallien hakemisessa. Tarpeettoman päällekkäisen työn välttämiseksi Euroopan yhteisön olisi tämän vuoksi huolehdittava siitä, että sen oman yhdenmukaistamisviraston kautta ei voi jättää hakemuksia. Hakemusten jättämisellä suoraan WIPO:lle on lisäksi se etu, etteivät hakijat vahingossa sekoita yhteisömallien rekisteröintiä koskevia hakemuksia ja kansainvälisiä rekisteröintejä koskevia hakemuksia toisiinsa. Tällaisesta sekaannuksesta aiheutuisi entistä enemmän ongelmia, kun maksetaan kansainvälistä hakemusta koskeva perusmaksu, joka on joka tapauksessa suoritettava suoraan kansainväliselle toimistolle ja joka suoritetaan hakemusta jätettäessä. Jos hakijat suorittaisivat maksun virheellisesti yhdenmukaistamisvirastolle, sen olisi palautettava maksu. On merkille pantavaa, että WIPO ei tätä nykyä ota vastaan kansallisten toimistojen kautta jätettyjä hakemuksia niiltäkään sopimuspuolilta, jotka sallivat tällaisen menettelyn.Tästä syystä komissio ehdottaa, että yhteisö ilmoittaisi liittymiskirjassaan, ettei sen viraston kautta voi jättää kansainvälisiä hakemuksia. Asetuksen 106 b artiklassa täsmennetäänkin, että Geneven asiakirjan 4 artiklan 1 kohdan mukaiset yhteisön nimeävät kansainväliset hakemukset on jätettävä suoraan kansainväliseen toimistoon.106 c artikla (Nimeämismaksut)1.  Geneven asiakirjan 7 artiklassa todetaan, että määrätyt maksut sisältävät kiinteän nimeämismaksun, joka on maksettava jokaiselle nimetylle sopimuspuolelle. Lisäksi kukin sopimuspuoli, joka on hallitustenvälinen järjestö, voi ilmoittaa, että kunkin sellaisen hakemuksen ja kansainvälisen rekisteröinnin uudistamisen yhteydessä, jossa se on nimetty, kiinteä nimeämismaksu korvataan yksilöllisellä nimeämismaksulla, jonka määrä mainitaan ilmoituksessa ja jota voidaan muuttaa myöhemmissä ilmoituksissa. Määrä ei kuitenkaan voi olla suurempi kuin määrä, jonka kyseinen sopimuspuoli on oikeutettu ottamaan vastaan kansallisesta hakemuksesta ja uudistamisesta, kansainvälisestä menettelystä johtuvien säästöjen vuoksi.2.  Komissio ehdottaa, että yhteisö ilmoittaisi liittymiskirjassaan, että Geneven asiakirjan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut hakemukseen ja uudistamiseen liittyvät määrätyt nimeämismaksut korvataan yksilöllisellä nimeämismaksulla. Kyseiset maksut on suoritettava kansainväliselle toimistolle, jonka on siirrettävä ne yhdenmukaistamisvirastolle.3.  Komissio aikoo ehdottaa myös asetuksen (EY) N:o 2246/2002 muuttamista yhdenmukaistamisvirastolle suoritettavien maksujen osalta siten, että yksilölliset nimeämismaksut vahvistetaan mainitun 7 artiklan 2 kohdan vaatimusten ja yhteisten sääntöjen 28 säännön mukaisesti.106 d artikla (Yhteisön nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin vaikutukset)1 kohtaYhteisömalliasetuksen 48 artiklan nojalla virasto rekisteröi rekisteröityä yhteisömallia koskevan hakemuksen rekisteröitynä yhteisömallina edellyttäen, että ne vaatimukset, jotka rekisteröityä yhteisömallia koskevan hakemuksen on täytettävä, täyttyvät, ja ettei hakemusta ole hylätty yhteisömalliasetuksen 47 artiklan nojalla.Asetuksen 47 artiklan nojalla rekisteröityä yhteisömallia koskeva hakemus hylätään, jos virasto havaitsee hylkäämisperusteita, eli jos malli, jolle suojaa haetaan, ei ole 3 artiklan a alakohdassa säädetyn määritelmän mukainen tai se on yleisen järjestyksen tai hyvien tapojen vastainen.Tämän asetuksen muutosehdotuksen 106 d artiklan säännöksillä varmistetaan, että yhteisön nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin suojan alkamista koskevat samat ehdot kuin rekisteröidyn yhteisömallin eli että yhteisön nimeävällä kansainvälisellä rekisteröinnillä ei ole yhteisön mallirekisteröinnin vaikutusta Euroopan yhteisön alueella ennen kuin virasto pystyy tutkimaan kansainvälisen rekisteröinnin hylkäämisperusteiden osalta.2 kohtaTämän asetuksen muutosehdotuksen 106 d artiklan 2 kohdassa esitetään, että jos virasto ei hylkää Euroopan yhteisön nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin vaikutuksia alueellaan Geneven asiakirjan 12 artiklan 2 kohdan nojalla tai jos tällainen hylkääminen on peruutettu, yhteisön nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin vaikutus alkaa sen rekisteröintipäivänä Geneven asiakirjan 10 artiklan 2 kohdan nojalla ja kyseinen vaikutus on sama rekisteröidyllä yhteisömallilla.3 kohtaKoska viraston rekisterin kansainväliseen rekisteriin kirjattuja kansainvälisiä rekisteröintejä ei ole tarpeen julkaista uudelleen, tämän asetuksen muutosehdotuksen 106 d artiklan 3 kohdalla velvoitetaan virasto antamaan tietoja Geneven asiakirjan nojalla tehdyistä Euroopan yhteisön nimeävistä rekisteröinneistä. Tämä voitaisiin hoitaa tehokkaasti esimerkiksi luomalla yhdenmukaistamisviraston verkkosivustosta linkki Haagin järjestelmään. Yksityiskohtaisista säännöistä on säädettävä täytäntöönpanoasetuksessa.106 e artikla (Hylkäämisperusteet)1 kohtaTämän asetusehdotuksen 106 e artiklassa esitetyt hylkäämisperusteet ovat aivan samat kuin 47 artiklan 1 kohdan mukaiset rekisteröintihakemuksen hylkäämisperusteet, millä varmistetaan, että yhteisön nimeävälle kansainväliselle rekisteröinnille suoritetaan sama tutkinta kuin rekisteröityjä yhteisömalleja koskeville hakemuksille.2 kohtaTämän asetuksen muutosehdotuksen 106 e artiklan säännöksillä taataan, että yhteisön nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin haltijalla on oikeus tehdä huomautuksia tai luopua kansainvälisestä rekisteröinnistä Euroopan yhteisön osalta Geneven asiakirjan 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.Vastaavassa 47 artiklan 2 kohdan säännöksessä säädetään lisäksi, että rekisteröidyn yhteisömallin hakijan on annettava muuttaa hakemustaan. Tätä lisävaihtoehtoa ei voi kuitenkaan soveltaa kansainväliseen rekisteröintiin, koska 1 kohdan mukaiset hylkäämisperusteet voidaan poistaa ainoastaan muuttamalla asianomaista mallia, kun taas Geneven asiakirjassa ei määrätä kansainvälisesti rekisteröidyn mallin muuttamisesta sen jälkeen, kun malli on rekisteröity kansainväliseen rekisteriin.Tavanomainen menettely olisi seuraava: virasto tutkii hylkäämisperusteet viran puolesta. Jos virasto tätä tutkintaa suorittaessaan havaitsee hylkäämisperusteen, se ilmoittaa asiasta kansainväliselle toimistolle mainiten ne perusteet, joihin hylkääminen perustuu. Ilmoittaminen suoritetaan kuuden kuukauden kuluessa kansainvälisen rekisteröinnin julkaisemisesta (yhteisten sääntöjen 18 säännön 1 kohta). Kansainvälinen toimisto toimittaa haltijalle viipymättä jäljennöksen epäämistä koskevasta ilmoituksesta (Geneven asiakirjan 12 artiklan 3 kohta). Virasto täsmentää ilmoituksessa määräajan, jossa haltija voi luopua kansainvälisestä rekisteröinnistä yhteisön osalta tai tehdä huomautuksia hylkäämisperusteiden poistamiseksi. Hylkäämisperusteiden tutkinnan aikana haltija ja virasto ovat suoraan yhteydessä toisiinsa. Jos haltija poistaa hylkäämisperusteen tai -perusteet, viraston on peruutettava hylkääminen ja ilmoitettava asiasta kansainväliselle toimistolle.3 kohtaMuutosehdotuksen 106 e artiklan 3 kohdassa täsmennetään, että hylkäämisperusteiden tutkimista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan täytäntöönpanoasetuksessa.106 f artikla (Kansainvälisen rekisteröinnin vaikutusten mitätöinti)1 kohtaTämän asetuksen muutosehdotuksen 106 f artiklalla pannaan täytäntöön Geneven asiakirjan 15 artiklan 1 kohta, joka sallii kansainvälisen rekisteröinnin vaikutusten julistamisen mitättömiksi Euroopan yhteisön alueella.Tällä säännöksellä varmistetaan, että kansainvälisen rekisteröinnin vaikutusten mitätöintiä Euroopan yhteisön alueella koskevat samat säännökset kuin rekisteröidyn yhteisömallin mitättömäksi julistamista. Kolmannet osapuolet voivat vaatia kansainvälisen rekisteröinnin vaikutusten mitättömäksi julistamista joko 52 artiklan mukaisesti virastolle jätetyllä hakemuksella tai 81 (d) artiklan mukaisesti yhteisömalleja käsittelevässä tuomioistuimessa nostetulla vastakanteella.Vaadittaessa vaikutusten mitätöintiä virastolta sovelletaan VI ja VII osaston säännöksiä. Haltija voi erityisesti jättää mitättömäksi julistamista koskevan vaatimuksen täytäntöönpanoasetuksen 31 artiklan nojalla. Mitättömyysosaston lopulliseen päätökseen voi hakea muutosta (yhteisömalliasetuksen 55 artiklan 1 kohta).Tältä osin noudatetaan Geneven asiakirjan 15 artiklan 1 kohtaa. Tämä säännös edellyttää, että kansainvälisen hakemuksen vaikutuksia ei voi julistaa mitättömiksi ilman, että haltijalle on hyvissä ajoin annettu tilaisuus puolustaa oikeuksiaan.2 kohtaGeneven asiakirjan 15 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että sen sopimuspuolen toimiston, jonka alueella kansainvälisen rekisteröinnin vaikutukset on mitätöity, on mitätöinnistä tiedon saatuaan ilmoitettava siitä kansainväliselle toimistolle. Tämä velvoite on otettu 106 f artiklan 2 kohtaan. On selvää, että virasto on tietoinen mitätöinnistä, jos se on tulosta viraston suorittamasta mitätöintimenettelystä tai jos yhteisömalleja käsittelevä tuomioistuin ilmoittaa virastolle mitättömäksi julistamisesta yhteisömalliasetuksen 86 artiklan 4 kohdan mukaisesti.2 artiklaYhteisömalliasetuksen 97 artiklassa säädetään, että jollei virastoa koskevissa täydentävissä säädöksissä muuta täsmennetä, virastoon sovelletaan yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen XII osastoa sen tämän asetuksen mukaisten tehtävien osalta. Yhteisön tavaramerkkiasetuksen XII osasto sisältää viraston tuloja koskevan 134 artiklan 3 kohdan. Tätä säännöstä on muutettu Madridin pöytäkirjaan liittymisen vuoksi, joka luo uuden tulonlähteen, joka on ”tämän asetuksen 140 artiklassa tarkoitetut Madridin pöytäkirjan nojalla suoritettavat maksut Euroopan yhteisöt nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin osalta…”.Yhteisön tavaramerkkiasetukseen on tehtävä vastaava muutos EY:n liityttyä Geneven asiakirjaan. Geneven asiakirjan nojalla suoritettavat maksut on sisällytettävä siihen viraston uutena tulolähteenä.3 artiklaGeneven asiakirja alkaa sitoa yhteisöä kolmen kuukauden kuluttua päivästä, jona se jättää liittymiskirjansa kansainvälisen toimiston pääjohtajalle.Tältä osin on muistettava, että komission ehdotuksessa artikla 2 neuvoston päätökseksi, jolla hyväksytään Euroopan yhteisön liittyminen Geneven asiakirjaan ja johon viitattiin edellä, esitetään, että sen jälkeen, kun neuvosto hyväksyy kyseisen päätöksen, neuvosto voi tallettaa kyseisen liittymiskirjan kansainvälisen toimiston pääjohtajan huostaan sinä päivänä, jona neuvosto hyväksyy yhteisön liittymisen Geneven asiakirjaan voimaan saattamiseksi tarvittavat toimenpiteet.2005/0274(CNS)EhdotusNEUVOSTON ASETUSasetusten (EY) N:o 6/2002 ja (EY) N:o 40/94 muuttamisesta siten, että otetaan huomioon Euroopan yhteisön liittyminen teollismallien kansainvälisestä rekisteröinnistä tehdyn Haagin sopimuksen Geneven asiakirjaanEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[9],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[10],ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[11],sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteisömallista 12 päivänä joulukuuta 2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 6/2002[12] luotiin yhteisömallijärjestelmä, jolla yritykset voivat yhtä ainoaa menettelyä noudattaen hankkia yhteisömalleja, joilla on yhdenmukainen suoja ja joiden vaikutus ulottuu koko yhteisön alueelle.(2) Maailman henkisen omaisuuden järjestö (WIPO) pani alulle ja suoritti kokousvalmistelut, joihin osallistuivat Haagin liiton osapuolina olevat jäsenvaltiot, Haagin liittoon kuulumattomat jäsenvaltiot sekä Euroopan yhteisö, minkä seurauksena Genevessä tätä tarkoitusta varten kokoontunut diplomaattikokous hyväksyi 2 päivänä heinäkuuta 1999 teollismallien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Haagin sopimukseen liittyvän Geneven asiakirjan, jäljempänä ’Geneven asiakirja’.(3) Neuvosto hyväksyi neuvoston päätöksellä […][13] Euroopan yhteisön liittymisen teollismallien kansainvälisestä rekisteröinnistä tehdyn Haagin sopimuksen Geneven asiakirjaan ja valtuutti neuvoston puheenjohtajan tallettamaan liittymiskirjan WIPO:n pääjohtajan huostaan sinä päivänä, jona neuvosto on hyväksynyt yhteisön liittymisen Geneven asiakirjaan voimaan saattamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Tämä asetus sisältää kyseiset toimenpiteet.(4) Asianmukaiset toimenpiteet olisi sisällytettävä asetukseen (EY) N:o 6/2002 lisäämällä siihen uusi osasto ”Mallien kansainvälinen rekisteröinti”.(5) Yhteisön nimeäviä kansainvälisiä rekisteröintejä koskevien sääntöjen ja menettelyjen olisi periaatteessa oltava samat kuin yhteisömallihakemuksiin sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen. Tämän periaatteen mukaisesti yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti olisi tutkittava hylkäämisperusteiden osalta ennen kuin rekisteröinti saa saman vaikutuksen kuin rekisteröity yhteisömalli. Rekisteröityä yhteisömallia vastaavan kansainvälisen rekisteröinnin olisi myös oltava samojen mitättömyyttä koskevien sääntöjen alainen kuin rekisteröidyn yhteisömallin.(6) Asetus (EY) N:o 6/2002 olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.(7) Yhteisön liittyminen Geneven asiakirjaan luo uuden tulonlähteen sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit). Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94[14] olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EY) N:o 6/2002 seuraavasti:1. Korvataan 25 artiklan 1 kohdan d alakohta seuraavasti:”d) yhteisömalli on ristiriidassa aikaisemman mallin kanssa, joka on tullut tunnetuksi rekisteröintihakemuksen tekemispäivän jälkeen tai, jos vaaditaan etuoikeutta, yhteisömallin etuoikeuspäivän jälkeen ja joka on suojattu edellä mainittua päivää aikaisemmasta päivästä lähtieni) yhteisömallin rekisteröinnin tai tällaisen mallin rekisteröintiä koskevan hakemuksen taiii) jäsenvaltion myöntämän mallioikeuden rekisteröinnin tai tällaista oikeutta koskevan hakemuksen perusteellaiii) teollismallien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Haagin sopimukseen liittyvän, Genevessä 2 päivänä heinäkuuta 1999 tehdyn Geneven asiakirjan, jäljempänä ’Geneven asiakirja’, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä […][15] ja joka on voimassa yhteisössä, nojalla rekisteröidyn mallioikeuden tai tällaista oikeutta koskevan hakemuksen perusteella.2. Lisätään seuraava osasto XI osaston jälkeen:”XI a osasto:MALLIEN KANSAINVÄLINEN REKISTERÖINTII JAKSOYLEISET SÄÄNNÖKSET”106 a artiklaSäännösten soveltaminen1. Jollei tässä osastossa toisin säädetä, tätä asetusta ja kaikkia 109 artiklan nojalla annettuja tämän asetuksen täytäntöönpanoasetuksia sovelletaan soveltuvin osin WIPO:n kansainvälisessä toimistossa (jäljempänä ’kansainvälinen toimisto’) säilytettäviin Geneven asiakirjan nojalla tehtyihin yhteisön nimeäviin rekisteröinteihin (jäljempänä ’kansainvälinen rekisteröinti’).2. Kaikilla kansainvälisessä rekisterissä olevilla yhteisön nimeävillä kansainvälisillä rekisteröinneillä on sama vaikutus kuin jos rekisteröinti olisi tehty viraston yhteisömallirekisteriin, ja yhteisön nimeävien kansainvälisten rekisteröintien julkaisemisella kansainvälisen toimiston tiedotteessa on sama vaikutus kuin jos rekisteröinti olisi julkaistu yhteisön yhteisömalleja koskevassa tiedotteessa.II JAKSOYHTEISÖN NIMEÄVÄT KANSAINVÄLISET REKISTERÖINNIT106 b artiklaMenettely kansainvälisen hakemuksen jättämiseksiGeneven asiakirjan 4 artiklan 1 kohdan mukaiset kansainväliset hakemukset on jätettävä suoraan kansainväliseen toimistoon.106 c artiklaNimeämismaksutGeneven asiakirjan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu määrätty nimeämismaksu korvataan yksilöllisellä nimeämismaksulla.106 d artiklaEuroopan yhteisön nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin vaikutukset1. Yhteisön nimeävällä kansainvälisellä rekisteröinnillä on rekisteröintipäivästään lähtien sama vaikutus kuin rekisteröidyllä yhteisömallia koskevalla hakemuksella.2. Jos hylkäämisestä ei ole ilmoitettu tai jos tällainen hylkääminen on peruutettu, yhteisön nimeävällä kansainvälisellä rekisteröinnillä on 1 kohdassa tarkoitetusta päivämäärästä lähtien sama vaikutus kuin mallin rekisteröinnillä rekisteröidyksi yhteisömalliksi.3. Viraston on annettava tietoja 2 kohdassa tarkoitetuista kansainvälisistä rekisteröinneistä täytäntöönpanoasetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisesti.106 e artiklaHylkäämisperusteet1. Viraston on toimitettava kansainväliselle toimistolle hylkäämistä koskeva ilmoitus viimeistään kuuden kuukauden kuluttua kansainvälisen rekisteröinnin julkaisemispäivästä, jos virasto kansainvälistä rekisteröintiä tutkiessaan havaitsee, että malli, jolle suojaa haetaan, ei ole 3 artiklan a alakohdassa säädetyn määritelmän mukainen tai se on yleisen järjestyksen tai hyvien tapojen vastainen.Ilmoituksessa on mainittava ne perusteet, joihin hylkääminen perustuu.2. Kansainvälisen rekisteröinnin vaikutusten hylkääminen ei ole lopullinen ennen kuin haltijalle on annettu mahdollisuus luopua kansainvälisestä rekisteröinnistä yhteisön osalta tai toimittaa huomautuksensa.3. Täytäntöönpanoasetuksessa vahvistetaan hylkäämisperusteiden tutkimista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.106 f artiklaKansainvälisen rekisteröinnin vaikutusten mitätöinti1. Yhteisössä voimassa olevan kansainvälisen rekisteröinnin vaikutukset voidaan julistaa osittain tai kokonaan mitättömiksi VI ja VII osastossa olevien menettelyjen mukaisesti tai yhteisömalleja käsittelevässä tuomioistuimessa loukkauskanteeseen kohdistuvan vastakanteen perusteella.2. Jos virasto on tietoinen mitätöinnistä, se on ilmoitettava asiasta kansainväliselle toimistolle.2 artiklaKorvataan asetuksen (EY) N:o 40/94 134 artiklan 3 kohta seuraavasti:”3. Talousarvion tulot sisältävät, kuitenkaan rajoittamatta muita tuloja, maksuja koskevan asetuksen nojalla suoritettavat maksut, tämän asetuksen 140 artiklassa tarkoitetut Madridin pöytäkirjan nojalla suoritettavat maksut Euroopan yhteisöt nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin osalta ja muut Madridin asiakirjan sopimuspuolille suoritettavat maksut, asetuksen (EY) N:o 6/2002 106 c artiklassa tarkoitetut Geneven asiakirjan nojalla suoritettavat maksut Euroopan yhteisön nimeävän kansainvälisen rekisteröinnin osalta ja muut Geneven asiakirjan sopimuspuolille suoritettavat maksut ja tarvittaessa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon, komission pääluokkaan, erityiseen budjettikohtaan otetun avustuksen.3 artiklaTämä asetus tulee voimaan päivänä, jona Geneven asiakirja tulee voimaan Euroopan yhteisön osalta.Tämän asetuksen voimaantulopäivä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaSÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYSPolitiikan ala: tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinat Toiminnan ala: Niiden toimenpiteiden valmistelu, jotka ovat tarpeen Euroopan yhteisön liittymisen mallien kansainvälistä rekisteröintiä koskevaan Geneven asiakirjan huomioon ottamiseksi |TOIMENPITEEN NIMI: EHDOTUS: NEUVOSTON ASETUS ASETUKSEN (EY) N:O 6/2002 JA (EY) N:O 40/94 MUUTTAMISESTA SITEN, ETTÄ OTETAAN HUOMIOON EUROOPAN YHTEISÖN LIITTYMINEN TEOLLISMALLIEN KANSAINVÄLISESTÄ REKISTERÖINNISTÄ TEHDYN HAAGIN SOPIMUKSEN GENEVEN ASIAKIRJAAN |1. BUDJETTIKOHDAT JA OTSIKOT2. NUMEROTIEDOT2.1. Toimen kokonaismäärärahat (B-osa): miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoinaEi sovelleta.2.2. Toimen soveltamisaika:(alkamis- ja päättymisvuosi)Alkaa: voimaantulopäiväPäättyy: määräämätön2.3. Monivuotinen kokonaismenoarvio:a) Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu (rahoitustuki) ( ks. kohta 6.1.1 )Ei ole.b) Tekninen ja hallinnollinen apu ja tukimenot ( ks. kohta 6.1.2 )Ei ole.c) Henkilöstö- ja muiden hallintomenojen kokonaisvaikutus rahoitukseen (ks. kohdat 7.2 ja 7.3)miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | Yht. |Maksusitoumusmäärärahat/ maksumäärärahat | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 |a+b+c YHTEENSÄ |Maksusitoumusmäärärahat | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 |Maksumäärärahat | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 |2.4. Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa[X] Ehdotus on tehdyn ohjelmasuunnitelman mukainen.Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen ohjelmasuunnitelman muuttamista.Ehdotus voi edellyttää toimielinten sopimuksen määräysten soveltamista.2.5. Vaikutukset tuloihin:[X] Ei vaikuta tuloihin (kyseessä ovat toimenpiteen toteutukseen liittyvät tekniset näkökohdat)TAIVaikutukset tuloihin ovat seuraavat:Ei sovelleta.3. BUDJETTITIEDOTMenolaji | Uusi | EFTA osallistuu | Ehdokasmaat osallistuvat | Rahoitusnäkymien otsake |Ei-pakolliset | Jaksotetut | EI | EI | EI | Nro 5 |4. OIKEUSPERUSTAEY:n perustamissopimuksen 308 artikla5. KUVAUS JA PERUSTELUT5.1. Yhteisön tukitoimen tarve5.1.1. Toiminnan tavoitteetEhdotus sisältää toimenpiteitä, jotka ovat tarpeellisia Euroopan yhteisön Geneven asiakirjaan liittymisen saattamiseksi voimaan. Asianmukaiset toimenpiteet olisi lähinnä sisällytettävä asetukseen (EY) N:o 6/2002 lisäämällä siihen uusi osasto ”Mallien kansainvälinen rekisteröinti”. Yhteisön liittyminen Geneven asiakirjaan luo uuden tulonlähteen sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit), ja asetus (EY) N:o 40/94 olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.5.1.2. Ennakkoarviointiin liittyvät toimenpiteetEuroopan yhteisö ilmaisi suuren kiinnostuksensa Haagin järjestelmää kohtaan jo päättäessään osallistua aktiivisesti niihin kansainvälisiin neuvotteluihin, jotka johtivat Genevessä vuonna 1999 pidettyyn diplomaattikokoukseen, jossa uusi asiakirja hyväksyttiin. Järjestöt, jotka edustavat sekä yhteisömallijärjestelmän että kansainvälisen rekisteröintijärjestelmän mahdollisia käyttäjiä, ilmoittivat toistuvasti, että niiden etujen mukaista olisi luoda yhteys näiden kahden järjestelmän välille. Komissio käynnisti vuonna 2004 kuulemismenettelyn asiaan liittyvien tahojen (jäsenvaltioiden, talouselämän ja toimialajärjestöjen sekä yksityisyritysten) kanssa siitä vaikutuksesta, joka EY:n liittymisellä Haagin järjestelmään saattaa olla taloustoimintaan. Ylivoimainen enemmistö vastaajista (itse asiassa lähes kaikki vastaajat) kannatti ajatusta siitä, että yhteisön olisi liityttävä Geneven asiakirjaan lähitulevaisuudessa.5.1.3. Jälkiarvioinnin perusteella toteutetut toimenpiteetEi sovelleta.5.2. Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännötYhteisön nimeävää kansainvälistä rekisteröintiä koskevien sääntöjen ja menettelyjen olisi periaatteessa oltava samat kuin yhteisömallihakemuksiin sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen. Tämän periaatteen mukaisesti yhteisön nimeävä kansainvälinen rekisteröinti olisi tutkittava hylkäämisperusteiden osalta ennen kuin rekisteröinti saa saman vaikutuksen kuin rekisteröity yhteisömalli. Rekisteröityä yhteisömallia vastaavan kansainvälisen rekisteröinnin olisi myös oltava samojen mitättömyyttä koskevien sääntöjen alainen kuin rekisteröidyn yhteisömallin. Toimintaan ei liity rahoitustukea.5.3. Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännötSisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston on mukautettava sisäisiä menettelyjään ja työskentelytapojaan pystyäkseen käsittelemään kansainvälisiä hakemuksia WIPO:n kansainvälisessä toimistossa, jossa yhteisö on nimetty suojan hankkimiseksi yhteisömallijärjestelmän nojalla. Komissio neuvottelee Haagin liiton yleiskokouksessa yhteisön nimissä sen jälkeen, kun näkemykset on sovitettu yhteen toimivaltaisessa neuvoston työryhmässä tai paikan päällä pidettävissä kokouksissa, jotka kutsutaan koolle osana WIPO:n yhteydessä tehtävää työtä.6. RAHOITUSVAIKUTUKSET6.1. Kokonaisrahoitusvaikutus, B-osa (koko ohjelmakaudeksi)Ei sovelleta.6.2. Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B-osa (koko ohjelmakaudeksi)Ei sovelleta.7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN7.1. Vaikutus henkilöstöönToimen laji | Toimen hallinnointiin tarvittava nykyinen ja/tai uusi henkilöstö | Yht. | Toimintaan liittyvien tehtävien kuvaus |Vakinaisten toimien määrä | Väliaikaisten toimien määrä |Virkamiehet tai väliaikaiset toimihenkilöt | A B C | 0,5 A | 0 | 0,5 A | Tarkempi tehtävänkuvaus esitetään tarvittaessa liitteenä. Koordinointi yhdenmukaistamisviraston kanssa. Niiden neuvoston ja parlamentin kokousten, joissa neuvotellaan ehdotuksesta ennen sen hyväksymistä, valmistelu ja näihin kokouksiin osallistuminen. Haagin liiton kokousten valmistelu ja osallistuminen niihin sekä jäsenvaltioiden kantojen sovittaminen yhteen. |Muu henkilöstö | 0 | 0 | 0 |Yhteensä | 0,5 | 0 | 0,5 |7.2. Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutusHenkilöstön laji | Määrä (euroina) | Laskutapa* |Virkamiehet Väliaikaiset toimihenkilöt | 54 000 | Vuosittaiset kustannukset virkamiestä kohden: 108 000 euroa |Muu henkilöstö (budjettikohta ilmoitettava) |Yhteensä | 54 000 |Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja.7.3. Muut toimesta johtuvat hallintomenotEi sovelleta.Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja.1 Ilmoitetaan, millaisesta komiteasta on kysymys ja mihin ryhmään se kuuluuI. Yhteensä vuodessa (7.2 + 7.3) II. Toimen kesto III. Toimen kokonaiskustannukset (I x II) | 54 000 euroa 2006–2011 324 000 euroa |8. SEURANTA JA ARVIOINTI8.1. SeurantajärjestelmäEi sovelleta.8.2. Suunniteltua arviointia koskevat järjestelyt ja aikatauluJatkuva arviointi on mahdollista seuraamalla niiden kansainvälisten rekisteröintien määrää, joissa yhteisömallijärjestelmä on nimetty.9. PETOSTEN TORJUNTATOIMETToimintaan ei liity rahoitustukea.[1] EYVL L 3, 5.1.2002, s. 1.[2] Yhdenmukaistamisvirasto perustettiin yhteisön tavaramerkistä 20. joulukuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 40/94, EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1.[3] Ks. KOM(2005)687 lopullinen.[4] Samankaltaista käytäntöä noudatettiin muutettaessa yhteisön tavaramerkkiasetusta Euroopan yhteisön liittymisen Madridin asiakirjaan huomioon ottamiseksi (neuvoston asetus (EY) N:o 1992/2003, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003 asetuksen (EY) N:o 40/94 muuttamisesta, EYVL L 296, 14.11.2003, s. 1.[5] Komission asetus (EY) N:o 2245/2002, annettu 21 päivänä lokakuuta 2002, yhteisömallista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 täytäntöönpanosta, EYVL L 341, 17.12.2002, s. 28.[6] Komission asetus (EY) N:o 2246/2002, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) suoritettavista yhteisömallin rekisteröintiin liittyvistä maksuista, EYVL L 341, 17.12.2002, s. 54.[7] Komission asetus (EY) N:o 216/96, annettu 5 päivänä helmikuuta 1996, sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakuntien menettelysäännöistä, EYVL L 28, 6.2.1996, s. 11.[8] Belgia, Viro, Ranska, Saksa, Kreikka, Unkari, Italia, Latvia, Luxemburg, Alankomaat, Slovenia, Espanja. Viisi EU:n jäsenvaltiota – yhteensä 18 maasta – on liittynyt Geneven asiakirjaan (Viro, Unkari, Latvia, Slovenia ja Espanja). Ajan tasalle saatetut tiedot julkaistaan WIPO:n www-sivuilla osoitteessa www.wipo.int9 EUVL C […], […], s. […].10 EUVL C […], […], s. […].11 EUVL C […], […], s. […].12 EYVL L 3, 5.1.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.13 EUVL L […], […], s. […].[9] EYVL L 11, 14.1.1994, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY)N:o 422/2004 (EUVL L 70, 9.3.2004, s. 1).[10] EUVL L […], […], s. […].


title: Ehdotus neuvoston asetus luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0084

Ehdotus Neuvoston asetus luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta  /* KOM/2006/0084 lopull. - CNS 2006/0022 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 13.07.2006KOM(2006) 84 lopullinen2006/0022 (CNS)EhdotusNEUVOSTON ASETUSluettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta(KOMISSION ESITTÄMÄ)PERUSTELUTKomissio esittää, että asetusta (EY) N:o 539/2001[1], jota on muutettu viimeksi asetuksella (EY) N:o 851/2005[2], muutettaisiin jälleen seuraavista syistä:- asetuksen (EY) N:o 539/2001 määräajoin suoritettavan uudelleentarkastelun yhteydessä on voitava taata, että liitteiden senhetkinen sisältö – eli luettelo niistä kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään (Liite I) ja luettelo niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske (Liite II) – on asetuksen johdanto-osan 5 kappaleessa esitettyjen kriteerien mukainen erityisesti laitonta maahanmuuttoa ja yleistä järjestystä koskevien kriteerien osalta, minkä vuoksi kolmansia maita on siirrettävä asetuksen liitteestä toiseen- asetuksen kahta liitettä on täydennettävä niin, että ne täyttävät kokonaisuudessaan perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i luetelmakohdan mukaisen tavoitteen, jonka mukaan asetuksessa on määriteltävä tyhjentävästi, onko kolmannen maan kansalaisella oltava viisumi vai ei- pakolaisiin ja kansalaisuudettomiin sovellettavaa järjestelyä on muutettava niin, että he voivat yhä hyötyä mahdollisesta viisumivapaudesta asuessaan liitteeseen II kuuluvassa kolmannessa maassa ja automaattisesta viisumivapaudesta asuessaan EU:n jäsenvaltiossa- on lisättävä, että viisumivapaus koskee myös paikallista rajaliikennettä varten myönnettävän luvan haltijoita- on säädettävä mahdollisuudesta myöntää viisumivapaus NATOn ja rauhankumppanuusohjelman puitteissa matkustaville puolustusvoimien jäsenille- on selkeytettävä muiden kuin tavallisten passien luokituksia.Vastavuoroisuuden puuttumista viisumiasioissa ei käsitellä tässä ehdotuksessa asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamiseksi. Kyseisiä tapauksia käsitellään vastavuoroisuusmekanismin avulla; mekanismia on muutettu asetuksella (EY) N:o 851/2005.1. Asetuksen liitteiden uudelleentarkastelu1.1. Kolmannen maan siirtäminen liitteestä toiseenSevillan Eurooppa-neuvostossa korostettiin ensimmäistä kertaa tarvetta tarkastella uudelleen asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteitä. Ensimmäisen uudelleentarkastelun perusteella päädyttiin antamaan asetus (EY) N:o 453/2003[3], jolla siirrettiin Ecuador liitteestä II liitteeseen I. Uutta määräaikaistarkastelua varten komissio keräsi tietoja etenkin suoraan jäsenvaltioilta tarkistaakseen, onko asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteiden sisältö yhä asetuksen kriteerien mukainen. Tiedot, jotka jäsenvaltiot komission pyynnöstä toimittivat, vahvistettiin muiden tietojen ja tilastojen avulla, jotka saatiin CIREFIn kautta. Tietojen tarkastelun perusteella komissio on tehnyt seuraavat johtopäätökset:Ensinnäkin kerätyistä tiedoista ilmeni selvästi, että on olemassa voimakas ja jatkuva muuttopaine Boliviasta. Tämä näkyy ulkorajoilla tapahtuvien käännytysten suurena määränä ja useiden jäsenvaltioiden toteuttamina maastapoistamisina. Asialla on vaikutusta myös yleiseen järjestykseen, koska bolivialaisia lisäksi vangitaan ja tuomitaan yhä enemmän rikollisen toiminnan ja laittoman maahanmuuton vuoksi. Lisäksi jotkin Latinalaisen Amerikan kansalaiset, jotka tarvitsevat viisumin, koettavat kiertää viisumipakkoa hankkimalla laittomasti Bolivian passin. Näistä syistä komissio arvioi, että asetuksen (EY) N:o 539/2001 johdanto-osan 5 kappaleen kriteerien perusteella on oikeutettua esittää Bolivian siirtämistä liitteestä II liitteeseen I.Toiseksi komissio havaitsi, että tilastot tai muut tiedot eivät tue joidenkin kolmansien maiden viisumipakkoa, koska niiden perusteella ei voida vahvistaa, että kyseiset maat muodostaisivat riskin asetuksen (EY) N:o 539/2001 johdanto-osan 5 kappaleen kriteerien ja erityisesti laitonta maahanmuuttoa ja yleistä järjestystä koskevien kriteerien nojalla. Viisumipakon säilyttäminen ei vaikuta perustellulta myöskään alueellisen yhtenäisyyden tai unionin kansainvälisten suhteiden kannalta. Komissio ei muodostanut kantaansa ainoastaan niiden tietojen pohjalta, joita se sai asetusta (EY) N:o 539/2001 soveltavilta valtioilta. Se tutki myös Irlannin, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Sveitsin viisumipolitiikkoja, joista se sai hyödyllisiä tietoja laittomaan maahanmuuttoon ja yleiseen järjestykseen liittyvistä kriteereistä. Tämän vuoksi ehdotetaan, että Antigua ja Barbuda, Bahama, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis sekä Seychellit siirretään liitteestä I liitteeseen II. Tällä muutoksella päästään myös eroon käytännön ongelmista, joita näissä maissa tällä hetkellä ilmenee, koska niissä ei joko ole yhdenkään jäsenvaltion konsulaattia (tilanne neljässä näistä maista) tai ainoastaan yhden jäsenvaltion konsulaatti (tilanne kahdessa näistä maista). Samalla kun näiden kolmansien maiden kansalaisten viisumivapautta aletaan soveltaa, tulee voimaan viisumivapaussopimus kyseisten maiden kanssa, mikä takaa vastavuoroisuuden ja sen, että kaikkien jäsenvaltioiden kansalaiset hyötyvät viisumivapaudesta.1.2. Määritellään kolmansien maiden kansalaisten erityisryhmiin sovellettava viisumijärjestelyKolmanneksi komissio halusi oikaista tilanteen, joka on Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i luetelmakohdan ja kyseisen määräyksen perusteella annetun asetuksen (EY) N:o 539/2001 vastainen. On selviö, että kyseisten kolmansien maiden luetteloiden tulee olla tyhjentäviä ja kattaa kaikki kolmansien maiden kansalaiset. Tämä tulkinta seuraa jo artiklan sanamuodosta ja tarvittaessa sen vahvistaa yhteisen viisumipolitiikan kehitys, joka alkoi siitä, että laadittiin yksi luettelo kolmansista maista, joiden kansalaisia koski viisumipakko. On kuitenkin todettava, että tiettyjä henkilöryhmiä, jotka eivät ole unionin kansalaisia, ei käsitellä kummassakaan asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteessä. On kyse sekä henkilöistä, jotka ovat British Nationals (Overseas) -nimikkeen alla, että henkilöistä, jotka ovat eriasteisesti ”brittiläisiä”, mutta joita ei yhteisön oikeuden mukaisesti pidetä Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisina[4]. Jäsenvaltiot ovat tämän asetuksessa (EY) N:o 539/2001 olevan puutteen vuoksi päätyneet vaihteleviin ratkaisuihin, osa on vaatinut kyseisiltä henkilöiltä viisumin ja osa ei. Komission asetukseen (EY) N:o 539/2001 liittyvä tiedonanto[5] heijastaa tätä käytännön todellisuutta, joka on yhteisön oikeuden vaatiman täydellisen yhdenmukaistamisen periaatteen vastainen.Jotta tästä epätyydyttävästä tilanteesta päästäisiin eroon, komissio ehdottaa näiden henkilöryhmien sijoittamista joko liitteeseen I tai liitteeseen II, niin että luettelot olisivat todellakin tyhjentäviä. Valitessaan, kumpaan luetteloon henkilöt sijoitettaisiin, komissio on ottanut huomioon asetuksen (EY) N:o 539/2001 johdanto-osan 5 kappaleen kriteerit.Komissio esittää British Nationals (Overseas) -nimikkeen alla olevien henkilöiden sijoittamista liitteeseen II. Kyseisillä henkilöillä on side Hongkongin alueeseen ja suurimmalla osalla heistä on myös Hongkongin erityishallintoalueen passi ja sitä kautta viisumivapaus jäsenvaltioihin. British Nationals (Overseas) -nimityksen alle kuuluvia henkilöitä ei tarvitse pitää maahanmuuttoriskinä tai uhkana yleiselle järjestykselle, kuten jäsenvaltiot ovat jo monesti todenneet neuvoston työryhmien keskusteluissa. British Nationals (Overseas) -kansalaisilla on oikeus palata Hongkongiin. Lisäksi heidän passinsa, joita myöntävät ainoastaan brittiviranomaiset, on erittäin turvallinen. Näistä syistä vaikuttaa täysin perustellulta myöntää heille viisumivapaus (jota yhdeksän jäsenvaltiota jo soveltaa toistaiseksi ongelmitta). Ehdotuksen 5 artiklan 2 kohdan tarkoituksena on siis lisätä British Nationals (Overseas) -kansalaiset asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteeseen II. On kuitenkin tarpeen lisätä heitä varten oma otsake, koska he eivät ole kolmannen maan kansalaisia eikä heitä voi myöskään heidän matkustusasiakirjojensa perusteella pitää Hongkongin kansalaisina.Toisaalta komissio ehdottaa nimikkeiden British Overseas Territories Citizens (BOTC), British Overseas Citizens (BOC), British Subjects ja British Protected Persons (BPP) alla olevien henkilöiden sijoittamista liitteeseen I. Britannian kansalaisuussääntöjä muutettiin merkittävästi vuonna 2002 British Territories Act -säädöksellä, jonka johdosta suurin osa BOTC-kansalaisista sai Yhdistyneen kuningaskunnan ja siten myös unionin kansalaisuuden. Niiden BOTC-kansalaisten, joista ei tullut Britannian kansalaisia, sekä BOC-, British Subjects- ja BPP-kansalaisten siteen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan voidaan katsoa olevan melko rajallinen, koska heillä ei ole siellä oleskelulupaa (right of abode) ja heihin sovelletaan maahantulotarkastuksia. Lisäksi vallitsee suuri epätietoisuus siitä, onko heillä side johonkin toiseen valtioon, ja millainen tämä side olisi. Näistä syistä komissio arvioi, että kyseisiin henkilöryhmiin olisi perusteltua soveltaa viisumipakkoa, koska nämä henkilöt muodostavat laittoman maahanmuuton uhan[6]. Asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa heidät sisällytetään liitteeseen I. On kuitenkin tarpeen lisätä heitä varten oma otsake, koska he eivät ole minkään kolmannen maan kansalaisia.2. Muiden kuin tavallisten passien haltijoihin sovellettava järjestelyAsetuksen 4 artiklan 1 kohta antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden myöntää viisumivapaus ”diplomaattipassin, virkapassin tai muun virallisen passin haltijoille” kun taas yleisen konsuliohjeiston liitteessä 2[7] puhutaan ”diplomaattipassin, virallisen passin tai virkapassin haltijoista”. Käsikirjassa matkustusasiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi[8], viitataan puolestaan kolmeen eri luokkaan: diplomaattipasseihin, virallisiin passeihin ja erityispasseihin. Eri asiakirjoissa käytettyjen luokitteluiden erilaisuus aiheuttaa epäselvyyksiä ja voi tuoda mukanaan myös käytännön ongelmia, kun on sovellettava tiettyä järjestelyä (viisumipakko tai -vapaus) tietyntyyppiseen passiin. Jotta näistä hankaluuksista päästäisiin eroon ja tilannetta voitaisiin selkiyttää, komissio esittää kolmen passiluokan yksityiskohtaisempaa erittelyä (”diplomaattipassit, virkapassit/viralliset passit, erityispassit”). Tämä on ehdotuksen 1 artiklan 2 kohdan tarkoitus. Samaa erittelyä tulee luonnollisesti käyttää myös yhteisen konsuliohjeiston liitteessä 2 sekä matkustusasiakirjoja koskevassa käsikirjassa. Tätä varten on esitettävä erilliset päätösehdotukset.Komissio haluaa selventää myös erityispassien haltijoihin sovellettavaa järjestelyä. 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan nykyinen sanamuoto antaa olettaa, että jäsenvaltiot voivat vapaasti poiketa viisumipakosta. Näin ei kuitenkaan ole, kuten täytäntöönpanovallan varaamisesta neuvostolle viisumihakemusten käsittelyä koskevien tiettyjen yksityiskohtaisten määräysten osalta 24 päivänä huhtikuuta 2001 annetun asetuksen (EY) N:o 789/2001[9] 1 artiklan 1 kohdan ja 2 artiklan 1 kohdan säännöksistä seuraa. Siksi ehdotuksen 1 artiklan 2 kohdassa lisätään 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaan viittaus asetuksessa (EY) N:o 789/2001 tarkoitettuihin menettelyihin.3. Muutetaan jäsenvaltioiden mahdollisuudet poiketa viisumipakosta yhtenäisiksi viisumivapaustapauksiksiNykyisellään asetuksen (EY) N:o 539/2001 3 ja 4 artiklassa annetaan jäsenvaltioille useita mahdollisuuksia poiketa viisumipakosta. Asetuksen johdanto-osan 5 kappaleen kriteerien ja erityisesti laittoman maahanmuuton ja yleisen järjestyksen vuoksi vaikuttaa perustellulta edistää yhdenmukaistamista myöntämällä automaattinen viisumivapaus kahdelle jäsenvaltioissa asuvalle ihmisryhmälle.3.1. Pakolaisaseman saaneet ja kansalaisuudettomatAsetuksen (EY) N:o 539/2001 3 artiklan mukaan pakolaisaseman saaneet ja kansalaisuudettomat henkilöt ”voidaan kuitenkin vapauttaa viisumipakosta, jos kolmas maa, jossa he oleskelevat ja joka on myöntänyt heidän matkustusasiakirjansa, kuuluu liitteessä II olevien kolmansien maiden luetteloon”. Euroopan unionin laajeneminen kymmenellä uudella jäsenvaltiolla 1. toukokuuta 2004 aiheutti, paradoksaalista kyllä, mahdollisen viisumivapauden soveltamisalan supistumisen, koska asetuksessa ei myönnetä viisumivapautta niille pakolaisaseman saaneille ja kansalaisuudettomille, jotka asuvat jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä[10] täysimääräisesti.Komissio aikoo korjata tämän epätyydyttävän tilanteen, varsinkin kun Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat sitä erityisesti pyytäneet. Tämä tapahtuu neuvotteluissa, joissa käsitellään asetusehdotusta henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö)[11]. Laittomaan maahanmuuttoon ja yleiseen järjestykseen liittyvät kriteerit huomioon ottaen komissio on sitä mieltä, että asiassa voidaan mennä pitemmällekin kuin vain myöntää mahdollisuus viisumivapauteen. Siksi se ehdottaa, että asetuksen (EY) N:o 539/2001 1 artiklaan lisätään automaattinen viisumivapaus jäsenvaltioissa asuville pakolaisaseman saaneille ja kansalaisuudettomille henkilöille. Viisumivapaus auttaisi esimerkiksi Latvian kansalaisuudettomia henkilöitä, joiden oleskelulupaa ei toistaiseksi rinnasteta viisumiin, koska neuvosto ei ole vielä tehnyt erillistä päätöstä Schengenin sääntöjen täysimääräisestä soveltamisesta uusissa jäsenvaltioissa. Niinpä ehdotuksen 1 artiklan 2 kohdassa säilytetään mahdollisuus myöntää viisumivapaus pakolaisaseman saaneille ja kansalaisuudettomille henkilöille, jotka asuvat liitteessä II mainitussa kolmannessa maassa. Mahdollisuus lisätään myös asetuksen 4 artiklan 2 kohtaan.3.2. Koululaismatkoille osallistuvat koululaisetAsetuksen (EY) N:o 539/2001 4 artiklan 2 kohdassa säädetään mahdollisuudesta myöntää viisumivapaus liitteessä II mainitussa kolmannessa maassa asuville koululaisille, jotka osallistuvat koululaismatkalle. Samoin kuin pakolaisaseman saaneiden ja kansalaisuudettomien henkilöiden kohdalla, viisumivapautta ei voida myöntää koululaisille, jotka oleskelevat sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Komissio haluaa minimoida Euroopan sisäisten koululaismatkojen järjestämisen hallinnolliset esteet ja ehdottaa, että asetuksen (EY) N:o 539/2001 1 artiklaan lisätään automaattinen viisumivapaus jäsenvaltioissa oleskeleville koululaisille, jotka osallistuvat järjestetylle koululaismatkalle. Niinpä ehdotuksen 1 artiklan 2 kohta säilyttää asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa mahdollisuuden myöntää viisumivapaus koululaisille, jotka asuvat liitteessä II mainitussa kolmannessa maassa.4. Myönnetään viisumivapaus paikallisen rajaliikenteen yhteydessä liikkuville henkilöilleKomissio antoi 22. helmikuuta 2005 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden maaulkorajoilla sekä Schengenin yleissopimuksen ja yleisen konsuliohjeiston muuttamisesta[12]. Ehdotuksesta neuvostossa käydyissä keskusteluissa on käynyt ilmi, että raja-alueen asukkaalle olisi voitava myöntää erityislupa, jonka avulla sen haltija, asetuksen (EY) N:o 539/2001 mukaisen viisumipakon alainen kolmannen maan kansalainen, voi liikkua raja-alueella ilman viisumia. Komissio hyväksyy tämän lähestymistavan, koska se ei vaikuta asetuksen päätavoitteeseen eli vilpittömässä mielessä toimivien raja-alueen asukkaiden rajanylityksen helpottamiseen. Oikeusperustaan liittyvistä syistä tällaisesta viisumivapaudesta ei voida säätää paikallista rajaliikennettä koskevassa asetuksessa, vaan sitä koskeva säännös täytyy lisätä asetuksen (EY) N:o 539/2001 1 artiklan 2 kohtaan, jossa kyseistä tapausta ei nykyisellään mainita. Tämä on ehdotuksen 1 artiklan 1 kohdan tarkoitus.Paikallista rajaliikennettä koskevasta asetuksesta neuvotellaan vielä ja se annetaan yhteispäätösmenettelyllä. Mikäli neuvosto ja Euroopan parlamentti päätyvät lopulta järjestelyyn, jossa ei yhdistetä viisumivapautta ja raja-alueella liikkumista paikallisen rajaliikenteen erityisluvan turvin, komission täytyy muuttaa ehdotustaan.5. Mahdollisuus poiketa viisumipakosta NATOn tai rauhankumppanuusohjelman puitteissa liikkuvien puolustusvoimien jäsenten kohdallaAsetuksen (EY) N:o 539/2001 4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa jäsenvaltioille myönnetty mahdollisuus poiketa viisumipakosta koskee vain kansainvälisten järjestöjen virkamiehiä. Asetusta N:o 539/2001 soveltavat jäsenvaltiot (Itävaltaa, Suomea, Ruotsia, Kyprosta ja Maltaa lukuun ottamatta) ovat tehneet NATO-yhteistyössä sitoumuksia puolustusvoimien jäsenten liikkumisesta. Pohjois-Atlantin yleissopimuksen sopimuspuolten jäsenvaltioiden Lontoossa 19 päivänä kesäkuuta 1951 niiden joukkojen asemasta tekemän yleissopimuksen III artiklassa todetaan, että puolustusvoimien jäseniä ”eivät koske passi- ja viisumimääräykset”. Yleissopimuksen III artiklassa määrätään kuitenkin henkilöllisyystodistuksen ja henkilö- tai ryhmäkohtaisen matkamääräyksen esittämisestä. Viisumivapauden soveltamisalaa on laajennettu yleissopimuksella, jonka Pohjois-Atlantin yleissopimuksen sopimuspuolet ja muut rauhankumppanuusohjelmaan osallistuvat valtiot tekivät Brysselissä 19 päivänä kesäkuuta 1995 niiden joukkojen asemasta. Yleissopimuksen I artiklan mukaan vuoden 1951 yleissopimuksen määräykset pätevät, erikseen mainittuja poikkeuksia lukuun ottamatta, periaatteessa yhtä lailla myös vuoden 1995 yleissopimukseen. Vuoden 1995 yleissopimuksessa ei määrätä poikkeuksista edellä mainittuun vuoden 1951 yleissopimuksen III artiklaan.Vuosien 1951 ja 1995 yleissopimusten nojalla allekirjoittajavaltioiden puolustusvoimien jäsenet voivat siis matkustaa ilman että heihin sovelletaan passi- ja viisumimääräyksiä. Tämä viisumivapaus, joita edellä mainittujen yleissopimusten allekirjoittajavaltioiden on noudatettava, ei näy asetuksessa (EY) N:o 539/2001, vaikka siitä voi olla hyötyä asetuksen liitteessä I mainittujen kolmansien maiden puolustusvoimien jäsenille. Siksi on avoimuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi syytä täydentää asetusta (EY) N:o 539/2001 ja lisätä siihen viittaus viisumivapauteen, joka on seurausta NATOn ja rauhankumppanuusohjelman puitteissa tehdyistä yleissopimuksista. Tämä on asetuksen 4 artiklan 2 kohtaan esitetyn lisäyksen tarkoitus.2006/0022 (CNS)EhdotusNEUVOSTON ASETUSluettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i luetelmakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[13],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[14],sekä katsoo seuraavaa:(1) Luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä huhtikuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001[15] liitteissä I ja II olevien kolmansien maiden luetteloiden tulee olla jatkuvasti yhdenmukaisia asetuksen (EY) N:o 539/2001 johdanto-osan 5 kappaleessa lueteltujen kriteerien kanssa. Etenkin laittomaan maahanmuuttoon ja yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä on tarpeen siirtää kolmansia maita liitteestä toiseen.(2) Bolivia tulee siirtää liitteeseen I. Bolivian kansalaisia koskevan viisumipakon soveltamispäivä on määriteltävä siten, että jäsenvaltiot ehtivät purkaa kahdenväliset sopimuksensa Bolivian kanssa ja antaa tarvittavat hallintoa ja organisaatiota koskevat säännökset kyseisen viisumipakon käyttöön ottamiseksi.(3) Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis sekä Seychellit tulee siirtää liitteeseen II.Näiden maiden kansalaisia koskevaa viisumivapautta olisi alettava soveltaa vasta kun Euroopan yhteisöjen ja kyseisen maan välillä on tehty kahdenvälinen viisumivapautta koskeva sopimus.(4) Asetuksen (EY) N:o 539/2001 kahden liitteen tulee olla tyhjentäviä. Siksi molempiin liitteisiin olisi lisättävä otsake, jonka avulla vahvistetaan viisumijärjestely, jota jäsenvaltioiden tulee soveltaa henkilöryhmiin, joihin osa jäsenvaltioista tähän asti sovelsi viisumipakkoa ja osa viisumivapautta. Asetuksen liitteeseen I olisi syytä lisätä eri ryhmiin kuuluvia brittikansalaisia, jotka eivät ole yhteisön lainsäädännössä tarkoitettuja Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia ja toisaalta lisätä liitteeseen II British Nationals (Overseas) -kansalaiset.(5) Jäsenvaltiot voivat poiketa viisumipakosta eräiden muiden kuin tavallisten passien haltijoiden kohdalla. On tärkeää täsmentää näiden erityispassien nimitykset. Lisäksi asetuksessa (EY) N:o 539/2001 on tarpeen viitata menettelyihin, joita näissä poikkeustapauksissa sovelletaan.(6) Jäsenvaltiot voivat vapauttaa viisumipakosta pakolaisaseman saaneet ja kansalaisuudettomat henkilöt, jotka asuvat liitteessä II mainitussa kolmannessa maassa, sekä näissä maissa asuvat koululaiset, jotka osallistuvat koululaismatkalle. Näille henkilöryhmille olisi myönnettävä automaattisesti viisumivapaus siitä lähtien, kun he asuvat jossain jäsenvaltiossa.(7) Paikallisen rajaliikenteen järjestelyistä käytyjen keskustelujen pohjalta olisi myönnettävä uusi viisumivapaus paikallista rajaliikennettä varten myönnetyn luvan haltijoille.(8) Viisumipakosta poikkeamista koskevien järjestelyjen olisi heijastettava käytännön todellisuutta kokonaisuudessaan. Eräät jäsenvaltiot eivät vaadi viisumia niiltä liitteessä I mainittujen kolmansien maiden kansalaisilta, jotka kuuluvat asevoimiin ja matkustavat Pohjois-Atlantin liiton (NATO) tai rauhankumppanuusohjelman puitteissa. Tällaiset viisumivapausjärjestelyt perustuvat yhteisön lainsäädännön ulkopuolisiin kansainvälisiin velvotteisiin, mutta oikeusvarmuuden vuoksi niihin on viitattava myös asetuksessa (EY) N:o 539/2001.(9) Koska asetukseen (EY) N:o 539/2001 on tehty muutoksia monessa vaiheessa, asetuksen rakenteen ja luettavuuden parantamiseksi se olisi laadittava uudelleen.(10) Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä tietyistä Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[16] tehdyn sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä[17] 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B kohdassa tarkoitetulla alalla.(11) Asetus (EY) N:o 539/2001 ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä Irlantia. Sen vuoksi ne eivät osallistu tämän asetuksen antamiseen, asetus ei sido niitä eikä sitä sovelleta niihin.(12) Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä allekirjoitetussa sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[18] tarkoitetun Schengenin säännöstön sellaisia määräyksiä, jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B kohdassa sekä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta sekä sopimuksen tiettyjen määräysten väliaikaisesta soveltamisesta 25 päivänä lokakuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/860/EY[19] 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun alaan,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EY) N:o 539/2001 seuraavasti:1.  Muutetaan 1 artikla seuraavasti:2.  Lisätään 1 kohtaan alakohta seuraavasti:”Pakolaisaseman saaneilla ja kansalaisuudettomilla henkilöillä on oltava viisumi heidän ylittäessään jäsenvaltion ulkorajan, mikäli maa, jossa he asuvat ja joka on myöntänyt heidän matka-asiakirjansa, on liitteessä I mainittu kolmas maa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta velvollisuuksia, jotka ovat peräisin Strasbourgissa 20 päivänä huhtikuuta 1959 allekirjoitetusta pakolaisten viisumivelvollisuuden poistamista koskevasta eurooppalaisesta sopimuksesta.”3.  Lisätään 2 kohtaan alakohta seuraavasti:”Viisumivelvollisuus ei koske myöskään-  liitteessä I tarkoitettuja kolmansien maiden kansalaisia, joilla on jonkin jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o… nojalla myöntämä paikallisen rajaliikenteen lupa-  koululaisia, jotka ovat liitteessä I mainitun kolmannen maan kansalaisia ja oleskelevat jäsenvaltiossa, silloin kun he osallistuvat koulun järjestämään matkaan koululaisryhmän jäseninä ja kun ryhmän valvojana toimii koulun opettaja-  pakolaisaseman saaneita ja kansalaisuudettomia henkilöitä, jotka oleskelevat jäsenvaltiossa ja joilla on kyseisen jäsenvaltion myöntämä matkustusasiakirja.”-  Muutetaan 4 artikla seuraavasti:-  Korvataan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:” a) diplomaattipassien, virkapassien / virallisten passien tai erityispassien haltijat, asetuksen (EY) N:o 789/2001 joko 1 artiklan 1 kohdan tai 2 artiklan 1 kohdan menettelyjen mukaisesti”.4.  Korvataan 2 kohta seuraavasti:” 2. Jäsenvaltio voi vapauttaa viisumipakosta:a) koululaiset, jotka ovat liitteessä I mainitun kolmannen maan kansalaisia ja oleskelevat liitteessä II mainitussa kolmannessa maassa, silloin kun he osallistuvat koulun järjestämään matkaan koululaisryhmän jäseninä ja kun ryhmän valvojana toimii koulun opettajab) pakolaisaseman saaneet ja kansalaisuudettomat henkilöt, mikäli maa, jossa he oleskelevat ja joka on myöntänyt heille matkustusasiakirjan, on joku liitteessä II mainituista kolmansista maistac) NATOn tai rauhankumppanuusohjelman puitteissa matkustavat asevoimien jäsenet, joilla on 19 päivänä kesäkuuta 1951 tehdyn Pohjois-Atlantin yleissopimuksen sopimuspuolten joukkojen asemaa koskevan yleissopimuksen mukainen henkilöllisyystodistus ja matka-asiakirjat.”5.  Muutetaan liite I seuraavasti:6.  lisätään Boliviaa koskeva maininta;7.  poistetaan Antiguaa ja Barbudaa, Bahamaa, Barbadosta, Mauritiusta, Saint Kitts ja Nevisia sekä Seychellejä koskevat maininnat8.  lisätään 3 kohta seuraavasti:” 3) BRITANNIAN KANSALAISET, JOTKA EIVÄT OLE YHTEISÖN LAINSÄÄDÄNNÖSSÄ TARKOITETTUJA ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN KANSALAISIA:British Overseas Territories CitizensBritish Overseas CitizensBritish SubjectsBritish Protected Persons”9.  Muutetaan liite II seuraavasti:10.  poistetaan Boliviaa koskeva maininta.11.  lisätään seuraavat maininnat:Antigua ja BarbudaBahamaBarbadosMauritiusSaint Kitts ja NevisSeychellit12.  lisätään 3 kohta seuraavasti:” 3) BRITANNIAN KANSALAISET, JOTKA EIVÄT OLE YHTEISÖN LAINSÄÄDÄNNÖSSÄ TARKOITETTUJA ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN KANSALAISIA:British Nationals (Overseas) ”.2 artiklaJäsenvaltiot alkavat soveltaa viisumipakkoa Bolivian kansalaisiin … lähtien.Jäsenvaltiot soveltavat viisumivapautta Antiguan ja Barbudan, Bahaman, Barbadoksen, Mauritiuksen, Saint Kitts ja Nevisin sekä Seychellien kansalaisiin siitä päivästä lähtien, kun Euroopan yhteisön ja kyseisen kolmannen maan välinen viisumivapaussopimus tulee voimaan.3 artiklaTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti.Tehty Brysselissä […].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] EYVL L 81, 21.3.2001, s. 2.[2] EUVL L 141, 4.6.2005, s. 3.[3] EUVL L 69, 13.3.2003, s. 10.[4] Yhdistyneen kuningaskunnan viimeksi vuonna 1983 antama julistus (EYVL C 23, 28.1.1983, s. 1).[5] EUVL C 68, 21.3.2003, s. 11.[6] Edellä mainitusta komission tiedonannosta vuodelta 2003 käy ilmi, että suurin osa jäsenvaltioista soveltaa BOTC-kansalaisiin viisumipakkoa.[7] Viimeisin versio: asiakirja 12357/05, VISA 230 COMIX 586, 27.9.2005.[8] Viimeisin versio: asiakirja 11599/05 (englanti), VISA 200 COMIX 527, 29.7.2005.[9] EYVL L 116, 24.6.2001, s. 2.[10] Liittymisasiakirjan teknisten mukautusten yhteydessä päätettiin loogisesti poistaa uudet jäsenvaltiot asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteestä II.[11] Muukalais passien ja kansalaisuudettomien henkilöiden passien haltijoita koskeva julistus: ”Euroopan parlamentti ja neuvosto pyytävät komissiolta ehdotuksia asetuksen (EY) N:o 539/2001 tarkistuksen yhteydessä, jotta jäsenvaltioissa asuvat muukalaispassien ja kansalaisuudettomille henkilöille myönnettävien passien haltijat voitaisiin vapauttaa viisumipakosta”.[12] KOM(2005) 56 lopullinen.[13] EUVL C […], […], s. […].[14] EUVL C […], […], s. […].[15] EUVL L .. ..[16] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36.[17] EUVL L 368, 15.12.2004, s. 26.[18] Neuvoston asiakirja 13054/044, saatavilla osoitteessa http://register.consilium.eu.int[19] EUVL L 370, 17.12.2004, s. 78.