               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 29.10.2021
            COM(2021) 963 final
            2021/0359(BUD)

            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta tuen antamiseksi Kroatialle 28 päivänä joulukuuta 2020 alkaneen maanjäristysten sarjan johdosta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen tausta

               Tämä päätös koskee varojen käyttöön ottamista Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta, jäljempänä ’EUSR’, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  1
               , jäljempänä ’asetus’, mukaisesti. Käyttöön otettavalla 319 192 359 euron määrällä on tarkoitus kattaa tuki Kroatialle maassa 28. joulukuuta 2020 ja 21. helmikuuta 2021 välisenä aikana tapahtuneiden maanjäristysten johdosta.

               Tähän varojen käyttöönottoa koskevaan ehdotukseen liittyy määrärahasiirtoesitys DEC 28/2021, jossa ehdotetaan, että solidaarisuus- ja hätäapuvarauksesta, jäljempänä ’SEAR-varaus’ siirretään 277 866 852 euroa EUSR:n toimintamäärärahojen budjettikohtaan sekä maksusitoumus- että maksumäärärahoina. Nämä määrärahat käytetään kattamaan Kroatialle suoritettava maksu, josta on vähennetty jo maksettu 41 325 507 euron ennakkomaksu.

               2.Tiedot ja ehdot

               2.1.Kroatia – 28. joulukuuta 2020 alkaneet maanjäristykset

               Petrinjan alueella tapahtui 28. joulukuuta 2020 voimakas maanjäristys (jonka magnitudi
                  2
                oli 5,0 ML ja intensiteetti VI–VII EMS
                  3
               ). Järistyksen keskus oli lähellä Petrinjan kaupunkia. Kyseessä oli kuitenkin vain esijäristys, jota seurasi seuraavana päivänä (29. joulukuuta 2020) Petrinjassa laajemmalla alueella pääjäristys (6,2 ML), joka aiheutti henkilövahinkoja ja huomattavia aineellisia vahinkoja. Suurimmat vahingot aiheutuivat Sisakin, Petrinjan ja Glinan kaupungeissa ja niitä ympäröivissä kylissä. Sisakin kaupungin keskustassa 90 prosentille rakennuksista aiheutui eriasteisia vaurioita. Vahinkoja kirjattiin myös Karlovackan ja Zagrebackan maakunnissa. Joulukuun 30. päivänä 2020 tapahtui useita voimakkaita jälkijäristyksiä, joiden magnitudi oli 2,7 ML – 5,2 ML. Ensimmäisten järistysten jälkeen järistyksen keskuksen alueella tapahtui useita jälkijäristyksiä, ja ensimmäisten kuukausien aikana kirjattiin yli 4 000 jälkijäristystä.

               Kroatian tasavalta haki 28. joulukuuta 2020 ja 21. helmikuuta 2021 välisenä aikana tapahtuneisiin maanjäristyksiin liittyen rahoitustukea Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta.

               Komission yksiköt ovat tutkineet hakemuksen perusteellisesti asetuksen ja erityisesti sen 2, 3 ja 4 artiklan mukaisesti. Seuraavassa esitetään yhteenveto komission arvioinnin tärkeimmistä osatekijöistä.

               (1)Kroatian tasavalta, jäljempänä ’Kroatia’, esitti 18. maaliskuuta 2021 hakemuksen tuen saamiseksi Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta, jäljempänä ’EUSR’, 28. joulukuuta 2020 alkaneen maanjäristysten sarjan vuoksi.

               (2)Hakemus toimitettiin 12 viikon kuluessa ensimmäisestä katastrofin aiheuttamasta vahingosta, ja se sisältää kaikki asetuksen 4 artiklassa vaaditut tiedot.

               (3)Maanjäristys on luonnonkatastrofi, joten se kuuluu EUSR:n soveltamisalaan.

               (4)Kroatian viranomaiset arvioivat välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 5 508 740 811 euroa. Määrä on 10,21 prosenttia suhteessa Kroatian bruttokansantuloon (BKTL) ja ylittää suurkatastrofien osalta EUSR:n varojen käyttöönotolle asetetun kynnysarvon, joka on 323,774 miljoonaa euroa (0,6 % Kroatian BKTL:sta vuonna 2021). Näin ollen Kroatian katastrofi täyttää suuren luonnonkatastrofin kriteerit ja kuuluu siten asetuksen pääasialliseen soveltamisalaan.

               (5)EUSR:sta myönnettävä rahoitustuki lasketaan välittömien vahinkojen kokonaismäärän perusteella. Rahoitustukea saa käyttää ainoastaan asetuksen 3 artiklassa määriteltyjen ensisijaisten hätätoimien toteuttamiseen.

               (6)Kroatian viranomaiset kuvasivat hakemuksessaan yksityiskohtaisesti tapahtumaa ja vahinkojen laajuutta. Petrinjassa ja sen lähialueilla 29. joulukuuta 2020 tapahtunut maanjäristys oli magnitudiltaan 6,2 ML, ja se aiheutti mittavia vahinkoja. Järistyksen seurauksena kuoli seitsemän ihmistä, ja kymmeniä ihmisiä loukkaantui. Järistys tuntui hyvin laajalla alueella, joka kattoi osia Sloveniasta, Bosnia ja Hertsegovinasta ja Unkarista. Se aiheutti vahinkoa rakennuksille paitsi järistyksen keskuksessa myös paljon laajemmin koko Kroatian alueella. Järistys vahingoitti myös sellaisia rakennuksia, jotka olivat jo aikaisemmin vaurioituneet Zagrebin maanjäristyksessä 22. maaliskuuta 2020. Tämän vuoksi oli selvitettävä, oliko jo aikaisemmin vahingoittuneille rakennuksille aiheutunut uusia vahinkoja, minkä seurauksena vahinkojen arviointi oli hankalaa ja työlästä. Petrinjan maanjäristys on yhdessä siihen liittyneiden 4 000 jälkijäristyksen kanssa Kroatian lähihistorian suurin maanjäristyskatastrofi. Kroatian hallitus julisti 4. tammikuuta 2021 Sisak-Moslavinan, Zagrebin ja Karlovacin maakunnat luonnonkatastrofialueiksi (maanjäristys).

               (7)Joulukuussa 2020 tapahtuneet maanjäristykset ja niitä seuranneet jälkijäristykset aiheuttivat merkittäviä vahinkoja arviolta 1,55 miljoonalle ihmiselle (yli kolmannes Kroatian koko väestöstä). Suurin osa vaurioituneista asuinrakennuksista oli perheasuntoja, koska niiden osuus asuntokannasta on suurin. Kaikista vaurioituneista rakennuksista 72 prosenttia oli asuinrakennuksia ja loput 28 prosenttia muita rakennuksia. Vaurioituneista asunnoista 85,25 prosenttia sijaitsee Sisak-Moslavinan maakunnassa. Monet ihmiset menettivät kotinsa, sillä asuntosektorille aiheutuneet vahingot olivat suuremmat kuin kaikkien muiden alojen kärsimät vahingot yhteensä.

               (8)Maanjäristykset aiheuttivat huomattavia vahinkoja koulutusinfrastruktuurille (yhteensä 271 rakennusta vaurioitui) sekä järistysalueen hallintoyksikköjen alueilla sijaitsevalle arkkitehtoniselle perinnölle ja kulttuuri-infrastruktuurille. Vakavimmat vahingot aiheutuivat Sisak-Moslavinan maakunnan keskussairaalalle, joka on alueen tärkein terveydenhoitopalvelujen tarjoaja. Lähes kaikki Sisakin ja Petrinjan kaupungeissa sijaitsevat sairaalarakennukset kärsivät merkittäviä vaurioita, minkä vuoksi ne eivät enää olleet turvallisia potilaille. Yhteensä 324 valtionhallinnon elinten ja muiden laitosten käytössä olevaa rakennusta vaurioitui. Vaurioituneista rakennuksista kuusi on luokiteltu kulttuuriperintörakennuksiksi.

               (9)Katastrofialue sekä hakemuksessa ilmoitettu katastrofin vaikutuksista kärsineen väestön kokonaismäärä on vahvistettu komission yksiköiden suorittamassa riippumattomassa arvioinnissa. Euroopan komission Copernicuksen hätätilanteiden hallintapalvelun nopean kartoituksen aktivointi mahdollisti erittäin korkean resoluution satelliittikuvien analysoinnin. Analyysi vahvisti Petrinjan, Sisakin ja Glinan kaupunkien rakennuksille aiheutuneet vahingot ja hakemuksessa ilmoitetun vahinkojen alueellisen jakautumisen. Yhteisen tutkimuskeskuksen Petrinjan maanjäristyksestä tekemässä analyysissä todettiin, että verrattuna 22. maaliskuuta 2020 tapahtuneeseen maanjäristykseen, jonka keskus sijaitsi lähempänä Zagrebia, Petrinjan maanjäristyksen vaikutus oli huomattavasti suurempi (lähes kaksinkertainen), kun tarkastellaan järistyksen vaikutusalueella olleen väestön määrää ja rakennetun alueen pinta-alaa. Petrinjan järistyksen aiheuttamien välittömien vahinkojen kokonaismäärä on analyysin mukaan tästä huolimatta kuitenkin huomattavasti pienempi kuin maaliskuussa tapahtuneen järistyksen, koska jälleenrakennuskustannukset ovat pienemmät ja alueella on vähemmän historiallisesti arvokkaita rakennuksia. Komission arvio vahvisti, että välittömien vahinkojen kokonaismäärä oli Kroatian viranomaisten välittömien vahinkojen kokonaismäärästä tekemän arvion suuruusluokkaa.

               (10)Kroatia arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 1,66 miljardia euroa ja esitti kustannuksista toimityyppien mukaisesti jaotellun yhteenvedon. Suurin osa kustannuksista liittyy tilapäismajoitukseen (yli 368 miljoonaa euroa), järistyksen vahingoittamien luontoalueiden välittömään ennallistamiseen maaperän eroosion aiheuttamien välittömien vaikutusten välttämiseksi (yli 304 miljoonaa euroa) ja katastrofialueiden raivaamiseen (yli 228 miljoonaa euroa).

               (11)Kroatian viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               (12)Kroatia pyysi 18. maaliskuuta 2021 esittämässään hakemuksessa asetuksen 4 a artiklassa tarkoitettua ennakkomaksua. Komissio antoi 23. kesäkuuta 2021 täytäntöönpanopäätöksen C(2021) 4648, jonka nojalla Kroatialle maksettiin EUSR:sta 41 325 507 euron ennakkomaksu.

               (13)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               (14)Joulukuun 28. päivänä 2019 voimaan tulleiden Kroatian rakennuslain muutosten 47a §:ssä säädetään velvoitteesta laatia pitkän aikavälin strategia kansallisen rakennuskannan peruskorjausta varten. Strategian olisi sisällettävä toimintatapoja ja toimenpiteitä, joilla edistetään rakennuskannan parempaa suojelua maanjäristyksiin liittyviltä riskeiltä, jotka vaikuttavat rakennusten elinkaareen.

               2.2Päätelmät

               Edellä esitetyistä syistä katastrofi, johon Kroatia viittaa hakemuksessaan, täyttää asetuksessa säädetyt edellytykset.

               3.Rahoitus EUSR:n/SEAR-varauksen vuoden 2021 määrärahoista

               Vuosia 2021–2027 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 17 päivänä joulukuuta 2020 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2020/2093
                  4
               , jäljempänä ’rahoituskehysasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan nojalla EUSR:n puitteissa voidaan ottaa käyttöön varoja SEAR-varauksesta. Määräykset, jotka koskevat EUSR:n varojen käyttöönottoa SEAR-varauksen yhteydessä, sisältyvät 16. joulukuuta 2020 tehdyn toimielinten
                  5
                sopimuksen 10 kohtaan (Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission välinen toimielinten sopimus talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta sekä uusista omista varoista, mukaan lukien etenemissuunnitelma uusien omien varojen käyttöönottamiseksi).

               Koska EUSR on perustettu solidaarisuuden tukemiseksi, komissio katsoo, että tuen olisi oltava porrasteista. Tämä tarkoittaa, että ”suurten luonnonkatastrofien” osalta sovelletun, EUSR:n varojen käyttöönotolle asetetun kynnysarvon (0,6 % suhteessa bruttokansantuloon tai 3 miljardia euroa vuoden 2011 hintoina sen mukaan, kumpi näistä on pienempi) ylittävän vahingon osalta olisi vakiintuneen käytännön mukaisesti sovellettava suurempaa tuki-intensiteettiä kuin kynnysarvon alle jäävän vahingon osalta. Suurkatastrofien perusteella myönnettävä tuki on kynnysarvon alle jäävältä osuudelta 2,5 prosenttia ja kynnysarvon ylittävältä osuudelta 6 prosenttia kaikista välittömistä vahingoista.

               Rahoitustuen määrä ei saa ylittää tukikelpoisten toimien arvioituja kokonaiskustannuksia. EUSR:sta myönnettävän tuen laskutapa on määritetty rahaston vuosikertomuksessa (2002–2003), ja neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat hyväksyneet sen.

               Seuraavassa esitetään Kroatian hakemukseen ja välittömien vahinkojen kokonaismäärää koskevaan arvioon perustuva laskelma EUSR:sta myönnettävästä rahoitustuesta:

                        Katastrofin luokitus

                        Välittömät vahingot yhteensä

                        (euroa)

                        Sovellettava suurkatastrofin kynnysarvo

                        (euroa)

                        2,5 % välittömistä vahingoista suurkatastrofiin sovellettavan kynnysarvon alle jäävältä osuudelta

                        6 % välittömistä vahingoista suurkatastrofiin sovellettavan kynnysarvon ylittävältä osuudelta

                        Ehdotettu tuen kokonaismäärä

                        Maksettu ennakko

                        Suurkatastrofi

                        5 508 740 811

                        323 774 000

                        8 094 350

                        311 098 009

                        319 192 359

                        41 325 507

               Rahoituskehysasetuksen 9 artiklan 2 kohdan mukaan SEAR-varauksen vuotuinen enimmäismäärä on 1 200 000 000 euroa vuoden 2018 hintoina ja 1 273 450 000 euroa käypinä hintoina. Rahoituskehysasetuksen 9 artiklan 4 kohdassa säädetään, että kunkin vuoden syyskuun 1 päivästä alkaen SEAR-varauksen puitteissa käytettävissä olevasta määrästä jäljellä oleva osuus voidaan käyttää mistä tahansa SEAR-varauksen osasta myönnettävään apuun. Lisäksi rahoituskehysasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaan SEAR-varauksen vuoden 2021 kokonaismäärärahoista 25 prosenttia (318 362 500 euroa käypinä hintoina) on säilytettävä varauksessa 1. lokakuuta 2021 asti, minkä jälkeen tämä osuus on käytettävissä SEAR-varauksen kaikkia osia varten.

               Aiemmin vuonna 2021 tehdyn varojen käyttöönottoa koskevan päätöksen
                  6
                seurauksena EUSR:sta on jo otettu käyttöön yhteensä 484 199 841 euroa luonnonkatastrofeihin liittyvän avun antamiseksi Kreikalle ja Ranskalle sekä avun antamiseksi 20 jäsenvaltiolle ja liittymisneuvotteluja käyvälle maalle kansanterveysuhan vuoksi.

               Näin ollen EUSR:sta käytettävissä oleva enimmäismäärä on tässä vaiheessa 359 968 632 euroa. Määrä riittää kattamaan tämän käyttöönottopäätöksen mukaiset tarpeet.

                        EUSR:sta tällä hetkellä käytettävissä oleva määrä:

                        SEAR-varauksen vuoden 2021 määrärahat

                        1 273 450 000 euroa

                        Plus vuodelle 2021 siirretyt käyttämättä jääneet EUSR:n vuoden 2020 määrärahat

                        47 981 598 euroa

                        Miinus EUSR:sta vuonna 2021 jo käyttöön otettu määrä

                        –484 199 841 euroa

                        Miinus SEAR-varauksen muista osista jo käyttöön otettu määrä

                        –477 263 125 euroa

                        SEAR-varauksessa käytettävissä oleva määrä

                        359 968 632 euroa

                        Kroatiaa varten käyttöön otettavaksi ehdotettu kokonaismäärä

                        319 192 359 euroa

                        Jäljellä olevat SEAR-varauksen varat vuoden 2021 loppuun saakka

                        40 776 273 euroa

               2021/0359 (BUD)

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta tuen antamiseksi Kroatialle 28 päivänä joulukuuta 2020 alkaneen maanjäristysten sarjan johdosta

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  7
                ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission välillä 16 päivänä joulukuuta 2020 tehdyn toimielinten sopimuksen talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta sekä uusista omista varoista, mukaan lukien etenemissuunnitelma uusien omien varojen käyttöönottamiseksi
                  8
               , ja erityisesti sen 10 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               1)Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, tavoitteena on antaa unionille mahdollisuus reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteisiin osoittaakseen solidaarisuutta suurten tai alueellisten luonnonkatastrofien tai vakavien kansanterveysuhkien kohteeksi joutuneiden alueiden väestöä kohtaan.

               2)Rahastosta maksettava rahoitustuki ei saa ylittää neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2020/2093
                  9
               , jäljempänä ’rahoituskehysasetus’, 9 artiklassa vahvistettuja enimmäismääriä. Rahoituskehysasetuksen 9 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti ja ottaen huomioon aiemmat vuonna 2021 tehdyt solidaarisuus- ja hätäapuvarauksen varojen käyttöönottopäätökset rahastosta voidaan ottaa käyttöön enintään 359 968 632 euron määrä, joka riittää kattamaan tämän käyttöönottopäätöksen mukaiset tarpeet.

               3)Kroatia esitti 18 päivänä maaliskuuta 2021 hakemuksen rahaston varojen käyttöönottamiseksi 28 päivänä joulukuuta 2020 alkaneen maanjäristysten sarjan johdosta.

               4)Kroatian hakemus täyttää asetuksen (EY) N:o 2012/2002 2 ja 4 artiklassa säädetyt edellytykset rahoitustuen myöntämiseksi rahastosta.

               7)Sen vuoksi rahastosta olisi otettava käyttöön varoja rahoitustuen myöntämiseksi Kroatialle.

               8)Jotta rahaston varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava siitä päivästä, jona se hyväksytään,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Varainhoitovuotta 2021 koskevassa unionin yleisessä talousarviossa otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta Kroatiaa varten 319 192 359 euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoina sisältäen 41 325 507 euron ennakkomaksun.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan … päivästä ...kuuta ... [sen hyväksymispäivästä]
                  10***.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                     (1)

                        Neuvoston asetus (EY) N:o 2012/2002, annettu 11 päivänä marraskuuta 2002, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta (EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3), sellaisena kuin se on muutettuna 15 päivänä toukokuuta 2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 661/2014 (EUVL L 189, 27.6.2014, s. 143) ja 30 päivänä maaliskuuta 2020 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 461/2020 (EUVL L 99, 31.3.2020, s. 9).

                     (2)

                        ML on Richterin magnitudi eli paikallisen magnitudin asteikko.

                     (3)

                        Euroopan makroseisminen asteikko.

                     (4)

                        EUVL L 433I, 22.12.2020, s. 11.

                     (5)

                        EUVL C 433I, 22.12.2020, s. 28.

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2021/885, annettu 20 päivänä toukokuuta 2021, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta tuen antamiseksi Kreikalle ja Ranskalle luonnonkatastrofien johdosta sekä Albanialle, Belgialle, Espanjalle, Irlannille, Italialle, Itävallalle, Kreikalle, Kroatialle, Latvialle, Liettualle, Luxemburgille, Montenegrolle, Portugalille, Ranskalle, Romanialle, Saksalle, Serbialle, Tšekille, Unkarille ja Virolle vakavan kansanterveysuhan johdosta.

                     (7)

                        EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (8)

                        EUVL L 433I, 22.12.2020, s. 28.

                     (9)

                        Neuvoston asetus (EU, Euratom) 2020/2093, annettu 17 päivänä joulukuuta 2020, vuosia 2021–2027 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 433I, 22.12.2020, s. 11).

                     (10)
                  ** Parlamentti lisää päivämäärän ennen julkaisemista EUVL:ssä.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.11.2021
            COM(2021) 718 final
            2021/0382(NLE)

            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            jäsenvaltioiden valtuuttamisesta allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen toinen lisäpöytäkirja, joka koskee yhteistyön tiivistämistä ja sähköisten todisteiden luovuttamista

               Perustelut

               1.EHDOTUKSEN AIHE

               Tämä ehdotus koskee päätöstä jäsenvaltioiden valtuuttamisesta allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevan Budapestin yleissopimuksen toinen lisäpöytäkirja, joka koskee yhteistyön tiivistämistä ja sähköisten todisteiden luovuttamista, jäljempänä ’pöytäkirja’.
                  1
                Pöytäkirjan tavoitteena on vahvistaa yhteiset säännöt kansainvälisellä tasolla tietoverkkorikollisuutta koskevan yhteistyön tiivistämiseksi ja todisteiden keräämiseksi sähköisessä muodossa rikostutkintaa tai rikosoikeudellista menettelyä varten.

               Komissio esittää myös ehdotuksen Euroopan unionin neuvoston, jäljempänä ’neuvosto’, päätökseksi jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan pöytäkirja Euroopan unionin edun mukaisesti.

               Tietoverkkorikollisuus on edelleen merkittävä haaste yhteiskunnallemme. Lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten ponnisteluista huolimatta tietoverkkohyökkäykset, muun muassa kiristysohjelmahyökkäykset, lisääntyvät ja monimutkaistuvat edelleen.
                  2
                Erityisesti internetin rajaton luonne tekee tietoverkkorikollisuutta koskevista tutkintatoimista lähes aina rajat ylittäviä, mikä edellyttää tiivistä yhteistyötä eri maiden viranomaisten välillä.

               Sähköiset todisteet ovat yhä tärkeämpiä rikostutkinnassa. Komissio arvioi, että 85 prosentissa rikostutkinnoista, mukaan lukien tietoverkkorikollisuuden tutkinnassa, lainvalvonta- ja oikeusviranomaiset tarvitsevat nykyään sähköistä todistusaineistoa.
                  3
                Ulkomaisilla lainkäyttöalueilla toimivien palveluntarjoajien hallussa on yhä enemmän sähköisessä muodossa olevia todisteita rikoksista, ja tehokkaat rikosoikeudelliset toimet edellyttävät asianmukaisia toimenpiteitä tällaisten todisteiden hankkimiseksi oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseksi.

               Rikostutkintaa varten tarvittavien sähköisten todisteiden rajat ylittävää saatavuutta pyritään parantamaan kaikkialla maailmassa, kansallisella tasolla, Euroopan unionissa
                  4
                ja kansainvälisellä tasolla, myös pöytäkirjan avulla. On tärkeää varmistaa yhteensopivat säännöt kansainvälisellä tasolla, jotta vältetään lainvalinta, kun pyydetään saada sähköistä todistusaineistoa rajojen yli.

               2.EHDOTUKSEN TAUSTA

               2.1.Tausta

                  Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevan Budapestin yleissopimuksen (CETS nro 185), jäljempänä ’yleissopimus’, tarkoituksena on helpottaa tietoverkkoja käyttävien rikosten torjuntaa. Siinä 1) on määräyksiä, joilla yhdenmukaistetaan tietoverkkorikollisuuteen liittyvien rikosten ja niihin liittyvien säännösten aineelliset kansalliset rikosoikeudelliset elementit, 2) siinä määrätään kansallisesta rikosprosessitoimivallasta, joka on tarpeen tällaisten rikosten ja muiden tietojärjestelmän avulla tehtyjen rikosten tutkintaa ja niitä koskevia syytetoimia varten tai, jos todisteet ovat sähköisessä muodossa, ja 3) sillä pyritään luomaan nopea ja tehokas kansainvälisen yhteistyön järjestelmä.

                  Yleissopimus on avoin Euroopan neuvoston jäsenvaltioille ja kutsusta muille kuin jäsenvaltioille. Tällä hetkellä yleissopimuksen sopimuspuolina on 66 maata, joista 26 on Euroopan unionin jäsenvaltioita.
                     5
                   Yleissopimuksessa ei kaavailla Euroopan unionin liittymistä yleissopimukseen. Euroopan unioni on kuitenkin tunnustettu tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitean (T-CY) tarkkailijaorganisaatioksi.
                     6

                  Huolimatta pyrkimyksistä neuvotella uudesta tietoverkkorikollisuutta koskevasta yleissopimuksesta Yhdistyneiden kansakuntien tasolla
                     7
                  , Budapestin yleissopimus on edelleen tärkein monenvälinen yleissopimus tietoverkkorikollisuuden torjumiseksi. Unioni tukee johdonmukaisesti yleissopimusta
                     8
                   myös valmiuksien kehittämisohjelmien rahoituksen puitteissa.
                     9

                  Tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitea antoi Cloud Evidence Groupin
                     10
                   ehdotusten perusteella useita suosituksia, joilla pyrittiin löytämään ratkaisuja, muun muassa tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen toisesta, kansainvälisen yhteistyön tiivistämistä koskevasta lisäpöytäkirjasta neuvottelemalla, haasteisiin, joita aiheuttaa tietoverkkorikollisuuteen ja muihin rikoksiin liittyvän sähköisen todistusaineiston kasvava säilyttäminen ulkomaisilla lainkäyttöalueilla toimivien palveluntarjoajien hallussa samalla, kun lainvalvontavaltuuksia rajoittavat edelleen alueelliset rajat. Tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitea hyväksyi kesäkuussa 2017 toisen lisäpöytäkirjan valmistelua koskevan toimeksiannon syyskuun 2017 ja joulukuun 2019 väliseksi ajaksi.
                     11
                   Ottaen huomioon, että keskustelujen loppuunsaattamiseen tarvittiin enemmän aikaa ja että koronaviruspandemia aiheutti rajoituksia vuosina 2020 ja 2021, tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitea jatkoi toimeksiantoa kahdesti, ensin joulukuuhun 2020 ja sen jälkeen toukokuuhun 2021.

                  Eurooppa-neuvoston 18. lokakuuta 2018 antamissa päätelmissä
                     12
                   esitetyn pyynnön johdosta komissio antoi 5. helmikuuta 2019 suosituksen neuvoston päätökseksi, jolla komissiolle annettiin lupa osallistua Euroopan unionin puolesta neuvotteluihin Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen toisesta lisäpöytäkirjasta.
                     13
                   Euroopan tietosuojavaltuutettu antoi suositusta koskevan lausunnon 2. huhtikuuta 2019.
                     14
                   Euroopan unionin neuvosto antoi 6. kesäkuuta 2019 antamallaan päätöksellä komissiolle luvan osallistua Euroopan unionin puolesta neuvotteluihin toisesta lisäpöytäkirjasta.
                     15

                  Kuten vuoden 2020 EU:n turvallisuusunionistrategiassa
                     16
                  , vuoden 2020 EU:n kyberturvallisuusstrategiassa digitaaliselle vuosikymmenelle
                     17
                   ja vuoden 2021 EU:n järjestäytynyttä rikollisuutta koskevassa strategiassa
                     18
                   todetaan, komissio on sitoutunut saattamaan pöytäkirjaa koskevat neuvottelut nopeasti ja menestyksekkäästi päätökseen. Myös Euroopan parlamentti totesi vuonna 2021 antamassaan EU:n kyberturvallisuusstrategiaa digitaaliselle vuosikymmenelle koskevassa päätöslauselmassaan
                     19
                  , että pöytäkirjaa koskeva työ on saatettava päätökseen.

               Komissio osallistui Euroopan unionin puolesta pöytäkirjaa koskeviin neuvotteluihin Euroopan unionin neuvoston päätöksen mukaisesti. Komissio kuuli johdonmukaisesti neuvoston erityiskomiteaa unionin kannasta käytävien neuvottelujen osalta.

               Euroopan parlamentin ja Euroopan komission välisistä suhteista tehdyn puitesopimuksen
                  20
                mukaisesti komissio myös tiedotti Euroopan parlamentille neuvotteluista kirjallisilla mietinnöillä ja suullisilla esityksillä.

                  Tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitea hyväksyi 28. toukokuuta 2021 pidetyssä täysistunnossaan pöytäkirjaluonnoksen omalla tasollaan ja toimitti sen Euroopan neuvoston ministerikomitean hyväksyttäväksi.
                     21
                   Euroopan neuvoston ministerikomitea hyväksyi pöytäkirjan 17. marraskuuta 2021.

               2.2.Toinen lisäpöytäkirja

                  Pöytäkirjan tavoitteena on tiivistää tietoverkkorikollisuutta koskevaa yhteistyötä ja rikokseen liittyvien sähköisessä muodossa olevien todisteiden keräämistä yksittäisiä rikostutkintatoimia tai rikosoikeudellisia menettelyjä varten. Pöytäkirjassa tunnustetaan tarve lisätä ja tehostaa valtioiden välistä ja yksityisen sektorin kanssa tehtävää yhteistyötä sekä lisätä selkeyttä ja oikeusvarmuutta palveluntarjoajien ja muiden yhteisöjen kannalta olosuhteista, joissa ne voivat vastata muiden sopimuspuolten rikosoikeudellisten viranomaisten pyyntöihin sähköisten todisteiden luovuttamisesta.

                  Pöytäkirjassa tunnustetaan myös, että tehokas rajat ylittävä yhteistyö rikosoikeudellisissa tarkoituksissa, myös julkisen sektorin viranomaisten ja yksityisen sektorin yksiköiden välillä, edellyttää toimivia edellytyksiä ja vahvoja suojatoimenpiteitä perusoikeuksien suojaamiseksi. Tätä varten pöytäkirjassa noudatetaan oikeusperustaista lähestymistapaa, ja siinä määrätään kansainvälisten ihmisoikeusvälineiden, kuten Euroopan neuvoston vuoden 1950 ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen, mukaisista ehdoista ja suojatoimenpiteistä. Koska sähköiset todisteet koskevat usein henkilötietoja, pöytäkirja sisältää myös vahvat suojatoimenpiteet yksityisyyden ja henkilötietojen suojaamiseksi.

                  Määräykset, joihin viitataan seuraavissa kohdissa, ovat erityisen tärkeitä pöytäkirjan kannalta. Pöytäkirjan liitteenä on yksityiskohtainen selitysmuistio. Vaikka selitysmuistio ei ole pöytäkirjan velvoittavan tulkinnan mahdollistava väline, sen tarkoituksena on ”ohjata ja avustaa sopimuspuolia” pöytäkirjan soveltamisessa.
                     22

               2.2.1.Yhteiset määräykset

                  Pöytäkirjan I luvussa määrätään yhteisistä määräyksistä. Pöytäkirjan 2 artiklassa määritellään sen soveltamisala yleissopimuksen soveltamisalan mukaisesti: sitä sovelletaan tietojärjestelmiin ja dataan liittyviä rikoksia koskeviin yksittäisiin rikostutkintoihin tai rikosoikeudellisiin menettelyihin sekä rikoksen todisteiden keräämiseen sähköisessä muodossa.

                  Pöytäkirjan 3 artiklaan sisältyvät määritelmät, jotka koskevat ’keskusviranomaisia’, ’toimivaltaisia viranomaisia’, ’hätätilanteita’, ’henkilötietoja’ ja ’siirtävää sopimuspuolta’. Näitä määritelmiä sovelletaan pöytäkirjaan yhdessä yleissopimukseen sisältyvien määritelmien kanssa.

                  Pöytäkirjan 4 artiklassa määritellään kielet, joilla sopimuspuolten on toimitettava pöytäkirjan mukaiset määräykset, pyynnöt ja ilmoitukset.

               2.2.2.Yhteistyötoimet

                  Pöytäkirjan II luvussa määrätään yhteistyön tiivistämiseen tähtäävistä toimenpiteistä. Ensinnäkin 5 artiklan 1 kappaleessa määrätään, että sopimuspuolet tekevät pöytäkirjan perusteella mahdollisimman laajaa yhteistyötä. Pöytäkirjan 5 artiklan 2–5 kappaleessa määrätään pöytäkirjan toimenpiteiden soveltamisesta voimassa oleviin keskinäistä oikeusapua koskeviin sopimuksiin tai järjestelyihin. Sen 5 artiklan 7 kappaleessa määrätään, että II luvun toimenpiteet eivät rajoita sopimuspuolten välistä tai palveluntarjoajien tai yhteisöjen kanssa muiden sovellettavien sopimusten, järjestelyjen, käytäntöjen tai kansallisen lainsäädännön välityksellä tehtävää yhteistyötä.

                  Pöytäkirjan 6 artiklassa luodaan perusta yhden sopimuspuolen toimivaltaisten viranomaisten ja toisessa sopimuspuolessa verkkotunnusten rekisteröintipalveluja tarjoavien yhteisöjen väliselle suoralle yhteistyölle verkkotunnusten rekisteröintiä koskevien tietojen luovuttamiseksi.

                  Sen 7 artiklassa luodaan perusta yhden sopimuspuolen toimivaltaisten viranomaisten ja toisessa sopimuspuolessa toimivien palveluntarjoajien suoralle yhteistyölle tilaajaa koskevien tietojen luovuttamiseksi.

                  Sen 8 artikla tarjoaa perustan viranomaisten väliselle tiiviimmälle yhteistyölle datan luovuttamisessa.

                  Pöytäkirjan 9 artikla tarjoaa perustan viranomaisten väliselle yhteistyölle datan luovuttamiseksi hätätilanteissa.

                  Sen 10 artikla tarjoaa perustan keskinäiselle oikeusavulle hätätilanteissa.

                  Sen 11 artikla tarjoaa perustan yhteistyölle videoneuvottelun kautta.

                  Sen 12 artikla muodostaa perustan yhteisille tutkintatoimille ja yhteisille tutkintaryhmille.

               2.2.3.Suojatoimenpiteet

                  Pöytäkirjassa noudatetaan oikeusperustaista lähestymistapaa, johon sisältyy tarkat ehdot ja suojatoimenpiteet, joista osa on sisällytetty erityisiin yhteistyötoimenpiteisiin sekä pöytäkirjan III lukuun. Pöytäkirjan 13 artiklassa edellytetään sopimuspuolten varmistavan, että valtuuksiin ja menettelyihin sovelletaan asianmukaista perusoikeuksien suojan tasoa, mikä yleissopimuksen 15 artiklan mukaisesti varmistaa suhteellisuusperiaatteen soveltamisen.

                  Pöytäkirjan 14 artiklassa määrätään henkilötietojen, sellaisina kuin ne on määritelty 3 artiklassa, suojasta yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä tehdyn yleissopimuksen muutospöytäkirjan (CETS 223) (yleissopimus 108+) ja unionin lainsäädännön mukaisesti.

                  Tältä pohjalta 14 artiklan 2–15 kappaleessa vahvistetaan tietosuojaa koskevat perusperiaatteet, mukaan lukien käyttötarkoituksen rajoittaminen, oikeusperusta, tietojen laatu ja erityisten tietoryhmien käsittelyyn sovellettavat säännöt, rekisterinpitäjiin sovellettavat velvoitteet, mukaan lukien tietojen säilyttämisajat, kirjanpito, turvallisuus ja edelleensiirrot, täytäntöönpanokelpoiset yksilön oikeudet, jotka koskevat muun muassa ilmoittamista, tietoihin pääsyä, oikaisemista ja automaattista päätöksentekoa, yhden tai useamman viranomaisen riippumaton ja tehokas valvonta sekä hallinnolliset ja oikeudelliset muutoksenhakukeinot. Suojatoimenpiteet kattavat kaikki pöytäkirjassa määritellyt yhteistyömuodot, ja niitä on tarvittaessa mukautettava suoran yhteistyön erityispiirteiden huomioon ottamiseksi (esimerkiksi rikkomuksista ilmoittamisen yhteydessä). Tiettyjen yksilön oikeuksien käyttöä voidaan lykätä, rajoittaa tai siitä voidaan kieltäytyä, jos se on tarpeen ja oikeasuhteista tärkeiden yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi ja erityisesti käynnissä olevien lainvalvontatutkintatoimien vaarantumisen ehkäisemiseksi, mikä on myös unionin oikeuden mukaista.

                  Pöytäkirjan 14 artiklaa olisi luettava myös yhdessä pöytäkirjan 23 artiklan kanssa. Sen 23 artiklassa vahvistetaan pöytäkirjan mukaisten suojatoimenpiteiden vaikuttavuutta määräämällä, että tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitea arvioi pöytäkirjan määräysten täytäntöön panemiseksi kansallisessa lainsäädännössä toteutettujen toimenpiteiden täytäntöönpanoa ja soveltamista. Erityisesti23 artiklan 3 kappaleessa tunnustetaan nimenomaisesti, että sitä, miten sopimuspuolet ovat panneet 14 artiklan täytäntöön, on arvioitava sen jälkeen, kun kymmenen yleissopimuksen sopimuspuolta on ilmaissut suostumuksensa tulla pöytäkirjan sitomiksi.

                  Lisäsuojatoimenpiteenä 14 artiklan 15 kappaleessa määrätään, että mikäli sopimuspuolella on olennaista näyttöä siitä, että toinen sopimuspuoli rikkoo järjestelmällisesti tai olennaisesti pöytäkirjassa vahvistettuja suojatoimenpiteitä, se voi keskeyttää henkilötietojen siirron kyseiselle sopimuspuolelle neuvottelujen jälkeen (niitä ei edellytetä kiireellisissä tapauksissa). Kaikkia ennen keskeyttämistä siirrettyjä henkilötietoja käsitellään edelleen pöytäkirjan mukaisesti.

                  Lopuksi, koska pöytäkirja on luonteeltaan monenvälinen, pöytäkirjan 14 artiklan 1 kappaleen b ja c kohdassa annetaan kahdenvälisissä suhteissa oleville sopimuspuolille mahdollisuus sopia tietyin ehdoin vaihtoehtoisista tavoista varmistaa pöytäkirjan mukaisesti siirrettyjen henkilötietojen suoja. Vaikka 14 artiklan 2–15 kappaleen suojatoimenpiteitä sovelletaan oletusarvoisesti henkilötietoja saaviin sopimuspuoliin, 14 artiklan 1 kappaleen b kohdan perusteella sopimuspuolet, joita sitoo vastavuoroisesti kansainvälinen sopimus, jolla luodaan kattavat puitteet henkilötietojen suojaamiseksi asianomaisten sopimuspuolten lainsäädännön sovellettavien vaatimusten mukaisesti, voivat hyödyntää myös näitä puitteita. Tämä koskee esimerkiksi yleissopimusta 108+ (niiden sopimuspuolten osalta, jotka sallivat tietojen siirron muille sopimuspuolille kyseisen yleissopimuksen nojalla) tai EU:n ja Yhdysvaltojen välistä tietosuojaa koskevaa puitesopimusta (sen soveltamisalalla eli henkilötietojen siirtämisessä viranomaisten välillä ja yhdessä Yhdysvaltojen ja EU:n välisen erityisen siirtojärjestelyn kanssa viranomaisten ja palveluntarjoajien välisessä suorassa yhteistyössä). Lisäksi sopimuspuolet voivat 14 artiklan 1 kappaleen c kohdan perusteella päättää vastavuoroisesti, että henkilötietojen siirto tapahtuu muiden asianomaisten sopimuspuolten välisten sopimusten tai järjestelyjen perusteella. EU:n jäsenvaltioiden osalta tällaiseen vaihtoehtoiseen sopimukseen tai järjestelyyn voidaan vedota pöytäkirjan mukaisissa tiedonsiirroissa ainoastaan, jos tällaiset siirrot ovat unionin tietosuojalainsäädännön, erityisesti direktiivin (EU) 2016/680 (direktiivi lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojasta) V luvun ja (pöytäkirjan 6 ja 7 artiklan mukaisessa viranomaisten ja palveluntarjoajien välisessä suorassa yhteistyössä) asetuksen (EU) 2016/679 (yleinen tietosuoja-asetus) V luvun vaatimusten mukaisia.

               2.2.4.Loppumääräykset

               Pöytäkirjan IV luvussa määrätään loppumääräyksistä. Sen 15 artiklan 1 kappaleen a kohdassa taataan muun muassa, että sopimuspuolet voivat luoda suhteensa pöytäkirjassa mainittuihin asioihin muulla tavoin yleissopimuksen 39 artiklan 2 kappaleen mukaisesti. Sen 15 artiklan 1 kappaleen b kohdassa taataan, että pöytäkirjan sopimuspuolina olevat EU:n jäsenvaltiot voivat edelleen soveltaa unionin oikeutta keskinäisissä suhteissaan. Pöytäkirjan 15 artiklan 2 kappaleessa määrätään myös, että pöytäkirjaan sovelletaan yleissopimuksen 39 artiklan 3 kappaletta.

               Pöytäkirjan 16 artiklan 3 kappaleessa todetaan, että pöytäkirja tulee voimaan, kun viisi yleissopimuksen sopimuspuolta on ilmaissut suostumuksensa tulla pöytäkirjan sitomiksi.

               Pöytäkirjan 19 artiklan 1 kappaleessa määrätään, että sopimuspuolet voivat käyttää oikeuttaan tehdä 7 artiklan 9 kappaleen a ja b kohtaa, 8 artiklan 13 kappaletta ja 17 artiklaa koskevia varaumia. Sen 19 artiklan 2 kappaleessa määrätään, että sopimuspuolet voivat antaa 7 artiklan 2 kappaleen b kohtaa ja 8 kappaletta, 8 artiklan 11 kappaletta, 9 artiklan 1 kappaleen b kohtaa ja 5 kappaletta, 10 artiklan 9 kappaletta, 12 artiklan 3 kappaletta ja 18 artiklan 2 kappaletta koskevia selityksiä. Sen 19 artiklan 3 kappaleessa määrätään, että sopimuspuoli antaa 7 artiklan 5 kappaleen a ja e kohdassa, 8 artiklan 4 kappaleessa ja 10 kappaleen a ja b kohdassa, 14 artiklan 7 kappaleen c kohdassa ja 10 kappaleen b kohdassa sekä 17 artiklan 2 kappaleessa yksilöidyt selitykset, ilmoitukset tai tiedonannot.

               Pöytäkirjan 23 artiklan 1 kappale muodostaa perustan sopimuspuolten välisille neuvotteluille, myös tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitean kautta, yleissopimuksen 46 artiklan mukaisesti. Sen 23 artiklan 2 kappale tarjoaa myös perustan pöytäkirjan määräysten käytön ja täytäntöönpanon arvioinnille. Pöytäkirjan 23 artiklan 3 kappaleessa varmistetaan, että tietosuojaa koskevan 14 artiklan käytön ja täytäntöönpanon arviointi aloitetaan, kun kymmenen sopimuspuolta on ilmaissut suostumuksensa tulla pöytäkirjan sitomiksi.

               2.3.Unionin oikeus ja politiikka tällä alalla

               Pöytäkirjan soveltamisala kuuluu pitkälti SEUT-sopimuksen 82 artiklan 1 kappaleeseen ja 16 artiklaan perustuvien yhteisten sääntöjen piiriin. Euroopan unionin nykyinen oikeudellinen kehys sisältää erityisesti lainvalvontaa ja rikosoikeudellista yhteistyötä koskevia säädöksiä, kuten rikosasioita koskevasta eurooppalaisesta tutkintamääräyksestä annetun direktiivin 2014/41/EU, yleissopimuksen keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä ja neuvoston puitepäätöksen 2002/465/YOS yhteisistä tutkintaryhmistä. Lisäksi Euroopan unioni on tehnyt useita kahdenvälisiä sopimuksia unionin ja kolmansien maiden välillä, kuten sopimukset keskinäisestä oikeusavusta Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välillä, Euroopan unionin ja Japanin välillä ja Euroopan unionin sekä Norjan ja Islannin välillä. Nykyinen Euroopan unionin oikeudellinen kehys pitää sisällään myös neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta Euroopan syyttäjänviraston (jäljempänä ’EPPO’) perustamisessa. Tiiviimpään yhteistyöhön osallistuvien jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että EPPO voi asetuksen (EU) 2017/1939 22, 23 ja 25 artiklassa säädettyä toimivaltaansa käyttäessään pyrkiä pöytäkirjan mukaiseen yhteistyöhön samalla tavoin kuin kyseisten jäsenvaltioiden kansalliset syyttäjät. Nämä välineet ja sopimukset liittyvät erityisesti pöytäkirjan 8, 9, 10, 11 ja 12 artiklaan.

               Lisäksi unioni on hyväksynyt useita direktiivejä, joilla vahvistetaan epäiltyjen ja syytettyjen prosessuaalisia oikeuksia.
                  23
                Nämä välineet liittyvät erityisesti pöytäkirjan 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 ja 13 artiklaan. Yksi erityisistä suojatoimenpiteistä koskee henkilötietojen suojaa, joka on EU:n perussopimuksiin ja Euroopan unionin perusoikeuskirjaan kirjattu perusoikeus. Henkilötietoja saa käsitellä vain asetuksen (EU) 2016/679 (yleinen tietosuoja-asetus) ja direktiivin (EU) 2016/680 (direktiivi lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojasta) mukaisesti. Jokaisen perusoikeus yksityis- ja perhe-elämän, kodin ja viestinnän kunnioittamiseen sisältää olennaisena osana viestinnän yksityisyyden kunnioittamisen. Sähköistä viestintää koskevia tietoja voidaan käsitellä ainoastaan direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) mukaisesti. Nämä välineet liittyvät erityisesti pöytäkirjan 14 artiklaan.

                  Pöytäkirjan 14 artiklan 2–15 kappaleessa määrätään unionin tietosuojasäännöissä ja erityisesti yleisen tietosuoja-asetuksen 46 artiklassa ja lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojasta annetun direktiivin 37 artiklassa sekä unionin tuomioistuimen asiaa koskevassa oikeuskäytännössä tarkoitetuista asianmukaisista tietosuojaa koskevista suojatoimenpiteistä. Unionin oikeuden vaatimusten mukaisesti
                     24
                   ja pöytäkirjan 14 artiklassa vahvistettujen suojatoimenpiteiden vaikuttavuuden takaamiseksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että henkilöille, joiden tietoja on siirretty, ilmoitetaan asiasta, edellyttäen, ettei esimerkiksi käynnissä olevien tutkintatoimien vaarantamisen välttämisestä aiheudu tiettyjä rajoituksia. Pöytäkirjan 14 artiklan 11 kappaleen c kohta tarjoaa perustan, jonka mukaisesti jäsenvaltiot voivat täyttää tämän vaatimuksen.

                  Pöytäkirjan 14 artiklan 1 kappaleen yhteensopivuus unionin tietosuojasääntöjen kanssa edellyttää myös, että jäsenvaltiot harkitsevat seuraavia mahdollisia vaihtoehtoisia tapoja varmistaa pöytäkirjan mukaisesti siirrettyjen henkilötietojen asianmukainen suoja. Mitä tulee muihin kansainvälisiin sopimuksiin, joilla luodaan kattavat puitteet henkilötietojen suojaamiseksi asianomaisten sopimuspuolten lainsäädännön sovellettavien vaatimusten mukaisesti, 14 artiklan 1 kappaleen b kohdan mukaan jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon, että suoraa yhteistyötä varten EU:n ja Yhdysvaltojen välistä tietosuojaa koskevaa puitesopimusta on täydennettävä lisäsuojatoimenpiteillä, jotka määritetään Yhdysvaltojen ja EU:n/sen jäsenvaltioiden välisessä erityisessä siirtojärjestelyssä ja joissa otetaan huomioon ainutlaatuiset vaatimukset, jotka liittyvät palveluntarjoajien suoraan siirtämiin sähköisiin todisteisiin, eivät siirtoihin viranomaisten välillä.
                     25

                  Pöytäkirjan 14 artiklan 1 kappaleen b kohdan mukaan jäsenvaltioiden olisi myös katsottava, että niiden EU:n jäsenvaltioiden osalta, jotka ovat yleissopimuksen 108+ sopimuspuolia, yleissopimus ei sellaisenaan tarjoa asianmukaista perustaa pöytäkirjan mukaisille rajat ylittäville tiedonsiirroille muille tuon yleissopimuksen sopimuspuolille. Tältä osin niiden olisi tarkasteltava yleissopimuksen 108+ 14 artiklan 1 kappaleen viimeistä virkettä
                     26
                  .

                  Lopuksi jäsenvaltioiden olisi muiden 14 artiklan 1 kappaleen c kohdan mukaisten sopimusten tai järjestelyjen osalta katsottava, että ne voivat tukeutua tällaisiin muihin sopimuksiin tai järjestelyihin ainoastaan, jos joko Euroopan komissio on tehnyt asianomaisen kolmannen maan osalta yleisen tietosuoja-asetuksen (EU) 2016/679 45 artiklan tai lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojasta annetun direktiivin (EU) 2016/680 36 artiklan mukaisen tietosuojan riittävyyttä koskevan päätöksen , joka kattaa kyseiset tiedonsiirrot, tai jos tällainen muu sopimus tai järjestely itsessään varmistaa asianmukaiset tietosuojaa koskevat suojatoimenpiteet yleisen tietosuoja-asetuksen 46 artiklan tai lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojasta annetun direktiivin 37 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.

               On otettava huomioon paitsi unionin oikeus sellaisena kuin se on tällä hetkellä kyseisellä alalla, myös sen tuleva kehitys, sikäli kuin se on ennakoitavissa arvioinnin ajankohtana. Pöytäkirjan kattama ala liittyy suoraan unionin oikeuden ennakoitavissa olevaan tulevaan kehitykseen. Tältä osin olisi otettava huomioon komission huhtikuussa 2018 tekemät ehdotukset sähköisten todisteiden rajat ylittävästä saatavuudesta.
                  27
                Nämä välineet liittyvät erityisesti pöytäkirjan 6 ja 7 artiklaan.

               Osallistuessaan unionin puolesta käytäviin neuvotteluihin komissio varmisti, että pöytäkirja on täysin yhteensopiva unionin oikeuden ja siitä johtuvien jäsenvaltioiden velvoitteiden kanssa. Komissio varmisti erityisesti, että pöytäkirjan määräykset antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden kunnioittaa EU:n perussopimuksissa ja perusoikeuskirjassa vahvistettuja unionin oikeuteen sisältyviä perusoikeuksia, -vapauksia ja yleisiä periaatteita, mukaan lukien oikeasuhteisuus, prosessuaaliset oikeudet, syyttömyysolettama ja rikosoikeudellisten menettelyjen kohteena olevien henkilöiden oikeus puolustukseen sekä yksityisyyden suoja ja henkilötietojen ja sähköisten viestintätietojen suoja, kun tällaisia tietoja käsitellään, mukaan lukien siirrot lainvalvontaviranomaisille Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa, sekä lainvalvonta- ja oikeusviranomaisille tältä osin mahdollisesti kuuluvat velvoitteet. Komissio otti huomioon myös Euroopan tietosuojavaltuutetun
                  28
                ja Euroopan tietosuojaneuvoston lausunnot.
                  29

               Lisäksi komissio varmisti, että pöytäkirjan määräykset ja komission sähköistä todistusaineistoa koskevat ehdotukset ovat yhteensopivia, myös siksi, että lainsäädäntöehdotukset ovat kehittyneet lainsäätäjien kanssa käydyissä keskusteluissa, ja että pöytäkirja ei aiheuttaisi lainvalintaa. Komissio varmisti erityisesti, että pöytäkirjaan sisältyvät asianmukaiset tietosuojaa ja yksityisyyttä koskevat suojatoimenpiteet, joiden avulla EU:n palveluntarjoajat voivat täyttää EU:n tietosuojaa ja yksityisyyden suojaa koskevan lainsäädännön mukaiset velvoitteensa, sikäli kuin pöytäkirjassa määrätään oikeudellisesta perustasta tietojen siirrolle sellaisten määräysten tai pyyntöjen perusteella, jotka pöytäkirjan EU:n ulkopuolisen sopimuspuolen viranomainen on antanut ja joissa vaaditaan EU:n rekisterinpitäjää tai henkilötietojen käsittelijää luovuttamaan henkilötietoja tai sähköisen viestinnän tietoja.

               2.4.Varaumat, selitykset, ilmoitukset ja tiedonannot sekä muut näkökohdat

               Pöytäkirja tarjoaa sopimuspuolille perustan tiettyjen varaumien käyttämiseen ja tiettyjä artikloja koskevien selitysten, ilmoitusten tai tiedonantojen tekemiseen. Jäsenvaltioiden olisi omaksuttava yhtenäinen lähestymistapa tiettyihin varaumiin ja selityksiin sekä ilmoituksiin ja tiedonantoihin, jotka on esitetty tämän päätöksen liitteessä. Pöytäkirjan täytäntöönpanon yhteensopivuuden varmistamiseksi unionin oikeuden kanssa EU:n jäsenvaltioiden olisi otettava jäljempänä esitetty kanta näihin varaumiin ja selityksiin. Jos pöytäkirjassa annetaan perusta muille varaumille, selityksille, ilmoituksille tai tiedonannoille, tässä ehdotuksessa annetaan jäsenvaltioille valtuudet harkita ja esittää omia varaumiaan, selityksiään, ilmoituksiaan tai tiedonantojaan.

               Pöytäkirjan määräysten sekä asiaa koskevan unionin lainsäädännön ja politiikkatoimien yhteensopivuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden ei pitäisi käyttää oikeuttaan tehdä 7 artiklan 9 kappaleen a
                  30
                ja b
                  31
                kohdan mukaisia varaumia. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi tehtävä 7 artiklan 2 kappaleen b kohdan
                  32
                mukainen selitys ja 7 artiklan 5 kappaleen a kohdan
                  33
                mukainen ilmoitus. Näiden varaumien puuttuminen sekä selityksen ja ilmoituksen antaminen ovat tärkeitä sen varmistamiseksi, että pöytäkirja on yhteensopiva sähköistä todistusaineistoa koskevien komission lainsäädäntöehdotusten kanssa, myös sen vuoksi, että lainsäädäntöehdotukset kehittyvät lainsäätäjien kanssa käytävissä keskusteluissa.

               Lisäksi sen varmistamiseksi, että EU:n jäsenvaltiot soveltavat pöytäkirjaa yhdenmukaisesti tehdessään yhteistyötä sellaisten sopimuspuolten kanssa, jotka eivät ole EU:n jäsenvaltioita, jäsenvaltioita kannustetaan olemaan käyttämättä oikeuttaan tehdä 8 artiklan 13 kappaleen
                  34
                mukainen varauma myös siksi, että tällaisella varaumalla olisi vastavuoroinen vaikutus
                  35
               . Jäsenvaltioiden tulisi antaa 8 artiklan 4 kappaleen mukainen selitys sen varmistamiseksi, että määräykset voidaan panna täytäntöön, mikäli tarvitaan täydentäviä tietoja esimerkiksi käsiteltävänä olevan tapauksen olosuhteista oikeasuhteisuuden ja tarpeellisuuden arvioimiseksi.
                  36

               Jäsenvaltioita kannustetaan myös olemaan antamatta 9 artiklan 1 kappaleen b kohdan
                  37
                mukaista selitystä pöytäkirjan tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi.

               Jäsenvaltioiden tulisi toimittaa 7 artiklan 5 kappaleen e kohdan
                  38
               , 8 artiklan 10 kappaleen a ja b kohdan
                  39
               , 14 artiklan 7 kappaleen c kohdan ja 10 kappaleen b kohdan mukaiset tiedonannot pöytäkirjan yleisen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi.
                  40

               Lopuksi jäsenvaltioiden olisi myös toteutettava tarvittavat 14 artiklan 11 kappaleen c kohdan mukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vastaanottavalle sopimuspuolelle ilmoitetaan siirtämisen yhteydessä unionin oikeuden mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta henkilölle, johon tiedot liittyvät
                  41
               , ja asianmukaiset yhteystiedot, jotta vastaanottava sopimuspuoli voi ilmoittaa EU:n jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, kun luottamuksellisuutta koskevia rajoituksia ei enää sovelleta ja ilmoitus voidaan toimittaa.

               2.5.Ehdotuksen perustelut

               Pöytäkirja tulee voimaan, kun viisi sopimuspuolta on ilmaissut suostumuksensa tulla pöytäkirjan sitomiksi 16 artiklan 1 ja 2 kappaleen määräysten mukaisesti. Pöytäkirjan allekirjoitustilaisuus on tarkoitus järjestää maaliskuussa 2022.

               EU:n jäsenvaltioiden tulisi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen pöytäkirjan nopean voimaantulon, joka on tärkeää useiden tekijöiden vuoksi.

               Ensinnäkin pöytäkirjalla varmistetaan, että lainvalvonta- ja oikeusviranomaisilla on paremmat valmiudet hankkia rikostutkinnassa tarvittavaa sähköistä todistusaineistoa. Kun otetaan huomioon sähköisten todisteiden kasvava merkitys rikostutkinnassa, lainvalvonta- ja oikeusviranomaiset tarvitsevat kiireesti käyttöönsä asianmukaiset välineet, jotta ne voivat tehokkaasti saada pääsyn sähköisiin todisteisiin varmistaakseen, että ne voivat tuloksellisesti torjua rikollisuutta verkossa.

               Toiseksi pöytäkirjalla varmistetaan, että tällaisia toimenpiteitä sähköisen todistusaineiston saamiseksi käytetään tavalla, joka sallii jäsenvaltioiden kunnioittaa perusoikeuksia, muun muassa rikosprosessuaalisia oikeuksia, oikeutta yksityisyyteen ja oikeutta henkilötietojen suojaan. Koska kansainvälisellä tasolla ei ole selkeitä sääntöjä, nykyiset käytännöt voivat aiheuttaa haasteita oikeusvarmuuden, avoimuuden, vastuuvelvollisuuden sekä rikostutkinnassa epäiltyjen henkilöiden perusoikeuksien ja menettelyllisten suojatoimenpiteiden kunnioittamisen kannalta.

               Kolmanneksi pöytäkirjalla ratkaistaan ja ehkäistään lainvalintaa, joka vaikuttaa sekä viranomaisiin että yksityisen sektorin palveluntarjoajiin ja muihin tahoihin, antamalla kansainvälisellä tasolla yhteensopivia sääntöjä sähköisten todisteiden rajat ylittävälle saatavuudelle.

               Neljänneksi pöytäkirjalla osoitetaan yleissopimuksen jatkuva merkitys tärkeimpänä monenvälisenä kehyksenä tietoverkkorikollisuuden torjunnassa. Tämä on keskeisen tärkeää prosessissa, joka seuraa joulukuussa 2019 annettua Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen päätöslauselmaa 74/247 tieto- ja viestintätekniikan rikollisiin tarkoituksiin käyttämisen torjunnasta, jolla perustettiin avoin hallitustenvälinen väliaikainen asiantuntijakomitea laatimaan kattava kansainvälinen yleissopimus tieto- ja viestintätekniikan rikollisiin tarkoituksiin käyttämisen torjunnasta.

               3.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               ·Oikeusperusta

                  Unionin toimivalta antaa lainsäädäntöä asioissa, jotka koskevat oikeusviranomaisten tai vastaavien viranomaisten välisen yhteistyön helpottamista rikosoikeudellisissa menettelyissä, ja päätösten täytäntöönpanossa, perustuu SEUT-sopimuksen 82 artiklan 1 kohtaan. Unionin toimivalta henkilötietojen suojaa koskevissa asioissa perustuu SEUT-sopimuksen 16 artiklaan.

                  SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaan unionilla on yksinomainen toimivalta tehdä kansainvälinen sopimus siltä osin kuin se voi vaikuttaa EU:n yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta. Pöytäkirjan määräykset kuuluvat alaan, johon sovelletaan suurelta osin edellä 2.3 jaksossa esitettyjä yhteisiä sääntöjä.

               Pöytäkirja kuuluu näin ollen unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan. Jäsenvaltiot voivat näin ollen allekirjoittaa pöytäkirjan unionin edun mukaisesti SEUT-sopimuksen 16 artiklan, 82 artiklan 1 kohdan ja 218 artiklan 5 kohdan perusteella.

               ·Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Ei sovelleta.

               ·Suhteellisuusperiaate

               Edellä 2.5 jaksossa esitetyt tätä ehdotusta koskevat unionin tavoitteet voidaan saavuttaa vain tekemällä sitova kansainvälinen sopimus, jossa määrätään tarvittavista yhteistyötoimista ja varmistetaan samalla perusoikeuksien asianmukainen suojelu. Pöytäkirjalla tämä tavoite saavutetaan. Pöytäkirjan määräykset rajoittuvat siihen, mikä on tarpeen sen päätavoitteiden saavuttamiseksi. Yksipuolista tointa ei voida pitää vaihtoehtona, koska se ei tarjoa riittävää perustaa yhteistyölle EU:n ulkopuolisten maiden kanssa eikä sillä voida varmistaa perusoikeuksien välttämätöntä suojelua. Monenvälisen sopimuksen, kuten pöytäkirjan, josta unioni on voinut neuvotella, noudattaminen on myös tehokkaampaa kuin kahdenvälisten neuvottelujen aloittaminen yksittäisten EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. Olettaen, että kaikki yleissopimuksen 66 sopimuspuolta ja tulevat uudet sopimuspuolet ratifioivat pöytäkirjan, pöytäkirja muodostaa yhteisen oikeudellisen kehyksen EU:n jäsenvaltioiden yhteistyölle niiden tärkeimpien kansainvälisten kumppaneiden kanssa rikollisuuden torjunnassa.

               ·Toimintatavan valinta

               Ei sovelleta.

               4.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               ·Olemassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ei sovelleta.

               ·Sidosryhmien kuuleminen

                  Euroopan neuvosto järjesti kuusi pöytäkirjaa koskeviin neuvotteluihin liittyvää julkista kuulemiskierrosta heinä- ja marraskuussa 2018, helmi- ja marraskuussa 2019, joulukuussa 2020 ja toukokuussa 2021.
                     42
                   Sopimuspuolet tarkastelivat näiden kuulemisten yhteydessä saatuja tietoja.

               Toimiessaan unionin puolesta neuvottelijana komissio keskusteli myös tietosuojaviranomaisten kanssa ja järjesti kohdennettuja kuulemistilaisuuksia vuosina 2019 ja 2021 kansalaisjärjestöjen, palveluntarjoajien ja ammattijärjestöjen kanssa. Komissio otti huomioon näistä keskusteluista saadut tiedot.

               ·Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Neuvotteluprosessin aikana komissio kuuli johdonmukaisesti neuvoston neuvotteluja käsittelevää erityiskomiteaa luvan antamisesta komissiolle osallistua neuvotteluihin unionin puolesta 6. kesäkuuta 2019 annetun Euroopan unionin neuvoston päätöksen mukaisesti, mikä tarjosi jäsenvaltioiden asiantuntijoille mahdollisuuden osallistua unionin kannan muodostamisprosessiin. Useat jäsenvaltioiden asiantuntijat osallistuivat myös neuvotteluihin unionia edustaneen komission rinnalla. Lisäksi kuultiin sidosryhmiä (ks. edellä).

               ·Vaikutustenarviointi

                  Vuosina 2017–2018 tehtiin vaikutustenarviointi, joka liitettiin komission sähköistä todistusaineistoa koskeviin ehdotuksiin.
                     43
                   Tässä yhteydessä parhaaksi arvioituun vaihtoehtoon kuuluivat neuvottelut yhteisymmärrykseen pääsemiseksi toisesta lisäpöytäkirjasta tietoverkkorikollisuutta koskevaan Budapestin yleissopimukseen. Asiaankuuluvat vaikutukset on lisäksi esitetty tässä perusteluosassa.

               ·Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Pöytäkirjalla voi olla vaikutuksia tiettyihin palveluntarjoajien ryhmiin, myös pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yritykset), koska niille voidaan esittää pöytäkirjan mukaisia sähköistä todistusaineistoa koskevia pyyntöjä ja määräyksiä. Tällaiset pyynnöt koskevat kuitenkin usein jo nyt näitä palveluntarjoajia muiden olemassa olevien kanavien kautta, joskus eri viranomaisten välityksellä, mukaan lukien yleissopimuksen
                     44
                  , muiden keskinäistä oikeusapua koskevien sopimusten tai muiden kehysten, kuten internetin hallintoa koskevien sidosryhmien välisten sopimusten
                     45
                  , perusteella. Myös palveluntarjoajat, pk-yritykset mukaan luettuina, hyötyvät selkeästä kansainvälisestä oikeudellisesta kehyksestä ja kaikkien pöytäkirjan sopimuspuolten yhteisestä lähestymistavasta.

               ·Perusoikeudet

                  Pöytäkirjan mukaiset yhteistyövälineet vaikuttavat todennäköisesti perusoikeuksiin, esimerkiksi oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä, yksityisyyttä ja henkilötietojen suojaa koskeviin oikeuksiin, jos henkilön tietoja voidaan saada rikosoikeudellisen menettelyn yhteydessä. Pöytäkirjassa noudatetaan oikeuksiin perustuvaa lähestymistapaa, ja siinä määrätään ehdoista ja suojatoimenpiteistä, jotka ovat kansainvälisten ihmisoikeusvälineiden, kuten ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi vuonna 1950 tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen mukaisia. Pöytäkirjassa määrätään erityisesti täsmällisistä tietosuojaa koskevista suojatoimenpiteistä. Pöytäkirja tarjoaa tarvittaessa myös perustan, jonka nojalla sopimuspuolet voivat esittää tiettyjä varaumia, selityksiä tai ilmoituksia, ja siihen sisältyy perusteita kieltäytyä yhteistyöstä vastauksena pyyntöön erityistilanteissa. Näin varmistetaan pöytäkirjan yhteensopivuus EU:n perusoikeuskirjan kanssa.

               5.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. Jäsenvaltioille voi aiheutua kertaluonteisia kustannuksia pöytäkirjan täytäntöönpanosta, ja jäsenvaltioiden viranomaisille voi aiheutua suurempia kustannuksia, koska tapausten määrän odotetaan kasvavan.

               6.LISÄTIEDOT

               ·Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Täytäntöönpanosuunnitelmaa ei ole, koska pöytäkirjan allekirjoittamisen ja ratifioinnin jälkeen jäsenvaltioiden on pantava pöytäkirja täytäntöön.

                  Seurannan osalta komissio osallistuu tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitean kokouksiin, joissa Euroopan unioni tunnustetaan tarkkailijaorganisaatioksi.

               2021/0382 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               jäsenvaltioiden valtuuttamisesta allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen toinen lisäpöytäkirja, joka koskee yhteistyön tiivistämistä ja sähköisten todisteiden luovuttamista

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 16 artiklan, 82 artiklan 1 kohdan ja 218 artiklan 5 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto antoi 9 päivänä kesäkuuta 2019 komissiolle luvan osallistua unionin puolesta tietoverkkorikollisuutta koskevan Euroopan neuvoston Budapestin yleissopimuksen toisesta lisäpöytäkirjasta käytäviin neuvotteluihin.

               (2)Tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen toisen lisäpöytäkirjan, joka koskee yhteistyön tiivistämistä ja sähköisten todisteiden luovuttamista, jäljempänä ’pöytäkirja’, teksti hyväksyttiin Euroopan neuvoston ministerikomiteassa 17 päivänä marraskuuta 2021, ja se on tarkoitus avata allekirjoitettavaksi maaliskuussa 2022.

               (3)Pöytäkirjan määräykset kuuluvat alaan, johon sovelletaan suurelta osin SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yhteisiä sääntöjä, mukaan lukien välineet, joilla helpotetaan rikosoikeudellista yhteistyötä, varmistetaan prosessuaalisia oikeuksia koskevat vähimmäisvaatimukset sekä huolehditaan tietosuojaa ja yksityisyyttä koskevista suojatoimista.

               (4)Komissio antoi myös säädösehdotukset asetukseksi sähköistä todistusaineistoa rikosoikeudellisissa asioissa koskevista eurooppalaisista esittämis- ja säilyttämismääräyksistä (COM(2018) 225 final) ja direktiiviksi yhdenmukaisista säännöistä laillisten edustajien nimeämiseksi todistusaineiston keräämistä varten rikosoikeudellisissa menettelyissä (COM(2018) 226 final); niillä otetaan käyttöön sitovat rajat ylittävät eurooppalaiset esittämis- ja säilyttämismääräykset, jotka osoitetaan suoraan palveluntarjoajan edustajalle toisessa jäsenvaltiossa.

               (5)Osallistuessaan neuvotteluihin unionin puolesta komissio varmisti, että toinen lisäpöytäkirja sopii yhteen asiaankuuluvien Euroopan unionin yhteisten sääntöjen kanssa.

               (6)Useat varaumat, selitykset, ilmoitukset ja tiedonannot ovat tarpeellisia sen varmistamiseksi, että pöytäkirja on yhteensopiva unionin oikeuden ja politiikkatoimien kanssa, että pöytäkirjaa sovelletaan yhdenmukaisesti EU:n jäsenvaltioissa suhteessa EU:n ulkopuolisiin sopimuspuoliin ja että pöytäkirjaa sovelletaan tuloksellisesti.

               (7)Koska pöytäkirjassa määrätään nopeutetuista menettelyistä, joilla parannetaan sähköisen todistusaineiston rajat ylittävää saatavuutta ja suojatoimenpiteiden korkeaa tasoa, sen voimaantulo edistää tietoverkkorikollisuuden ja muiden rikollisuuden muotojen torjuntaa maailmanlaajuisesti helpottamalla yhteistyötä pöytäkirjan sopimuspuolina olevien EU:n jäsenvaltioiden ja sopimuspuolina olevien EU:n ulkopuolisten valtioiden välillä, varmistaa yksilöiden suojelun korkean tason ja ratkaisee lainvalinnat.

               (8)Koska pöytäkirjassa määrätään asetuksen (EU) 2016/679 ja direktiivin (EU) 2016/680 kansainvälisiä henkilötietojen siirtoja koskevien vaatimusten mukaisista asianmukaisista suojatoimenpiteistä, sen voimaantulo edistää maailmanlaajuisesti unionin tietosuojavaatimuksia, helpottaa tiedonkulkua pöytäkirjan sopimuspuolina olevien EU:n jäsenvaltioiden ja sopimuspuolina olevien EU:n ulkopuolisten valtioiden välillä ja varmistaa, että EU:n jäsenvaltiot noudattavat unionin tietosuojasäännöistä johtuvia velvoitteitaan.

               (9)Nopea voimaantulo vahvistaa myös Euroopan neuvoston Budapestin yleissopimuksen aseman tietoverkkorikollisuuden torjunnan tärkeimpänä monenvälisenä kehyksenä.

               (10)Euroopan unionista ei voi tulla pöytäkirjan sopimuspuolta, koska sekä pöytäkirja että Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskeva yleissopimus ovat avoimia vain valtioille.

               (11)Jäsenvaltiot olisi sen vuoksi valtuutettava allekirjoittamaan pöytäkirja toimien yhdessä Euroopan unionin etujen mukaisesti.

               (12)Jäsenvaltioita kehotetaan allekirjoittamaan pöytäkirja allekirjoitustilaisuudessa tai mahdollisimman pian sen jälkeen.

               (13)Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausuntonsa …

               (14)[Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Irlanti ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.]

               [TAI]

               [Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Irlanti on [... päivätyllä kirjeellä] ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.]

               (15)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan jäsenvaltiot allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen toinen lisäpöytäkirja, joka koskee yhteistyön tiivistämistä ja sähköisten todisteiden luovuttamista, jäljempänä ’pöytäkirja’.

               2 artikla

               Allekirjoittaessaan pöytäkirjan jäsenvaltioiden on tehtävä liitteessä esitetyt varaumat, selitykset, ilmoitukset ja tiedonannot.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               4 artikla

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               5 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Pöytäkirjan teksti liitetään neuvoston päätösehdotukseen jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan pöytäkirja unionin edun mukaisesti.

                     (2)

                        Vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskeva Euroopan unionin uhkakuva-arvio 2021 (EU SOCTA 2021).

                     (3)

                        SWD(2018) 118 final.

                     (4)

                        COM(2018) 225 final ja COM(2018) 226 final.

                     (5)

                        Kaikki paitsi Irlanti, joka on allekirjoittanut yleissopimuksen, mutta ei ole ratifioinut sitä, mutta on kuitenkin sitoutunut jatkamaan liittymistä.

                     (6)

                        Tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitean työjärjestys (T-CY (2013) 25 rev), saatavilla osoitteessa www.coe.int/cybercrime.

                     (7)

                        Joulukuu 2019, YK:n yleiskokouksen päätöslauselma 74/247 tieto- ja viestintätekniikan rikollisiin tarkoituksiin käyttämisen torjunnasta.

                     (8)

                        JOIN(2020) 81 final.

                     (9)

                        Ks. esimerkiksi laajennettu maailmanlaajuinen kyberrikollisuutta koskeva toimintaohjelma (GLACY)+, osoitteessa https://www.coe.int/en/web/cybercrime/glacyplus

                     (10)

                        Tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitean Cloud Evidence Groupin loppuraportti Criminal justice access to electronic evidence in cloud: Recommendations for consideration by the T-CY, annettu 16. syyskuuta 2016.

                     (11)

                        https://rm.coe.int/t-cy-terms-of-reference-protocol/1680a03690

                     (12)

                        https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2018/10/18/20181018-european-council-conslusions/

                     (13)

                        COM(2019) 71 final.

                     (14)

                        Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunto, joka koskee osallistumista tietoverkkorikollisuuteen liittyvän Budapestin yleissopimuksen toisesta lisäpöytäkirjasta käytäviin neuvotteluihin, annettu 2. huhtikuuta 2019, lausunto 3/2019.

                     (15)

                        Neuvoston päätös 9116/19.

                     (16)

                        COM(2020) 605 final.

                     (17)

                        JOIN(2020) 81 final.

                     (18)

                        COM(2021) 170 final.

                     (19)

                        Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2021, EU:n kyberturvallisuusstrategiasta digitaaliselle vuosikymmenelle

                     (20)

                        Viite L 304/47.

                     (21)

                        https://rm.coe.int/0900001680a2aa42

                     (22)

                        Ks. pöytäkirjaan liitetyn selitysmuistion 2 kohta.

                     (23)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/64/EU, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä, EUVL L 280, 26.10.2010, s. 1; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/13/EU, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä, EUVL L 142, 1.6.2012, s. 1; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/48/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2013, oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaista pidätysmääräystä koskevissa menettelyissä sekä oikeudesta saada tieto vapaudenmenetyksestä ilmoitetuksi kolmannelle osapuolelle ja pitää vapaudenmenetyksen aikana yhteyttä kolmansiin henkilöihin ja konsuliviranomaisiin, EUVL L 294, 6.11.2013, s. 1; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/1919, annettu 26 päivänä lokakuuta 2016, oikeusavusta rikosoikeudellisissa menettelyissä epäillyille ja syytetyille henkilöille ja eurooppalaista pidätysmääräystä koskevissa menettelyissä etsityille henkilöille, EUVL L 297, 4.11.2016, s. 1; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/800, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, rikoksesta epäiltyjä tai syytettyjä lapsia koskevista menettelyllisistä suojatoimenpiteistä rikosoikeudellisissa menettelyissä, EUVL L 132, 21.5.2016, s. 1; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/343, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2016, eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä koskevan oikeuden lujittamisesta rikosoikeudellisissa menettelyissä, EUVL L 65, 11.3.2016, s. 1; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/13/EU, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä.

                     (24)

                        Ks. unionin tuomioistuimen (suuri jaosto) lausunto 1/15, ECLI:EU:C:2017:592, 220 kohta. Ks. myös tietosuojaneuvoston 13. marraskuuta 2019 antama kannanotto Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevaan yleissopimukseen (Budapestin yleissopimus) liittyvän toisen lisäpöytäkirjan luonnoksesta käytäviin neuvotteluihin, s. 6 (”Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten, joille on myönnetty pääsy tietoihin, on ilmoitettava asianomaisille henkilöille sovellettavien kansallisten menettelyjen mukaisesti heti, kun ilmoitus ei enää vaaranna kyseisten viranomaisten tekemiä tutkintatoimia. ... Ilmoittaminen on tarpeen, jotta asianomaiset henkilöt voivat käyttää muun muassa oikeuttaan oikeussuojakeinoihin ja oikeuttaan tietosuojaan henkilötietojensa käsittelyssä”).

                     (25)

                        Tästä syystä 21 päivänä toukokuuta 2019 annettu neuvoston päätös luvan antamisesta aloittaa neuvottelut sopimuksen tekemiseksi Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välillä oikeudelliseen yhteistyöhön rikosasioissa liittyvästä rajatylittävästä pääsystä sähköiseen todistusaineistoon (9114/19), sisältää neuvotteluohjeissa useita tietosuojaa koskevia lisäsuojatoimenpiteitä. Neuvotteluohjeissa määrätään erityisesti, että ”[s]opimuksen olisi täydennettävä tietosuojaa koskevaa puitesopimusta uusilla suojatoimilla, joissa otetaan huomioon asianomaisten tietoluokkien arkaluontoisuusaste ja erityisvaatimukset, joita liittyy sähköisen todistusaineiston siirtoon suoraan palveluntarjoajilta sen sijaan, että tietoja siirrettäisiin viranomaisten välillä, sekä toimivaltaisten viranomaisten suoraan palveluntarjoajille suorittamiin tiedonsiirtoihin.”

                     (26)

                        Ks. myös yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä tehdyn yleissopimuksen muutospöytäkirjan selitysmuistio, 10. lokakuuta 2018, 106–107 kohta.

                     (27)

                        COM(2018) 225 final ja COM(2018) 226 final.

                     (28)

                        Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunto, joka koskee osallistumista tietoverkkorikollisuuteen liittyvän Budapestin yleissopimuksen toisesta lisäpöytäkirjasta käytäviin neuvotteluihin, 2. huhtikuuta 2019, lausunto 3/2019.

                     (29)

                        Mukaan lukien Euroopan tietosuojaneuvoston kannanotto Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen (Budapestin yleissopimuksen) toisen lisäpöytäkirjan luonnoksesta käytäviin neuvotteluihin, 13. marraskuuta 2019; lausunto 02/2021 Euroopan neuvostossa tehdyn tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen (Budapestin yleissopimus) toisen lisäpöytäkirjan uusista määräysluonnoksista, 2. helmikuuta 2021; Euroopan tietosuojaneuvoston kannanotto Euroopan neuvostossa tehdyn tietoverkkorikollisuutta koskevan Budapestin yleissopimuksen toisen lisäpöytäkirjan luonnosta koskevaan kuudenteen neuvottelukierrokseen, 4. toukokuuta 2021.

                     (30)

                        Sallitaan sopimuspuolille oikeus olla soveltamatta 7 artiklaa (tilaajaa koskevien tietojen luovuttaminen).

                     (31)

                        Sallitaan sopimuspuolille oikeus olla soveltamatta 7 artiklaa (tilaajaa koskevien tietojen luovuttaminen) tietyntyyppisiin yhteysnumeroihin, jos se olisi ristiriidassa niiden kansallisen oikeusjärjestelmän perusperiaatteiden kanssa.

                     (32)

                        Sallitaan sopimuspuolten antaa selitys, että 7 artiklan 1 kappaleen (tilaajaa koskevien tietojen luovuttaminen) mukainen määräys on annettava syyttäjän tai muun oikeusviranomaisen toimesta tai valvonnassa tai muussa tapauksessa riippumattoman valvonnan alaisena.

                     (33)

                        Sallitaan sopimuspuolten ilmoittaa Euroopan neuvoston pääsihteerille, että kun 7 artiklan 1 kappaleen (tilaajaa koskevien tietojen luovuttaminen) nojalla annetaan määräys sen alueella olevalle palveluntarjoajalle, sopimuspuoli edellyttää kaikissa tapauksissa tai yksilöidyissä olosuhteissa, että määräys, lisätiedot ja tutkintaan tai menettelyyn liittyviä seikkoja koskeva yhteenveto ilmoitetaan samanaikaisesti.

                     (34)

                        Sallitaan sopimuspuolille oikeus olla soveltamatta liikennetietoihin 8 artiklaa (toisen sopimuspuolen antamien määräysten täytäntöönpano).

                     (35)

                        Ks. pöytäkirjaan liitetyn selitysmuistion 147 kohta, jossa todetaan, että ”sopimuspuoli, joka tekee varauman tämän artiklan nojalla, ei saa toimittaa liikennetietoja koskevia määräyksiä muille sopimuspuolille [8 artiklan] 1 kappaleen nojalla”.

                     (36)

                        Sallitaan sopimuspuolten antaa selitys, että 8 artiklan 1 kappaleen mukaisten (toisen sopimuspuolen antamien määräysten täytäntöönpano) määräysten täytäntöön panemiseksi tarvitaan täydentäviä lisätietoja.

                     (37)

                        Sallitaan sopimuspuolten antaa selitys, että ne eivät täytä 9 artiklan 1 kappaleen a kohdan (datan nopeutettu luovuttaminen hätätilanteessa) mukaisia pyyntöjä, joissa vaaditaan ainoastaan tilaajaa koskevien tietojen luovuttamista.

                     (38)

                        Annetaan sopimuspuolille mahdollisuus antaa tiedoksi sen viranomaisen yhteystiedot, jonka se on nimennyt vastaanottamaan 7 artiklan 5 kappaleen a kohdan mukaisia ilmoituksia ja suorittamaan 7 artiklan 5 kappaleen b, c ja d kohdassa kuvatut toimet(tilaajaa koskevien tietojen luovuttaminen).

                     (39)

                        Annetaan sopimuspuolille mahdollisuus antaa tiedoksi niiden viranomaisten yhteystiedot, jotka on nimetty antamaan ja vastaanottamaan 8 artiklan mukaisia määräyksiä(toisen sopimuspuolen antamien määräysten täytäntöönpano). Asetuksen (EU) 2017/1939 vaatimusten mukaisesti jäsenvaltioiden, jotka osallistuvat Euroopan syyttäjänviraston (EPPO) perustamista koskevaan tiiviimpään yhteistyöhön, on toimitettava tiedonanto myös EPPOlle.

                     (40)

                        Sallitaan sopimuspuolten antaa tiedoksi viranomainen tai viranomaiset, joille olisi ilmoitettava tietoturvahäiriöstä tai joihin olisi otettava yhteyttä ennakkoluvan saamiseksi, jos edelleensiirto tapahtuu toiseen valtioon tai kansainväliseen järjestöön.

                     (41)

                        Ks. alaviite 24.

                     (42)

                        https://www.coe.int/en/web/cybercrime/protocol-consultations

                     (43)

                        SWD(2018) 118 final.

                     (44)

                        Ks. esimerkiksi tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten komitean 1. maaliskuuta 2017 antama ohje nro 10 tilaajaa koskevia tietoja koskevista määräyksistä (Budapestin yleissopimuksen 18 artikla).

                     (45)

                        Ks. esimerkiksi Internet Corporation for Assigned Names and Numbers -yhteisön (ICANN) hallituksen 15. toukokuuta 2019 antama päätöslauselma suosituksista, jotka koskevat gTLD-rekisteröintitietoja koskevia väliaikaisia spesifikaatioita, saatavilla osoitteessa www.icann.org.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.11.2021
            COM(2021) 718 final

            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            jäsenvaltioiden valtuuttamisesta allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen toinen lisäpöytäkirja, joka koskee yhteistyön tiivistämistä ja sähköisten todisteiden luovuttamista

               LIITE

               Allekirjoittaessaan pöytäkirjan jäsenvaltiot esittävät unionin edun mukaisesti seuraavat varaumat, selitykset, ilmoitukset tai tiedonannot ja muut näkökohdat.

               1.Varaumat

               Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevan Budapestin yleissopimuksen toinen lisäpöytäkirja, joka koskee yhteistyön tiivistämistä ja sähköisten todisteiden luovuttamista, sallii sopimuspuolen 19 artiklan 1 kappaleen mukaisesti antaa selityksen, että se käyttää mahdollisuutta tehdä varaumia useisiin pöytäkirjan artikloihin.

               Jäsenvaltiot pidättäytyvät varaamasta itselleen 7 artiklan 9 kappaleen a kohdan mukaista oikeutta olla soveltamatta 7 artiklaa (tilaajaa koskevien tietojen luovuttaminen).

               Jäsenvaltiot pidättäytyvät varaamasta itselleen oikeutta olla soveltamatta 7 artiklaa (tilaajaa koskevien tietojen luovuttaminen) tietyntyyppisiin yhteysnumeroihin 7 artiklan 9 kappaleen b kohdan mukaisesti.

               Jäsenvaltioita kannustetaan pidättäytymään varaamasta itselleen 8 artiklan 13 kappaleen mukaista oikeutta olla soveltamatta liikennetietoihin 8 artiklaa (toisen sopimuspuolen määräysten täytäntöönpano).

               Jos 19 artiklan 1 kappale muodostaa perustan muille varaumille, jäsenvaltiot voivat käyttää harkintaansa ja tehdä omia varaumiaan.

               2.Selitykset

               Pöytäkirjan 19 artiklan 2 kappaleessa sallitaan sopimuspuolen myös tehdä useisiin pöytäkirjan artikloihin liittyviä selityksiä.

               Jäsenvaltiot antavat 7 artiklan 2 kappaleen b kohdan mukaisen selityksen, jossa todetaan, että syyttäjän tai muun oikeusviranomaisen on annettava palveluntarjoajille kohdistettu määräys tai se on annettava syyttäjän tai muun oikeusviranomaisen valvonnassa tai muussa tapauksessa riippumattomassa valvonnassa. Näin ollen jäsenvaltiot antavat ratifioimis- tai hyväksymiskirjan tallettamisen yhteydessä seuraavan selityksen:

               ”Syyttäjän tai muun oikeusviranomaisen on annettava 7 artiklan 1 kappaleen mukainen määräys tai se on annettava syyttäjän tai muun oikeusviranomaisen valvonnassa tai muussa tapauksessa riippumattomassa valvonnassa.”

               Jäsenvaltioita kannustetaan pidättäytymään tekemästä 9 artiklan 1 kappaleen b kohdan nojalla selitystä, että ne eivät pane täytäntöön 9 artiklan 1 kappaleen a kohdan (datan nopeutettu luovuttaminen hätätilanteessa) mukaisia pyyntöjä, jotka koskevat ainoastaan tilaajaa koskevien tietojen luovuttamista.

               Jos 19 artiklan 2 kappale muodostaa perustan muille selityksille, jäsenvaltiot voivat käyttää omaa harkintaansa ja tehdä omia selityksiään.

               3.Selitykset, ilmoitukset tai tiedonannot

               Pöytäkirjassa edellytetään myös, että sopimuspuoli antaa 19 artiklan 3 kappaleen mukaisesti useisiin pöytäkirjan artikloihin liittyviä selityksiä, ilmoituksia tai tiedonantoja.

               Jäsenvaltiot ilmoittavat, että kun niiden alueella toimivalle palveluntarjoajalle annetaan 7 artiklan 1 kappaleen mukainen määräys, ne edellyttävät, että määräys, lisätiedot ja tutkintaan tai menettelyyn liittyviä seikkoja koskeva yhteenveto ilmoitetaan samanaikaisesti 7 artiklan 5 kappaleen a kohdan mukaisesti. Näin ollen jäsenvaltiot antavat allekirjoittamisen tai ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa tallettamisen yhteydessä Euroopan neuvoston pääsihteerille seuraavan ilmoituksen:

               ”Kun palveluntarjoajalle [jäsenvaltion] alueella annetaan 7 artiklan 1 kappaleen mukainen määräys, edellytämme jokaisessa tapauksessa, että määräys, lisätiedot ja tutkintaan tai menettelyyn liittyviä seikkoja koskeva yhteenveto ilmoitetaan samanaikaisesti.”

               Jäsenvaltiot nimeävät 7 artiklan 5 kappaleen e kohdan mukaisesti yhden viranomaisen, joka vastaanottaa 7 artiklan 5 kappaleen a kohdan mukaisen ilmoituksen ja suorittaa 5 kappaleen b, c ja d kohdassa kuvatut toimet, sekä ilmoittavat kyseisen viranomaisen yhteystiedot.

               Jäsenvaltiot antavat 8 artiklan 4 kappaleen mukaisesti selityksen, että 8 artiklan 1 kappaleen mukaisten määräysten täytäntöön panemiseksi edellytetään täydentäviä lisätietoja. Näin ollen jäsenvaltiot antavat allekirjoittamisen tai ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa tallettamisen yhteydessä seuraavan selityksen:

               ”Pöytäkirjan 8 artiklan 1 kappaleen mukaisten määräysten täytäntöön panemiseksi edellytetään täydentäviä lisätietoja. Edellytetyt täydentävät lisätiedot riippuvat määräyksen ja siihen liittyvän tutkinnan tai menettelyn olosuhteista.”

               Jäsenvaltiot antavat tiedoksi 8 artiklan 10 kappaleen a kohdan mukaisesti nimettyjen viranomaisten yhteystiedot ja pitävät ne ajan tasalla, jotta ne voivat antaa 8 artiklan mukaisen määräyksen, sekä niiden viranomaisten yhteystiedot, jotka on nimetty 8 artiklan 10 kappaleen b kohdan mukaisesti vastaanottamaan 8 artiklan mukainen määräys. Jäsenvaltiot, jotka osallistuvat tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta Euroopan syyttäjänviraston (EPPO) perustamisessa annetulla asetuksella (EU) 2017/1939 aloitettuun tiiviimpään yhteistyöhön, sisällyttävät EPPOn, sen käyttäessä asetuksen (EU) 2017/1939 22, 23 ja 25 artiklassa säädettyä toimivaltaansa, niiden viranomaisten joukkoon, joille annetaan 8 artiklan 10 kappaleen a ja b kohdan mukainen ilmoitus.

               Jäsenvaltiot antavat tiedoksi 14 artiklan 7 kappaleen c kohdan mukaisesti viranomainen tai viranomaiset, joille on ilmoitettava tietoturvahäiriöistä.

               Jäsenvaltiot antavat tiedoksi viranomainen tai viranomaiset, jotka voivat antaa 14 artiklan 10 kappaleen b kohdan soveltamiseksi luvan pöytäkirjan nojalla saadun datan siirtämiseen edelleen toiselle valtiolle tai kansainväliselle järjestölle.

               Jos 19 artiklan 3 kappale antaa perustan muille selityksille, ilmoituksille tai tiedonannoille, jäsenvaltiot voivat käyttää omaa harkintaansa ja tehdä omia selityksiään, ilmoituksiaan tai tiedonantojaan.

               4.Muut näkökohdat

               Jäsenvaltiot, jotka osallistuvat tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta Euroopan syyttäjänviraston (EPPO) perustamisessa annetulla asetuksella (EU) 2017/1939 aloitettuun tiiviimpään yhteistyöhön, varmistavat, että EPPO, sen käyttäessä asetuksen (EU) 2017/1939 22, 23 ja 25 artiklassa säädettyä toimivaltaansa, voi pyrkiä pöytäkirjan mukaiseen yhteistyöhön samalla tavoin kuin kyseisten jäsenvaltioiden kansalliset syyttäjät.

               Jäsenvaltiot varmistavat, että siirrettäessä dataa pöytäkirjan soveltamista varten vastaanottava sopimuspuoli saa tiedon siitä, että jäsenvaltioiden kansallinen oikeudellinen kehys edellyttää pöytäkirjan 14 artiklan 11 kappaleen c kohdan mukaisesti henkilökohtaista ilmoitusta henkilölle, jonka tietoja on toimitettu.

               Kun on kyse EU:n ja Yhdysvaltojen väliseen tietosuojaa koskevaan puitesopimukseen perustuvista kansainvälisistä siirroista, jäsenvaltiot ilmoittavat pöytäkirjan 14 artiklan 1 kappaleen b kohdan soveltamiseksi Yhdysvaltojen toimivaltaisille viranomaisille, että sopimusta sovelletaan toimivaltaisten viranomaisten välisiin pöytäkirjan mukaisiin vastavuoroisiin henkilötietojen siirtoihin. Jäsenvaltiot ottavat kuitenkin huomioon, että sopimusta olisi täydennettävä lisäsuojatoimenpiteillä, joissa otetaan pöytäkirjan määräysten mukaisesti huomioon ainutlaatuiset vaatimukset, jotka liittyvät palveluntarjoajien suoraan siirtämiin sähköisiin todisteisiin, eivät siirtoihin viranomaisten välillä. Näin ollen jäsenvaltiot esittävät allekirjoittamisen tai ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa tallettamisen yhteydessä Yhdysvaltojen toimivaltaisille viranomaisille seuraavan tiedonannon:

               ”Sovellettaessa Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen toisen lisäpöytäkirjan 14 artiklan 1 kappaleen b kohtaa katsomme, että EU:n ja Yhdysvaltojen välistä tietosuojaa koskevaa puitesopimusta sovelletaan toimivaltaisten viranomaisten välisiin pöytäkirjan mukaisiin vastavuoroisiin henkilötietojen siirtoihin. Sopimusta sovelletaan pöytäkirjan mukaisiin siirtoihin meidän alueellamme toimivien palveluntarjoajien ja Yhdysvaltojen viranomaisten välillä vain yhdistettynä täydentävään, tarkasti määriteltyyn siirtojärjestelyyn, jossa otetaan huomioon ainutlaatuiset vaatimukset, jotka liittyvät palveluntarjoajien suoraan siirtämiin sähköisiin todisteisiin, eivät siirtoihin viranomaisten välillä.”

               Jäsenvaltiot varmistavat, että pöytäkirjan 14 artiklan 1 kappaleen c kohtaa sovellettaessa ne tukeutuvat muihin sopimuksiin tai järjestelyihin ainoastaan, jos Euroopan komissio on tehnyt asianomaisen kolmannen maan osalta joko yleisen tietosuoja-asetuksen (EU) 2016/679 45 artiklan tai lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojasta annetun direktiivin (EU) 2016/680 36 artiklan mukaisen tietosuojan riittävyyttä koskevan päätöksen, joka kattaa kyseiset tiedonsiirrot, tai jos tällaisella muulla sopimuksella tai järjestelyllä varmistetaan asianmukaiset tietosuojaa koskevat suojatoimenpiteet yleisen tietosuoja-asetuksen 46 artiklan tai lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojasta annetun direktiivin 37 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.