               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 7.3.2022
            COM(2022) 88 final
            2022/0062(NLE)

            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa ja meriliikenteen helpottamiskomitean 46. kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin on kyse pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta annettavan päätöslauselman ja kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan yleissopimukseen (FAL-yleissopimus) tehtävien muutoksien hyväksymisestä

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöksen antamista kannasta, joka otetaan unionin puolesta Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa (MSC 105), joka pidetään 20.–29. huhtikuuta 2022, ja Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriliikenteen helpottamiskomitean 46. kokouksessa (FAL 46), joka pidetään 9.–13. toukokuuta 2022.

               Meriturvallisuuskomitean 104. kokouksessa suunniteltiin, että meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa hyväksytään meriturvallisuuskomitean päätöslauselma pelastusveneiden tai -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta.

               Meriliikenteen helpottamiskomitean 45. kokouksessa suunniteltiin, että meriliikenteen helpottamiskomitean 46. kokouksessa hyväksytään muutoksia kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan yleissopimukseen (FAL-yleissopimus).

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) koskeva yleissopimus

               Kansainvälinen merenkulkujärjestö, jäljempänä ’IMO’, on perustettu Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevalla yleissopimuksella. IMOn tarkoituksena on toimia yhteistyöfoorumina kaikenlaisia kansainvälisen kauppamerenkulun teknisiä kysymyksiä koskevien säännösten ja menettelytapojen alalla. Sen pyrkimyksenä on myös tukea tiukimpien mahdollisten määräysten yleistä hyväksymistä meriturvallisuuden, navigoinnin tehokkuuden sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisen ja torjunnan alalla yhtäläisten toimintaedellytysten edistämiseksi. Se pyrkii myös käsittelemään asiaan liittyviä hallinnollisia ja oikeudellisia seikkoja.

               Yleissopimus tuli voimaan 17. maaliskuuta 1958.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen osapuolia. Unioni ei ole yleissopimuksen osapuoli.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat kansainvälisen meriliikenteen helpottamisesta 9. huhtikuuta 1965 tehdyn ja 5. maaliskuuta 1967 voimaan tulleen yleissopimuksen, jäljempänä ’FAL‑yleissopimus’, osapuolia. Unioni ei ole FAL-yleissopimuksen osapuoli.

               2.2.Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO)

               IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä. IMO on yleinen standardeja laativa viranomainen kansainvälisen merenkulun turvallisuuden, turvatoimien ja ympäristönsuojelun alalla. Sen tärkein tehtävä on luoda oikeudenmukainen ja tehokas merenkulkualan sääntelykehys, joka hyväksytään ja pannaan täytäntöön yleisesti.

               IMOn jäsenyys on avoin kaikille valtioille, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat IMOn jäseniä. EU:n ja IMOn väliset suhteet perustuvat erityisesti valtioiden välisen neuvoa-antavan merenkulkujärjestön (IMCO) ja Euroopan yhteisöjen komission vuonna 1974 tekemään yhteistyöjärjestelyyn.

               IMOn meriturvallisuuskomitea koostuu kaikista IMOn jäsenistä ja kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Sen tehtävänä on käsitellä kaikkia kysymyksiä, jotka kuuluvat IMOn toimialaan ja koskevat merenkulun apuneuvoja, alusten rakentamista ja varustamista, turvallisuuden vaatimaa alusten miehitystä, sääntöjä yhteentörmäysten ehkäisemiseksi, vaarallisten lastien käsittelyä, meriturvallisuutta koskevia menettelyjä ja vaatimuksia, hydrografisia tiedonantoja, laivapäiväkirjoja ja merenkulkutietoja, merionnettomuuksien tutkimista, meripelastusta sekä muita merenkulun turvallisuutta suoranaisesti koskevia asioita.

               IMOn meriliikenteen helpottamiskomitea koostuu kaikista IMOn jäsenistä ja kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Se käsittelee kansainvälisen meriliikenteen helpottamiseen liittyviä asioita, kuten alusten, henkilöiden ja rahdin satamiin saapumista, satamissa viipymistä ja satamista lähtemistä. Komitea käsittelee myös sähköistä liiketoimintaa, mukaan lukien keskitetyn palvelupisteen malli, ja pyrkii varmistamaan, että sääntelyn ja kansainvälisen kauppamerenkulun helpottamisen välille luodaan oikeanlainen tasapaino.

               IMOn meriturvallisuuskomitea ja meriliikenteen helpottamiskomitea huolehtivat molemmat IMOn yleissopimuksen, yleiskokouksen tai neuvoston niille määräämien tehtävien suorittamisesta sekä kaikkien sellaisten edellä mainittuun soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, jotka niille mahdollisesti annetaan jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella tai puitteissa ja jotka ovat IMOn hyväksymiä. Meriturvallisuuskomitea, meriliikenteen helpottamiskomitea ja niitä avustavat elimet tekevät päätöksensä jäsentensä enemmistöllä.

               2.3.Suunniteltu IMOn meriturvallisuuskomitean säädös

               Huhtikuun 20.–29. päivänä 2022 pidettävässä meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa on määrä hyväksyä meriturvallisuuskomitean päätöslauselmaluonnos pelastusveneiden tai ‑lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta.

               Suunnitellun päätöslauselman tarkoituksena on parantaa pelastusveneiden ja ‑lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevia aiempia suorituskykynormeja, jotka on hyväksytty päätöslauselmalla MSC.149(77).

               2.4.Suunniteltu IMOn meriliikenteen helpottamiskomitean säädös

               Toukokuun 9.–13. päivänä 2022 pidettävässä meriliikenteen helpottamiskomitean 46. kokouksessa on määrä hyväksyä muutoksia FAL-yleissopimukseen. Suunniteltujen muutosten tarkoituksena on tarkistaa ja päivittää FAL-yleissopimuksen liitettä niin, että se vastaisi paremmin asetuksen (EU) 2019/1239 vaatimuksia sekä mainitun asetuksen täytäntöönpanoa varten sovittuja toimintasääntöjä. Tämä toteutetaan tekemällä keskitetyn palvelupisteen kautta tapahtuvasta sähköisestä toimittamisesta pakollista, välttämällä tietoelementtien toistumista, estämällä paperilomakkeiden käyttäminen tietojen toimittamisessa sekä luopumalla käsin kirjoitettua allekirjoitusta koskevasta vaatimuksesta.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               3.1.Meriturvallisuuskomitean päätöslauselma pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta

               Navigointia, viestintää sekä etsintä- ja pelastustoimintaa käsittelevän alakomitean 8. kokouksessa (NCSR 8), joka pidettiin etäkokouksena 19.–23. huhtikuuta 2021, alakomitea hyväksyi meriturvallisuuskomitean päätöslauselmaluonnoksen pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF‑radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta. Päätöslauselmaluonnos oli määrä toimittaa meriturvallisuuskomitean 104. kokoukseen hyväksyttäväksi, jotta se voitaisiin hyväksyä lopullisesti meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa.

               Suunnitellut muutokset hyväksyttiin meriturvallisuuskomitean 104. kokouksessa. Kokouksesta laaditun raportin (MSC 104/18) 12.8.2.9 kohdassa todetaan, että muutokset on määrä hyväksyä lopullisesti meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa.

               NCSR 8:ssa unionin kantana oli tukea CIRMin (NCSR 8/6/2) ja Japanin (NCSR 8/6/4) tekemiä ehdotuksia, joiden mukaan pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista annettua päätöslauselmaa MSC.149(77) olisi muutettava niin, että siinä otetaan huomioon NCSR 7:ssä sovittu yhtenäinen tulkinta. Lisäksi unionin kantana oli ehdottaa, että asiakirjaa NCSR 8/6/4 (Japani) käytetään pohjana päätöslauselmaan tehtäville muutoksille.

               Unionin olisi tuettava näitä muutoksia, sillä niillä parannetaan pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevia aiempia suorituskykynormeja, jotka on hyväksytty päätöslauselmalla MSC 149(77). Näin voidaan tukea maailmanlaajuisen merihätä- ja turvallisuusjärjestelmän (GMDSS) nykyaikaistamista sekä sisällyttää suorituskykynormeihin yhtenäinen tulkinta, joka koskee pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavien kaksisuuntaisten VHF-radiopuhelinten akkujen käyttöikää.

               3.2.Muutokset kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan yleissopimukseen (FAL-yleissopimus)

               Meriliikenteen helpottamiskomitea hyväksyi 42. kokouksessaan (FAL 42) uuden aloitteen, joka koskee FAL-yleissopimuksen liitteen tarkistamista ja päivittämistä ja jolla pyritään vahvistamaan sähköiseen tietojen toimittamiseen liittyviä säännöksiä. Tarkoituksena on sisällyttää säännöksiin julkisia viranomaisia koskeva selkeä velvoite keskitetyn palvelupisteen käyttöönottamisesta, ottaa käyttöön yhden raportointikerran periaate, vaatia IMOn meriliikenteen helpottamista ja sähköistä liiketoimintaa koskevan ohjekokoelman hyödyntämistä tietojen määrittelyn yhdenmukaistamisen varmistamiseksi, selkeyttää FAL‑lomakkeiden toimintoja sähköisen toimittamisen yhteydessä sekä luopua käsin kirjoitettua allekirjoitusta koskevasta vaatimuksesta. Uusi aloite sisällytettiin meriliikenteen helpottamiskomitean kaksivuotiseen työohjelmaan 2018–2019 ja FAL 43:n alustavaan esityslistaan. Tavoitteena oli saada aloite päätökseen vuonna 2021. Tähän liittyen FAL 42 päätti perustaa Ranskan koordinoiman kirjallista menettelyä käyttävän ryhmän, joka käsittelee FAL-yleissopimuksen liitteen tarkistamista ja päivittämistä. Kyseistä jäsenvaltiota kehotettiin aloittamaan FAL-yleissopimuksen liitteen uudelleentarkastelu ja laatimaan muutosehdotuksia, joita voitaisiin käsitellä komitean 43. kokouksessa.

               FAL 43 hyväksyi kirjallista menettelyä käyttävän ryhmän tekemän työn ja päätti muun muassa seuraavaa:

               ·Keskitetyn palvelupisteen perustamista koskevasta suositellusta menettelystä olisi tehtävä normi.

               ·Keskitetyn palvelupisteen määritelmän olisi oltava yleisluonteinen.

               ·IMOn ohjekokoelma ei saisi olla osa FAL-yleissopimuksen liitettä, vaan siihen olisi ainoastaan viitattava.

               ·Liitteeseen ei saisi sisällyttää miehistön jäsenten maissakäyntiä koskevaa viisumivaatimusta (tapauksissa, joissa viisumi muuten tarvitaan).

               ·Kansallisten helpottamiskomiteoiden perustamisen olisi säilyttävä suositeltuna menettelynä.

               ·On käytävä lisäkeskusteluja siitä, pitäisikö FAL-yleissopimuksen liitteessä mainitut tietoelementit edelleen luetella liitteessä muodollisuussyistä vai olisiko kattava luettelo esitettävä lisäyksessä.

               Lisäksi komitea hyväksyi sen, että kirjallista menettelyä käyttävä ryhmä perustetaan uudelleen käsittelemään FAL-yleissopimuksen liitteen tarkistamista ja päivittämistä Ranskan koordinoimana.

               FAL 44 hyväksyi sen, että FAL-yleissopimuksen liitteen lisäyksessä käytetään konsolidoitua tietoelementtien yleisluetteloa, ja sopi siitä, että nykyiset normit, jotka liittyvät kuhunkin FAL-yleissopimuksen liitteessä esitetyn asiakirjan todentamisvaatimuksiin, yhdistetään yhdeksi normiksi. Lisäksi komitea hyväksyi sen, että kirjallista menettelyä käyttävä ryhmä perustetaan uudelleen käsittelemään (FAL-yleissopimuksen liitteen tarkistamista ja päivittämistä Ranskan koordinoimana, ja päätti jatkaa aloitteen päätökseen saamisen tavoiteaikaa vuoteen 2023.

               FAL 45 hyväksyi FAL-yleissopimuksen liitteeseen suunnitellut muutokset. Kokouksesta laaditun raportin (FAL 45/22) 4.17 kohdassa todetaan, että muutokset on määrä hyväksyä lopullisesti FAL 46:ssa.

               FAL 42:ssa unionin kanta oli tukea Turkin ehdotusta (FAL 42/14) FAL-yleissopimuksen liitteen tarkistamista ja päivittämistä koskevasta uudesta aloitteesta. FAL 43-, FAL 44- ja FAL 45 -kokouksissa tehdyt päätökset olivat unionin kantojen mukaisia.

               Unionin olisi näin ollen tuettava näitä muutoksia, koska niiden ansiosta FAL-yleissopimuksen liite vastaa paremmin asetuksen (EU) 2019/1239 vaatimuksia ja niillä otetaan käyttöön sovitut toimintasäännöt kyseisen asetuksen täytäntöönpanoa varten. Tämä toteutetaan tekemällä keskitetyn palvelupisteen kautta tapahtuvasta sähköisestä toimittamisesta pakollista, välttämällä tietoelementtien toistumista, estämällä paperilomakkeiden käyttäminen tietojen toimittamisessa sekä luopumalla käsin kirjoitettuja allekirjoituksia koskevasta vaatimuksesta.

               3.3.Asiaa koskeva EU:n lainsäädäntö ja EU:n toimivalta

               3.3.1.Meriturvallisuuskomitean päätöslauselma pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta

               Pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavat kaksisuuntaiset VHF-radiopuhelimet kuuluvat laivavarusteista annetun direktiivin 2014/90/EU soveltamisalaan, sillä ne mainitaan laivavarusteiden suunnittelu-, rakennus- ja suorituskykyvaatimuksista ja testausnormeista sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2020/1170 kumoamisesta 22 päivänä kesäkuuta 2021 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2021/1158
                  1
                5.17 kohdassa. Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2021/1158 viitataan IMOn päätöslauselmaan MSC.149(77) pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevien tarkistettujen suorituskykynormien hyväksymisestä.

               Näin ollen pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevat suorituskykynormit, jotka on määrä hyväksyä meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa, vaikuttavat direktiivin 2014/90/EU nojalla sovellettaviin vaatimuksiin.

               3.3.2.Muutokset kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan yleissopimukseen (FAL-yleissopimus)

               Jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta 20 päivänä lokakuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/65/EU
                  2
               , jäljempänä ’ilmoitusmuodollisuuksia koskeva direktiivi’, tarkoituksena on yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa meriliikenteeseen sovellettavia hallinnollisia menettelyjä tekemällä sähköisestä tiedonsiirrosta vakiomenettely ja järkeistämällä ilmoitusmuodollisuudet. Direktiivin 7 artiklassa edellytetään, että unionin jäsenvaltiot hyväksyvät FAL-lomakkeet ilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi. Direktiivin 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ’FAL-lomakkeilla’ tarkoitetaan ”FAL-yleissopimuksen mukaisia standardoituja lomakkeita”; Lisäksi direktiivin 2010/65/EU liitteessä olevassa B osassa esitetään luettelo FAL‑lomakkeista.

               Vuonna 2019 EU:ssa hyväksyttiin eurooppalaisen merenkulkualan yhdennetyn palveluympäristön perustamisesta ja direktiivin 2010/65/EU kumoamisesta 20 päivänä kesäkuuta 2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1239
                  3
               , jäljempänä ’EMSWe-asetus’. Asetus on tullut voimaan, mutta sitä sovelletaan vasta 15. elokuuta 2025 alkaen. Tällä uudella kehyksellä toteutetaan tärkeitä toimia, joilla kevennetään hallinnollisia rasituksia ja lisätään meriliikenteen tehokkuutta ja houkuttelevuutta. Siinä säädetään sellaisen eurooppalaisen merenkulkualan yhdennetyn palveluympäristön luomisesta, jossa hyödynnetään yhteisiä datajoukkoja ja yhdenmukaistettuja ilmoituskäyttöliittymiä sekä sovelletaan yhden raportointikerran periaatetta. ’EMSWe-datajoukko’ määritellään asetuksen 2 artiklan 8 kohdassa ”tyhjentäväksi tietoelementtiluetteloksi, joka perustuu ilmoitusvelvoitteisiin”. Ilmoitusvelvoitteet esitetään asetuksen liitteessä, ja kaikki FAL-lomakkeet sisältyvät liitteen B osaan. Lisäksi asetuksen 3 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetään seuraavaa: ”Arvioidessaan, onko tietoelementit sisällytettävä EMSWe-datajoukkoon, komissio ottaa huomioon turvallisuusnäkökohdat sekä FAL-yleissopimuksen periaatteet, kuten periaatteen, jonka mukaan vaaditaan vain olennaisten tietojen ilmoittamista ja pidetään näiden määrä mahdollisimman pienenä.”

               Näin ollen FAL-yleissopimuksen liitettä koskevat muutokset, jotka on määrä hyväksyä meriliikenteen helpottamiskomitean 46. kokouksessa, vaikuttavat direktiivin 2010/65/EU edellä mainittujen sääntöjen soveltamiseen sekä asetuksen (EU) 2019/1239 soveltamiseen sen soveltamisen alkamispäivästä lähtien.

               3.3.3.EU:n toimivalta

               Meriturvallisuuskomitean päätöslauselma pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta vaikuttaisi unionin oikeuteen ja erityisesti direktiivin 2014/90/EU soveltamiseen.

               FAL-yleissopimuksen liitettä koskevat muutokset vaikuttaisivat unionin oikeuteen ja erityisesti direktiivin 2010/65/EU edellä mainittujen sääntöjen soveltamiseen sekä asetuksen (EU) 2019/1239 soveltamiseen sen soveltamisen alkamispäivästä lähtien.

               Unionilla on sen vuoksi yksinomainen toimivalta SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan viimeisen lauseenosan nojalla, ja näin ollen on tarpeen vahvistaa unionin kanta säädöksiin, joilla edellä mainitut muutokset hyväksytään.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli
                  4
               .

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” käsittää myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se käsittää myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  5
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               IMOn meriturvallisuuskomitea ja meriliikenteen helpottamiskomitea ovat sopimuksella perustettuja elimiä, sillä ne on perustettu Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevalla yleissopimuksella.

               Säädökset, jotka näiden kahden komitean on määrä antaa, ovat säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellut säädökset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädäntöön, erityisesti seuraavien säädösten sisältöön:

               –Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/90/EU, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, laivavarusteista ja neuvoston direktiivin 96/98/EY kumoamisesta. Perusteena on, että pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavat kaksisuuntaiset VHF-radiopuhelimet kuuluvat laivavarusteista annetun direktiivin 2014/90/EU soveltamisalaan, sillä ne mainitaan laivavarusteiden suunnittelu-, rakennus- ja suorituskykyvaatimuksista ja testausnormeista sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2020/1170 kumoamisesta 22 päivänä kesäkuuta 2021 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2021/1158 5.17 kohdassa.

               –Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/65/EU, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1239, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, eurooppalaisen merenkulkualan yhdennetyn palveluympäristön perustamisesta ja direktiivin 2010/65/EU kumoamisesta (EMSWe-asetus) sen soveltamisen alkamispäivästä lähtien. Perusteena on, että direktiivin 7 artiklassa unionin jäsenvaltioiden edellytetään hyväksyvän FAL-lomakkeet ilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi, kun taas asetuksen (EU) 2019/1239 3 artiklassa säädetään seuraavaa: ”Arvioidessaan, onko tietoelementit sisällytettävä EMSWe-datajoukkoon, komissio ottaa huomioon turvallisuusnäkökohdat sekä FAL-yleissopimuksen periaatteet, kuten periaatteen, jonka mukaan vaaditaan vain olennaisten tietojen ilmoittamista ja pidetään näiden määrä mahdollisimman pienenä.”

               Sen vuoksi

               –pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevia suorituskykynormeja ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamista koskevan meriturvallisuuskomitean päätöslauselman hyväksyminen

               sekä muutokset

               –kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan yleissopimukseen (FAL-yleissopimus)

               vaikuttaisivat unionin lainsäädäntöön, erityisesti seuraaviin säädöksiin: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/90/EU, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, laivavarusteista ja neuvoston direktiivin 96/98/EY kumoamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/65/EU, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1239, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, eurooppalaisen merenkulkualan yhdennetyn palveluympäristön perustamisesta ja direktiivin 2010/65/EU kumoamisesta (EMSWe-asetus) sen soveltamisen alkamispäivästä lähtien.

               Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on sen vuoksi SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät meriliikenteeseen. Ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on sen vuoksi SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2022/0062 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa ja meriliikenteen helpottamiskomitean 46. kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin on kyse pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta annettavan päätöslauselman ja kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan yleissopimukseen (FAL-yleissopimus) tehtävien muutoksien hyväksymisestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Kansainvälistä merenkulkujärjestöä, jäljempänä, ’IMO’, koskeva yleissopimus tuli voimaan 17 päivänä maaliskuuta 1958.

               (2)IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren ja ilman pilaantumisen ehkäisemisestä. Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat IMOn jäseniä. Unioni ei ole IMOn jäsen.

               (3)IMOsta tehdyn yleissopimuksen 28 artiklan b alakohdan mukaan meriturvallisuuskomitea huolehtii kaikkien niiden tehtävien suorittamisesta, joita sille on määrätty mainitussa yleissopimuksessa, IMOn yleiskokouksessa tai IMOn neuvostossa, tai kaikkien sellaisten mainitun artiklan soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille voidaan antaa jonkin muun kansainvälisen välineen nojalla ja jotka IMO hyväksyy.

               (4)IMOsta tehdyn yleissopimuksen 48 artiklan a alakohdan mukaan meriliikenteen helpottamiskomitea voi hyväksyä muutoksia kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen, jäljempänä ’FAL-yleissopimus’
                  6
               . Kaikki jäsenvaltiot ovat sen osapuolia. Unioni ei ole kyseisen yleissopimuksen osapuoli.

               (5)Meriturvallisuuskomitean on määrä hyväksyä 20–29 päivänä huhtikuuta 2022 pidettävässä 105. kokouksessaan päätöslauselma pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta.

               (6)Meriliikenteen helpottamiskomitean on määrä hyväksyä 9–13 päivänä toukokuuta 2022 pidettävässä 46. kokouksessaan muutoksia FAL-yleissopimuksen liitteeseen.

               (7)On aiheellista vahvistaa meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta, koska suunniteltu meriturvallisuuskomitean päätöslauselma pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta voi vaikuttaa ratkaisevasti unionin oikeuden sisältöön laivavarusteista ja neuvoston direktiivin 96/98/EY kumoamisesta 23 päivänä heinäkuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/90/EU
                  7
                osalta.

               (8)Pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta annettavan meriturvallisuuskomitean päätöslauselman hyväksyminen parantaisi aiemmin hyväksyttyjä pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF‑radiopuhelimia koskevia suorituskykynormeja. Sen vuoksi unionin olisi tuettava tätä päätöslauselmaa, sillä sen tarkoituksena on tukea maailmanlaajuisen merihätä- ja turvallisuusjärjestelmän (GMDSS) nykyaikaistamista sekä sisällyttää suorituskykynormeihin yhtenäinen tulkinta, joka koskee pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavien kaksisuuntaisten VHF-radiopuhelinten akkujen käyttöikää.

               (9)On aiheellista vahvistaa meriliikenteen helpottamiskomitean 46. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta, koska suunnitellut muutokset FAL-yleissopimuksen liitteeseen voivat ratkaisevasti vaikuttaa unionin oikeuden sisältöön jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta 20 päivänä 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/65/EU
                  8
                osalta sekä eurooppalaisen merenkulkualan yhdennetyn palveluympäristön perustamisesta ja direktiivin 2010/65/EU kumoamisesta 20 päivänä kesäkuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1239
                  9
                (EMSWe-asetus) osalta sen soveltamisen alkamispäivästä lähtien.

               (10)FAL-yleissopimuksen liitteeseen tehtävien muutosten ansiosta FAL‑yleissopimuksen liite vastaisi paremmin asetuksen (EU) 2019/1239 vaatimuksia sekä viimeksi mainitun täytäntöönpanoa varten sovittuja toimintasääntöjä. Tämä tapahtuisi tekemällä keskitetyn palvelupisteen kautta tapahtuvasta sähköisestä toimittamisesta pakollista, estämällä tietoelementtien toistuminen, estämällä paperilomakkeiden käyttäminen tietojen toimittamisessa sekä luopumalla käsin kirjoitettua allekirjoitusta koskevasta vaatimuksesta.

               (11)Unionin kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä IMOn meriturvallisuuskomiteassa ja meriliikenteen helpottamiskomiteassa, toimien yhdessä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kansainvälisen merenkulkujärjestön, jäljempänä ’IMO’, meriturvallisuuskomitean 105. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta on seuraava: puolletaan pelastusveneiden ja -lauttojen kannettavia kaksisuuntaisia VHF-radiopuhelimia koskevista suorituskykynormeista ja päätöslauselman MSC.149(77) tarkistamisesta annettavan meriturvallisuuskomitean päätöslauselman hyväksymistä.

               2 artikla

               IMOn meriliikenteen helpottamiskomitean 46. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta on seuraava: puolletaan kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen, jäljempänä ’FAL-yleissopimus’, tehtävien muutosten hyväksymistä.

               3 artikla

               1.Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä IMOn meriturvallisuuskomiteassa, toimien yhdessä.

               2.Edellä 2 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä IMOn meriliikenteen helpottamiskomiteassa, toimien yhdessä.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 254, 16.7.2021, s. 1.

                     (2)

                        EUVL L 283, 29.10.2010, s. 1.

                     (3)

                        EUVL L 198, 25.7.2019, s. 64.

                     (4)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (5)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (6)

                        FAL-yleissopimus tuli voimaan 5 päivänä maaliskuuta 1967.

                     (7)

                        EUVL L 257, 28.8.2014, s. 146.

                     (8)

                        EUVL L 283, 29.10.2010, s. 1.

                     (9)

                        EUVL L 198, 25.7.2019, s. 64.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            2021/0133(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjan 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa) muuttamiseen
            (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä ETA:n sekakomiteassa unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjan 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa) muuttamista koskevien sekakomitean päätösten suunniteltuun hyväksymiseen.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.ETA-sopimus

               Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ’ETA-sopimus’, taataan Euroopan talousalueen kansalaisille ja talouden toimijoille yhtäläiset oikeudet ja velvollisuudet. Siinä määrätään neljää vapautta koskevien EU:n säädösten saattamisesta osaksi 30 ETA-maan eli EU:n jäsenvaltioiden, Norjan, Islannin ja Liechtensteinin lainsäädäntöä. ETA-sopimus kattaa lisäksi yhteistyön muilla tärkeillä aloilla kuten tutkimuksen ja kehityksen, koulutuksen, sosiaalipolitiikan, ympäristön, kuluttajansuojan, matkailun ja kulttuurin aloilla, joita kutsutaan yhteisesti sivuaviksi ja horisontaalisiksi politiikoiksi. Sopimus tuli voimaan 1. tammikuuta 1994. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat sopimuksen sopimuspuolia.

               2.2.ETA:n sekakomitea

               ETA:n sekakomitea vastaa ETA-sopimuksen hallinnoinnista. Se on foorumi ETA-sopimuksen toimintaan liittyvää näkemysten vaihtoa varten. Se tekee päätöksensä yksimielisesti. Lissabonin sopimuksen mukaisesti vastuu ETA-asioiden koordinoinnista EU:n puolella on Euroopan ulkosuhdehallinnolla.

               2.3.Suunniteltu ETA:n sekakomitean säädös

               ETA:n sekakomitean on määrä antaa kaksi ETA:n sekakomitean päätöstä ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjan 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa) muuttamisesta, jäljempänä ’suunnitellut säädökset’.

               Kahden suunnitellun säädöksen tarkoituksena on ottaa osaksi ETA-sopimusta asetus 2018/1971 Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) perustamisesta
                  1
                sekä direktiivi 2018/1972 eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä.

               Suunnitelluista säädöksistä tulee sopimuspuolia sitovia ETA-sopimuksen 103 ja 104 artiklan mukaisesti.

               3.Unionin puolesta esitettävä kanta

               Euroopan ulkosuhdehallinto ja komission yksiköt toimittavat ETA:n sekakomitean päätösluonnokset neuvostolle hyväksyttäväksi unionin kantana. Euroopan ulkosuhdehallinto toivoo voivansa esittää ne ETA:n sekakomiteassa mahdollisimman pian.

               Liitteenä olevan ETA:n sekakomitean päätösluonnosten sisältö ja luonne eivät ole pelkästään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2894/94 tarkoitettuja teknisiä mukautuksia. Näin ollen neuvosto vahvistaa unionin kannan.

               Liitteenä olevat ETA:n sekakomitean päätökset sisältävät muun muassa seuraavat mukautukset.

               3.1. Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) perustamisesta annetun asetuksen (EU) 2018/1971 mukautukset- sekakomitean päätös liitteessä 1

               Johdanto

               EFTA:n valvontaviranomainen käyttää komission valvontatoimivaltuuksia EFTA-pilarin puitteissa ETA-sopimuksen institutionaalisen rakenteen mukaisesti ja sillä on siten valvontavaltuudet, jotka vastaavat asetuksessa (EU) 2018/1971, jäljempänä 'BEREC-asetus' ja direktiivissä (EU) 2018/1972 (eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä annettu direktiivi, jäljempänä 'EECC-direktiivi'
                  2
               )säädettyjä komission valvontavaltuuksia.

               BEREC-asetuksessa ja EECC-direktiivissä säädetään BERECin eräistä tehtävistä, joiden tarkoituksena on varmistaa sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän johdonmukainen täytäntöönpano. Koska BERECillä on tärkeä rooli BEREC-asetuksen ja EECC-direktiivin soveltamisessa, asetus ja EECC-direktiivi liittyvät erottamattomasti toisiinsa. Tämä yhteys näkyy myös kahdessa sekakomitean päätösluonnoksessa, joilla direktiivi ja BEREC-asetus otetaan osaksi ETA-sopimusta. On tärkeää tarkastella molempia ETA:n sekakomitean päätösluonnoksia, jotta niistä saadaan kokonaiskäsitys ETA:n yhteydessä.

               Sekakomitean päätösluonnos (liitteessä 1) sisältää kolme erilaista mukautusta, jotka esitetään alla: EFTA-valtioiden osallistumista BERECin toimintaan koskevat yksityiskohtaiset säännöt (jakso B), EFTAn valvontaviranomaisen ja BERECin välistä suhdetta koskevat mukautukset (jakso C), EFTA-valtioiden osallistumista BERECiin koskevat muut mukautukset (jakso D) sekä ETA:n yhteydessä yleisesti sovelletut yleiset mukautukset (jakso E).

                EFTA-valtioiden osallistumista BERECin toimintaan koskevat yksityiskohtaiset säännöt

               Asetuksilla (EY) N:o 1211/2009 ja (EU) 2018/1971 perustetun BERECin tarkoituksena on tukea sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja parempaa toimintaa pyrkimällä varmistamaan sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän johdonmukainen täytäntöönpano. Asetuksessa myös tunnustetaan pyrkimys saavuttaa tällaiset tavoitteet ETA:n yhteydessä ja todetaan, että ETA:n EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi voitava osallistua BERECin sääntelyneuvoston , työryhmien ja hallintoneuvoston toimintaan, jotta sähköisen viestinnän sääntelykehyksen johdonmukainen täytäntöönpano voitaisiin ulottaa myös Islantiin, Liechtensteiniin ja Norjaan.
                  3

               ETA-sopimuksen 101 artiklassa määrätään seuraavaa:

               ”1. Niissä komiteoissa, joihin ei sovelleta 81 [ohjelmakomiteat] tai 100 [komiteamenettelyyn osallistuvien komiteat] artiklaa, EFTA-valtioiden asiantuntijat osallistuvat työskentelyyn, kun se on tarpeen tämän sopimuksen moitteettoman toiminnan kannalta.

               Nämä komiteat luetellaan pöytäkirjassa 37. Tällaisesta osallistumisesta määrätään tarkemmin asianomaista kysymystä koskevissa alakohtaisissa pöytäkirjoissa ja liitteissä.

               2. Jos sopimuspuolet katsovat, että tällaisen osallistumisen tulisi koskea myös muita, samankaltaisia komiteoita, ETA:n sekakomitea voi muuttaa pöytäkirjaa 37.”
                  4

               BEREC ei ole komiteamenettelyyn osallistuva komitea eikä sitä ole perustettu ohjelman mukaisesti. Sääntelyviranomaisten yhteistyöfoorumina BEREC kuuluu ETA-sopimuksen 101 artiklassa tarkoitettuihin ”muihin komiteoihin”, jotka luetellaan pöytäkirjassa 37. Tämän määräyksen mukaisesti ”osallistumisen yksityiskohtaiset säännöt säädetään asiaa koskevassa alakohtaisessa liitteessä”. Yksityiskohtaiset säännöt esitellään (ETA-sopimuksen) liitteissä asiaa koskevan kohdan alla ja niitä edeltää johdantokappale ”sopimuksen 101 artiklan mukaiset yksityiskohtaiset säännöt EFTA-valtioiden osallistumisesta” (ks. esim. ETA:n sekakomitean päätökset N:o 192/2014, N:o 18/2013, N:o 92/2010, N:o 10/2004). Yksityiskohtaisia sääntöjä ei pidetä ”mukautusteksteinä”, koska niiden tarkoituksena ei ole muuttaa ETA-sopimuksen osaksi otetun säädöksen sääntöjä, vaan täydentää niitä tarvittaessa moitteettoman osallistumisen varmistamiseksi.

               Toimintaan osallistumista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan ETA:n EFTA-valtioiden sääntelyviranomaisten on osallistuttava täysimääräisesti BERECin sääntelyneuvoston, BERECin työryhmien ja BEREC-viraston hallintoneuvoston työhön. Lisäksi ETA:n EFTA-valtioiden sääntelyviranomaisilla on äänioikeutta lukuun ottamatta samat oikeudet ja velvoitteet kuin muilla EU:n kansallisilla sääntelyviranomaisilla, mutta heitä ei voida valita BEREC:in sääntelyneuvoston tai BEREC-viraston johtokunnan puheenjohtajaksi. ETA:n EFTA-valtioiden kansalliset sääntelyviranomaiset voivat kuitenkin toimia työryhmien puheenjohtajana. ETA:n EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten on oltava edustettuina asianmukaisella tasolla BEREC-asetusten säännösten mukaisesti (ks. BEREC-asetuksen 7 artikla). EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten osallistuminen on ratkaisevan tärkeää sääntelyn yhdenmukaistamisen edistämiseksi.

               Yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan BEREC ja BEREC-virasto avustavat ETA:n EFTA-valtioiden kansallisia sääntelyviranomaisia ja EFTAn valvontaviranomaista.

               EFTA:n valvontaviranomaisen ja BERECin välistä suhdetta koskevat mukautukset

               Mukautuksen a i ja ii alakohdan mukaan BERECin on avustettava ja neuvottava EFTA:n valvontaviranomaista sekä annettava ohjeita valvontaviranomaisen pyynnöstä.

               Koska ETA:n EFTA-valtioiden kansallisilla sääntelyviranomaisilla ei ole äänioikeutta BERECissä, mukautuksen a iii alakohdan, jolla lisätään 4 artiklaan uusi 1 a kohta, mukaan BERECiin on kirjattava ETA:n EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten kannat erikseen, kun annetaan lausuntoja asetuksen 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan i ja ii alakohdan mukaisesti. Tämä koskee erityisesti EECC-direktiivin 32 ja 33 artiklojen mukaisia lausuntoja ETA:n EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten toimenpide-ehdotuksista sekä EECC-direktiivin 27 artiklan mukaisia lausuntoja rajanylittävistä kiistoista.

               Mukautuksen a v alakohdan mukaan EFTA:n valvontaviranomainen ottaa BERECin hyväksymät suuntaviivat, lausunnot, suositukset, yhteiset kannat ja parhaat käytännöt mahdollisimman pitkälti huomioon.

               ETA:n EFTA-valtioiden osallistumista BERECiin koskevat muut mukautukset

               BEREC-virasto on EU:n elin, jolla on oikeushenkilön asema
                  5
                ja joka tukee BERECiä. Koska EU:n virastoja
                  6
                koskevat perustamisasiakirjat on otettu osaksi ETA-sopimusta, EFTA-valtioiden BEREC-viraston toimintaan osallistumista säännellään BEREC-asetuksen mukautuksissa. Koska BEREC-virasto ei hoida poliittisia tehtäviä omasta puolestaan, tämä osallistuminen on luonteeltaan melko hallinnollista.

               BEREC-asetuksen mukautuksen e mukaisesti ETA:n EFTA-valtiot rahoittavat BEREC-viraston toimintaa osallistumalla Unionin avustuksen maksamiseen. Aiemman käytännön mukaisesti rahoitusosuus määritetään ETA-sopimuksen 82 artiklan 1 alakohdan a alakohtaan sisältyvien menettelyjen mukaisesti.

               Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (jäljempänä ’palvelusuhteen ehdot’) 12 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 82 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan palvelukseen otetaan tavallisesti väliaikaisia ja sopimussuhteisia toimihenkilöitä edellyttäen, että he ovat jonkin EU:n jäsenvaltion kansalaisia, jollei nimittävä viranomainen toisin päätä. Mukautuksessa f säädetään sen vuoksi laajasta poikkeuksesta koskien ETA:n EFTA-valtioiden kansalaisia, joita olisi palkattava samoin ehdoin ja edellytyksin kuin EU:n kansalaisia.

               Palvelusuhteen ehtojen 12 artiklan 2 kohdan e alakohdassa, 82 artiklan 3 kohdan e alakohdassa ja 85 artiklan 3 kohdassa viitataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 55 artiklan 1 kohtaan, joka koskee unionin kieliä. Mukautuksessa f säädetään, että BEREC-viraston on pidettävä ETA-sopimuksen 129 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja virallisia kieliä unionin kielinä henkilöstönsä osalta.

               Lopuksi mukautuksessa g säädetään, että ETA:n EFTA-valtiot soveltavat samoja erioikeuksia ja vapauksia kuin EU:n jäsenvaltiot BEREC-viraston ja sen henkilöstön osalta, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä 'SEUT-sopimus', liitteenä olevassa pöytäkirjassa 7 määrätään.

               Muut mukautukset

               ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaisesti vain ETA-sopimuksen osaksi otetut säädökset sitovat EFTA-valtioita. Näin ollen 4 artiklan 4 kohdan viittausta unionin oikeuteen mukautetaan vastaamaan sitä, että ETA-valtioiden osalta oikeudellinen viitekehys on ETA-sopimus (mukautuksen a iv kohta).

               ETA:n sääntöjen johdonmukaisen täytäntöönpanon helpottamiseksi asetuksen mukautuksissa b ja d säädetään, että EFTA:n valvontaviranomaisen on komission ohella oltava edustettuna BERECin sääntelyneuvostossa ja hallintoneuvostossa. EFTA:n valvontaviranomaisella ei ole äänioikeutta hallintoneuvostossa, toisin kuin komissiolla.

               Asetuksen 13 artiklan 3 kohtaa koskevalla mukautuksella c mukautetaan tekstiä siten, että EFTA:n valvontaviranomaisen osallistuminen BERECin sääntelyneuvoston perustamiin työryhmiin on mahdollista. Samoin kuin komission tapauksessa, EFTA:n valvontaviranomainen ei voi osallistua työryhmiin, jotka on perustettu toteuttamaan asetuksen 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuja tehtäviä.

               Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 ei kuulu ETA-sopimuksen soveltamisalaan. Asetuksen 36 artiklaan tehdyllä mukautuksella h pyritään varmistamaan, että kaikkia BERECin tai BEREC-viraston laatimia ETA:n EFTA-valtioita koskevia asiakirjoja käsitellään kyseisen asetuksen mukaisesti. Sama mukautus tehdään yleensä niiden virastojen osalta, joihin ETA:n EFTA-valtiot osallistuvat.

               Mukautuksella i muutetaan 40 artiklan 2 kohdan tekstiä sellaiseksi, että siinä otetaan huomioon EFTA:n valvontaviranomaisen rooli asiaa koskevassa säännöksessä, ja selvennetään, että ETA:n kontekstissa viittaus ”unionin ja kansalliseen lainsäädäntöön” pitäisi ymmärtää viittauksena ”ETA-sopimukseen ja kansalliseen lainsäädäntöön.”

               Mukautuksella j muutetaan 41 artiklan 1 kohdan a alakohdan tekstiä siten, että annetaan EFTAn valvontaviranomaiselle samanlainen pääsyoikeus tieto- ja viestintäjärjestelmään kuin komissiolla on, mikä on tärkeää hyvän yhteistyön ja sähköisen viestinnän yhteisen sääntelyjärjestelmän johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi.

               3.2.Eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä annetun direktiivin (EU) 2018/1972 (uudelleenlaadittu) mukautukset - sekakomitean päätös liitteessä 2

               Direktiivillä pyritään luomaan EU:n sisäiset markkinat sähköiselle viestinnälle, ja sillä korvataan direktiivit 2002/19 (EY), 2002/20 (EY), 2002/21 (EY) ja 2002/22 (EY), jotka on otettu osaksi ETA-sopimuksen liitettä XI. Direktiivin hyväksymisen lisäksi EU on antanut uuden asetuksen (EU) 2018/1971 Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) ja BERECin tukiviraston (BEREC-virasto) perustamisesta.

               Direktiivissä määrätään BERECin eräistä tehtävistä, joiden tarkoituksena on varmistaa sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän johdonmukainen täytäntöönpano. Koska BERECillä on tärkeä rooli asetuksen ja direktiivin soveltamisessa, BEREC-asetus ja EECC-direktiivi liittyvät erottamattomasti toisiinsa. Tämä yhteys näkyy myös kahdessa sekakomitean päätösluonnoksessa, joilla direktiivi ja BEREC-asetus otetaan osaksi ETA-sopimusta, ja ne ovat tämän neuvoston päätösluonnoksen liitteenä. On tärkeää tarkastella molempia ETA:n sekakomitean päätösluonnoksia, jotta niistä saadaan kokonaiskäsitys ETA:n yhteydessä.

               Yksi BERECin tärkeä tehtävä on antaa tarvittaessa lausuntoja kansallisten sääntelyviranomaisten toimenpiteistä ja rajat ylittävistä riita-asioista (direktiivin 27, 32 ja 33 artikla). ETA-sopimuksen soveltamiseksi asetusta koskevassa sekakomitean päätösluonnoksessa määritellään yksityiskohtaiset säännöt ETA:n EFTA-maiden sääntelyviranomaisten osallistumiselle BERECin toimintaan. Siinä säädetään myös, että ETA:n EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten kannat BERECin lausunnoista kirjataan erikseen ja että EFTA:n valvontaviranomainen ottaa BERECin hyväksymät suuntaviivat, lausunnot, suositukset, yhteiset kannat ja parhaat käytännöt mahdollisimman pitkälti huomioon. Sekakomitean päätösluonnos sisältää myös joitain muita ETA:n yhteydessä tarvittavia mukautuksia.

               Sekakomitean päätösluonnoksessa, jolla direktiivi otetaan osaksi sopimusta, vuorostaan määrätään muista direktiiviin tehtävistä mukautuksista, jotka ovat tarpeellisia ETA-sopimuksen kannalta.

               Unionin oikeus / ETA-sopimus (mukautus a)

               ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaisesti vain ETA-sopimuksen osaksi otetut säädökset sitovat EFTA-valtioita. Näin ollen unionin oikeus on mukautettava vastaamaan sitä että, ETA-valtioiden osalta oikeudellinen viitekehys on ETA-sopimus.

               Radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevän ryhmän lausunnot (mukautus b):

               Asetuksen 28 artiklaa koskevan mukautuksen b mukaan EFTAn valvontaviranomaisella on toimivalta tehdä EFTA-valtioille osoitettuja päätöksiä.

               Mukautuksessa määrätään lisäksi, että EFTAn valvontaviranomaisen olisi otettava mahdollisimman pitkälti huomioon radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevän ryhmän lausunnot. Näin varmistetaan, että EFTAn valvontaviranomainen hyödyntää samaa asiantuntemusta kuin komissio hoitaessaan EFTA-valtioihin liittyvää tehtäväänsä ETA-sopimuksen kaksipilarisen rakenteen puitteissa.

               Lisäksi EFTAn valvontaviranomaisen ja komission tulee tehdä yhteistyötä sekä EFTA-valtioita että EU:n jäsenvaltioita koskevissa tapauksissa, jotta ne voivat hyväksyä päätöksiä rajat ylittäviin haitallisiin häiriöihin puuttumiseksi.

               Viittaus SEUT-sopimuksen 267 artiklaan / valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 34 artiklaan (mukautus c):

               Mukautuksella c mukautetaan EFTA-valtioiden tuomioistuinten oikeudellista kehystä korvaamalla viittaus SEUT-sopimuksen 267 artiklaan viittauksella valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 34 artiklaan.

               Valtioiden rajat ylittävien markkinoiden määrittely (mukautus d):

               Sekakomitean päätösluonnoksessa ehdotettu mukautusteksti vastaa direktiivin 2002/21/EY (ks. ETA-sopimuksen liitteessä XI oleva 5 cl kohta) mukautusta d, joka koskee EFTAn valvontaviranomaisen ja komission välisen yhteistyön yksityiskohtaisia sääntöjä.

               Mukautetaan viittaus perusoikeuskirjaan (mukautus e):

               Euroopan unionin perusoikeuskirja on EU:n primaarilainsäädännön väline, joka ei sido muita kuin jäsenvaltioita ja joka ei ole olennainen ETA:n yhteydessä. Näin ollen direktiivin mukautuksella g mukautetaan 100 artiklan 1 kohdassa olevaa viittausta perusoikeuskirjaan siten, että viitataan ”ETA-sopimuksen perusoikeuksiin ja yleisiin periaatteisiin”, ja mukautetaan 100 artiklan 2 kohdassa olevia viittauksia siten, että viitataan ”perusoikeuksiin”:

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ’voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa’
                  7
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               ETA:n sekakomitea on perustettu ETA-sopimuksella. Säädös, joka ETA:n sekakomitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla ETA-sopimuksen 103 ja 104 artiklan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta yhdessä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94 1 artiklan 3 kohdan kanssa.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla yhdessä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94 1 artiklan 2 kohdan kanssa annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti osaksi ETA-sopimusta otettavan EU:n lainsäädännön aineellisen oikeusperustan perusteella.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunniteltujen säädösten pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät lainsäädännön lähentämiseen ja sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 114 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustan pitäisi olla SEUT-sopimuksen 114 artikla yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94 1 artiklan 3 kohta .

               5.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Koska ETA:n sekakomitean säädöksillä muutetaan ETA-sopimuksen liitettä XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjaa 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa), ne on aiheellista julkaista niiden hyväksymisen jälkeen Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               2021/0133 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjan 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa) muuttamiseen

               (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen
                  8
                soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94 ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Sopimus Euroopan talousalueesta
                  9
               , jäljempänä ’ETA-sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994.

               (2)ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaisesti ETA:n sekakomitea voi päättää muuttaa muun muassa ETA-sopimuksen liitettä XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjaa 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa).

               (3)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1971
                  10
                olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.

               (4)Jotta ETA-sopimus toimisi moitteettomasti, ETA-sopimuksen pöytäkirja 37 olisi laajennettava kattamaan asetuksella (EU) 2018/1971 perustettu Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelin.

               (5)ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvan sähköisen viestinnän sääntelykehyksen johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi EFTA-valtioiden kansalliset sääntelyviranomaiset osallistuvat täysimääräisesti BERECin sääntelyneuvoston, BERECin työryhmien ja BEREC-viraston hallintoneuvoston työhön äänioikeutta lukuun ottamatta. EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten kannat kirjataan erikseen silloin, kun BEREC antaa lausunnon. EFTAn valvontaviranomainen ottaa BERECin lausunnot mahdollisimman pitkälti huomioon.

               (6)Euroopan parlamentin ja neuvoston
                  11
                direktiivi (EU) 2018/1972 olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.

               (7)Direktiivillä (EU) 2018/1972 kumotaan 21 päivästä joulukuuta 2020 direktiivit 2002/19/EY, 2002/20/EY, 2002/21/EY ja 2002/22/EY, jotka on otettu osaksi ETA-sopimusta ja jotka näin ollen olisi poistettava ETA-sopimuksesta 21 päivästä joulukuuta 2020 alkaen.

               (8)Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä XI ja pöytäkirjaa 37.

               (9)ETA:n sekakomiteassa esitettävän unionin kannan olisi sen vuoksi perustuttava tämän päätöksen liitteessä olevaan ETA:n sekakomitean päätösluonnokseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               ETA:n sekakomiteassa unionin puolesta esitettävä kanta ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjan 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa) ehdotettuun muuttamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyihin ETA:n sekakomitean päätösluonnoksiin.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                        Neuvoston puolesta

                        Puheenjohtaja

                     (1)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1971, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) ja BERECin tukiviraston (BEREC-virasto) perustamisesta, asetuksen (EU) 2015/2120 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1211/2009 kumoamisesta (EUVL L 321, 17.12.2018, s. 1).

                     (2)

                        EYVL L 321, 17.12.2018, s. 36.

                     (3)

                        Ks. asetuksen (EU) 2018/1971 johdanto-osan 34 kappale.

                     (4)

                        Viimeksi kuluneiden 25 vuoden aikana ETA:n EFTA-valtiot ovat osallistuneet EU:n eri elinten toimintaan tämän määräyksen nojalla. Täydellinen luettelo näistä EU:n elimistä on pöytäkirjan 37 päivitetyssä versiossa. Ks.
                  tästä

                     (5)

                        BEREC-asetuksen 2 artiklan 1 kohta.

                     (6)

                        Luettelo EU:n virastoista, joihin EFTA-valtiot osallistuvat, ja sekakomiteoista, joiden perustamisasetukset on otettu osaksi ETA-sopimusta, on saatavilla osoitteessa
                  http://www.efta.int/eea/eu-agencies
                  .

                     (7)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (8)

                        EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (9)

                        EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (10)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1971, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) ja BERECin tukiviraston (BEREC-virasto) perustamisesta, asetuksen (EU) 2015/2120 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1211/2009 kumoamisesta (EUVL L 321, 17.12.2018, s. 1).

                     (11)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/1972, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä (uudelleenlaadittu), sellaisena kuin se on oikaistuna EUVL:ssä L 334, 27.12.2019, s. 164, EUVL L 321, 17.12.2018, s. 36.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            LIITE
            asiakirjaan
            EMPTY
            ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjan 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa) muuttamiseen

               LIITE 1

               ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS

               N:o [...]

               annettu[…]

               ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjan 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa) muuttamisesta

               ETA:N SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1971, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) ja BERECin tukiviraston (BEREC-virasto) perustamisesta, asetuksen (EU) 2015/2120 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1211/2009 kumoamisesta
                  1
                olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.

               (2)Jotta ETA-sopimus toimisi moitteettomasti, ETA-sopimuksen pöytäkirja 37 olisi laajennettava kattamaan asetuksella (EU) 2018/1971 perustettu Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelin (BEREC).

               (3)ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvan sähköisen viestinnän sääntelykehyksen johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi EFTA-valtioiden kansalliset sääntelyviranomaiset osallistuvat täysimääräisesti BERECin sääntelyneuvoston, BERECin työryhmien ja BEREC-viraston hallintoneuvoston työhön äänioikeutta lukuun ottamatta. Kansallisten sääntelyviranomaisten kannat kirjataan erikseen, kun BEREC antaa lausunnon. EFTAn valvontaviranomainen ottaa yhteistyöelimen antamat lausunnot mahdollisimman pitkälti huomioon.

               (4)Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä XI ja pöytäkirjaa 37,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Muutetaan ETA-sopimuksen liite XI seuraavasti:

               1.
                     Lisätään 5czp kohdan (komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2019/784) jälkeen seuraava:

               ‘5czq. 32018 R 1971: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1971, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) ja BERECin tukiviraston (BEREC-virasto) perustamisesta, asetuksen (EU) 2015/2120 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1211/2009 kumoamisesta (EUVL L 321, 17.12.2018, s. 1).

               Yksityiskohtaiset säännöt EFTA-valtioiden osallistumisesta sopimuksen 101 artiklanmukaisesti:

               EFTA-valtioiden kansallisten sääntelyviranomaisten, joilla on ensisijainen vastuu sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoiden päivittäisen toiminnan valvonnasta, on osallistuttava täysimääräisesti BERECin sääntelyneuvoston, BERECin työryhmien ja BEREC-viraston hallintoneuvoston työhön.

               Heidän on oltava edustettuina asianmukaisella tasolla BEREC-asetuksen säännösten mukaisesti.

               Näin ollen EFTA-valtioiden kansallisilla sääntelyviranomaisilla on oltava samat oikeudet ja velvollisuudet kuin EU:n jäsenvaltioiden kansallisilla sääntelyviranomaisilla, lukuun ottamatta äänioikeutta. EFTA-valtioiden jäsenet eivät voi toimia sääntelyneuvoston tai hallintoneuvoston puheenjohtajana.

               BEREC ja BEREC-virasto avustavat tarvittaessa EFTAn valvontaviranomaista ja tarvittaessa tapauskohtaisesti EFTA-valtioiden kansallisia sääntelyviranomaisia niiden tehtävien suorittamisessa.

               Tätä sopimusta sovellettaessa asetuksen säännöksiä koskevat seuraavat mukautukset:

               a) Mukautetaan 4 artikla seuraavasti:

               i) lisätään 1 kohdan a alakohdassa ennen ilmaisua ”sekä komissiota” ilmaisu ”EFTAn valvontaviranomaista” ja ennen ilmaisua ”ja komission” ilmaisu ”ja EFTAn valvontaviranomaisen”;

               ii) lisätään 1 kohdan e alakohdassa ennen ilmaisua ”tai komission” ilmaisu ”EFTAn valvontaviranomaisen”;

               iii) lisätään kohta seuraavasti:

               ”1a. BERECin on kirjattava kansallisten sääntelyviranomaisten kannat erikseen, kun annetaan lausuntoja 1 kohdan c alakohdan i ja ii alakohdan mukaisesti.”;

               iv) 4 kohdassa tarkoitetaan EFTA-valtioiden osalta ilmaisulla ”sovellettavan unionin lainsäädännön” ilmaisua ”ETA-sopimuksen”;

               v) lisätään 4 kohdassa ilmaisun ”ja komissio” jälkeen ilmaisu ”tai tapauksen mukaan EFTAn valvontaviranomainen”.

               b)Lisätään 7 artiklan 4 kohdassa ilmaisun ”komissio” jälkeen ilmaisu ”ja EFTAn valvontaviranomainen”.

               c)Mukautetaan 13 artiklan 3 kohta seuraavasti:

               i)lisätään ilmaisun ”asiantuntijoiden” jälkeen ilmaisu, ”EFTAn valvontaviranomaisen”;

               ii)lisätään ilmaisun ”komission” jälkeen ilmaisu ”ja EFTAn valvontaviranomaisen”.

               d)Mukautetaan 15 artikla seuraavasti:

               i)lisätään 1 kohdan ensimmäisen alakohdan loppuun virke seuraavasti: ”EFTAn valvontaviranomaisen edustaja osallistuu hallintoneuvoston toimintaan ilman äänioikeutta.”;

               ii)lisätään 2 kohdassa ilmaisun ”komission” jälkeen ilmaisu ”ja EFTAn valvontaviranomaisen”.

               e)Lisätään 25 artiklaan kohta seuraavasti:

               ”5.
                     EFTA-valtiot osallistuvat 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun unionin rahoitusosuuteen. Tähän tarkoitukseen sovelletaan ETA-sopimuksen 82 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja pöytäkirjassa 32 määrättyjä menettelyjä soveltuvin osin.”

               f)Lisätään 30 artiklaan alakohdat seuraavasti:

               ”Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 12 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 82 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään, EFTA-valtioiden kansalaisia, joilla on täydet kansalaisoikeudet, voidaan ottaa palvelukseen viraston palvelukseenottoviranomaisen tekemällä sopimuksella.

               Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 12 artiklan 2 kohdan e alakohdassa, 82 artiklan 3 kohdan e alakohdassa ja 85 artiklan 3 kohdassa säädetään, virasto pitää ETA-sopimuksen 129 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kieliä oman henkilöstönsä osalta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina unionin kielinä.”

               g)Lisätään 34 artiklaan seuraava:

               ”EFTA-valtiot myöntävät BEREC-virastolle erioikeudet ja vapaudet, jotka vastaavat pöytäkirjaa Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista.”

               h)Lisätään 36 artiklaan kohta seuraavasti:

               ”4.
                     Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 sovelletaan tätä asetusta sovellettaessa myös kaikkiin EFTA-valtioiden kansallisiin sääntelyviranomaisiin BERECin tai BEREC-viraston laatimien asiakirjojen osalta.’”

               i)Mukautetaan 40 artiklan 2 kohta seuraavasti:

               i) lisätään ilmaisun ”komission” jälkeen ilmaisu ”EFTAn valvontaviranomaisen”;

               ii) ilmaisulla ”unionin oikeuden ja kansallisen lainsäädännön” tarkoitetaan EFTA-valtioiden osalta ilmaisua ”ETA-sopimuksen ja kansallisen lainsäädännön”.

               j)Lisätään 41 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ilmaisun ”komissiolle” jälkeen ilmaisu ”EFTAn valvontaviranomaiselle” ja b alakohdassa ilmaisun ”komission” jälkeen ilmaisu ”EFTAn valvontaviranomaisen”.

               2.
                     Lisätään 5ob kohtaan (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/2120) seuraava:

               ”, sellaisena kuin se on muutettuna seuraavalla:

               -32018 R 1971: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1971, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018 (EUVL L 321, 17.12.2018, s. 1)”.

               2 artikla

               Lisätään ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 37 kohta seuraavasti:

               ”41.Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomainen (BEREC) (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1971).”

               3 artikla

               Asetuksen (EU) 2018/1971 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan [… päivänä …kuuta …], jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty
                  2*.

               5 artikla

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

               Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […].

                  ETA: n sekakomitean puolesta

                  Puheenjohtaja

                  […]

                  ETA:n sekakomitean

                  sihteerit

                  […]

                     (1)

                        EUVL L 321, 11.3.2011, s. 1.

                     (2)
                  *
                        [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista on ilmoitettu.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 7.6.2021
            COM(2021) 274 final
            LIITE
            asiakirjaan
            EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖS
            ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) ja pöytäkirjan 37 (luettelo, josta määrätään 101 artiklassa) muuttamiseen

               LIITE 2

               ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS

               N:o [...],

               annettu[...],

               ETA-sopimuksen liitteen XI (Sähköinen viestintä, audiovisuaaliset palvelut ja tietoyhteiskunta) muuttamisesta

               ETA:N SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä 11 päivänä joulukuuta 2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/1972
                  1
                (uudelleenlaadittu), sellaisena kuin se on oikaistuna EUVL:ssä L 334, 27.12.2019, s.164, ja EUVL:ssä L 419, 11.12.2020, s. 36, olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.

               (2)Direktiivillä (EU) 2018/1972kumotaan21 päivästä joulukuuta 2020 alkaen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivit 2002/19/EY
                  2
               , 2002/20/EY
                  3
               , 2002/21/EY
                  4
               ja 2002/22/EY
                  5
               , jotka on otettu osaksi ETA-sopimusta ja jotka on sen vuoksi poistettava ETA-sopimuksesta 21 päivästä joulukuuta 2020 alkaen.

               (3)Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä XI,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Muutetaan ETA-sopimuksen liite XI seuraavasti:

               1.
                     Lisätään 5czq kohdan (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1971) jälkeen kohta seuraavasti:

               ”5czr. 32018 L 1972: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/1972, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä (uudelleenlaadittu) (EUVL L 321, 17.12.2018, s. 36), sellaisena kuin se on oikaistuna EUVL:ssä L 334, 27.12.2019 s. 164, ja EUVL:ssä L 419, 11.12.2020, s. 36.

               Tätä sopimusta sovellettaessa direktiivin säännöksiä koskevat seuraavat mukautukset:

               a)
                     Viittaukset unionin oikeuteen, mukaan lukien viittaukset SEUT-sopimukseen ja sen säännöksiin, katsotaan viittauksiksi ETA-sopimukseen.

               b)
                     Lisätään 28 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti:

               ”Kansallisia sääntelyviranomaisia kuultuaan EFTAn valvontaviranomainen voi hyväksyä EFTA-valtioille, joita asia koskee, osoitettuja päätöksiä ottaen radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevän ryhmän lausunnon mahdollisimman pitkälti huomioon.

               Jos joko EFTAn valvontaviranomainen tai komissio aikoo tehdä päätöksen, joka koskee sekä EFTA-valtioon että EU:n jäsenvaltioon vaikuttavaa ongelmaa tai riitaa, niiden pitää tehdä yhteistyötä sopiakseen päätöksistä rajanylittävien haitallisten häiriöiden poistamiseksi. EFTAn valvontaviranomaisen ja komission on näin ollen otettava radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevän ryhmän lausunto mahdollisimman pitkälti huomioon. ETA-sopimuksen 109 artiklan määräyksiä on sovellettava soveltuvin osin.

               c)
                     31 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan ETA-valtioiden osalta ilmaisulla ”SEUT 267 artiklassa” ilmaisua ”valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen 34 artiklassa”.

               d)
                     Lisätään 65 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:

                ”Kansallisia sääntelyviranomaisia kuultuaan EFTAn valvontaviranomainen voi hyväksyä päätöksiä, joissa määritellään valtioiden rajat ylittävät markkinat kahden tai useamman EFTA-valtion välillä.

               Jos joko EFTAn valvontaviranomainen tai komissio aikoo määrittää valtioiden rajat ylittävät markkinat, mikä vaikuttaisi sekä EFTA-valtioon että EU:n jäsenvaltioon, niiden on tehtävä yhteistyötä sopiakseen samansisältöisistä päätöksistä, jotka koskevat valtioiden rajat ylittävien markkinoiden määrittämistä. ETA-sopimuksen 109 artiklan määräyksiä on sovellettava soveltuvin osin.

               e)EFTA-valtioiden osalta,

               i) 100 artiklan 1 kohdassa tarkoitetaan ilmaisulla ”unionin perusoikeuskirjaa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, ja unionin oikeuden yleisiä periaatteita” ilmaisua ”ETA-sopimuksen perusoikeuksia ja yleisiä periaatteita”.

               ii)100 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan ilmaisulla ”perusoikeuskirjassa tunnustettujen oikeuksien tai vapauksien”, ilmaisulla ”perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan” ja ilmaisulla ”perusoikeuskirjan” ilmaisua ”perusoikeuksien”.

               2.
                     Lisätään 21 päivästä joulukuuta 2020 alkaen 5cla kohtaan (Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 243/2012) teksti seuraavasti:

               ”, sellaisena kuin se on muutettuna:

               -32018 L 1972: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/1972, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018 (EUVL L 321, 17.12.2018, s. 36)”.

               3.
                     Poistetaan 5cj, 5ck, 5cl ja 5cm kohdan tekstit 21 päivästä joulukuuta 2020 alkaen.

               2 artikla

               Direktiivin 2018/1972/EU, sellaisena kuin se on oikaistuna EUVL:ssä L 334, 27.12.2019, s. 164 ja EUVL:ssä L 419, 11.12.2020, s. 36, islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan [… päivänä …kuuta …], jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty
                  6*.

               4 artikla

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

               Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […].

                  ETA:n sekakomitean puolesta

                  Puheenjohtaja

                  […]

                  ETA:n sekakomitean

                  sihteerit

                  […]

                     (1)

                        EUVL L 321, 17.12.2018, s. 36.

                     (2)

                        EUVL L 108, 24.4.2002, s. 7.

                     (3)

                        EUVL L 108, 24.4.2002, s. 21.

                     (4)

                        EUVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

                     (5)

                        EUVL L 108, 24.4.2002, s. 51.

                     (6)
                  *
                        [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista on ilmoitettu.]


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 26.7.2021
            COM(2021) 418 final
            2021/0235(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn kirjallisella menettelyllä toimitettavassa osallistujakokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta liitteeseen VI sisältyvän hiilipohjaisten sähköntuotantohankkeiden vientiluottoja koskevan alakohtaisen sopimuksen uudelleentarkasteluun

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä komission unionin puolesta ottaman kannan vahvistamisesta, kun on kyse julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn, jäljempänä ’järjestely’, liitteeseen VI sisältyvän hiilipohjaisia sähköntuotantohankkeita koskevan alakohtaisen sopimuksen, jäljempänä ’alakohtainen sopimus’, uudelleentarkastelusta.

               Alakohtaisen sopimuksen ajan tasalle saattamisesta keskustellaan parhaillaan järjestelyn osallistujien tasolla 21. huhtikuuta 2021 toimitetun Euroopan unionin ehdotuksen, jäljempänä ’ehdotus’, pohjalta. Ehdotuksessa kehotetaan järjestelyn osallistujia mukauttamaan järjestelyä yhteisiä ilmastotavoitteita vastaavaksi – koska kaikki osallistujat ovat allekirjoittaneet Pariisin sopimuksen – muuttamalla alakohtaisen sopimuksen sääntöjä siten, ettei jää minkäänlaista mahdollisuutta myöntää järjestelyn sääntöjen mukaisten julkisesti tuettujen vientiluottojen tai sidotun avun muotoista tukea hiilivoimalaitosten ja niihin liittyvien hankkeiden vientiin.

               Ilmastoon liittyviin kysymyksiin ja erityisesti hiilen käytön lopettamiseen sähköntuotannossa kiinnitetään tällä hetkellä paljon huomiota, minkä vuoksi osallistujat saattavat päästä asiasta yhteisymmärrykseen ennen marraskuussa 2021 pidettävää COP26-kokousta, jonka puheenjohtaja kehottaa valtioita luopumaan hiilivoiman tuotannosta. G7-maat sitoutuivat 21. toukokuuta 2021 lopettamaan vuoden 2021 loppuun mennessä kansainväliselle päästövähennystekniikoita hyödyntämättömälle hiilivoimantuotannolle esimerkiksi julkisen kehitysavun, vientirahoituksen, investointien tai kaupanedistämis- ja rahoitustuen muodossa maksettavat uudet suorat valtiontuet. Jotta Euroopan unioni voi edelleen pitää esillä kunnianhimoisia tavoitteitaan, on erittäin tärkeää, että unioni on valmis muodostamaan kantansa tästä kysymyksestä mahdollisesti saavutettavaan yhteisymmärrykseen hyvissä ajoin ennen 1.–12. marraskuuta 2021 järjestettävää COP26-kokousta.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskeva järjestely

               Järjestely on EU:n, Yhdysvaltojen, Kanadan, Japanin, Korean, Norjan, Sveitsin, Australian, Uuden-Seelannin, Turkin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välinen herrasmiessopimus, jonka tavoitteena on luoda kehys julkisesti tuettujen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle. Käytännössä järjestelyllä halutaan varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset (joissa kilpailu perustuu vietävien tuotteiden ja palveluiden hintaan ja laatuun eikä rahoitusehtoihin) ja torjua julkisesti tuettuihin vientiluottoihin liittyviä tukia ja kaupan vääristymiä. Järjestely tuli voimaan huhtikuussa 1978, ja se on voimassa toistaiseksi. Vaikka OECD:n sihteeristö osallistuu järjestelyn hallinnollisten asioiden hoitoon, se ei ole OECD:n sitova määräys
                  1
               .

               Järjestelyä päivitetään säännöllisesti, jotta voidaan ottaa huomioon julkisesti tuettujen vientiluottojen tarjontaan vaikuttava rahoitusmarkkinoiden ja politiikan kehitys. Järjestelystä on tehty EU:ssa oikeudellisesti sitova Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1233/2011
                  2
               , ja se on saatettu osaksi EU:n lainsäädäntöä.
                  3
                Järjestelyn ehtojen tarkistukset sisällytetään EU:n lainsäädäntöön delegoiduilla säädöksillä mainitun asetuksen 2 artiklan nojalla.

               2.2.Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn osallistujat

               Euroopan komissio edustaa unionia järjestelyn osallistujien kokouksissa ja järjestelyn osallistujien kirjallisissa päätöksentekomenettelyissä. Järjestelyn kaikista muutoksista päätetään yksimielisesti. Neuvosto hyväksyy unionin kannan, ja jäsenvaltiot keskustelevat siitä neuvoston vientiluottotyöryhmässä
                  4
               .

               2.3.Alakohtaista sopimusta koskeva suunniteltu säädös

               Osallistujat sopivat alakohtaisesta sopimuksesta ensimmäisen kerran vuonna 2016, jolloin tarkoituksena oli kannustaa viejiä ja ostajia luopumaan tehottomista hiilivoimaloista. Alakohtainen sopimus muodostuu järjestelyn horisontaalisten ehtojen lisäksi alakohtaisista säännöistä. Alakohtaisessa sopimuksessa sallitaan vain suurten (yli 500 MW), ultraylikriittistä teknologiaa käyttävien tai päästöintensiteetiltään matalien (alle 750 g hiilidioksidia tuotettua kilowattituntia kohti tuottavien) laitosten rahoittaminen ja määrätään, että pieniä laitoksia, jotka eivät täytä korkeita tehokkuusvaatimuksia, voidaan rahoittaa vain Kansainvälisen kehitysjärjestön apuun oikeutetuissa maissa.

               Alakohtaiseen sopimukseen kirjatun tarkistuslausekkeen nojalla ehtoja on mahdollista tiukentaa entisestään. Alakohtaisen sopimuksen 6 artiklan a alakohdan mukaan ”[t]ätä alakohtaista sopimusta on tarkasteltava viimeistään 30. kesäkuuta 2020. Tavoitteena on vahvistaa entisestään sen ehtoja toisessa vaiheessa, joka käynnistyy viimeistään 1. tammikuuta 2021, jotta voidaan edistää yhteistä tavoitetta ilmastomuutoksen torjumisesta ja jatkaa virallisen tuen asteittaista poistamista hiilipohjaisilta voimalaitoksilta, mukaan luettuna vähentämällä vähemmän tehokkaiden hiilipohjaisten voimalaitosten käyttöä.” Lisäksi 6 artiklan mukaan ”[t]arkastelussa on otettava huomioon seuraavat: 1) ilmastonmuutokseen liittyvät tuoreimmat tieteelliset raportit ja globaalien infrastruktuuri-investointipäätösten vaikutukset siihen, miten pysytään tavoitteessa, jonka mukaan ilmasto saisi lämmetä alle kaksi celsiusastetta verrattuna esiteollisen ajan tasoon”.

               Alakohtainen sopimus hyväksyttiin vuonna 2016, minkä jälkeen merkittävissä tarkasteluissa on osoitettu, että hiilivoimalat on poistettava käytöstä nopeasti ja laajasti, jotta lämpeneminen saadaan pidettyä alle kahdessa celsiusasteessa: ennusteissa ollaan pitkälti yksimielisiä siitä, että lähes kaikki hiilivoimalat on suljettava ennen vuotta 2040. Vuonna 2016 hyväksytyn alakohtaisen sopimuksen ehtojen mukaan hiiltä käyttäville voimaloille voidaan kuitenkin edelleen myöntää suoraa ja välillistä tukea. Epäjohdonmukaisuus on ilmeinen. Neuvoston vientiluottotyöryhmä on työstänyt vuodesta 2020 saakka alakohtaisen sopimuksen uudelleentarkastelua koskevaa ehdotusta, jolla ongelmaan puututtaisiin.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Euroopan komissio toimitti unionin puolesta järjestelyn osallistujille 21. huhtikuuta 2021 alakohtaisen sopimuksen uudelleentarkastelua koskevan ehdotuksen, josta neuvoston vientiluottotyöryhmä oli keskustellut ja jonka se oli alustavasti hyväksynyt. Ehdotuksen mukaan hiilivoima-alan vientirahoituksesta olisi luovuttava maailmanlaajuisesti. Ehdotuksessa vaaditaan etenkin seuraaviin tarkoituksiin myönnettävien julkisesti tuettujen vientiluottojen ja sidotun avun välitöntä lakkauttamista:

               –uusien päästövähennystekniikoita hyödyntämättömien hiilipohjaisten voimalaitosten ja niiden osien vienti,

               –laitteiden toimittaminen olemassa oleville päästövähennystekniikoita hyödyntämättömille hiilipohjaisille sähköntuotantolaitoksille, paitsi jos toimitettavilla laitteilla vähennetään saasteita eikä niillä pidennetä laitoksen käyttöikää tai kasvateta sen kapasiteettia, sekä

               –lämpöhiilen louhinnan suunnitteluun, rakentamiseen tai laajentamiseen tai kaikentyyppisiin pääasiassa lämpöhiilen siirtämiseen tarkoitettuihin kuljetuksiin liittyvien tavaroiden ja palvelujen vienti.

               Ehdotuksella pyritään lopettamaan epäsuhta, joka syntyy siitä, että osallistujat ovat toisaalta sitoutuneet Pariisin sopimuksen pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseen, mutta toisaalta alakohtaisen sopimuksen perusteella on edelleen mahdollista tukea hiilivoimaloiden vientiä sekä hiilivoiman tuotannon globaalia arvoketjua. Ehdotus on täysin Euroopan unionin poliittisten painopisteiden mukainen. Euroopan unionin neuvosto kehottaa 25. tammikuuta 2021 antamissaan päätelmissä ilmasto- ja energiadiplomatiasta irtautumaan maailmanlaajuisesti ympäristölle haitallisten fossiilisten polttoaineiden tukemisesta selkeän aikataulun mukaan sekä siirtymään päättäväisesti ja oikeudenmukaisesti kohti ilmastoneutraaliutta koko maailmassa, mihin kuuluu myös irtautuminen nykyisen laajuisesta hiilen käytöstä energiatuotannossa ja ensimmäisenä vaiheena kaiken rahoituksen välitön lakkauttaminen kolmansien maiden uusille hiili-infrastruktuureille.

               On erittäin tärkeää, että OECD:n vientiluottoyhteisö muuttaa ilmastopolitiikan tavoitteet riittävällä tavalla järjestelyn säännöiksi ja sitä kautta käytännön toimiksi, minkä vuoksi Euroopan unioni pyrkii tulevissa kokouksissa saamaan aikaan sopimuksen hiilivoimaloiden tuen lakkauttamisesta. Useilla muillakin osallistujilla (lähinnä Yhdistyneellä kuningaskunnalla, Kanadalla ja Yhdysvalloilla) on todennäköisesti samanlaisia pyrkimyksiä, ja eräät muut (Korea ja Japani) ovat ilmoittaneet tänä vuonna lopettavansa kansainvälisen päästövähennystekniikoita hyödyntämättömän hiilivoimantuotannon tukemisen. Jos neuvotteluista saadaan tuloksia, osallistujia saatetaan pyytää hyväksymään muutoksia alakohtaiseen sopimukseen – sekä mahdollisesti joihinkin järjestelyn artikloihin, jotta alakohtaisen sopimuksen muutokset otetaan huomioon – tulevissa istunnoissa, esimerkiksi ennen COP26-kokousta syys- tai lokakuussa 2021 pidettävässä osallistujien ylimääräisessä kokouksessa. Jos näin käy, Euroopan unionin olisi voitava muodostaa hyvissä ajoin kantansa alakohtaisen sopimuksen uudelleentarkasteluun.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ käsittää myös sellaiset säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  5
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunniteltu säädös voi vaikuttaa ratkaisevasti EU-lainsäädännön sisältöön eli tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1233/2011. Tämä johtuu siitä, että kyseisen asetuksen 2 artiklassa todetaan, että ”[k]omissio hyväksyy delegoituja säädöksiä 3 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi järjestelyn osallistujien sopimien suuntaviivoja koskevien muutosten seurauksena”. Tähän sisältyvät myös järjestelyn liitteiden muutokset.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät vientiluottoihin, jotka kuuluvat yhteisen kauppapolitiikan soveltamisalaan. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artiklan 4 artiklan ensimmäinen alakohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2021/0235 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn kirjallisella menettelyllä toimitettavassa osallistujakokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta liitteeseen VI sisältyvän hiilipohjaisten sähköntuotantohankkeiden vientiluottoja koskevan alakohtaisen sopimuksen uudelleentarkasteluun

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn, jäljempänä ’järjestely’, sisältämät suuntaviivat, mukaan lukien sen liitteeseen VI sisältyvä hiilipohjaisten sähköntuotantohankkeiden vientiluottoja koskeva alakohtainen sopimus, jäljempänä ’alakohtainen sopimus’, on saatettu osaksi EU:n lainsäädäntöä, ja niistä on tehty EU:ssa oikeudellisesti sitovia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1233/2011
                  6
               .

               (2)Alakohtaisen sopimuksen 6 artiklan mukaisesti järjestelyn osallistujien, jäljempänä ’osallistujat’, olisi tarkasteltava alakohtaista sopimusta tavoitteenaan vahvistaa entisestään sen ehtoja, jotta voidaan edistää yhteistä tavoitetta ilmastonmuutoksen torjumisesta ja jatkaa virallisen tuen asteittaista poistamista hiilipohjaisilta voimalaitoksilta.

               (3)Alakohtaisen sopimuksen tarkistamista koskevan suunnitellun päätöksen olisi oltava Pariisin sopimuksen mukaisten Euroopan unionin kansainvälisten sitoumusten sekä unionin ilmastopolitiikan mukainen.

               (4)Euroopan unionin neuvosto kehottaa 25. tammikuuta 2021 antamissaan päätelmissä ilmasto- ja energiadiplomatiasta irtautumaan maailmanlaajuiseesti ympäristölle haitallisten fossiilisten polttoaineiden tukemisesta selkeän aikataulun mukaan sekä siirtymään päättäväisesti ja oikeudenmukaisesti kohti ilmastoneutraaliutta koko maailmassa, mihin kuuluu myös irtautuminen nykyisen laajuisesta hiilen käytöstä energiatuotannossa ja ensimmäisenä vaiheena kaiken rahoituksen välitön lakkauttaminen kolmansien maiden uusille hiili-infrastruktuureille.

               (5)On aiheellista vahvistaa unionin puolesta otettava kanta päätökseen, joka koskee hiilipohjaisten sähköntuotantohankkeiden vientiluottoja koskevan alakohtaisen sopimuksen tarkistamista, sillä järjestelyn osallistujien suunniteltu päätös tulee olemaan unionia sitova ja voi vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön sisältöön asetuksen (EU) N:o 1233/2011 2 artiklan nojalla,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn liitteeseen VI sisältyvän hiilipohjaisten sähköntuotantohankkeiden vientiluottoja koskevan alakohtaisen sopimuksen uudelleentarkastelua koskeva unionin puolesta otettava kanta määritetään liitteessä.

               2 artikla

               Unionin edustajat voivat sopia julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn liitteeseen VI tehtävistä tämän päätöksen liitteen mukaisista muutoksista ilman uutta neuvoston päätöstä.

               3 artikla

               Jos osallistujien kokouksessa tai sitä ennen tehdään liitteessä olevaa asiaa koskevia uusia ehdotuksia, joista ei vielä ole unionin kantaa, unionin kanta määritetään unionin koordinoinnilla ennen kuin osallistujien on määrä hyväksyä järjestelyyn tehtävä muutos. Tällöin unionin kannan on oltava voimassa olevan toimintapolitiikan ja lainsäädännön mukainen.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Sellaisena kuin ne on määritelty OECD:n yleissopimuksen 5 artiklassa.

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1233/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta (EUVL L 326, 8.12.2011, s. 45).

                     (3)

                        Aikaisemmin OECD:n järjestelyn aiemmat versiot saatettiin osaksi EU:n lainsäädäntöä neuvoston päätöksillä.

                     (4)

                        Council Decision setting up a Policy Co-ordination Group for Credit Insurance, Credit Guarantees and Financial Credits (Neuvoston päätös luottovakuutusta, luottotakuita ja rahoitusluottoja käsittelevän koordinointiryhmän perustamisesta) (EYVL 66, 27.10.1960, s. 1339).

                     (5)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1233/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta, jäljempänä ’asetus (EU) N:o 1233/2011’ (EUVL L 326, 8.12.2011, s. 45).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 26.7.2021
            COM(2021) 418 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn kirjallisella menettelyllä toimitettavassa osallistujakokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta liitteeseen VI sisältyvän hiilipohjaisten sähköntuotantohankkeiden vientiluottoja koskevan alakohtaisen sopimuksen uudelleentarkasteluun

               LIITE

               EHDOTUS

               Euroopan unionin kantana on tukea seuraavia:

               (1)Seuraaviin tarkoituksiin myönnettävien julkisesti tuettujen vientiluottojen ja sidotun avun välitön lakkauttaminen:

               (a)Uusien hiilipohjaisten sähköntuotantohankkeiden ja niiden osien vienti.

               Hiilipohjaisia sähköntuotantohankkeita ovat kokonaiset hiilellä toimivat voimalat tai niiden osat; ne käsittävät kaikki komponentit, laitteet, materiaalit ja palvelut (mukaan lukien henkilöstön koulutus), joita tarvitaan suoraan tällaisten voimalaitosten rakentamiseen ja käyttöönottoon.

               (b)Laitteiden toimittaminen olemassa oleville hiilipohjaisille sähköntuotantolaitoksille, paitsi jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

               i)Toimitettavilla laitteilla vähennetään saasteita.

               ii)Toimitettavilla laitteilla ei pidennetä laitoksen käyttöikää eikä kasvateta sen kapasiteettia.

               (2)Seuraaviin tarkoituksiin liittyvien tavaroiden ja palveluiden vientiin myönnettävien julkisesti tuettujen vientiluottojen ja sidotun avun välitön lakkauttaminen:

               (a)Lämpöhiilen louhinnan suunnittelu, rakentaminen tai laajentaminen. Tähän sisältyy lämpöhiilen etsintä, talteenotto ja tuotanto sekä näihin liittyvä infrastruktuuri.

               (b)Kaikentyyppiset pääasiassa lämpöhiilen siirtämiseen tarkoitetut kuljetukset (mukaan lukien eri kuljetusmuodot ja niihin liittyvä infrastruktuuri).

               Edellä olevan 1 kohdan a ja b alakohtaa ei sovelleta sellaisiin hiilipohjaisiin sähköntuotantohankkeisiin, jotka kuuluvat uusiutuvia energianlähteitä, ilmastonmuutoksen torjumista ja vesihankkeita koskevista vientiluotoista tehdyn alakohtaisen sopimuksen lisäyksen II soveltamisalaan (liite IV) ja täyttävät sen ehdot. Näihin hankkeisiin sovelletaan liitteessä IV vahvistettuja rahoitusehtoja.

               Edellä olevan 2 kohdan a ja b alakohtaa sovelletaan poikkeuksetta järjestelyn soveltamisalaan kuuluvien tavaroiden ja palveluiden vientiin myös silloin, kun se kuuluu alakohtaisten sopimusten piiriin.

               Tämän ehdotuksen täytäntöönpanon johdosta voi olla aiheellista tehdä muutoksia liitteeseen VI sisältyvään hiilipohjaisten sähköntuotantohankkeiden vientiluottoja koskevaan alakohtaiseen sopimukseen sekä julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn määräyksiin ja erityisesti sen 6 artiklaan.