				|

		52011PC0395

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan unionin ja Algerian demokraattisen kansantasavallan välisen tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä /* KOM/2011/0395 lopullinen - 2011/0175 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä
Algerian demokraattisen kansantasavallan, jäljempänä ’Algeria’, välisestä
assosiaatiosta tehty Euro–Välimeri-sopimus, jäljempänä ’assosiaatiosopimus’,
allekirjoitettiin 22. huhtikuuta 2002. Sopimuksen 50 artiklan d alakohdassa
mainitaan tieteellistä ja teknologista tutkimusta koskeva yhteistyö erityisen
kiinnostavana ja mahdollisuuksia tarjoavana alana ja 51 artiklan a alakohdassa
ennakoidaan pysyvien suhteiden luomista sopimuspuolten tiedeyhteisöjen välille.
Euroopan naapuruuspolitiikka muodostaa
puitteet Euroopan unionin ja sen naapureiden suhteille. Vaikka Algeria ei kuulu
Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin, tämä politiikka muodostaa uudet puitteet
myös assosiaatiosopimuksen täytäntöönpanolle. Komission 12. toukokuuta 2004
julkaisemassa tiedonannossa KOM(2004) 373 lopullinen määritellään tiede- ja
teknologiayhteistyö, tutkimus ja kehittäminen yhdeksi ensisijaiseksi
tavoitteeksi Euroopan unionin suhteiden kehittämisessä Välimeren maihin.
Euroopan naapuruuspolitiikkaan liittyvässä strategia-asiakirjassa (2007–2013)
määritellään tieteellinen tutkimus olennaiseksi tekijäksi, joka edistää
tietoyhteiskunnan rakentamista ja työttömyyden vähentämistä talouden
avautumisen myötä.
Algerian viranomaiset ilmaisivat 30.
toukokuuta 2006 päivätyssä kirjeessä kiinnostuksensa käynnistää neuvottelut
EY:n ja Algerian välisestä tiede- ja teknologiayhteistyösopimuksesta. Euroopan
komissio lupautui 8. tammikuuta 2007 tekemään selvitys- ja arviointikäynnin
Algeriaan yhteistyösopimuksen neuvottelemista silmällä pitäen. Tunnustelevat
keskustelut käytiin vuoden 2008 aikana. Komission ehdotuksen pohjalta neuvosto
valtuutti 16. marraskuuta 2009 komission neuvottelemaan unionin puolesta
tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevan sopimuksen Algerian
demokraattisen kansantasavallan kanssa ja antoi asiaa koskevat
neuvotteluohjeet.
Neuvottelut johtivat oheiseen sopimusluonnokseen, joka parafoitiin 14.
lokakuuta 2010.
Tiede- ja teknologiasopimuksen tekeminen olisi
unionin ja Algerian molemminpuolisen edun mukaista, koska tällaisen sopimuksen
myötä voitaisiin harjoittaa ja tehostaa yhteistyötä unionin ja Algerian
välillä. Yhteistyö edistäisi myös Algerian ja koko alueen kehitystä ja
kilpailukykyä ja loisi osaltaan tiiviimpiä yhteyksiä osapuolten välille EU:n
edun mukaisesti. Tiede- ja teknologia-alan yhteistyösopimuksen tekeminen olisi
tarkoituksenmukaisin keino lujittaa yhteistyötä ja Algerian osallistumista
puiteohjelmaan ja tehostaa tieteen ja teknologian alalla käytävää vuoropuhelua.
Edellä esitetyn perusteella komissio pyytää
neuvostoa
–
hyväksymään Euroopan unionin ja Algerian
demokraattisen kansantasavallan välisen tieteellistä ja teknologista
yhteistyötä koskevan sopimuksen tekeminen,
–
ilmoittamaan Algerian viranomaisille, että Euroopan
unioni on saattanut päätökseen sopimuksen voimaantulon edellyttämät menettelyt.
2.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
186 artikla yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan kanssa.
2011/0175 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
Euroopan unionin ja Algerian demokraattisen
kansantasavallan välisen tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevan
sopimuksen tekemisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 186 artiklan yhdessä 218 artiklan 6 ja 7
kohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin
hyväksynnän[1],
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto valtuutti 16 päivänä marraskuuta 2009
komission neuvottelemaan unionin puolesta tieteellistä ja teknologista
yhteistyötä koskevan sopimuksen Algerian demokraattisen kansantasavallan
kanssa. Neuvottelujen tuloksena syntynyt sopimus parafoitiin 14 päivänä
lokakuuta 2010.
(2)
Sopimuspuolten edustajat allekirjoittivat
sopimuksen …ssa ...päivänä …kuuta … sillä varauksella, että sopimus tehdään
lopullisesti myöhemmin, ja sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen
allekirjoittamisesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan
5 kohdan mukaisesti.
(3)
Sopimus olisi tehtävä Euroopan unionin puolesta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1.           Tehdään Euroopan unionin
puolesta Euroopan unionin ja Algerian demokraattisen kansantasavallan välinen
tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva sopimus.
2.           Sopimuksen teksti on tämän
päätöksen liitteenä.
2 artikla
Neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan unionin
puolesta sopimuksen 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen.
3 artikla
Komissio hyväksyy sopimuksen 4 artiklan 2 kohdalla
perustetussa sekakomiteassa vahvistettavan unionin kannan sopimuksen 4 artiklan
2 kohdan a alakohdan mukaisiin sopimuksen teknisiin muutoksiin.
4 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se
hyväksytään. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
LIITE
SOPIMUS
Euroopan
unionin ja Algerian demokraattisen kansantasavallan välisestä
tieteellisestä
ja teknologisesta yhteistyöstä
Euroopan unioni,
            jäljempänä ’unioni’,
sekä
Algerian demokraattinen kansantasavalta,
            jäljempänä ’Algeria’,
jäljempänä ’sopimuspuolet’, jotka
OTTAVAT HUOMIOON tieteen ja teknologian
merkityksen sopimuspuolten taloudelliselle ja yhteiskunnalliselle kehitykselle
sekä tätä koskevan viittauksen 1 päivänä syyskuuta 2005 voimaan tulleen
Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Algerian demokraattisen
kansantasavallan välistä assosiaatiota koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen 51
artiklassa,
OTTAVAT HUOMIOON Euroopan naapuruuspolitiikan
sekä naapurisuhteiden lujittamista koskevan Euroopan unionin strategian,
OTTAVAT HUOMIOON, että unioni ja Algeria ovat
toteuttaneet tutkimukseen, teknologian kehittämiseen ja demonstrointiin
liittyviä toimia useilla yhteisen edun mukaisilla aloilla ja että
sopimuspuolten vastavuoroisesta osallistumisesta toistensa tutkimus- ja
kehittämistoimintaan olisi molemminpuolista hyötyä,
HALUAVAT luoda tieteellistä ja teknologista
tutkimusta koskevalle yhteistyölle virallisen pohjan, jonka avulla voidaan
laajentaa ja lujittaa yhteistyötä molemmille tärkeillä aloilla ja edistää
kyseisen yhteistyön tulosten käyttöä molempien sopimuspuolten taloudelliseksi
ja sosiaaliseksi hyödyksi,
HALUAVAT avata eurooppalaisen tutkimusalueen
kolmansille maille, kuten Välimeren alueen kumppanimaille,
sekä sopivat seuraavaa:
1
artikla
Soveltamisala
ja periaatteet
1.         Sopimuspuolet edistävät, kehittävät
ja helpottavat unionin ja Algerian yhteistyötä molemmille tärkeillä aloilla,
joilla ne harjoittavat tieteelliseen tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen
liittyvää toimintaa.
2.         Yhteistoiminta perustuu seuraaviin
periaatteisiin:
a)         osaamisyhteiskunnan edistäminen
sopimuspuolten taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen edistämiseksi,
b)         etujen kokonaistasapainoon
perustuva molemminpuolinen hyöty,
c)         molemminpuoliset
osallistumismahdollisuudet kummankin sopimuspuolen tutkimus- ja
kehittämisohjelmiin ja -hankkeisiin,
d)         yhteistyötä helpottavien tietojen
oikea-aikainen vaihto,
e)         immateriaalioikeuksien
asianmukainen vaihto ja suojaaminen,
f)          osallistuminen ja rahoitus
sopimuspuolten asiaa koskevien lakien ja määräysten mukaisesti.
2
artikla
Yhteistyön
muodot
1.         Liitteessä I määritellyt Algeriaan
sijoittautuneet oikeussubjektit, mukaan luettuina luonnolliset henkilöt sekä
yksityisoikeudelliset ja julkisoikeudelliset oikeushenkilöt, osallistuvat
epäsuoriin yhteistyötoimiin Euroopan unionin tutkimuksen, teknologian
kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmassa, jäljempänä ’puiteohjelma’,
liitteissä I ja II määrätyin tai tarkoitetuin ehdoin ja edellytyksin.
Liitteessä I määritellyt unionin
jäsenvaltioihin sijoittautuneet oikeussubjektit osallistuvat Algerian
tutkimusohjelmiin ja -hankkeisiin puiteohjelman aihealueita vastaavilla
aihealueilla liitteissä I ja II määrätyin tai tarkoitetuin ehdoin ja
edellytyksin.
2.         Yhteistyöhön voivat sisältyä myös:
a)         säännölliset keskustelut
tutkimuspolitiikan ja tutkimuksen suunnittelun suuntaviivoista ja
painopisteistä Algeriassa ja unionissa,
b)         keskustelut yhteistyön
mahdollisuuksista ja kehittämisestä,
c)         Algerian ja unionin ohjelmien ja
tutkimushankkeiden toteuttamista ja tämän sopimuksen puitteissa toteutettavan
työn tuloksia koskevien tietojen oikea-aikainen toimittaminen,
d)         yhteiset kokoukset,
e)         tutkijoiden, insinöörien ja
teknikoiden vierailut ja vaihdot muun muassa tutkijakoulutustarkoituksiin,
f)          laitteiden, aineistojen ja
testauspalvelujen vaihto ja yhteiskäyttö,
g)         Algerian ja unionin ohjelmien
vastuuhenkilöiden ja tutkimushankkeiden johtajien yhteydenpito,
h)         asiantuntijoiden osallistuminen
seminaareihin, kokouksiin ja työryhmätapaamisiin,
i)          tämän sopimuksen mukaiseen
yhteistyöhön vaikuttavia toimintatapoja, lakeja, asetuksia ja ohjelmia koskevan
tiedon vaihto,
j)          tutkimusta ja teknologian
kehittämistä koskeva koulutus,
k)         tieteellisten ja teknologisten
tietojen molemminpuolinen käyttö tämän yhteistyön soveltamisalalla,
l)          muut yhteistyömuodot, joista 4
artiklassa määritelty Euroopan unionin ja Algerian tiede- ja
teknologiayhteistyön sekakomitea päättää sopimuspuolten soveltaman politiikan
ja menettelyjen mukaisesti,
m)        tuki tutkimustulosten
hyödyntämiselle ja innovatiivisten yritysten kehittämiselle uuden tietämyksen
ja innovaatioiden leviämisen edistämiseksi,
n)         tuki tieteellisen tutkimuksen
hallinnoinnille ja tutkimustietojärjestelmän käyttöönotolle,
o)         toimet, joissa selvitetään
yhteistyömahdollisuuksia yrityspuistojen ja ‑hautomojen ja uusyritysten
perustamiseksi sekä tutkimuskeskusten luomiseksi, erityisesti muiden
eurooppalaisten ohjelmien kuin puiteohjelman avulla,
p)         yhteistyön edistäminen tutkimus- ja
kehittämishankkeiden avulla,
q)         tutkimusinfrastruktuurien
käyttömahdollisuuksien tarjoaminen,
r)          tutkimustoimien yhteisrahoitus- ja
koordinointimahdollisuudet.
3
artikla
Yhteistyön
tehostaminen
Sopimuspuolet pyrkivät parhaansa mukaan
helpottamaan sovellettavan lainsäädäntönsä mukaisesti niiden tutkijoiden
vapaata liikkumista ja asumista, jotka osallistuvat tämän sopimuksen mukaiseen
toimintaan, sekä tällaisessa toiminnassa käytettäviksi tarkoitettujen
tavaroiden liikkumista rajojen yli.
4
artikla
Sopimuksen
hallinnointi
Euroopan
unionin ja Algerian tiede- ja teknologiayhteistyön sekakomitea
1.         Tämän sopimuksen mukaisten toimien
koordinoinnista ja helpottamisesta huolehtii Algerian puolesta korkeakoulu- ja
tiedeministeriö ja unionin puolesta Euroopan komissio, jotka toimivat
sopimuspuolten toimeenpanevina eliminä, jäljempänä ’toimeenpanevat elimet’.
2.         Toimeenpanevat elimet perustavat
sekakomitean, josta käytetään nimitystä ”Euroopan unionin ja Algerian tiede- ja
teknologiayhteistyön sekakomitea”, jäljempänä ’sekakomitea’, ja jonka tehtävänä
on:
a)         varmistaa tämän sopimuksen
täytäntöönpano, arvioida ja tarkastella sitä sekä muuttaa sopimuksen liitteitä
tai hyväksyä uusia liitteitä sopimuspuolten tiedepolitiikkojen kehityksen
huomioon ottamiseksi, edellyttäen että kumpikin sopimuspuoli saattaa tähän
tarvittavat menettelynsä päätökseen,
b)         vuosittain yksilöidä mahdollisia
aloja, joilla yhteistyötä olisi kehitettävä ja parannettava, ja tarkastella
tähän tarvittavia toimenpiteitä,
c)         keskustella säännöllisesti
tutkimuspolitiikkojen ja -suunnitelmien tulevista suuntaviivoista ja
painopisteistä Algeriassa ja unionissa sekä tähän sopimukseen perustuvan
yhteistyön tulevaisuudennäkymistä,
d)         antaa sopimuspuolille suosituksia
tämän sopimuksen täytäntöönpanosta, mihin sisältyy 2 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettuihin toimiin tehtävien lisäysten sekä 1 artiklan 2 kohdassa
määrätyn vastavuoroisen osallistumisen parantamiseksi toteutettavien
konkreettisten toimenpiteiden yksilöiminen ja suositteleminen,
e)         tehdä tarvittaessa teknisiä
muutoksia tähän sopimukseen, jollei sopimuspuolten sisäisistä
hyväksymismenettelyistä muuta johdu.
3.         Sekakomitea, joka koostuu
toimeenpanevien elinten edustajista, vahvistaa työjärjestyksensä.
4.         Sekakomitea kokoontuu
pääsääntöisesti kerran vuodessa vuorotellen unionissa ja Algeriassa.
Ylimääräisiä kokouksia voidaan tarvittaessa pitää sopimuspuolten sopimuksesta.
Sekakomitean päätelmät ja suositukset toimitetaan tiedoksi Euroopan unionin ja
Algerian demokraattisen kansantasavallan välisen Euro–Välimeri-sopimuksen assosiaatiokomitealle.
5
artikla
Rahoitus
Osallistuminen tämän sopimuksen mukaisiin
tutkimustoimiin toteutetaan liitteessä I määritellyin ehdoin, ja sitä
säätelevät sopimuspuolten alueilla voimassa olevat lait, asetukset,
toimintaperiaatteet ja ohjelmien täytäntöönpanoehdot.
Kun sopimuspuoli myöntää taloudellista tukea
toisen sopimuspuolen osanottajille epäsuorien yhteistyötoimien yhteydessä,
kaikki avustukset sekä rahoitus- ja muu tuki, jonka rahoittava sopimuspuoli
myöntää toisen sopimuspuolen osanottajille näiden toimien tueksi, on
vapautettava veroista ja tulleista kunkin sopimuspuolen alueella tällaisia
avustuksia ja tukia myönnettäessä voimassa olevien lakien ja määräysten
mukaisesti.
6
artikla
Tulosten
ja tiedon levitys ja käyttö
Tämän sopimuksen perusteella toteutetuissa
tutkimustoimissa saatujen ja/tai vaihdettujen tulosten ja tiedon levitykseen ja
käyttöön sekä teollis- ja tekijänoikeuksien hallinnointiin, jakoon ja käyttöön
sovelletaan liitteen II ehtoja.
7
artikla
Loppumääräykset
1.         Liitteet I ja II ovat tämän
sopimuksen erottamaton osa. Kaikki tämän sopimuksen tulkintaan tai
täytäntöönpanoon liittyvät kysymykset tai riidat ratkaistaan sopimuspuolten
yhteisellä päätöksellä.
2.         Tämä sopimus tulee voimaan päivänä,
jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien
menettelyjensä saattamisesta päätökseen. Sopimuspuolet soveltavat tätä
sopimusta väliaikaisesti sen allekirjoittamisesta, kunnes ne ovat saattaneet
kyseiset menettelyt päätökseen. Jos sopimuspuoli ilmoittaa toiselle, ettei se
tee sopimusta, sovitaan molemminpuolisesti, että sopimuksen väliaikaisen
soveltamisen aikana käynnistettyjä hankkeita ja toimintaa, jotka ovat edelleen
käynnissä edellä tarkoitetun ilmoituksen antamishetkellä, jatketaan, kunnes ne
on saatu päätökseen tässä sopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti.
3.         Kumpikin sopimuspuolista voi
milloin tahansa irtisanoa tämän sopimuksen kuuden kuukauden irtisanomisajalla.
Tämän sopimuksen irtisanomishetkellä käynnissä olevia hankkeita ja toimintaa
jatketaan, kunnes ne on saatettu päätökseen tässä sopimuksessa määrättyjen
edellytysten mukaisesti.
4.         Tämä sopimus pysyy voimassa siihen
saakka kunnes jompikumpi sopimuspuoli ilmoittaa kirjallisesti toiselle
sopimuspuolelle aikovansa irtisanoa sopimuksen. Tällöin sopimuksen voimassaolo
päättyy kuuden kuukauden kuluttua ilmoituksen vastaanottamisesta.
5.         Jos jompikumpi sopimuspuolista
päättää muuttaa 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tutkimusohjelmia ja
-hankkeita, kyseisen sopimuspuolen toimeenpaneva elin ilmoittaa toisen
sopimuspuolen toimeenpanevalle elimelle kyseisten muutosten tarkasta
sisällöstä. Tämän artiklan 3 kohdasta poiketen tämä sopimus voidaan irtisanoa
yhteisesti sovituin ehdoin, jos sopimuspuoli ilmoittaa toiselle aikeestaan
irtisanoa tämä sopimus yhden kuukauden kuluessa edellä tässä kohdassa
tarkoitettujen muutosten hyväksymisestä.
6.         Tätä sopimusta sovelletaan
alueisiin, joilla sovelletaan sopimusta Euroopan unionista ja sopimusta
Euroopan unionin toiminnasta mainituissa sopimuksissa määrätyin edellytyksin,
sekä Algerian demokraattisen kansantasavallan alueeseen. Tämä ei ole esteenä
yhteistyön harjoittamiselle ulkomerellä, ulkoavaruudessa tai kolmansien maiden
alueella kansainvälisen oikeuden mukaisesti.
TÄMÄN VAKUUDEKSI Euroopan unionin ja Algerian demokraattisen
kansantasavallan asianmukaisesti valtuutetut edustajat ovat allekirjoittaneet
tämän sopimuksen.
Tehty …ssa … päivänä …kuuta … kahtena
kappaleena englannin, bulgarian, espanjan, hollannin, italian, kreikan,
latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin,
saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin, viron ja arabian
kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.
 EUROOPAN UNIONIN PUOLESTA     ||   || ALGERIAN DEMOKRAATTISEN KANSANTASAVALLAN PUOLESTA
LIITE
I
Euroopan
unionin jäsenvaltioiden ja Algerian oikeussubjektien osallistumiseen
sovellettavat ehdot ja edellytykset
Tässä sopimuksessa tarkoitetaan
’oikeussubjektilla’ luonnollista henkilöä tai sellaista oikeushenkilöä, joka on
perustettu sen sijoittautumispaikkaan sovellettavan kansallisen oikeuden,
unionin oikeuden tai kansainvälisen oikeuden mukaisesti, jolla on
oikeushenkilön asema ja jolla voi olla omissa nimissään kaikentyyppisiä
oikeuksia ja velvoitteita.
I Algerian oikeussubjektien osallistumiseen
puiteohjelman epäsuoriin toimiin sovellettavat ehdot ja edellytykset
1.         Algeriaan sijoittautuneet
oikeussubjektit osallistuvat puiteohjelman epäsuoriin toimiin niillä ehdoilla,
jotka Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat vahvistaneet Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen 183 artiklan mukaisesti.
2.         Unioni voi myöntää Algeriaan
sijoittautuneille, 1 kohdassa tarkoitettuihin epäsuoriin toimiin osallistuville
oikeussubjekteille rahoitusta Euroopan parlamentin ja neuvoston Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 183 artiklan mukaisesti vahvistamien
ehtojen ja edellytysten, Euroopan unionin varainhoitoasetuksen ja muun
sovellettavan unionin lainsäädännön mukaisesti.
3.         Valvonnasta ja tarkastuksista,
jotka toteutetaan Euroopan komission tai Euroopan tilintarkastustuomioistuimen
toimesta tai valtuutuksella, on määrättävä avustus- tai muussa sopimuksessa,
jonka unioni tekee Algerian oikeussubjektin kanssa epäsuoran toimen
toteuttamiseksi, tai avustuksen myöntämistä koskevassa unionin tekemässä päätöksessä.
            Asianomaisten Algerian
viranomaisten on yhteistyön ja molemminpuolisen edun nimissä annettava
kohtuulliseksi ja mahdolliseksi katsottavissa määrin apua tällaisen valvonnan
ja tällaisten tarkastusten sekä takaisinperintätoimien suorittamisessa siten
kuin kussakin tilanteessa on tarpeen tai hyödyllistä.
II Unionin jäsenvaltioiden
oikeussubjektien osallistumiseen Algerian tutkimusohjelmiin ja -hankkeisiin
sovellettavat ehdot ja edellytykset
1.         Unionin oikeussubjektit, jotka on
perustettu Euroopan unionin jonkin jäsenvaltion kansallisen oikeuden tai
unionin oikeuden mukaisesti, voivat osallistua Algerian tutkimus- ja
kehittämisohjelmien hankkeisiin yhteistyössä Algerian oikeussubjektien kanssa.
2.         Algerian tutkimus- ja
kehitysohjelmien tutkimushankkeisiin osallistuvien unionin oikeussubjektien
oikeudet ja velvollisuudet sekä tällaisia hankkeita koskevien ehdotusten
jättämistä ja arviointia ja sopimusten myöntämistä ja tekemistä koskevat ehdot
ja edellytykset määräytyvät tutkimus- ja kehitysohjelmien toimintaa
säätelevien, Algerian oikeussubjekteihin sovellettavien ja tasa-arvoisen
kohtelun varmistavien Algerian lakien, asetusten ja hallituksen määräysten
perusteella, ottaen huomioon Algerian ja unionin yhteistyön luonne kyseisellä
alalla.
            Algerian tutkimus- ja
kehittämisohjelmien tutkimushankkeisiin osallistuville unionin
oikeussubjekteille myönnettävä rahoitus määräytyy kyseisten ohjelmien toimintaa
säätelevien, muihin kuin Algerian oikeussubjekteihin sovellettavien Algerian
lakien, asetusten ja hallituksen määräysten perusteella.
III Tiedottaminen
osallistumismahdollisuuksista
Algeria ja Euroopan komissio antavat molempien
sopimuspuolten oikeussubjektien saataville säännöllisesti tietoa nykyisistä
ohjelmista ja osallistumismahdollisuuksista.
LIITE
II
Immateriaalioikeuksien
jakoa koskevat periaatteet
I           Soveltaminen
Tässä sopimuksessa tarkoitetaan
’immateriaalioikeuksilla’ sitä määritelmää, joka on annettu Maailman henkisen
omaisuuden järjestön (WIPO) perustamisesta Tukholmassa 14 päivänä heinäkuuta 1967
tehdyn yleissopimuksen 2 artiklassa.
Tässä sopimuksessa tarkoitetaan
’tulosaineistolla’ tuloksia, mukaan luettuina tiedot, riippumatta siitä,
voidaanko ne suojata, sekä tekijänoikeutta taikka tällaisiin tietoihin
liittyviä oikeuksia, jotka johtuvat patentin, mallioikeuden,
kasvinjalostajanoikeuden, täydentävän todistuksen tai muun vastaavan suojan
hakemisesta tai myöntämisestä.
II         Sopimuspuolten
oikeussubjektien immateriaalioikeudet epäsuorissa yhteistyötoimissa
1.         Kummankin sopimuspuolen on
varmistettava, että se käsittelee tähän sopimukseen perustuviin epäsuoriin
yhteistyötoimiin osallistuvien toisen sopimuspuolen oikeussubjektien henkiseen
omaisuuteen liittyviä oikeuksia ja velvoitteita sekä muita tästä
osallistumisesta johtuvia oikeuksia ja velvoitteita sovellettavien lakien ja
määräysten sekä sopimuspuolia sitovien kansainvälisten yleissopimusten
mukaisesti, mukaan luettuina teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä
näkökohdista tehty sopimus, Marrakechissa tehdyn Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen
liite 1C, kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaamista koskevan Bernin
yleissopimuksen 24 päivänä heinäkuuta 1971 tehty Pariisin sopimuskirja ja
teollisoikeuksien suojelemista koskevan Pariisin yleissopimuksen 14 päivänä
heinäkuuta 1967 tehty Tukholman sopimuskirja.
2.         Kummankin sopimuspuolen on
varmistettava, että epäsuoriin yhteistyötoimiin osallistuvien toisen
sopimuspuolen osanottajien henkistä omaisuutta käsitellään samalla tavoin kuin
kyseisen sopimuspuolen omien osanottajien henkistä omaisuutta kunkin
tutkimusohjelman tai -hankkeen osallistumissääntöjen tai sopimuspuolen
sovellettavien lakien ja määräysten mukaisesti.
III Sopimuspuolten immateriaalioikeudet
1.         Jolleivät sopimuspuolet erityisesti
muuta sovi, tulosaineistoon, jonka sopimuspuolet tuottavat tämän sopimuksen 2
artiklassa tarkoitetuissa toimissa, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a)         Tulosaineiston tuottaneella
sopimuspuolella on omistusoikeus kyseiseen tulosaineistoon. Jos sopimuspuolten
osuutta työhön ei voida määrittää, niillä on tulosaineistoon yhteinen
omistusoikeus.
b)         Kyseisen tulosaineiston omistavan
sopimuspuolen on myönnettävä sen käyttöoikeudet toiselle sopimuspuolelle tämän
sopimuksen 2 artiklassa tarkoitettujen toimien toteuttamista varten. Tällaiset
käyttöoikeudet on myönnettävä ilman maksua.
2.         Jolleivät sopimuspuolet erityisesti
muuta sovi, sopimuspuolten tieteellisiin kirjallisiin teoksiin sovelletaan
seuraavia sääntöjä:
a)         Jos sopimuspuoli julkaisee tähän
sopimukseen perustuviin toimiin perustuvia ja liittyviä tieteellisiä ja
teknisiä tietoja ja tuloksia lehdissä, artikkeleissa, raporteissa ja kirjoissa,
mukaan luettuina kuvatallenteet ja ohjelmistot, toiselle sopimuspuolelle on
myönnettävä maailmanlaajuinen mutta ei yksinomainen, peruuttamaton ja tekijänpalkkioista
vapautettu lupa kääntää, jäljentää, mukauttaa, lähettää sekä levittää
julkisesti kyseisiä teoksia.
b)         Kaikissa tekijänoikeuden piiriin
kuuluvien teosten kappaleissa, joita on levitettävä ja valmistettava julkisesti
näiden määräysten mukaisesti, on oltava teoksen tekijän nimi tai tekijöiden
nimet, jollei tekijä nimenomaisesti sitä kiellä. Lisäksi niissä on oltava
sopimuspuolten yhdessä antamaa tukea koskeva selvä maininta.
3.         Jolleivät sopimuspuolet erityisesti
muuta sovi, sopimuspuolten julkistamattomaan tietoon sovelletaan seuraavia
sääntöjä:
a)         Kun sopimuspuoli toimittaa toiselle
tähän sopimukseen perustuviin toimiin liittyviä tietoja, kummankin
sopimuspuolen on yksilöitävä tiedot, jotka se haluaa pitää julkistamattomina,
luottamuksellisuutta osoittavin tunnuksin tai tekstein.
b)         Vastaanottava sopimuspuoli voi
omalla vastuullaan toimittaa julkistamattomat tiedot tämän sopimuksen
täytäntöönpanoon liittyviä erityistarkoituksia varten elimille tai henkilöille,
joilla on sen valtuutus.
c)         Vastaanottava sopimuspuoli voi
levittää kyseistä julkistamatonta tietoa laajemmin kuin edellä b alakohdassa
sallitaan, jos julkistamatonta tietoa toimittava sopimuspuoli antaa siihen
ennakolta kirjallisen suostumuksen. Sopimuspuolet vahvistavat yhteistyössä
menettelyt, joita sovelletaan hankittaessa kirjallinen suostumus tällaista
laajempaa levitystä varten, ja kumpikin sopimuspuoli antaa tällaisen
suostumuksen omien sisäisten toimintaperiaatteidensa, määräystensä ja
lainsäädäntönsä sallimissa rajoissa.
d)         Asiakirjoihin perustumatonta
julkistamatonta tai muuta luottamuksellista tietoa, jonka sopimuspuolten
edustajat saavat tämän sopimuksen perusteella järjestetyissä seminaareissa ja
muissa kokouksissa, sekä tietoa, jonka ne saavat henkilöstön palvelukseen
ottamisen, tilojen ja laitteistojen käytön tai epäsuorien yhteistyötoimien
toteuttamisen myötä, on käsiteltävä luottamuksellisena, kun tällaisen
julkistamattoman tai muuten luottamuksellisen taikka salassa pidettävän tiedon
vastaanottajalle on tietoa välitettäessä ilmoitettu tiedon luottamuksellisesta
luonteesta a alakohdan mukaisesti.
e)         Kummankin sopimuspuolen on
pyrittävä varmistamaan, että sen a ja d alakohdan mukaisesti saamat
julkistamattomat tiedot suojataan tässä sopimuksessa määrätyllä tavalla. Jos
sopimuspuoli havaitsee, että se on kykenemätön tai että sen on aiheellista
epäillä olevansa myöhemmin kykenemätön noudattamaan a ja d
alakohdassa olevia tietojen levityksen kieltämistä koskevia määräyksiä, sen on
ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle. Sopimuspuolet
neuvottelevat tämän jälkeen sopivasta toimintatavasta.
[1]               EUVL C […], […], s. […].


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52002PC0195

Ehdotus neuvoston päätös päätöksen 2001/76/EY muuttamisesta laivojen vientiluottojen osalta  /* KOM/2002/0195 lopull. - ACC 2002/0091 */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS päätöksen 2001/76/EY muuttamisesta laivojen vientiluottojen osalta(komission esittämä)PERUSTELUTYhteisö on osapuolena [1] OECD:n puitteissa tehdyssä julkisesti tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevassa järjestelyssä (jäljempänä 'OECD:n järjestely'). Tämä järjestely on saatettu osaksi yhteisön lainsäädäntöä 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyllä neuvoston päätöksellä, jonka voimassaoloaikaa jatkettiin rajoittamattomaksi ajaksi 14 päivänä joulukuuta 1992 tehdyllä päätöksellä ja jota on viimeksi muutettu kahdella 22 päivänä joulukuuta 2000 tehdyllä neuvoston päätöksellä. Toisella näistä päätöksistä vahvistettiin kaikki muutokset, joita järjestelyyn on tehty järjestelyn viimeisen, joulukuussa 1992 suoritetun tarkistuksen jälkeen; toinen päätöksistä koskee hankerahoitusta koskevien periaatteiden soveltamista.[1]  Järjestelyn osapuolia ovat Australia, Euroopan yhteisö (Alankomaat, Belgia, Espanja, Kreikka, Luxemburg, Irlanti, Italia, Itävalta, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta), Japani, Kanada, Korea, Norja, Sveitsi, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat.1. Laivojen vientiluottoihin sovellettavana säännöstönä on OECD:n piirissä vuonna 1981 sovittu laivojen vientiluottoja koskeva järjestely, joka on OECD:n järjestelyn liitteenä. Sitä ei ole vuoden 1981 jälkeen tarkistettu, joten se on vanhentunut.2. Euroopan yhteisö ja tietyt kolmannet maat tekivät vuonna 1994 OECD:n piirissä sopimuksen tavanomaisten kilpailuedellytysten noudattamisesta kaupallisessa laivanrakennus- ja korjausteollisuudessa. Laivojen vientiluottoja koskevassa sopimuksen osassa saatetaan ajan tasalle säännöt, joilla olisi korvattava vuoden 1981 sopimus. Uusi sopimus ei kuitenkaan ole tullut voimaan, koska Yhdysvallat ei ole ratifioinut sitä.3. Vaikka vuoden 1994 säännöt eivät ole tulleet voimaan, osa osapuolista on soveltanut niitä kun taas osa osapuolista on jatkanut vuoden 1981 sääntöjen soveltamista. Tämä on aiheuttanut vaaran mahdollisesta kilpailun vääristymisestä. Laivanrakennusta käsittelevän työryhmän nro 6 jäsenet ovat tämän vuoksi antaneet asiantuntijaryhmän tehtäväksi ehdottaa vientiluottoja koskevaa uutta alakohtaista sopimusta, jonka avulla voitaisiin selkeyttää tilannetta ja saattaa ajan tasalle kyseisen alan vientiluottoja koskevat säännöt. Olisi löydettävä ratkaisu, joka ei edellytä Yhdysvaltojen (joka ei toimi laivojen vientimarkkinoilla) osallistumista, koska Yhdysvalloilla ei ole kiinnostusta osallistua tähän prosessiin eikä ratifioida vuoden 1994 sopimusta.4. Asiantuntijaryhmä piti mahdollisena kolmea erilaista vaihtoehtoa: vuoden 1994 sopimuksen hyväksyminen sellaisenaan, vuoden 1994 sopimuksen hyväksyminen täydennettynä järjestelyyn sittemmin tehdyillä muutoksilla ja järjestelyn uuden alakohtaisen liitteen hyväksyminen. Asiantuntijaryhmä päätti 14 päivänä syyskuuta 2001 ehdottaa vientiluottoja koskevia sääntöjä järjestelyn liitteen muodossa.5. Järjestelyn osapuolet hyväksyivät aikaisemman liitteen I tekstin korvaamisen uuden alakohtaisen sopimuksen tekstillä sen jälkeen, kun OECD:n työryhmä nro 6 [2] oli hyväksynyt tämän virallisesti 21 päivänä joulukuuta 2001.[2]  Työryhmän nro 6 varsinaisia jäseniä ovat Euroopan yhteisö (Alankomaat, Belgia, Espanja, Kreikka, Luxemburg, Irlanti, Italia, Itävalta, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta), Japani, Korea, Meksiko, Norja, Puola, Slovakia ja Yhdysvallat; tarkkailijajäseniä ovat Kanada, Romania, Turkki ja Venäjän federaatio.6. Julkisesti tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevan järjestelyn tärkeimpänä tavoitteena on säännellä hallitusten toimia vientiluottojen alalla, jotta luotot perustuisivat laatuun ja hintaan pikemminkin kuin mahdollisimman edullisiin julkisesti tuettuihin ehtoihin, ja luoda näin viejille tasavertaiset kilpailuedellytykset. Järjestely muodostaa vientiluottoihin myönnettävään julkiseen tukeen sovellettavan kansainvälisen viitekehyksen. Näin ollen on johdonmukaista, että laivoihin sovelletaan samanlaisia sääntöjä kuin muihinkin vietäviin tuotantohyödykkeisiin ja niiden erikoiskohtelu rajoitetaan, kuten ydinvoimalaitosten ja lentokoneiden osalta, alan teknisiin erityspiirteisiin.Komissio katsoo, että järjestelyn avulla on luotu tehokkaat kansainväliset säännöt, jotka myötävaikuttavat tukien tason alenemiseen. Järjestelyllä myös estetään julkisesti tuettujen vientiluottoihin ja -takuihin liittyvien kilpailun vääristymiä. Komissio puoltaa tämän vuoksi uusien laivoihin liittyvien vientiluottoa koskevien periaatteiden sisällyttämistä järjestelyyn. Säännöt edustavat uutta vaihetta kilpailun vääristymien poistamisessa maailmanlaajuisen kaupan tasolla.Näin ollen komissio kehottaa neuvostoa hyväksymään luonnoksen päätökseksi, jolla hyväksytään järjestelyyn uusi liite I ja varmistetaan sen täytäntöönpano yhteisön lainsäädännössä.2002/0091 (ACC)Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS päätöksen 2001/76/EY muuttamisesta laivojen vientiluottojen osaltaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhteisö on osapuolena OECD:n puitteissa tehdyssä julkisin varoin tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevassa järjestelyssä, jäljempänä 'järjestely'.(2) Neuvoston päätöksen, tehty 22 päivänä joulukuuta 2000 tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyn päätöksen muuttamisesta [3], mukaan yhteisössä sovelletaan tähän päätökseen liitetyssä järjestelyssä annettuja suuntaviivoja.[3]   EYVL L 32, 02.02.2001, s. 1(3) Järjestelyn osapuolet ovat yhdessä laivanrakennusta käsittelevän OECD:n työryhmän nro 6 kanssa päättäneet saattaa ajan tasalle järjestelyn liitteessä I esitetyt, tällä alalla sovellettavat vientiluottoja koskevat suuntaviivat. Järjestelyn osapuolet ovat OECD:ssä hyväksyneet laivojen vientiluottoja koskevan uuden alakohtaisen sopimuksen.(4) Järjestelyä sovelletaan edelleen aluksiin, jotka eivät kuulu alakohtaisen sopimuksen soveltamisalaan, sekä aluksiin, jotka kuuluvat alakohtaisen sopimuksen soveltamisalaan silloin, kun alakohtainen sopimus ei sisällä erityisiä määräyksiä.(5) Tästä syystä on aiheellista muuttaa päätös 2001/76/EY.ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMuutetaan päätöksen 2001/76/EY liite seuraavasti:1)  Korvataan 3 artiklan a kohta tekstillä seuraavasti:"Järjestelyä sovelletaan laivoihin, joita ei tarkoiteta laivojen vientiluottoja koskevassa alakohtaisessa sopimuksessa (liite 1). Järjestelyä sovelletaan alakohtaisen sopimuksen sopimuspuoliin ja siinä tarkoitettuihin laivoihin, ellei kyseisessä sopimuksessa ole järjestelyä täydentävää vastaavaa määräystä, jolloin sovelletaan alakohtaista sopimusta."2)  Kumotaan 49 artiklan a kohdan 4 alakohta.3)  Korvataan liite I tämän päätöksen liitteen tekstillä.2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä[...]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja[...]" Liite IALAKOHTAINEN LAIVALUOTTOSOPIMUSI LUKU : ALAKOHTAISEN SOPIMUKSEN SOVELTAMISALA1. OsallistuminenAlakohtaiseen sopimukseen osallistuvat Australia, Euroopan yhteisö (johon kuuluvat seuraavat maat: Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Luxemburg, Portugal, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska, ja Yhdistynyt kuningaskunta), Japani, Korea, Norja, Puola ja Slovakian tasavalta.2. SoveltamisalaTässä alakohtaisessa sopimuksessa, jolla täydennetään järjestelyä, esitetään erityiset suuntaviivat julkisesti tuetuista vientiluotoista, jotka koskevat seuraavien alojen vientisopimuksia:2.1 Kaikki uudet yli 100 bruttotonnin merialukset, joita käytetään matkustajien ja/tai tavaroiden kuljettamiseen tai erityistehtäviin (esimerkiksi kalastusalukset, kalanjalostusalukset, jäänmurtajat ja ruoppaajat, joiden käyttövoima ja ohjauslaitteet ovat sellaiset, että alukset kaikilta osin soveltuvat pysyvästi autonomiseen navigointiin avomerellä), vähintään 365 kilowatin hinaajat sekä viimeistelyvaiheessa olevat, eivät vielä valmiit mutta vesillä olevat ja vapaasti kelluvat alusten rungot. Alakohtaista sopimusta ei sovelleta sotilasaluksiin. Myöskään uivat telakat ja liikkuvat avomeriyksiköt eivät kuulu alakohtaisen sopimuksen soveltamisalaan, mutta mikäli niitä koskeviin vientiluottoihin liittyy ongelmia, alakohtaiseen sopimuksen osapuolet (jäljempänä 'sopimuspuolet') voivat jonkin sopimuspuolen perusteltua pyyntöä tarkasteltuaan päättää, että niihin sovelletaan sopimusta.2.2 Laivojen muuntamiset. Laivojen muuntamisella tarkoitetaan kaikkia yli 1 000 bruttotonnin merialuksiin tehtäviä muunnoksia, jos niihin liittyy rahtikaavioon, runkoon tai käyttövoimajärjestelmään tehtäviä merkittäviä muutoksia.2.3. (i) Vaikka ilmatyynyalusten kaltaiset alukset eivät kuulu alakohtaisen sopimuksen soveltamisalaan, sopimuspuolet voivat myöntää vientiluottoja ilmatyynyaluksille alakohtaisen sopimuksen ehtoja vastaavilla ehdoilla. Sopimuspuolet ovat sitoutuneet käyttämään tätä mahdollisuutta kohtuullisesti. Ne eivät myönnä tällaisia luottoehtoja ilmatyynyaluksille tapauksissa, jossa on todettu, että tarjolla ei ole kilpailevia palveluja, joihin sovellettaisiin alakohtaisen sopimuksen ehtoja.(ii) Alakohtaisessa sopimuksessa "ilmatyynyalus" määritellään seuraavasti: Vähintään 100 tonnin maa- ja vesikulkuneuvo, jota kannattaa maan tai veden pinnan yläpuolella kulkuneuvosta puhallettavasta ilmasta muodostuva, aluksen reunoilla olevan joustavan liepeen sisään jäävä paineilmatyyny. Alusta kuljetetaan eteenpäin ja sitä ohjataan potkureilla taikka puhaltimista tai vastaavista laitteista johdetulla ilmalla.(iii) Yleisesti katsotaan, että tämän alakohtaisen sopimuksen ehtojen mukaisesti myönnetyt vientiluotot olisi rajoitettava niihin ilmatyynyaluksiin, joita käytetään merireiteillä ja muilla kuin maareiteillä, lukuun ottamatta yhteyksiä terminaalipalveluihin, jotka ovat enintään kilometrin etäisyydestä vedestä.II LUKU : VIENTILUOTTOJA JA SIDOTTUA APUA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET3. EnimmäistakaisinmaksuaikaEnimmäistakaisinmaksuaika on 12 vuotta toimituksesta maan luokittelusta riippumatta.4. KäteismaksutSopimuspuolten on vaadittava, että vähintään 20 prosenttia sovitusta hinnasta peritään käteismaksuna ennen toimitusta.5. Pääoman kuoletusVientiluoton pääomaa kuoletetaan samansuuruisina ja säännöllisinä erinä yleensä joka kuudes ja enintään joka 12 kuukausi.6. VähimmäistakuumaksutVähimmäistakuumaksujen viitearvoihin liittyviä järjestelyn määräyksiä ei sovelleta ennen kuin tämän alakohtaisen sopimuksen sopimuspuolet ovat tarkistaneet kyseiset määräykset.7. TukiSopimuspuolten, jotka haluavat myöntää tukea, on järjestelyn määräysten lisäksi vahvistettava, että alus ei ole avoimessa rekisterissä takaisinmaksukauden aikana ja että asianmukaiset vakuutukset ovat voimassa. Lisäksi on varmistettava, että todellinen omistaja asuu vakinaisesti tuensaajavaltiossa ja että tuensaajayritys ei ole ulkomaalaisen yhtiön ei-toimiva tytäryhtiö. Tuensaajan on annettava sitoumus, jonka mukaan se ei myy laivaa ilman viranomaisten hyväksyntää.III LUKU: MENETTELYT8. IlmoituksetAvoimuuden varmistamiseksi kunkin sopimuspuolen on järjestelyn ja Kansainvälisen jälleenrakennus- ja kehityspankin (IBRD), Bernin unionin ja OECD:n luotonantajien ilmoituksia koskevan CRS-järjestelmän (Creditor Reporting System) määräysten lisäksi toimitettava vuosittain tietoja julkisia tukia koskevasta järjestelmästään sekä menetelmistään tämän alakohtaisen sopimuksen täytäntöönpanemiseksi, voimassa olevat järjestelmät mukaan luettuina.9. Järjestelyn tarkastelua) Alakohtaista sopimusta tarkastellaan vuosittain tai jonkin sopimuspuolen pyynnöstä laivanrakennusta käsittelevän OECD:n työryhmän toiminnan yhteydessä, ja järjestelyn sopimuspuolille laaditaan tästä raportti.b) Jotta voitaisiin parantaa johdonmukaisuutta järjestelyn ja tämän alakohtaisen sopimuksen välillä ja ottaa huomioon laivanrakennusteollisuuden erityispiirteet, tämän alakohtaisen sopimuksen ja järjestelyn sopimuspuolet ovat yhteydessä toisiinsa ja koordinoivat toimintaansa tarpeen mukaan.c) Mikäli järjestelyn osapuolet päättävät muuttaa järjestelyä, tämän alakohtaisen sopimuksen osapuolet (sopimuspuolet) tarkastelevat kyseistä päätöstä ja sen merkitystä tälle alakohtaiselle sopimukselle. Tarkasteluvaiheen aikana järjestelyyn tehtyjä muutoksia ei sovelleta tähän alakohtaiseen sopimukseen. Mikäli sopimuspuolet voivat hyväksyä sopimukseen tehtävät muutokset, ne ilmoittavat tästä kirjallisesti järjestelyn osapuolille. Mikäli sopimuspuolet eivät voi hyväksyä järjestelyyn tehtyjen muutosten soveltamista laivanrakennustoimintaan, niiden on ilmoitettava järjestelyn osapuolille vastustuksestaan ja neuvoteltava heidän kanssaan asian ratkaisemiseksi. Mikäli ryhmien välillä ei saavuteta yhteisymmärrystä, noudatetaan sopimuspuolten kantaa muutosten soveltamisesta laivanrakennukseen.d) Kun voimaan tulee OECD:n sopimus tavanomaisten kilpailuedellytysten noudattamisesta kauppalaivojen rakennus- ja korjausteollisuudessa, tätä alakohtaista sopimusta eivät enää sovella ne sopimuspuolet, joiden on lainsäädännön perusteella sovellettava OECD:n laivavientiluottoja koskevaa sopimusta vuodelta 1994 [C/WP6(94)6]. Näiden sopimuspuolten on pyrittävä tarkastamaan vuoden 1994 sopimus välittömästi, jotta se voidaan saattaa yhdenmukaiseksi tämän alakohtaisen sopimuksen kanssa.LISÄYS  TULEVAA TYÖTÄ KOSKEVAT SITOUMUKSETSopimusta koskevan tulevan työn lisäksi tämän alakohtaisen sopimuksen sopimuspuolet sopivat, että ne:a) laativat havainnollistavan luettelon aluksista, joita yleisesti pidetään kaupallisesti kannattamattomina, ottaen huomioon järjestelyssä esitetyt sidottua tukea koskevat periaatteet.b) tarkastelevat vähimmäistakuumaksujen viitearvoihin liittyviä järjestelyn sääntöjä niiden sisällyttämiseksi tähän alakohtaiseen sopimukseen.c) keskustelevat asiaa koskevien kansainvälisten neuvottelujen kehittyessä siitä, olisiko mukaan otettava muita sääntöjä, jotka koskevat vähimmäiskorkoja, mukaan luettuina erityiset CIRR-korot ja vaihtuvat korot.d) keskustelevat vuosittaisten erien soveltuvuudesta pääoman takaisinmaksuun".


				|

		52013PC0441

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Kroatia ja Kypros hyväksyvät yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi alueidensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY kumoamisesta /* COM/2013/0441 final - 2013/0210 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Kroatia liittyy Euroopan unioniin 1.
heinäkuuta 2013. Kroatian osalta on Schengenin säännöstöön liittyvissä asioissa
noudatettu ns. kaksivaiheista Schengenin säännöstön täytäntöönpanomenettelyä
(Kroatian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista,
joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan, jäljempänä ’vuoden 2012
liittymisasiakirja’, 4 artikla). Näin tehtiin myös vuosien 2004 ja 2007
laajentumisten yhteydessä. Tästä seuraa, että Kroatian on aiempien
liittymismaiden tapaan sovellettava liittymispäivästä alkaen asetuksen (EY) N:o
539/2001[1]
säännöksiä ja näin ollen edellytettävä sen liitteessä I lueteltujen kolmansien
maiden kansalaisilta viisumia.
Kroatialla, samoin kuin Euroopan unioniin
vuosina 2004 ja 2007 liittyneillä mailla, on tämä velvoite, vaikka
asianomaisilla henkilöillä olisi Schengen-jäsenvaltion myöntämä yhtenäinen
viisumi, pitkäaikainen viisumi tai oleskelulupa, koska Kroatiaan ei sovelleta
sen liittymispäivästä alkaen muita Schengenin säännöstön määräyksiä,
esimerkiksi
– Schengenin sopimuksen soveltamisesta
tehdyn yleissopimuksen[2]
18 ja 21 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 562/2006[3] (Schengenin rajasäännöstö) 5
artiklan 4 kohdassa vahvistettuja Schengenin vastavuoroisia hyväksymissääntöjä,
joiden mukaan ulkomaalaiset, joilla on yhden Schengen-jäsenvaltion myöntämä,
voimassa oleva oleskelulupa tai pitkäaikainen viisumi, voivat vapaasti liikkua
muiden jäsenvaltioiden alueella, kun on kyse lyhytaikaisesta oleskelusta,
– asetuksen (EY) N:o 810/2009[4] (viisumisäännöstö) 2 artiklan 3
kohdassa vahvistettuja yhtenäistä viisumia koskevia säännöksiä, joiden mukaan
yhtenäiset viisumit ovat päteviä Schengen-jäsenvaltioiden koko alueella.
Myöskään niiden EU:n jäsenvaltioiden, jotka
eivät ole vielä Schengen-jäsenvaltioita (Kypros), myöntämät kansalliset
viisumit eivät ole päteviä Kroatian alueella.
Euroopan unioniin vuosina 2004 ja 2007
liittyneille maille aiheutuvan tarpeettoman hallinnollisen rasituksen
välttämiseksi ja asetuksesta (EY) N:o 539/2001 poiketen päätöksillä N:o
895/2006/EY[5]
ja N:o 582/2008/EY[6]
uusille jäsenvaltioille, jotka eivät vielä soveltaneet Schengenin säännöstöä
täysimääräisesti, annettiin lupa hyväksyä yksipuolisesti
Schengen-jäsenvaltioiden myöntämät yhtenäiset viisumit, pitkäaikaiset viisumit
ja oleskeluluvat sekä muiden jäsenvaltioiden, jotka eivät vielä soveltaneet
Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, myöntämät kansalliset lyhyt- ja
pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat enintään viisi päivää kestävää
kauttakulkua varten. Lisäksi päätöksellä N:o 896/2006/EY[7] uusille jäsenvaltioille
annettiin lupa hyväksyä Sveitsin ja Liechtensteinin, jotka eivät vielä
kuuluneet Schengen-alueeseen, myöntämät oleskeluluvat enintään viisi päivää
kestävää kauttakulkua varten.
Tällaisten asiakirjojen haltijat ovat jo
läpäisseet asiakirjan myöntäneen Schengen-valtion tiukan tarkastusprosessin,
eikä kyseinen valtio pidä heitä uhkana yleiselle järjestykselle tai
potentiaalisena laittomana maahanmuuttajana. Tällainen yksipuoliseen
hyväksymiseen perustuva järjestelmä ei vaikuta liittyvien maiden
velvollisuuteen evätä sellaisen henkilön maahanpääsy, joka on sen kansallisessa
tietokannassa määrätty maahantulokieltoon Schengenin rajasäännöstön 5 artiklan
1 kohdan mukaisesti.
Asetuksesta (EY) N:o 539/2001 poiketen tämän
ehdotuksen tavoitteena on ottaa käyttöön yhteisiin sääntöihin perustuva
vapaaehtoinen järjestelmä, jossa Kroatialla on siirtymäkauden ajan siihen asti,
kun se soveltaa Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, lupa hyväksyä
yksipuolisesti kansallisia viisumejaan vastaaviksi Schengen-jäsenvaltioiden
myöntämät yhtenäiset viisumit, pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat samoin
kuin niiden jäsenvaltioiden myöntämät vastaavat asiakirjat, jotka eivät vielä
sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti (Kypros). Tämä lupa ei ole
kuitenkaan rajattu enintään viisi päivää kestävään kauttakulkuun, kuten
päätöksissä N:o 895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY, vaan se koskee sekä maan alueen
läpi tapahtuvaa kauttakulkua että 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa kohden
enintään 90 vuorokautta kestävää oleskelua maan alueella. Itse asiassa edellä
mainittujen päätösten tekoajankohtana sovelletussa yhteisessä
konsuliohjeistossa diplomaatti- ja konsuliedustustoille tehtiin vielä ero
kauttakulkuviisumien ja lyhytaikaisten viisumien välillä. Ero kumottiin
yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) 13 päivänä
heinäkuuta 2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY)
N:o 810/2009, joten edellä mainittu rajaus ei ole enää asianmukainen.
Edellä mainitut kauttakulkupäätökset tehtiin
EU:n kahden edellisen laajentumisen yhteydessä, ja niissä käsiteltiin
ainoastaan yhtenäisiä Schengen-viisumeja eli viisumeja, jotka mahdollistavat
liikkumisen Schengen-alueella. Alueellisesti rajoitetut viisumit jätettiin
kyseisten päätösten soveltamisalan ulkopuolelle. Kosovon* (sellaisena kuin se
on määritelty YK:n turvallisuusneuvoston 10.6.1999 antamassa päätöslauselmassa
1244) kysymys on kuitenkin ratkaistava, koska kaikki Schengen-valtiot eivät
tunnusta Kosovoa.
Alueellisesti rajoitettujen viisumien, jotka
ovat periaatteessa voimassa ainoastaan viisumin myöntäneen jäsenvaltion
alueella, ja vastaavien Kosovon kansalaisille (viisumisäännöstön 25 artiklan 3
kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti) myönnettyjen viisumien, jotka
mahdollistavat liikkumisen kaikissa muissa Schengen-jäsenvaltioissa paitsi
niissä muutamassa, jotka eivät tunnusta Kosovoa, välillä on olennainen ero.
Tämä erityispiirre oikeuttaa tuomaan nämä alueellisesti rajoitetut viisumit
yksipuoliseen hyväksymiseen perustuvan järjestelmän piiriin, myös siitä syystä,
että Schengenin alueeseen ei tässä tapauksessa kohdistu todellista laittoman
siirtolaisuuden uhkaa tai turvallisuusriskejä.
Yksipuoliseen hyväksymiseen perustuvan
järjestelmän laajentaminen unionin säädöksellä ei aiheuttaisi Kroatialle uusia
velvoitteita vuoden 2012 liittymisasiakirjassa lueteltujen velvoitteiden
lisäksi. Se ei siis merkitsisi poikkeamista kyseisestä liittymissopimuksesta.
Ehdotetun järjestelmän soveltaminen olisi vapaaehtoista: Kroatia voisi joko
soveltaa uutta järjestelmää tai jatkaa kansallisten viisumien myöntämistä
liittymissopimuksen mukaisesti. Jos Kroatia päättää soveltaa yhteistä
järjestelmää, sen on hyväksyttävä kaikkien Schengen- jäsenvaltioiden myöntämät
asiakirjat tekemättä minkäänlaista eroa kyseisten jäsenvaltioiden välillä.
Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että
Kroatia hyväksyy kansallisen lainsäädäntönsä nojalla liittymispäiväänsä asti
Schengen-valtioiden myöntämät, voimassa olevat Schengen-viisumit, pitkäaikaiset
viisumit ja oleskeluluvat alueelleen tuloa, siellä oleskelua tai alueensa läpi
tapahtuvaa kauttakulkua varten.
Tällä ehdotuksella kumotaan päätökset N:o
895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY. Kyseiset päätökset ovat vanhentuneet niiden
jäsenvaltioiden osalta, joille päätökset on osoitettu mutta joista on sittemmin
tullut Schengen-jäsenvaltioita (kaikki muut paitsi Kypros).[8] Mitä tulee Kyprokseen, joka on
soveltanut päätöksellä N:o 895/2006/EY käyttöön otettua järjestelmää 10.
heinäkuuta 2006 lähtien ja päätöksellä N:o 582/2008/EY käyttöön otettua
järjestelmää 18. heinäkuuta 2008 lähtien, tässä ehdotuksessa lähdetään siitä,
että järjestelmä korvataan sellaisella järjestelmällä, jossa Kyproksella on
Kroatian tavoin lupa hyväksyä yksipuolisesti Schengen-jäsenvaltioiden myöntämät
lyhyt- ja pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat sekä niiden jäsenvaltioiden,
jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti (Kroatia),
myöntämät kansalliset lyhyt- ja pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat
alueidensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista
ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten.[9] Ehdotuksen mukaisesti
Kyproksella on Kroatian tavoin lupa hyväksyä Schengenin säännöstön
täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvien maiden myöntämät
viisumit ja oleskeluluvat.
Tätä järjestelmää sovelletaan siirtymäkauden
ajan siihen asti, kun asianomaiset jäsenvaltiot osallistuvat täysimääräisesti
sisärajattomaan alueeseen, eli päivään, jona tässä tarkoitettujen asiakirjojen
vastavuoroisesta hyväksymisestä tulee pakollista Schengenin sopimuksen
soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen 18 ja 21 artiklan, Schengenin
rajasäännöstön 5 artiklan 2 kohdan ja viisumisäännöstön nojalla.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
Tiivistelmä
Tämän ehdotukset pääkohdat voidaan tiivistää
seuraavasti:
-          yhteiset säännöt, joiden mukaisesti Kroatialla ja
Kyproksella on lupa hyväksyä yksipuolisesti siirtymäkauden ajan
Schengen-jäsenvaltioiden myöntämät yhtenäiset viisumit, pitkäaikaiset viisumit,
Kosovon kansalaisille viisumisäännöstön 25 artiklan 3 kohdan ensimmäisen
virkkeen mukaisesti myönnetyt alueellisesti rajatut viisumit ja oleskeluluvat
sekä toistensa myöntämät vastaavat asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi
alueidensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista
ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten;
-          tämän ehdotuksen mukainen yksipuoliseen hyväksymiseen
perustuva järjestelmä on rajattava koskemaan asiakirjoja, joiden voimassaolo
kattaa koko lyhytaikaisen oleskelun Kroatiassa tai Kyproksella. Tätä taustaa
vasten yksipuoliseen hyväksymiseen perustuva järjestelmä pitäisi ehdotuksessa
rajata yhtenäisiin viisumeihin, jotka oikeuttavat kahteen tai useaan tuloon
Schengenin alueelle, ottaen huomioon (päätöksistä N:o 895/2006 ja N:o 582/2008
johtuvat) ongelmat, joihin ovat aiemmin törmänneet oleskelunsa päätteeksi
Schengenin alueelle palaavat kolmansien maiden kansalaiset, joilla on yhteen
maahantuloon oikeuttava yhtenäinen viisumi, jonka voimassaolo on päättynyt;
-          jäsenvaltioiden, joille tämä päätös on osoitettu, on
ilmoitettava komissiolle päätöksestään käyttää niille myönnettyä lupaa. Komissio
julkaisee tiedon Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja varmistaa
tällä tavoin järjestelmän läpinäkyvyyden;
-          päätösten N:o 895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY kumoaminen.
* Tämä nimitys
ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston
päätöslauselman 1244 ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon
itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen.
Oikeusperusta
Päätösehdotus perustuu Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan a ja b alakohtaan, koska se on
viisumeita ja muita lyhytaikaisia oleskelulupia koskevaa yhteistä politiikkaa
sekä ulkorajoja ylittäville henkilöille tehtäviä tarkistuksia koskeva
toimenpide. Säädös hyväksytään tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen.
Koska ehdotettu päätös olisi osoitettava
Kroatialle, sen ehtona on Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Kroatian
tasavallan välisen, Kroatian tasavallan liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn
sopimuksen[10]
voimaantulo.
Toissijaisuusperiaate
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5
artiklan 3 kohdan mukaan unioni toimii aloilla, jotka eivät kuulu sen yksinomaiseen
toimivaltaan, ainoastaan jos ja siltä osin kuin jäsenvaltiot eivät voi
riittävällä tavalla saavuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, vaan ne
voidaan suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa
paremmin unionin tasolla. Koska tämän ehdotuksen tavoite edellyttää
poikkeamista unionin lainsäädännöstä, se voidaan saavuttaa ainoastaan unionin
tason toimilla.
Suhteellisuusperiaate
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen
5 artiklan 4 kohdan mukaan unionin toiminnan sisältö ja muoto eivät saa
ylittää sitä, mikä on tarpeen perussopimusten tavoitteiden saavuttamiseksi.
Toimenpiteet on toteutettava sellaisessa muodossa, että voidaan taata
ehdotuksen tavoitteen toteutuminen ja päätöksen mahdollisimman tehokas
täytäntöönpano. Mitä taas tulee sisältöön, aloitteella asianomaisille
jäsenvaltioille annetaan tilapäisesti lupa poiketa neuvoston asetuksesta (EY)
N:o 539/2001 niille johtuvista velvoitteista hyväksymällä yksipuolisesti
Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien valtioiden myöntämät
viisumit ja oleskeluluvat niiden voimassaoloaikana alueidensa läpi tapahtuvaa
kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa kohden enintään 90
vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten. Schengenin säännöstöä
täysimääräisesti soveltavien valtioiden tai Kroatian tai Kyproksen myöntämien
viisumien tai oleskelulupien haltijoiden tulo asianomaisten jäsenvaltioiden
alueelle tai siellä oleskelu ei muodosta riskiä, koska viisumin tai
oleskeluluvan myöntänyt valtio on tehnyt heille asiassa sovellettavat
tarkastukset. Ehdotettu yksipuolinen poikkeaminen asetuksesta (EY) N:o 539/2001
on siksi perusteltu, jotta voidaan välttää tarpeettoman hallinnollisen
rasituksen aiheutuminen asianomaisille jäsenvaltioille. Poikkeusta ei myöskään
sovelleta kuin siirtymäkautena siihen asti, kun asianomaiset jäsenvaltiot ovat
täysimääräisesti tulleet osaksi sisärajatonta aluetta, eli päivään, jona
vastavuoroiseen hyväksymiseen perustuvasta järjestelmästä tulee pakollinen.
Poikkeus on lisäksi vapaaehtoinen, eli siitä ei aiheudu asianomaisille
jäsenvaltioille uusia velvoitteita liittymisasiakirjoista niille johtuvien
velvoitteiden lisäksi. Näin ollen ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen.
Se annetaan päätöksen muodossa samaan tapaan kuin EU:hun vuosina 2004 ja 2007
liittyneiden jäsenvaltioiden tapauksessa.
5.           Perustamissopimuksiin liitetyistä
pöytäkirjoista ja kolmansien maiden kanssa tehdyistä assosiaatiosopimuksista
aiheutuvat seuraukset
Tämän ehdotuksen oikeusperusta löytyy Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osastosta niin, että
asiassa sovelletaan eriytetyn yhdentymisen mallia, josta määrätään
pöytäkirjassa Tanskan asemasta, pöytäkirjassa Yhdistyneen kuningaskunnan ja
Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta ja
pöytäkirjassa osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä.
Kyseiset pöytäkirjat on liitetty sopimukseen Euroopan unionista ja sopimukseen
Euroopan unionin toiminnasta. Näin ollen Tanska, Yhdistynyt kuningaskunta ja
Irlanti eivät osallistu päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido niitä eikä sitä
sovelleta niihin. Tämä on seurausta myös siitä, että ehdotettu päätös on
osoitettu yksinomaan jäsenvaltioille, joita Schengenin säännöstö sitoo mutta
jotka eivät vielä sovella sitä.
Koska ehdotettu päätös on osoitettu yksinomaan
jäsenvaltioille, joita Schengenin säännöstö sitoo mutta jotka eivät vielä
sovella sitä, ehdotuksessa ei ole kyse Norjan, Islannin, Sveitsin ja
Liechtensteinin kanssa tehdyissä assosiaatiosopimuksissa tarkoitetusta
Schengenin säännöstön määräysten kehittämisestä. Näin ollen se ei sido edellä
mainittuja maita. Schengenin järjestelmän yhtenäisyyden ja asianmukaisen
toimivuuden vuoksi tämä päätös kattaa kuitenkin myös Schengenin säännöstön
täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvien maiden myöntämät
viisumit ja oleskeluluvat.
2013/0210 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta
henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Kroatia ja Kypros hyväksyvät
yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi alueidensa
läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa
kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten
 sekä
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY
kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Vuoden 2012
liittymisasiakirjan 4 artiklan 1 kohdan nojalla Kroatian, joka liittyi unioniin
1 päivänä heinäkuuta 2013, on kyseisestä päivästä alkaen vaadittava viisumi
niiden kolmansien maiden kansalaisilta, jotka on lueteltu luettelon
vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi
ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä
vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen
(EY) N:o 539/2001[11]
liitteessä I.
(2)       Vuoden 2012 liittymisasiakirjan
4 artiklan 2 kohdan mukaan Schengenin säännöstön määräyksiä yhtenäisten
viisumien myöntämistä koskevista edellytyksistä ja kriteereistä sekä viisumien
vastavuoroisesta hyväksymisestä ja oleskelulupien ja pitkä- ja lyhytaikaisten
viisumien vastaavuudesta sovelletaan Kroatiassa ainoastaan asiasta tehdyn
neuvoston päätöksen mukaisesti. Määräykset kuitenkin sitovat kyseistä
jäsenvaltiota liittymispäivästä alkaen.
(3)       Kroatian on näin ollen
myönnettävä kansallinen viisumi maahantuloa tai sen alueen läpi tapahtuvaa
kauttakulkua varten kolmansien maiden kansalaisille, joilla on Schengenin
säännöstöä täysimääräisesti soveltavan jäsenvaltion myöntämä yhtenäinen
viisumi, pitkäaikainen viisumi tai oleskelulupa taikka vastaava Kyproksen
myöntämä asiakirja.
(4)       Kyseisten jäsenvaltioiden tai
Kyproksen myöntämien asiakirjojen haltijat eivät muodosta minkäänlaista riskiä
Kroatialle, koska asianomaiset valtiot ovat suorittaneet heille kaikki
tarvittavat tarkastukset. Jotta vältettäisiin perusteettoman hallinnollisen
lisärasituksen aiheuttaminen Kroatialle, olisi otettava käyttöön yhteiset
säännöt, joiden nojalla Kroatialla on lupa hyväksyä yksipuolisesti tietyt
kyseisten jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat sen kansallisia viisumeja
vastaaviksi ja ottaa käyttöön tähän yksipuoliseen vastaavuuteen perustuva
yksinkertaistettu järjestelmä ulkorajoilla suoritettavissa
henkilötarkastuksissa.
(5)       Päätöksillä N:o 895/2006/EY
ja N:o 582/2008/EY käyttöön otetut yhteiset säännöt olisi kumottava. Kyproksen,
joka on soveltanut päätöksellä N:o 895/2006/EY käyttöön otettua yhteistä
järjestelmää 10 päivästä heinäkuuta 2006 ja päätöksellä N:o 582/2008/EY
käyttöön otettua yhteistä järjestelmää 18 päivästä heinäkuuta 2008, osalta
olisi otettava käyttöön yhteiset säännöt, joiden nojalla Kyproksella on
Kroatian tavoin lupa hyväksyä yksipuolisesti tietyt Schengenin säännöstöä
täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat ja vastaavat
Kroatian myöntämät asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi ja ottaa
käyttöön tähän yksipuoliseen vastaavuuteen perustuva yksinkertaistettu
järjestelmä ulkorajoilla suoritettavissa henkilötarkastuksissa.
(6)       Tässä päätöksessä säädettyä
yksinkertaistettua järjestelmää olisi sovellettava siirtymäkauden ajan
neuvoston päätöksellä vahvistettavaan päivämäärään asti Kyproksen osalta vuoden
2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja Kroatian
osalta vuoden 2012 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen
alakohdan mukaisesti.
(7)       Yksinkertaistettuun järjestelmään
osallistumisen olisi oltava vapaaehtoista, eikä siitä saisi aiheutua
jäsenvaltioille vuoden 2003 liittymisasiakirjassa ja vuoden 2012
liittymisasiakirjassa määrättyjen velvoitteiden lisäksi muita velvoitteita.
(8)       Yhteisiä sääntöjä olisi
sovellettava Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden
myöntämiin lyhytaikaisiin yhtenäisiin viisumeihin, pitkäaikaisiin viisumeihin
ja oleskelulupiin, Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja
kehittämiseen osallistuvien maiden viisumisäännöstön 25 artiklan 3 kohdan
ensimmäisen virkkeen mukaisesti myöntämiin alueellisesti rajoitettuihin
viisumeihin sekä Kroatian ja Kyproksen myöntämiin lyhyt- ja pitkäaikaisiin
viisumeihin ja oleskelulupiin. Asiakirjan hyväksyntä olisi rajattava sen
voimassaoloaikaan.
(9)       Henkilöiden liikkumista
rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15
päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen
(EY) N:o 562/2006[12]
5 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen maahantuloedellytysten on täytyttävä 5
artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyä edellytystä lukuun ottamatta,
siltä osin kuin tällä päätöksellä otetaan käyttöön järjestelmä, jolla Kroatia
ja Kypros hyväksyvät yksipuolisesti tietyt Schengenin säännöstöä
täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden myöntämät asiakirjat sekä
vastaavat Kroatian ja Kyproksen myöntämät asiakirjat alueidensa läpi tapahtuvaa
kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa kohden enintään 90
vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten.
(10)     Koska jäsenvaltiot eivät voi
riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitetta eli sellaisen
järjestelmän käyttöönottoa, jossa Kroatia ja Kypros hyväksyvät yksipuolisesti
tietyt muiden valtioiden myöntämät asiakirjat, vaan tavoite voidaan saavuttaa
paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Samassa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä
päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(11)     Islannin ja Norjan osalta
tällä päätöksellä ei kehitetä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita
tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan
kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta
Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[13], koska päätös on osoitettu
ainoastaan Kroatialle ja Kyprokselle, jotka eivät vielä sovella Schengenin
säännöstöä täysimääräisesti.
(12)     Sveitsin osalta tällä
päätöksellä ei kehitetä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan
Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä
sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön
täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[14], koska päätös on osoitettu
ainoastaan Kroatialle ja Kyprokselle, jotka eivät vielä sovella Schengenin
säännöstöä täysimääräisesti.
(13)     Liechtensteinin osalta tällä
päätöksellä ei kehitetä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan
Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin
ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa Liechtenstein
ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin
valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin
säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[15], koska päätös on osoitettu
ainoastaan Kroatialle ja Kyprokselle, jotka eivät vielä sovella Schengenin
säännöstöä täysimääräisesti.
(14)     Schengenin järjestelmän
yhtenäisyyden ja asianmukaisen toimivuuden vuoksi tämä päätös kattaa kuitenkin
myös ne viisumit ja oleskeluluvat, jotka ovat Schengenin säännöstön
täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvien ja Schengenin
säännöstöä täysimääräisesti soveltavien kolmansien maiden, kuten Islannin,
Norjan ja Liechtensteinin, myöntämiä.
(15)     Euroopan unionista tehtyyn
sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä,
Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan
mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen.
(16)     Tällä päätöksellä kehitetään
niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei
osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin
29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY[16] mukaisesti; Yhdistynyt
kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen.
(17)     Tällä päätöksellä kehitetään
niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin
pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin
28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY[17] mukaisesti; Irlanti ei sen
vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tällä päätöksellä otetaan ulkorajoilla
tehtävissä henkilötarkastuksissa käyttöön yksinkertaistettu järjestelmä, jossa
Kroatia ja Kypros voivat hyväksyä yksipuolisesti kansallisia viisumejaan
vastaaviksi 2 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklassa tarkoitetut asiakirjat
alueidensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista
ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueillaan oleskelua varten,
kun kyseiset asiankirjat ovat jäsenvaltioiden, Schengenin säännöstön
täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvien ja Schengenin
säännöstöä täysimääräisesti soveltavien maiden taikka Kyproksen tai Kroatian
sellaisille kolmansien maiden kansalaisille myöntämiä, joilta asetuksen (EY)
N:o 539/2001 mukaisesti edellytetään viisumia.
Tämän päätöksen täytäntöönpano ei vaikuta
asetuksen (EY) N:o 562/2006 5–13, 18 ja 19 artiklan mukaisesti ulkorajoilla
suoritettaviin henkilötarkastuksiin.
2 artikla
1. Kroatia ja Kypros voivat pitää alueidensa
läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden ajanjaksoa kohden
enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten kansallisia
viisumejaan vastaavina seuraavia jäsenvaltioiden ja Schengenin säännöstön
täytäntöönpanoon täysimääräisesti osallistuvien maiden myöntämiä asiakirjoja
niiden haltijan kansallisuudesta riippumatta:
i) kahteen tai useaan maahantuloon
oikeuttava yhtenäinen viisumi, sellaisena kuin se on määritelty asetuksen (EY)
N:o 810/2009 2 artiklan 3 kohdassa;
ii) Schengenin sopimuksen soveltamisesta
tehdyn yleissopimuksen 18 artiklassa tarkoitettu viisumi pitkäaikaista
oleskelua varten;
iii) oleskelulupa, sellaisena kuin se on
määritelty asetuksen (EY) N:o 562/2006 2 artiklan 15 kohdassa.
2. Kroatia ja Kypros voivat pitää alueidensa
läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden ajanjaksoa kohden
enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten kansallisia viisumejaan
vastaavina myös alueellisesti rajoitettuja viisumeja, jotka on myönnetty
viisumisäännöstön 25 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti.
3. Jos Kroatia tai Kypros päättää soveltaa
tätä päätöstä, sen on hyväksyttävä kaikki 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut
asiakirjat riippumatta siitä, mikä valtio ne on myöntänyt.
3 artikla
1.         Jos Kroatia tai Kypros päättää soveltaa 2 artiklaa, se voi
lisäksi hyväksyä alueensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180
vuorokauden ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan
oleskelua varten kansallisia viisumejaan vastaaviksi seuraavat asiakirjat:
i) Kyproksen
tai Kroatian myöntämät, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1683/95[18] säädetyn yhtenäisen kaavan
mukaiset kansalliset viisumit lyhytaikaista ja pitkäaikaista oleskelua varten;
ii) Kyproksen
tai Kroatian myöntämät, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1030/2002[19] säädetyn yhtenäisen kaavan
mukaiset oleskeluluvat.
2.         Liitteessä I luetellaan Kroatian
myöntämät asiakirjat, jotka voidaan hyväksyä.
Liitteessä II
luetellaan Kyproksen myöntämät asiakirjat, jotka voidaan hyväksyä.
4 artikla
Edellä 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen
asiakirjojen on oltava voimassa kauttakulun tai oleskelun keston ajan.
5 artikla
Kroatian ja Kyproksen on ilmoitettava
komissiolle päätöksestään soveltaa tätä päätöstä kymmenen työpäivän kuluessa
tämän päätöksen voimaantulosta. Komissio julkaisee kyseisten jäsenvaltioiden
ilmoittamat tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
6 artikla
Kumotaan Euroopan parlamentin ja neuvoston
päätökset N:o 895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY.
7 artikla
Tämä päätös tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Päätöstä sovelletaan siihen päivämäärään
saakka, joka määritetään Kyproksen osalta vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3
artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja Kroatian osalta vuoden 2012
liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla
tehtävällä neuvoston päätöksellä ja jona kaikkia yhteistä viisumipolitiikkaa ja
jäsenvaltioiden alueella laillisesti asuvien kolmansien maiden kansalaisten
liikkumista koskevia Schengenin säännöstön määräyksiä sovelletaan asianomaiseen
jäsenvaltioon.
8 artikla
Tämä päätös on
osoitettu Kroatialle ja Kyprokselle.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
LIITE I
Luettelo KROATIAN myöntämistä asiakirjoista
Viisumit
–
Kratkotrajna viza (C) – viisumi lyhytaikaista
oleskelua varten (C)
Oleskeluluvat
–
Odobrenje boravka – oleskelun hyväksyntä
–
Osobna iskaznica za stranca – ulkomaalaisen
henkilökortti
LIITE II
Luettelo KYPROKSEN myöntämistä asiakirjoista
Θ ε ω ρ ή σ ε ι ς (v i i s u m i t)
— Θεώρηση διέλευσης — Κατηγορία Β (kauttakulkuviisumi —
tyyppi B)
— Θεώρηση για παραμονή βραχείας διάρκειας — Κατηγορία Γ (viisumi
lyhytaikaista oleskelua varten — tyyppi C)
— Ομαδική
θεώρηση —
Κατηγορίες Β
και Γ (ryhmäviisumi — tyyppi B ja C)
Ά
δ ε ι ε ς π α ρ α μ ο
ν ή ς (o l e s k e l u l u v a t)
—
Προσωρινή
άδεια
παραμονής
(απασχόληση,
επισκέπτης,
φοιτητής) – tilapäinen oleskelulupa (työnteko, vierailu, opiskelu)
— Άδεια
εισόδου
(απασχόληση,
φοιτητής) – maahantulolupa (työnteko, opiskelu)
— Άδεια
μετανάστευσης
(μόνιμη άδεια) –
maahanmuuttolupa (pysyvä lupa)
[1]               EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.
[2]               EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19.
[3]               EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.
[4]               EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1.
[5]               EUVL L 167, 20.6.2006, s. 1.
[6]               EUVL L 161, 20.6.2008, s. 30.
[7]               EUVL L 167, 20.6.2006, s. 8.
[8]               Tätä ehdotusta esittäessään komissio lähtee siitä, että
Bulgaria ja Romania soveltavat Schengenin säännöstöä täysimääräisesti 1.
heinäkuuta 2013 mennessä.
[9]               Päätöstä N:o 896/2006/EY ei ole sen 5 artiklan
mukaisesti sovellettu sen jälkeen, kun Sveitsi ja Liechtenstein liittyivät
Schengenin alueeseen.
[10]             EUVL L 112, 24.4.2012, s. 10.
[11]             EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.
[12]             EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.
[13]             EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36.
[14]             EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1.
[15]             EUVL L 83, 26.3.2008, s. 5.
[16]             EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.
[17]             EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.
[18]             EYVL L 164, 14.7.1995, s. 1.
[19]             EYVL L 157, 15.6.2002, s. 1.


Avis juridique important

|

52000PC0627

Ehdotus neuvoston päätökseksi direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta niiden perusteiden osalta, joilla arvioidaan, ovatko geneettisesti muunnetut mikro-organismit turvallisia ihmisten terveydelle ja ympäristölle  /* KOM/2000/0627 lopull. */

  Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta niiden perusteiden osalta, joilla arvioidaan, ovatko geneettisesti muunnetut mikro-organismit turvallisia ihmisten terveydelle ja ympäristölle (Komission esittämä)PERUSTELUT1. Geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annettua neuvoston direktiiviä 90/219/ETY muutettiin 26 päivänä lokakuuta 1998 annetulla direktiivillä 98/81/EY.2. Direktiivillä säädetään periaatteet toiminnalle, jossa geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja (GMM) käytetään asianmukaisesti suljetuissa oloissa, jotta voidaan rajoittaa niiden joutumista kosketuksiin väestön kanssa tai ympäristöön.3. Direktiivin 90/219/ETY 3 artiklassa säädetään, ettei direktiiviä tarvitse soveltaa, kun geneettisesti muunnetut mikro-organismit ovat sellaisten perusteiden mukaisia, että voidaan päätellä niiden olevan turvallisia ihmisten terveydelle ja ympäristölle. 4. Soveltamatta jättämistä sovelletaan ainoastaan, kun geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja käytetään direktiivin 2 artiklan c alakohdassa määritellyssä suljetussa käytössä.5. Arviointiperusteet luetellaan liitteessä II olevassa B osassa, jonka neuvoston on määrä hyväksyä direktiivin 20 a artiklan perusteella määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ennen 5 päivää joulukuuta 2000.6. Nämä arviointiperusteet sisältävät sekä yleisiä että erityisiä perusteita, jotka on laadittu yhdessä niiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet direktiivin perusteella; lisäksi on kuultu tieteellisiä komiteoita. 7. Komissio suunnittelee laativansa näiden perusteiden käytön helpottamiseksi yksityiskohtaiset ohjeet direktiivin 21 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSIdirektiivin 90/219/ETY muuttamisesta niiden perusteiden osalta, joilla arvioidaan, ovatko geneettisesti muunnetut mikro-organismit turvallisia ihmisten terveydelle ja ympäristölle(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/219/ETY [1], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/81/EY [2], ja erityisesti sen 20 a artiklan, [1]  EYVL L 117, 8.5.1990, s. 1.[2]  EYVL L 330, 5.12.1998, s. 13.ottaa huomioon komission ehdotuksen [3], [3]  EYVL C sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 90/219/ETY 3 artiklan mukaan direktiiviä ei sovelleta, jos suljetussa käytössä on vain sen tyyppisiä geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja, jotka ovat liitteessä II olevassa B osassa lueteltujen arviointiperusteiden mukaisia, mikä on osoitus niiden turvallisuudesta ihmisten terveydelle ja ympäristölle.(2) Direktiivin 90/219/ETY 20 a artiklan mukaan perusteet, joilla arvioidaan, ovatko kyseisen direktiivin liitteessä II olevaan C osaan sisällytettävät geneettisesti muunnetut mikro-organismit turvallisia ihmisten terveydelle ja ympäristölle, olisi hyväksyttävä 5 päivään joulukuuta 2000 mennessä. Näiden arviointiperusteiden käytön helpottamiseksi komission olisi annettava yksityiskohtaiset ohjeet direktiivin 21 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.(3) Direktiivi 90/219/ETY säännöksiä olisi mukautettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [4] huomioon ottamiseksi.[4]   EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.(4) Sen vuoksi direktiiviä 90/219/ETY olisi muutettava,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaMuutetaan direktiivi 90/219/ETY seuraavasti:1) Korvataan 20 artiklassa ilmaisu "päätetään 21 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen" ilmaisulla "säädetään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen".2) Korvataan 21 artikla seuraavasti:"21 artikla1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY* 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla.3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta._______________* EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23."3) Korvataan liitteessä II oleva B osa tämän päätöksen liitteellä.2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä  Neuvoston puolesta PuheenjohtajaLIITE"OSA BArviointiperusteet sen toteamiseksi, ovatko geneettisesti muunnetut mikro-organismit turvallisia ihmisten terveydelle ja ympäristölle Tässä liitteessä kuvataan yleisellä tasolla arviointiperusteet sen toteamiseksi, ovatko geneettisesti muunnetut mikro-organismit turvallisia ihmisten terveydelle ja ympäristölle ja voidaanko ne sisällyttää C osaan. Liitettä täydennetään myöhemmin laadittavilla ohjeilla, ja komissio muuttaa sitä tarvittaessa direktiivin 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.1. JohdantoDirektiiviä 90/219/ETY ei tarvitse soveltaa direktiivin 21 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti C osaan sisällytettyihin geneettisesti muunnettuihin mikro-organismityyppeihin. Geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja lisätään luetteloon vain tapauskohtaisesti, ja direktiivin soveltamatta jättäminen koskee ainoastaan selvästi määriteltyjä geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja. Soveltamatta jättämistä sovelletaan ainoastaan silloin, kun geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja käytetään direktiivin 2 artiklan c alakohdassa määritellyssä suljetussa käytössä, eikä sitä sovelleta geneettisesti muunnettujen mikro-organismien tarkoitukselliseen levittämiseen ympäristöön. C osan luetteloon voidaan sisällyttää vain sellaisia geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja, jotka täyttävät seuraavassa esitetyt vaatimukset:2. Yleiset perusteet2.1 Kannan tarkistaminen ja / tai varmentaminenKanta on tunnistettava ja yksilöitävä tarkasti, ja muunnos on tunnettava ja tarkistettava.2.2 Turvallisuuden varmennettu, asiakirjoihin perustuva näyttöOrganismin turvallisuudesta on toimitettava näyttö asiakirjojen avulla.2.3 Geneettinen stabiilisuusJos epästabiilisuus voi vaarantaa turvallisuuden, stabiilisuudesta vaaditaan näyttöä.3. Erityiset perusteet3.1 PatogeenisuusGeneettisesti muunnetun mikro-organismin olisi oltava sellainen, ettei se voi aiheuttaa tautia tai haittaa terveelle ihmiselle, kasville tai eläimelle. Patogeenisuus sisältää sekä toksigeenisuuden että allergeenisuuden, joten geneettisesti muunnetun mikro-organismin olisi täytettävä myös seuraavat vaatimukset:3.1.1 ToksigeenisuusGeneettisesti muunnettu mikro-organismi ei saisi aiheuttaa lisää toksisia vaikutuksia geneettisen muunnoksen takia eikä olla tunnettu toksigeenisista ominaisuuksistaan.3.1.2 AllergeenisuusGeneettisesti muunnettu mikro-organismi ei saisi aiheuttaa lisää allergiaa geneettisen muunnoksen takia eikä olla tunnettu allergian aiheuttaja, jonka allergeenisuus vastaisi esimerkiksi direktiivissä 93/88/ETY [5] yksilöityjen mikro-organismien allergeenisuutta.[5]  EYVL L 268, 29.10.1993, s. 71."3.2 Mikro-organismin mukana esiintyvät muut, haitalliset organismitGeneettisesti muunnetussa mikro-organismissa ei saisi olla mukana tunnettuja aktiivisia tai latentteja organismeja, esimerkiksi muita mikro-organismeja, jotka voisivat olla haitallisia ihmisen terveydelle tai ympäristölle.3.3 Geneettisen materiaalin siirtyminenMuunnettu geneettinen materiaali ei saa aiheuttaa haittaa, jos se siirretään muuhun eliöön, eikä sen oma siirtymistaajuus saisi olla suurempi kuin vastaanottavan tai emo-organismin muiden geenien siirtymistaajuus.3.4 Ympäristöturvallisuus, jos mikro-organismi pääsee valvonnastaGeneettisesti muunnetut mikro-organismit eivät saa aiheuttaa ympäristöön välittömiä tai viivästyviä haittavaikutuksia, jos tapahtuu vahingossa jotakin, johon liittyy merkittävää vapautumista ympäristöön.Geneettisesti muunnetut mikro-organismit, jotka eivät täytä mainittuja vaatimuksia, eivät sovellu sisällytettäväksi C osaan.