Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0051

Ehdotus neuvoston päätös muuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti  /* KOM/2009/0051 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 10.2.2009KOM(2009) 51 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(komission esittämä)PERUSTELUT1. Muuntogeenisen lajikkeen ( Zea mays L. linja T25) markkinoille saattaminen sallittiin direktiivin 90/220/ETY[1] C osan mukaisesti tehdyillä komission päätöksillä, ja Ranskan viranomaiset ovat antaneet luvan tämän muuntogeenisen organismin markkinoille saattamiseen. Lupa koskee kaikkia tuotteen käyttötarkoituksia eli tuontia, jalostamista elintarvikkeiksi ja rehuiksi sekä viljelyä.2. Tämän jälkeen Itävalta ilmoitti komissiolle direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan (suojalauseke) mukaisesti päätöksestään kieltää väliaikaisesti kyseisen maissin Zea mays L., linja T25 saattaminen markkinoille kaikkiin käyttötarkoituksiin, joita direktiivin 90/220/EY nojalla annettu lupa koskee, tai rajoittaa tällaista markkinoille saattamista. Itävalta ilmoitti myös päätöksensä perusteet.3. Asiasta kuultiin kasveja käsittelevää tiedekomiteaa, joka katsoi lausunnoissaan, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisältäneet sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi jo otettu huomioon, kun kyseisten muuntogeenisten organismien riskejä alun perin arvioitiin, ja joka olisi edellyttänyt komitean Zea mays L. linja T25 -maissin turvallisuudesta antaman alkuperäisen tieteellisen lausunnon tarkistamista.4. Direktiivi 90/220/ETY on korvattu geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/18/EY[2].5. Maissista Zea mays L., linja T25 johdetut tuotteet (tärkki ja kaikki sen johdannaiset, jalostamaton ja jalostettu öljy ja kaikki lämpökäsitellyt tai fermentoidut tuotteet, jotka on saatu maissista Zea mays L., linja T25, sekä kyseisestä maissista valmistetut tai siitä koostuvat tai sitä sisältävät rehut) ovat sallittuja asetuksen (EY) N:o 258/97[3] nojalla ja ne on ilmoitettu olemassa olevina tuotteina asetuksen (EY) N:o 1829/2003[4] 8 ja 20 artiklan nojalla. Nämä käyttötarkoitukset eivät kuulu direktiivin 2001/18/EY soveltamisalaan eikä niihin siten sovelleta Itävallan ilmoittamaa suojalauseketta.6. Komissio kehotti tammikuussa 2004 Itävaltaa harkitsemaan uudelleen suojalausekettaan uuden sääntelyjärjestelmän perusteella ja tarvittaessa tekemään siitä uuden ilmoituksen direktiivin 2001/18/EY mukaisesti.7. Itävalta toimitti direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaisesti komissiolle lisätietoja olemassa olevan suojalauseketoimenpiteensä tueksi.8. Direktiivin 2001/18/EY 23 artiklassa edellytetään, että komissio tekee päätökset mainitun direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä soveltaen päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ja ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.9. Direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti pyydettiin lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (EFSA), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[5] ja joka kyseisen asetuksen nojalla on korvannut asiaa käsittelevät tiedekomiteat. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi 8. heinäkuuta 2004 antamassaan lausunnossa[6], että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka mitätöisi Zea mays L. line T25 -tuotteen ympäristöriskien arvioinnin ja antaisi tästä syystä oikeutuksen kyseisen muuntogeenisen organismin kieltämiseen Itävallassa.10. Näin ollen luonnos komission päätökseksi, jossa Itävaltaa vaaditaan kumoamaan kansallinen suojalausekkeensa, toimitettiin neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti lausuntoa varten direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetulle komitealle.11. Komiteaa kuultiin 29. marraskuuta 2004, mutta se ei antanut lausuntoa suojalauseketoimenpiteestä, jolloin komission on neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävä viipymättä neuvostolle ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja annettava tästä tieto Euroopan parlamentille.12. Ympäristöneuvosto ilmoitti kuitenkin 24. kesäkuuta 2005 neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti vastustavansa määräenemmistöllä ehdotusta, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojalauseketoimenpiteensä. Näin ollen komission on tarkasteltava ehdotustaan uudelleen.13. Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen T25 markkinoille saattamiseen liittyvistä kansallisista suojatoimenpiteistä vallitsee yhä tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide [Itävallassa] ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen yhä direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.14. Marraskuussa 2005 EFSA:a kuultiin siitä, voidaanko tieteellisin perustein katsoa, että Zea mays L., linja T25 -maissin markkinoille saattamisen jatkamisella on lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja EFSA:a pyydettiin erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut sen aiemman tieteellisen lausunnon jälkeen, jossa oli arvioitu tämän muuntogeenisen organismin turvallisuutta.15. Tutkittuaan Itävallan hakemuksessa esitetyt todisteet EFSA totesi 29. maaliskuuta 2006 antamassaan lausunnossa (joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2006)[7], että nykyään saatavilla oleva tieteellinen näyttö ei tue Itävallan esittämiä väitteitä ja ettei ollut syytä uskoa Zea mays L., linja T25 -maissin markkinoille saattamisen jatkamisella olevan lupaehtoja noudatettaessa haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.16. Komissio antoi neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojalauseketoimenpiteensä.17. Ympäristöneuvosto ilmoitti 18. joulukuuta 2006 määräenemmistöllä vastustavansa ehdotusta.18. Neuvosto viittasi päätöksessään direktiivissä 2001/18/EY säädettyyn ympäristöriskien arviointiin ja totesi, että Euroopan unionin maatalouden erilaiset rakenteet ja erilaiset alueelliset ekologiset ominaisuudet on otettava ympäristöriskien arvioinnissa järjestelmällisemmin huomioon.19. Komissio teki neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti muutetun ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan on kumottava ainoastaan kielto maahantuonnista sekä jalostamisesta elintarvikkeiksi ja rehuiksi.20. Neuvosto äänesti 30. lokakuuta 2007 ehdotuksesta, mutta neuvostossa ei saavutettu määräenemmistöä ehdotuksen puolesta tai sitä vastaan. Komissio antoi tämän vuoksi 7. toukokuuta 2008 päätöksen siitä, että Itävallan on toteutettava viimeistään 20 päivän kuluttua tämän päätöksen ilmoittamisesta tarvittavat toimenpiteet kumotakseen kiellon, jonka mukaan maissia Zea mays L., linja T25 ei saa tuoda maahan eikä jalostaa elintarvikkeiksi eikä rehuiksi. Itävalta toteutti tarvittavat toimenpiteet kyseisen päätöksen toteuttamiseksi 27. toukokuuta 2008 ja antoi sitä vastaavan asetuksen.21. Siltä osin, kun suojalauseke koskee siementen myyntiä ja käyttöä (viljely), Itävalta on käynnistänyt tieteellisen todistusaineiston keräämisen näistä näkökohdista, mikä sen mielestä oikeuttaa pitämään suojalausekkeen väliaikaisesti voimassa varsinkin, kun otetaan huomioon edellä mainitun 18. joulukuuta tehdyn neuvoston päätöksen johdanto-osan 3 kappaleessa oleva viittaus erilaisiin maatalouden rakenteisiin ja erilaisiin alueellisiin ekologisiin ominaisuuksiin. Itävalta toimitti komissiolle marraskuussa 2007 työnsä tuloksena saadut tieteelliset tiedot.22. Tämän jälkeen komissio pyysi EFSA:a 18. huhtikuuta 2008 arvioimaan asetuksen (EY) N:o 178/2002 29 artiklan 1 kohdan nojalla sekä kyseisen asetuksen 22 artiklan 2 kohdan ja 5 kohdan c alakohdan mukaisesti, sisältyykö Itävallan toimittamiin tietoihin tietoja, jotka vaikuttavat ympäristöriskien arviointiin siten, että on aihetta todeta, että maissi T25 aiheuttaa riskin ympäristölle, kun sitä käytetään sitä koskevassa luvassa mainittuihin tarkoituksiin.23. EFSA antoi 4. joulukuuta 2008 lausuntonsa (joka julkaistiin 11. joulukuuta 2008), jonka mukaan ei ole syytä uskoa linjan T25 maissilla käytettynä suunniteltuihin tarkoituksiin olevan haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön, ja vahvisti aiemmat päätelmänsä maissin T25 turvallisuudesta. Tutustuttuaan Itävallan toimittamiin tietoihin ja suureen määrään tieteellistä kirjallisuutta EFSA katsoo, ettei esiin ole tullut sellaista tieteellistä näyttöä ihmisiin ja eläinten terveyteen sekä ympäristöön kohdistuvista riskeistä, joka oikeuttaisi soveltamaan direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaista suojalauseketta T25 maissin markkinoille saattamiseen suunniteltuihin käyttötarkoituksiin Itävallassa. EFSA totesi lopuksi, ettei tällä hetkellä käytettävissä oleva tieteellinen näyttö tue Itävallan esittämiä väitteitä ja ettei ole syytä uskoa, että maissin T25 viljelyllä olisi todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen ja ympäristöön Itävallassa.24. Näin ollen Itävallan olisi kumottava maissin Zea mays L., linja T25 siementen käyttöä ja myyntiä koskevat suojatoimenpiteensä.25. Neuvoston 18. joulukuuta 2006 tekemän päätöksen ja neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 2 alakohdan mukaisesti komissio esitti uudestaan ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja antoi tästä tiedon Euroopan parlamentille.26. Neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 1 alakohdassa säädetään, että neuvosto voi tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin ( Zea mays L., linja T25) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[8] ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Geneettisesti muunnetun maissin ( Zea mays L. linja T25) saattamisesta markkinoille neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 98/293/EY[9] vahvistetaan, että kyseisen tuotteen markkinoille saattamiseen on annettava lupa.(2) Ranskan viranomaiset antoivat kyseisen luvan 3 päivänä elokuuta 1998. Lupa koskee kaikkia tuotteen käyttötarkoituksia eli tuontia, jalostamista elintarvikkeiksi ja rehuiksi sekä viljelyä.(3) Direktiivin 90/220/ETY[10] korvanneen direktiivin 2001/18/EY 35 artiklan 1 kohdan mukaan geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiiviä 2001/18/EY.(4) Itävalta ilmoitti 8 päivänä toukokuuta 2000 komissiolle päätöksestään kieltää väliaikaisesti Zea mays L., linja T25 -tuotteen käyttö ja myynti kaikkiin käyttötarkoituksiin ja perusteli päätöksensä direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(5) Maissista Zea mays L., linja T25 johdetut tuotteet (tärkki ja kaikki sen johdannaiset, jalostamaton ja jalostettu öljy ja kaikki lämpökäsitellyt tai fermentoidut tuotteet, jotka on saatu maissista Zea mays L., linja T25, sekä kyseisestä maissista valmistetut tai siitä koostuvat tai sitä sisältävät rehut) ovat sallittuja asetuksen (EY) N:o 258/97[11] nojalla ja ne on ilmoitettu olemassa oleviksi tuotteiksi asetuksen (EY) N:o 1829/2003[12] 8 ja 20 artiklan nojalla. Näihin käyttötarkoituksiin ei sovelleta Itävallan ilmoittamaa suojalauseketta, koska ne eivät kuulu direktiivin 2001/18/EY soveltamisalaan.(6) Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi 20 päivänä heinäkuuta 2001, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.(7) Itävalta toimitti 9 päivänä tammikuuta 2004 sekä 9 ja 17 päivänä helmikuuta 2004 komissiolle lisätietoja linjan T25 maissia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.(8) Komissio pyysi direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (EFSA), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[13] ja joka kyseisen asetuksen nojalla on korvannut asiaa käsittelevät tiedekomiteat.(9) EFSA katsoi 8 päivänä heinäkuuta 2004[14], että Itävallan esittämät tiedot eivät sisältäneet sellaista uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka olisi riittänyt mitätöimään linjan T25 maissin ympäristöriskien arvioinnin ja sen vuoksi oikeuttanut kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Itävallassa.(10) Koska silloisen tietämyksen perusteella ei ollut syytä epäillä tuotteen olevan vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle, komissio toimitti 29 päivänä marraskuuta 2004 luonnoksen päätökseksi, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava väliaikainen suojatoimenpiteensä, direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetun komitean harkittavaksi kyseisen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.(11) Kyseinen komitea ei kuitenkaan antanut lausuntoa, ja komissio toimitti menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston päätöksen 1999/468/EY[15] 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.(12) Neuvosto hylkäsi kuitenkin ehdotuksen 24 päivänä kesäkuuta 2005 määräenemmistöllä päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti.(13) Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen T25 markkinoille saattamiseen liittyvistä kansallisista suojatoimenpiteistä vallitsee yhä tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide [Itävallassa] ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen yhä direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.(14) Marraskuussa 2005 komissio kuuli EFSA:a uudelleen siitä, voitiinko tieteellisin perustein katsoa, että linjan T25 maissin markkinoille saattamisen jatkamisella oli lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön. EFSA:a pyydettiin erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut sen aiemman tieteellisen lausunnon jälkeen, jossa oli arvioitu tämän muuntogeenisen organismin turvallisuutta.(15) EFSA totesi 29 päivänä maaliskuuta 2006 antamassaan lausunnossa[16], ettei ollut syytä uskoa linjan T25 maissin markkinoille saattamisen jatkamisella olevan lupaehtoja noudatettaessa haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.(16) Komissio antoi neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojatoimenpiteensä.(17) Ympäristöneuvosto ilmoitti määräenemmistöllä 18 päivänä joulukuuta 2006 neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti vastustavansa ehdotusta.(18) Päätöksessään neuvosto viittasi direktiivin 2001/18/EY mukaiseen ympäristöriskien arviointiin ja totesi, että Euroopan unionin maatalouden erilaiset rakenteet ja erilaiset alueelliset ekologiset ominaisuudet on otettava ympäristöriskien arvioinnissa järjestelmällisemmin huomioon.(19) Komissio teki neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti muutetun ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan on kumottava ainoastaan kielto maahantuonnista sekä jalostamisesta elintarvikkeiksi ja rehuiksi.(20) Neuvosto äänesti 30 päivänä lokakuuta 2007 ehdotuksesta mutta neuvostossa ei saavutettu määräenemmistöä ehdotuksen puolesta tai sitä vastaan. Komissio antoi tämän vuoksi 7 päivänä toukokuuta 2008 päätöksen 2008/470/EY siitä, että Itävallan on toteutettava viimeistään 20 päivän kuluttua tämän päätöksen ilmoittamisesta tarvittavat toimenpiteet kumotakseen kiellon, jonka mukaan maissia Zea mays L., linja T25 ei saa tuoda maahan eikä jalostaa elintarvikkeiksi eikä rehuiksi. Itävalta pani kyseisen päätöksen täytäntöön 27 päivänä toukokuuta 2008 ja muutti kansallista lainsäädäntöään vastaavasti.(21) Siltä osin, kun suojatoimenpide koski siementen myyntiä ja käyttöä (viljely), Itävalta on käynnistänyt tieteellisen todistusaineiston keräämisen näistä näkökohdista, ja tämä oikeuttaa sen mielestä pitämään suojalausekkeen väliaikaisesti voimassa varsinkin, kun otetaan huomioon edellä mainitun 18 päivänä joulukuuta tehdyn neuvoston päätöksen johdanto-osan 3 kappaleessa oleva viittaus erilaisiin maatalouden rakenteisiin ja erilaisiin alueellisiin ekologisiin ominaisuuksiin. Itävalta toimitti komissiolle marraskuussa 2007 työnsä tuloksena saadut tieteelliset tiedot.(22) Tämän jälkeen komissio pyysi EFSA:a 18 päivänä huhtikuuta 2008 arvioimaan asetuksen (EY) N:o 178/2002 29 artiklan 1 kohdan nojalla sekä kyseisen asetuksen 22 artiklan 2 kohdan ja 5 kohdan c alakohdan mukaisesti, sisältyykö Itävallan toimittamiin tietoihin tietoja, jotka vaikuttavat ympäristöriskien arviointiin siten, että on aihetta todeta, että maissi T25 aiheuttaa riskin ympäristölle, kun sitä käytetään sitä koskevassa luvassa mainittuihin tarkoituksiin.(23) EFSA antoi 4 päivänä joulukuuta 2008 lausuntonsa (joka julkaistiin 11 päivänä joulukuuta 2008), jonka mukaan ei ole syytä uskoa linjan T25 maissilla käytettynä suunniteltuihin tarkoituksiin olevan haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön, ja vahvisti aiemmat päätelmänsä maissin T25 turvallisuudesta. Tutustuttuaan Itävallan toimittamiin tietoihin ja suureen määrään tieteellistä kirjallisuutta EFSA katsoo, ettei esiin ole tullut sellaista tieteellistä näyttöä ihmisiin ja eläinten terveyteen sekä ympäristöön kohdistuvista riskeistä, joka oikeuttaisi soveltamaan direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaista suojalauseketta T25 maissin kaupan pitämiseen suunniteltuihin käyttötarkoituksiin Itävallassa. EFSA totesi lopuksi, ettei tällä hetkellä käytettävissä oleva tieteellinen näyttö tue Itävallan esittämiä väitteitä ja ettei ole syytä uskoa, että maissin T25 viljelyllä olisi todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen ja ympäristöön Itävallassa.(24) Näin ollen Itävallan olisi kumottava maissin Zea mays L., linja T25 siementen käyttöä ja myyntiä koskevat suojatoimenpiteensä.(25) Neuvoston 18 päivänä joulukuuta 2006 tekemän päätöksen ja neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 2 alakohdan mukaisesti komissio esitti uudestaan ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja antoi tästä tiedon Euroopan parlamentille.(26) Neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 1 alakohdassa säädetään, että neuvosto voi tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti.ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaItävallan toteuttamat toimenpiteet muuntogeenisen maissin Zea mays L. linja T25, jonka markkinoille saattamiseen on annettu lupa päätöksellä 98/293/EY, siementen käytön ja myynnin kieltämiseksi eivät ole oikeutettuja direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan säännösten perusteella.2 artiklaItävallan tasavallan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kumotakseen kiellon, jonka mukaan muuntogeenisen maissin Zea mays L., linja T25 siemeniä ei saa käyttää eikä myydä Itävallan alueella, sekä pantava tämä päätös täytäntöön viimeistään 20 päivän kuluttua päätöksen tiedoksi antamisesta.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.Tehty Brysselissä […] 2009.Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.[2] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[3] EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.[4] EUVL L 106, 18.10.2003, s. 1.[5] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1. asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).[6] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto, joka liittyy Itävallan turvautumiseen direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan käyttöön. EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[7] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto muuntogeenisistä viljelykasveista (maissi Bt176, maissi MON 810, maissi T25, rapsi Topas 19/2 ja rapsi Ms1xRf1), joiden osalta on turvauduttu suojalausekkeeseen direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti. The EFSA Journal (2006) 338, s. 1–15.[8] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[9] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 32.[10] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.[11] EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.[12] EUVL L 106, 18.10.2003, s. 1.[13] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).[14] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto, joka liittyy Itävallan turvautumiseen direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan käyttöön. EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[15] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.[16] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto muuntogeenisistä viljelykasveista (maissi Bt176, maissi MON 810, maissi T25, rapsi Topas 19/2 ja rapsi Ms1xRf1), joiden osalta on turvauduttu suojalausekkeeseen direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti. The EFSA Journal (2006) 338, 1–15.


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi geneettisesti muunnetun maissin (Zea mays L.), jolla on yhdistetyn modifikaation avulla Bt-endotoksiinigeenin sille antamat insektisidiset ominaisuudet ja joka on entistä sietokykyisempi glufosinaattiammonium-nimiselle rikkakasvien torjunta-aineelle, markkinoille saattamisesta neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti

text:
         EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                           Bryssel, 20.05.1996
                                           KOM(96) 206 lopull.
                               Ehdotus
                   NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
         geneettisesti muunnetun maissin (Zea mays L.),
             jolla on yhdistetyn modifikaation avulla
 Bt-endotoksiinigeenin sille antamat insektisidiset ominaisuudet
                 ja joka on entistä sietokykyisempi
glufosinaattiammonium-nimiseUe rikkakasvien torjunta-aineelle,
                      markkinoille saattamisesta
           neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti
                         (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                  PERUSTELUT
1. Ranskan viranomaiset saivat direktiivin 90/220/ETY 11 artiklan mukaisen
   ilmoituksen (viite CF/F/94/11-03) sellaisen maissin markkinoille saattamisesta,
   jolla on yhdistetyn modifikaation avulla Bt-endotoksiinigeenin sille antamat
   insektisidiset ominaisuudet ja joka on entistä sietokykyisempi
   glufosinaattiammonium-nimiselle rikkakasvien torjunta-aineelle.
2. Mainitun direktiivin 12 artiklan mukaisesti Ranskan viranomaiset ovat
   toimittaneet asiakirjat komissiolle puoltavalla lausunnolla varustettuna.
3. Joidenkin muiden jäsenvaltioiden (Itävalta, Belgia, Saksa, Tanska, Italia,
   Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta) toimivaltaiset viranomaiset ovat esittäneet
   vastalauseita erityisten seikkojen osalta, joita ovat esimerkiksi merkitseminen,
   ekspressoitumattoman p-laktamaasigeenin vaikutukset ihmisten terveyteen,
   rikkakasvien torjunta-aineiden käytön ympäristövaikutukset ja mahdollinen
   resistenssin kehittyminen Bt-toksiinille. Komission on näin ollen tehtävä päätös
   asiasta mainitun direktiivin 21 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
4. Ehdotus päätökseksi tarvittavista toimenpiteistä annettiin mainitun direktiivin 21
   artiklalla perustetulle komitealle lausuntoa varten.
5. Komitea ei ole antanut lausuntoa, mikä tarkoittaa sitä, että mainitun direktiivin
   21 artiklan mukaisesti komissio antaa viipymättä neuvostolle ehdotuksen
   tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.
6. Mainitussa artiklassa säädetään myös, että jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa
   kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa,
   komissio toteuttaa ehdotetut toimenpiteet.
                                        A
 ---pagebreak--- EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä
ympäristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY1 ja
erityisesti sen 13 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen,
sekä katsoo, että
direktiivin 90/220/ETY 10-18 artiklan mukaisesti on olemassa yhteisön menettely, joka
antaa jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisuuden hyväksyä geneettisesti
muunnettuja organismeja sisältävien tuotteiden markkinoille saattaminen,
jäsenvaltion (Ranska) toimivaltaisille viranomaisille on tehty ilmoitus tällaisen tuotteen
markkinoille saattamisesta,
Ranskan toimivaltainen viranomainen on tämän jälkeen toimittanut komissiolle asiaa
koskevat asiakirjat puoltavalla lausunnolla varustettuna; muiden jäsenvaltioiden
toimivaltaiset viranomaiset ovat esittäneet kyseisiä asiakirjoja koskevia vastalauseita,
direktiivin 90/220/ETY 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio tekee päätöksen
direktiivin 90/220/ETY 21 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti,
tutkittuaan kaikki direktiivin 90/220/ETY soveltamisalaan kuuluvat vastalauseet ja
asiakirjoissa annetut tiedot komissio on tehnyt seuraavat päätelmät:
        •         hakija on toimittanut tiedot kaikista tuotteeseen lisätyistä uusista geeneistä
                  eikä ainoastaan ekspressoituneista geeneistä;
        •         vaarojen arvioinnissa on otettu huomioon kaikki lisätyt, niin
                  ekspressoituneet kuin ekspressoitumattomatkin geenit; tämän tuotteen
                  osalta on myös tehty arviointi bakteeriperäisellä promoottorilla
                  ekspressoitumattoman p-laktamaasigeenin esiintymisen
                  aiheuttamasta vaarasta;
        •         direktiivin 90/220/ETY mukaisessa ihmisten tai eläinten
                  ravinnoksi tarkoitettujen tuotteiden vaarojen
                  arvioinnissa selvitetään, aiheuttaako geneettinen
                  muuntaminen todennäköisesti toksisia tai haittavaikutuksia
                  ihmisten terveydelle ja ympäristölle;
        •         ei ole syytä uskoa, että kyseisten geenien lisäämisellä
                  maissiin olisi mitään kielteisiä vaikutuksia ihmisten
                  terveyteen tai ympäristöön;
        EYVL N:o L 117, 8.5.1990, s. 15. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission
        direktiivillä 94/15/EY (EYVL N:o L 103, 22.5.1994, s. 20).
 ---pagebreak---         •       lyhennetylle CryIA(b)-proteiinille mahdollista
                resistenssin kehittymistä hyönteisillä ei voida pitää
                ympäristöön liittyvänä haittavaikutuksena, sillä tällaisia
                resistenttejä hyönteislajeja vastaan käytettävät nykyiset
                keinot ovat edelleen käytettävissä;
        •       ei ole turvallisuussyitä, joiden takia tuotteen
                merkinnöissä olisi oltava maininta, että tuote on tuotettu
                geneettisesti muuntamalla;
        •       tuotteen merkinnöissä on oltava maininta, että kasvit ovat
                entistä sietokykyisempiä glufosinaattiammonium-nimiselle
                rikkakasvien torjunta-aineelle;
kemiallisten rikkakasvien torjunta-aineiden salliminen ja niiden
ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvien vaikutusten arviointi
kuuluu kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä
heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 914/414/ETY2 eikä neuvoston
direktiivin 90/220/ETY soveltamisalaan,
tutkitulle tuotteelle on ilmoitettu rajoittamaton käyttö, mukaan lukien elintarvikkeet ja
eläinten ruokinta,
tämä päätös ei estä jäsenvaltioita soveltamasta yhteisön lainsäädännön mukaisia kansallisia
säännöksiä ja määräyksiä elintarvikkeiden ja eläinten ruokinnan turvallisuuden osalta, jos
ne eivät liity erityisesti tuotteen tai sen ainesosien geneettiseen muuntamiseen,
direktiivin 90/220/ETY 11 artiklan 6 kohdassa ja 16 artiklan 1 kohdassa säädetään
lisäturvatoimista, jos tuotteen vaaroista saadaan uutta tietoa, ja
direktiivin 90/220/ETY 21 artiklalla perustettu komitea, jota on kuultu kirjallisessa
menettelyssä 8 päivänä maaliskuuta 1996, ei ole antanut lausuntoa luonnoksessa komission
päätökseksi määrätyistä toimenpiteistä,
         EYVL N:o L 230, 19.8.1991, s. 1. (Direktiivi sellaisena kuin se viimeksi muutettuna direktiivillä
         94/43/EY (EYVL N:o L 227, 1.9.1994, s. 31).
 ---pagebreak--- ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                         1 artikla
1.     Ranskan viranomaiset hyväksyvät seuraavan tuotteen, josta Ciba-Geigy Limited
       (viite C/F/94/11-03) on tehnyt ilmoituksen direktiivin 90/220/ETY 13 artiklan
       mukaisesti, markkinoille saattamisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muun
       yhteisön lainsäädännön soveltamista ja jäljempänä 2 ja 3 kohdassa säädettyjen
       edellytysten mukaisesti.
       Tuote koostuu maissin {Zea mays L., CG 00256-176) puhdas- ja
       hybridilinjoista, joihin on plasmidien avulla siirretty seuraavat geenit:
       i)      yksittäinen kopio Streptomyces hygroscopicus -lajin targeenistä (joka
               koodaa fosfinotrisiiniasetyylitransferaasia), jota säätelevät kukkakaalin
               mosaiikki viruksen (CaMV) 35S-promoottori ja 35S-terminaattori;
       ii)     kaksi kopiota Bacillum thuringiensis subsp kurstaki -lajin HDl-9-kannan
               synteettisestä lyhennetystä geenistä, joka koodaa CryIA(b):n Ô-
               endotoksiinin aktiivista osaa edustavaa hyönteistorjuntaproteiinia ja joka
               sisältää maissin fosfoenolipyruvaattikarboksylaasigeenin intronin # 9;
               ensimmäistä kopiota säätelee maissin
               fosfoenolipyruvaattikarboksylaasigeenin promoottori ja CaMV-viruksen
               35S-terminaattori ja toista kopiota säätelevät maissin kalsiumista
               riippuvaisen proteiinikin promoottori ja CaMV-viruksen 35S-
               terminaattori;
       iii)    prokaryoottinen 6/ageeni (joka koodaa ampisilliiniresistenssin
               aiheuttavaa p-laktamaasia), jota säätelee prokaryottinen promoottori.
2.    Tämä hyväksyminen kattaa kaikki jälkeläiset, jotka on tuotettu risteyttämällä
      tämä tuote perinteisesti jalostetun maissin kanssa.
3.     Sen estämättä, mitä muu yhteisön lainsäädäntö edellyttää merkitsemisen osalta,
      kunkin siemeniä sisältävän pakkauksen merkinnöissä on ilmoitettava, että tuote:
                       suojelee itseään maissikoisalta;
                       on entistä sietokykyisempi glufosinaattiammonium-nimiselle
                       rikkakasvien torjunta-aineelle.
                                         2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
                                                      Neuvoston puolesta
                                             4
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                     KOM(96) 206 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                                    03 15
                                         Luettelonumero : CB-CO-96-216-FI-C
                                                          ISBN 92-78-03906-3
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg


				|

		52012PC0221

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS suurvuoreaktorin lisätutkimusohjelmasta (2012–2015), jonka Yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa Euroopan atomienergiayhteisölle /* COM/2012/0221 final - 2012/0111 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1. EHDOTUKSEN TAUSTA
Yhteisön suurvuoreaktorin käyttöä on tuettu
lisätutkimusohjelmilla. Neuvosto vahvisti 25. toukokuuta 2009 Yhteisen
tutkimuskeskuksen (JRC) Energia-alan tutkimuslaitoksessa Pettenissä
(Alankomaissa) sijaitsevan suurvuoreaktorin käyttöä koskevan kolmivuotisen
lisätutkimusohjelman (neuvoston päätös 2009/410/Euratom – EUVL L 132,
29.5.2009, s. 15), jonka JRC toteutti Euroopan atomienergiayhteisölle vuosina
2009–2011.
Ohjelmaan osallistuvista kolmesta
jäsenvaltioista Alankomaista, Ranskasta ja Belgiasta tuleva
lisätutkimusohjelman (2009–2011) rahoitus oli yhteensä 35 miljoonaa euroa koko
kolmivuotiskaudeksi. Tämä määrä sisälsi varaukset suurvuoreaktorin
käytöstäpoistorahastoon maksettaviksi vuosittaisiksi osuuksiksi (sekä käytöstäpoistorahastoon
maksettavan osuuden vuodeksi 2008, jonka ajalta edellinen lisätutkimusohjelma
ei kattanut suurvuoreaktorin toimintaa).
Nykyinen lisätutkimusohjelma päättyy 31.
joulukuuta 2011.
Tässä tiedonannossa esitellään uusi
nelivuotinen ohjelma (2012–2015) suurvuoreaktorin käyttöä varten.
Komissio käyttää suurvuoreaktoria Euratomin ja
Alankomaiden välillä 25. heinäkuuta 1961 tehdyn sopimuksen mukaisesti. Tämä
sopimus allekirjoitettiin 99 vuodeksi. Sen toteuttamiseksi osapuolet tekivät
31. lokakuuta 1962 pitkäaikaisen (99 vuoden) vuokrasopimuksen, joka antaa
omaisuuteen kohdistuvan in rem ‑oikeuden (bail emphyotéotique).
Suurvuoreaktorilla
on Euroopan unionissa tärkeä merkitys. Lisätutkimusohjelman päätavoitteena on
taata suurvuoreaktorin jatkuva ja luotettava käyttö neutronien saannin
turvaamiseksi kokeita varten. Tutkimusalat ovat ydinmateriaalien ja
polttoaineiden tutkimus ydinreaktoreiden (sekä fissio- että fuusioreaktorien)
turvallisuuden parantamiseksi, reaktoreiden ikääntymistä ja elinkaaren hallintaa
koskeva tutkimus sekä kehittyneiden polttoainekiertojen ja jätehuollon
tutkimus. Suurvuoreaktori toimii myös väitöskirjaa valmistelevien ja tohtorin
tutkinnon suorittaneiden tutkijoiden koulutuslaitoksena, joka antaa heille
mahdollisuuden tehdä tutkimusta kansallisissa tai eurooppalaisissa ohjelmissa.
Suurvuoreaktoria käytetään myös
radioisotooppien kaupalliseen tuotantoon. Se tuottaa tarvittavat radioisotoopit
yli 60 prosenttiin Euroopassa vuosittain tehtävistä 10 miljoonasta
lääketieteellisestä diagnoosista. Se on keskeisen tärkeä toimittaja
radiofarmasian alalla toimiville eurooppalaisille yrityksille. Reaktorin
tuotteet voidaan sen sijainnin ansiosta toimittaa nopeasti lääketieteellisiin
keskuksiin eri puolille Eurooppaa. Tämä on olennaisen tärkeää, sillä useimmat
nykyisin käytettävät isotoopit ovat lyhytikäisiä.
2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
Jäsenvaltioista, joita kuultiin ydinalan
tutkimustoiminnasta, kolme (Alankomaat, Ranska ja Belgia) lupautui
osallistumaan suurvuoreaktorin rahoitukseen.
3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
Ehdotus perustuu Euratomin
perustamissopimuksen 7 artiklaan.
4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Uuden lisätutkimusohjelman
rahoitusselvityksessä mainitaan ohjelmaan osallistuvista kolmesta
jäsenvaltiosta, Alankomaista, Ranskasta ja Belgiasta tulevat määrärahat. Näiden
kolmen jäsenvaltion rahoitusosuus on 31,400 miljoonaa euroa. Nämä
rahoitusosuudet ja ennakoidut kaupalliset tulot takaavat riittävän
toimintatalousarvion, joka kattaa reaktorin ennakoidut kustannukset kaudella
2012–2015. On huomattava, että talousarvio sisältää varaukset reaktorit
käytöstäpoistoa varten sekä yleishyödyllisiin palveluihin, vakuutuksiin ja
käytetyn polttoaineen huoltoon liittyvät kustannukset.
Komissio vahvistaa neuvoston istunnossa 27.
kesäkuuta 1996 pöytäkirjaan kirjatun lausumansa, jonka mukaan suurvuoreaktori
voi asianmukaisen rahoituksen pohjalta osallistua yhteisön ohjelmiin joko
puiteohjelmissa tai niiden ulkopuolella. Osallistuminen on joko
markkinapohjaista tai se toteutetaan JRC:n laitoksille tarjottavina
säteilytyspalveluina. Tämä tarkoittaa, että komissio ei osallistu
suurvuoreaktorin toimintakustannuksiin (ei myöskään kunnostus- ja
korjauskustannuksiin) institutionaalisesta talousarviostaan.
5. LISÄTIEDOT
Ei sovelleta.
2012/0111 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
suurvuoreaktorin lisätutkimusohjelmasta
(2012–2015), jonka Yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa Euroopan
atomienergiayhteisölle
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön
perustamissopimuksen ja erityisesti sen 7 artiklan,
ottaa huomioon
komission ehdotuksen,
on kuullut
tieteellis-teknistä komiteaa[1],
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Pettenissä sijaitseva
suurvuoreaktori, jäljempänä ’suurvuoreaktori’, on eurooppalaisen tutkimusalueen
puitteissa ollut ja on jatkossakin tärkeä yhteisön käytettävissä oleva väline,
jonka avulla voidaan kehittää materiaalitieteitä ja -testausta,
isotooppilääketiedettä sekä ydinenergia-alalla reaktoriturvallisuustutkimusta.
(2)       Suurvuoreaktorin käyttöä on
tuettu lisätutkimusohjelmilla, joista viimeisin päättyi 31 päivänä joulukuuta
2011; kyseinen lisätutkimusohjelma oli hyväksytty neuvoston päätöksellä
2009/410/Euratom lisätutkimusohjelmasta, jonka Yhteinen tutkimuskeskus
toteuttaa Euroopan atomienergiayhteisölle[2].
(3)       Suurvuoreaktorin käyttöä
olisi jatkettava lisätutkimusohjelman puitteissa vuoden 2015 loppuun, koska se
muodostaa edelleen korvaamattoman infrastruktuurin yhteisön tutkimukselle eri
aloilla, joita ovat ydinreaktoreiden turvallisuuden parantaminen, terveys,
mukaan lukien isotooppien kehittäminen lääketieteelliseen tutkimukseen,
ydinfuusio, perustutkimus ja koulutus sekä jätehuolto, mukaan lukien
mahdollisuus tutkia ydinpolttoaineiden turvallisuuskäyttäytymistä Euroopan
kannalta tärkeitä reaktorijärjestelmiä varten.
(5)       Koska Alankomailla, Ranskalla
ja Belgialla on erityinen intressi suurvuoreaktorin käytön jatkamiseen, niiden
olisi ilmoituksensa mukaisesti rahoitettava kyseistä ohjelmaa Euroopan
yhteisöjen yleiseen talousarvioon käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina tehtävillä
rahoitusosuuksilla,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään 1 päivästä tammikuuta 2012 lukien
neljä vuotta kestävä suurvuoreaktorin käyttöä koskeva lisätutkimusohjelma,
jäljempänä ’ohjelma’, jonka tavoitteet määritellään liitteessä I.
2 artikla
Ohjelman toteuttamista varten tarpeellisiksi
arvioidut rahoitusosuudet ovat yhteensä 31,400 miljoonaa euroa. Tämän määrän
jakautuminen esitetään liitteessä II. Rahoitusosuudet katsotaan neuvoston
asetuksen (EY) N:o 1605/2002[3]
18 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttötarkoitukseensa sidotuiksi tuloiksi.
3 artikla
1.           Ohjelman hallinnoinnista
vastaa komissio. Tätä tarkoitusta varten sitä avustaa Yhteinen tutkimuskeskus.
2.           Yhteisen tutkimuskeskuksen
johtokunnalle annetaan tietoa ohjelman toteuttamisesta.
4 artikla
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja
neuvostolle välikertomuksen ja loppukertomuksen tämän päätöksen
täytäntöönpanosta.
5 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se
julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1
päivästä tammikuuta 2012.
6 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
Neuvoston puolesta
Puheenjohtaja
LIITE I
TIETEELLISET JA TEKNISET TAVOITTEET
Ohjelmalla on
seuraavat päätavoitteet:
1. Taataan
suurvuoreaktorin turvallinen ja luotettava käyttö neutronien saannin
turvaamiseksi kokeita varten.
2. Mahdollistetaan
se, että tutkimuslaitokset voivat käyttää suurvuoreaktoria tehokkaasti eri
aloilla, joita ovat ydinreaktoreiden turvallisuuden parantaminen, terveys, mukaan
lukien lääketieteellisten isotooppien kehittäminen, ydinfuusio, perustutkimus
ja koulutus sekä jätehuolto, mukaan lukien mahdollisuus tutkia
ydinpolttoaineiden turvallisuuskysymyksiä Euroopan kannalta tärkeitä
reaktorijärjestelmiä varten.
___________________________________________________________________________
LIITE II
RAHOITUSOSUUKSIEN JAKAUTUMINEN
Ohjelman
rahoitusosuuksista vastaavat Alankomaat, Ranska ja Belgia.
Rahoitusosuudet
jakautuvat seuraavasti:
Alankomaat: 29,000 miljoonaa euroa;
Ranska: 1,200 miljoonaa euroa
Belgia: 1,200 miljoonaa euroa
Yhteensä 31,400
miljoonaa euroa.
Rahoitusosuudet suoritetaan Euroopan
yhteisöjen yleiseen talousarvioon ja sidotaan tähän ohjelmaan.
Kyseiset rahoitusosuudet ovat kiinteät eivätkä
ne ole tarkistettavissa toiminta-, ylläpito- ja käytöstäpoistokustannusten
vaihtelujen perusteella.
.
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
              1.1.    Ehdotuksen/aloitteen nimi
              1.2.    Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
              1.3.    Ehdotuksen/aloitteen
luonne
              1.4.    Tavoitteet:

              1.5.    Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
              1.6.    Toiminnan
ja sen rahoitusvaikutusten kesto
              1.7.    Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)
2.           HALLINNOINTI
              2.1.    Seuranta-
ja raportointisäännöt
              2.2.    Hallinnointi-
ja valvontajärjestelmä
              2.3.    Toimenpiteet
petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET
              3.1.    Kyseeseen
tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
              3.2.    Arvioidut
vaikutukset menoihin
              3.2.1. Yhteenveto
arvioiduista vaikutuksista menoihin
              3.2.2. Arvioidut
vaikutukset toimintamäärärahoihin
              3.2.3. Arvioidut
vaikutukset hallintomäärärahoihin
              3.2.4. Yhteensopivuus nykyisen
monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
              3.2.5. Ulkopuolisten
tahojen osallistuminen rahoitukseen
              3.3.    Arvioidut vaikutukset tuloihin
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.        Ehdotuksen/aloitteen nimi
Suurvuoreaktorin
lisätutkimusohjelma (2012–2015), jonka Yhteinen tutkimuskeskus toteuttaa
Euroopan atomienergiayhteisölle
1.2.        Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
Osasto
10:     Suora tutkimustoiminta
Luku
10 04:   Aiempien puiteohjelmien päätökseen saattaminen ja muut toimet
Momentti
10 04 04:    Suurvuoreaktorin (HFR) käyttö
1.3.        Ehdotuksen/aloitteen luonne
x Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai
valmistelutoimeen.
¨ Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan
toimen jatkamiseen.
¨ Ehdotus/aloite
liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen.
1.4.        Tavoitteet
1.4.1.     Komission monivuotinen
strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden)
saavuttamista ehdotus/aloite tukee
Suurvuoreaktorilla
on Euroopan unionissa tärkeä merkitys lääketieteellisten radioisotooppien
tuotannon ja turvallisen ydinteknologian tukemisessa, ydinlaitosten
ikääntymisen ja käyttöiän pidentämisen tutkimisessa, pitkäikäisten aktinidien
transmutaatiossa jätteen varastoinnin turvallisuuden parantamiseksi,
polttoaineen turvallisuuden parantamisessa sekä polttoaineiden turvallisuuden
tutkimisessa uusia turvallisempia reaktoreita varten.
Lisäksi
perustutkimuksessa hyödynnetään neutronisuihkuja aineen rakenteen
tutkimuksessa. Tämä toiminta kehittyy koko ajan, ja sillä saadaan tietoa
haurastumismekanismeista ja niiden lieventämisestä, mikä on tärkeää olemassa
olevien ydinlaitosten turvallisuudelle. Lämpöydinfuusiotekniikan alalla
suurvuoreaktorilla toteutetaan useita hankkeita tulevaisuuden fuusioreaktorien
rakenne- ja hyötömateriaalien testaamiseksi.
1.4.2.     Erityistavoite
(erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä
Suurvuoreaktorin
lisätutkimusohjelman päätavoitteena on reaktorin turvallinen ja luotettava
käyttö, mihin kuuluu laitoksen tavanomainen ja mahdollisimman laaja käyttö sekä
neutronivuon tuottaminen kokeita ja lääketieteellisten isotooppien tuotantoa
varten.
1.4.3.     Odotettavissa olevat tulokset
ja vaikutukset
Säteilytystiedot
ja tulokset useilla eri aloilla, joita ovat ydinreaktoreiden turvallisuuden
parantaminen, isotooppien kehittäminen lääketieteellisen tutkimuksen
tarpeisiin, fuusioreaktoreita varten tehtävä materiaalitutkimus, ydinfysiikan
perustutkimus ja koulutus, jätehuoltokysymykset sekä ydinpolttoaineet uuden
sukupolven turvallisempia reaktorijärjestelmiä varten.
1.4.4.     Tulos- ja
vaikutusindikaattorit
Komission
velvollisuutena on hallinnoida lisätutkimusohjelmaa ja tähän liittyen
raportoida reaktorin käytön teknisestä tilasta, sen tieteellisestä käytöstä ja
sen talousarviotilanteesta. JRC:n Energia- ja liikennealan tutkimuslaitos
laatii joka toinen vuosi kertomuksen, jossa tarkastellaan seuraavia seikkoja:
(1)
tekninen raportointi, jossa annetaan
suurvuoreaktorin toimintaa koskevat tiedot
(2)
yhteenveto tärkeimmistä tieteellisistä
saavutuksista
(3)
korjaus- ja ylläpitotoiminta
(4)
taloudellinen tilanne: jäsenvaltioilta saatavat
tulot ja lisätutkimusohjelman talousarvion käyttö (ml. varaus käytöstäpoistoa
varten, hallinnointikulut, maksut operaattorille jne.).
1.5.        Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
1.5.1.     Tarpeet, joihin
ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä
Suurvuoreaktorin
tavoitteena on tukea ohjelmaan osallistuvien jäsenvaltioiden tutkimus- ja
kehittämistoimia seuraavilla aloilla: ydinlaitosten ja polttoainekierron
turvallisuus, jätehuolto, lämpöydinfuusio, perustutkimus ja koulutus.
Suurvuoreaktori
on edelleen aktiivisesti mukana reaktorien turvallisuuden parantamisessa.
Toimintaa koordinoidaan, tuloksia levitetään ja yhdenmukaistamista tuetaan
eurooppalaisten verkostojen kautta.
Suurvuoreaktorin
tarkoituksena on myös lääketieteellisten radioisotooppien tuotanto.
1.5.2.     EU:n osallistumisesta saatava
lisäarvo
Suurvuoreaktorin
tutkimustoimien lisäarvo liittyy rajatylittäviin vaikutuksiin, suurtuotannon
etuihin ja kansallisissa tutkimusinvestoinneissa aikaan saataviin säästöihin.
Euroopan tason toiminta on perusteltua ydinalalla.
Suurvuoreaktoria
käytetään myös radioisotooppien kaupalliseen tuotantoon. Se tuottaa tarvittavat
radioisotoopit yli 60 prosenttiin Euroopassa vuosittain tehtävistä 10
miljoonasta lääketieteellisestä diagnoosista. Se on hyvin tärkeä laitos
Euroopan sairaala-alalle (kuten sairaaloille, klinikoille ja lääkäreille),
koska radioisotooppeja käytetään useilla lääketieteen aloilla, ennen muuta
syövän torjunnassa ja hoidossa. Suurvuoreaktorille on hyvin vähän vaihtoehtoja,
koska se tuottaa useimmin käytetyt lyhytikäiset isotoopit. Sijaintinsa ansiosta
reaktorin tuotanto voidaan nopeasti toimittaa eurooppalaisiin
lääketieteellisiin keskuksiin.
1.5.3.     Vastaavista toimista saadut
kokemukset
Teknetiumin
(Tc-99m) tuotantoon lääketieteellisiin tarkoituksiin on tällä hetkellä käytössä
liian vähän reaktoreita. Suurvuoreaktori on yksi näistä. Koska nykyiset
reaktorit rakennettiin 1950- ja 1960-luvuilla, ne lähestyvät elinkaarensa
loppua, mikä lisää sekä suunniteltujen huoltoseisokkien tarvetta että suunnittelemattomia
tuotantohäiriöitä. Lääketieteellisiä
isotooppeja tuottava kanadalainen NRU-reaktori otettiin pois käytöstä toukokuun
2009 puolivälissä koko loppuvuoden ajaksi, mikä aiheutti jatkuvan
maailmanlaajuisen pulan lääketieteellisistä isotoopeista. Suurvuoreaktori
pysäytettiin vuonna 2010 pohjayhteen pinnoitteen korjausta varten, ja seisokki
vaikutti lääketieteellisten isotooppien toimituksiin.
1.5.4.     Yhteensopivuus muiden
kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut
Ehdotetulla
lisätutkimusohjelmalla vastataan erilaisiin tieteellisiin ja teknologisiin
haasteisiin strategisen energiateknologiasuunnitelman (SET-suunnitelman) ja
strategisen ydinenergian teknologiayhteisön (Strategic Nuclear Energy
Technology Platform, SNE-TP) lyhyen ja pitkän aikavälin tavoitteiden
saavuttamiseksi. Sen toimet liittyvät myös läheisesti Euratomin seitsemännen
puiteohjelman jatkoon (2012–2013) ja sitä seuraaviin puiteohjelmiin.
1.6.        Toiminnan ja sen
rahoitusvaikutusten kesto
x Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto
on rajattu.
–
x Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa [1.1.]2012 ja päättyy
[31.12.]2015.
–
x Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2012 ja päättyvät vuonna 2016.
1.7.        Hallinnointitapa
(hallinnointitavat)[4]
x komissio hallinnoi suoraan keskitetysti

Huomautukset:
Komissio
on suurvuoreaktorin omistaja Euratomin ja Alankomaiden välillä 25. heinäkuuta
1961 tehdyn sopimuksen (99 vuoden vuokrasopimus) mukaisesti. Suurvuoreaktorin
käytöstä vastaa toimiluvan haltija NRG (Alankomaat), joten käyttö perustuu
riippumattomaan ja vakaaseen oikeudelliseen järjestelmään. JRC:n hallinnoima
lisätutkimusohjelma tuo tutkimukseen kohdennettavia lisätuloja ohjelmaa
rahoittaville jäsenvaltioille.
2.           HALLINNOINTI
2.1.        Seuranta- ja
raportointisäännöt
Komission
velvollisuutena on hallinnoida lisätutkimusohjelmaa ja tähän liittyen
raportoida
i)
reaktorin käytön teknisestä tilasta,
ii)
sen tieteellisestä käytöstä,
iii)
sen taloudesta eli jäsenvaltioilta saatavista tuloista ja
iv)
suoritetuista maksuista.
Ohjelma
sisältyy JRC:n toimintoperusteisen johtamisen ohjelmaan (ABM) ja vuotuiseen
hallintosuunnitelmaan. Asetettuja tavoitteita seurataan näin ollen JRC:n
vuosikertomuksessa.
Lisäksi
JRC laatii joka toinen vuosi erillisen kertomuksen, jossa tarkastellaan
lisätutkimusohjelman hallinnointia ja erityisesti seuraavia seikkoja:
–
tekninen raportointi, jossa annetaan suurvuoreaktorin toimintaa koskevat tiedot
–
yhteenveto tärkeimmistä tieteellisistä saavutuksista
–
ylläpitotoiminta
–
taloudellinen tilanne: jäsenvaltioilta saatavat tulot ja lisätutkimusohjelman
talousarvion käyttö (ml. varaus käytöstäpoistoa varten, hallinnointikulut
jne.).
2.2.        Hallinnointi- ja
valvontajärjestelmä
2.2.1.     Todetut riskit
Ohjelma
on jatkoa edelliselle lisätutkimusohjelmalle. Ohjelmaan osallistuvat
jäsenvaltiot ovat arvioineet tämän uuden lisäohjelman ja siihen osallistumiseen
liittyvät riskit.
2.2.2.     Valvontamenetelmä(t)
Välikertomuksessa
ja loppukertomuksessa tarkastellaan lisätutkimusohjelman hallintoa ja sen
teknisiä, tieteellisiä ja varainhoidollisia näkökohtia (ml. varaukset
käytöstäpoistoa varten jne.).
2.3.        Toimenpiteet petosten ja
sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
JRC:n
virkamiehet toteuttavat edellä mainittuun raportointiin liittyen tarkastuksia
ja sisäistä valvontaa, jossa tarkastellaan teknisiä ja varainhoidollisia
näkökohtia. Tilintarkastustuomioistuimelle annetaan tiedot kaikista
tarkastuksista ja sisäisestä valvonnasta.
Väärinkäytösten
ja petosten estämiseksi toteutetaan asianmukaiset toimenpiteet ja tarvittaessa
ryhdytään toimiin menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärin
käytettyjen varojen perimiseksi takaisin Euroopan yhteisöjen yleiseen
talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002
annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002, Euroopan yhteisöjen
yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston
asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä
joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 sekä
Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta
1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95[5], komission paikan päällä
suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin
etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä
marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96[6] ja Euroopan
petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999[7] mukaisesti.
Halkeamiskelpoisten
materiaalien siirtojen valvonta kuuluu Euratomin ja IAEA:n tarkastusten
piiriin.
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT
RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.        Kyseeseen tulevat monivuotisen
rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
·      Talousarviossa jo olevat budjettikohdat
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä.
 Moniv. rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Menolaji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi…...…] || JM/EI-JM ([8])   || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || varainhoito-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitus-osuudet
 1a || Momentti 10 04 04 — Suurvuoreaktorin (HFR) käyttö Alamomentti 10 04 04 02 — Suurvuoreaktorin (HFR) käyttö – HFR-lisäohjelma[9]   || JM || EI || EI || EI || KYLLÄ
·      Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat
Ei sovelleta
3.2.        Arvioidut vaikutukset
menoihin
3.2.1.     Yhteenveto arvioiduista
vaikutuksista menoihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 1a || ”Kasvua ja työllisyyttä edistävä kilpailukyky”
 PO: JRC ||   ||   || vuosi 2012 || vuosi 2013 || vuosi 2014 || vuosi 2015 || Vuosi ≥2016 || YHTEENSÄ
  Toimintamäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budjettikohdan numero: 10 04 04 02 || Sitoumukset || (1) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksut || (2) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budjettikohdan numero: Ei sovelleta ||   || (3) || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a
 PO JRC:n määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1 +3 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksut || =2 +3 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksut || (5) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 1a kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksut || =5+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
Jos ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia
useampaan otsakkeeseen:
  Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksut || (5) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1-4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (viitemäärä) || Sitoumukset || =4+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksut || =5+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot”
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 PO: JRC ||   ||   || vuosi 2012 || vuosi 2013 || vuosi 2014 || vuosi 2015 || Vuosi ≥2016 || YHTEENSÄ
  Henkilöresurssit || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a
  Muut hallintomenot || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a
 YHTEENSÄ PO JRC || Määrärahat || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a || n/a
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || vuosi 2012 || vuosi 2013 || vuosi 2014 || vuosi 2015 || Vuosi ≥2016 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksut || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
3.2.2.     Arvioidut vaikutukset
toimintamäärärahoihin
–
¨  Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja.
–
x Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti:
Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
 Tavoitteet ja tuotokset   ò ||   ||   || vuosi 2012 || vuosi 2013 || vuosi 2014 || vuosi 2015 || YHTEENSÄ
 TUOTOKSET
 Tyyppi || Keskimäär. kustannukset || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä yhteensä || Kustannukset yhteensä
 ERITYISTAVOITE: Suurvuoreaktorin turvallinen ja luotettava käyttö
 – tuotos || Täysien käyttöpäivien määrä || n/a || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 1 000 || p.m.
 Välisumma erityistavoite || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 1 000 || p.m.
 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m.
3.2.3.     Arvioidut vaikutukset
hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.  Yhteenveto
–
x Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti:
milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
   || vuosi 2012 || vuosi 2013 || vuosi 2014 || vuosi 2015 || vuosi ≥ 2016 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muut hallintomenot ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muut hallintomenot ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma ||   ||   ||   ||   ||   ||
 YHTEENSÄ ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.2.   Henkilöresurssien arvioitu
tarve
–
x Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja.
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti:
arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden
desimaalin tarkkuudella)
   || vuosi 2012 || vuosi 2013 || vuosi 2014 || vuosi 2015
  Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt)
 XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) ||   ||   ||   ||
 XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||
  Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[10]
 XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy || – päätoimipaikassa ||   ||   ||   ||
 – EU:n ulkop. edustustoissa ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||
 Muu budjettikohta (mikä?) ||   ||   ||   ||
 YHTEENSÄ ||   ||   ||   ||
XX viittaa
kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon.
Henkilöresurssien tarve
katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.
Kuvaus henkilöstön
tehtävistä:
 Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || JRC:n ainoana tehtävänä on lisäohjelman hallinnointi. Tähän käytettävät varat rahoitetaan kokonaisuudessaan lisätutkimusohjelmasta tulevilla käyttötarkoitukseensa sidotuilla tuloilla.
 Ulkopuolinen henkilöstö || Ei sovelleta
3.2.4.     Yhteensopivuus nykyisen
monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
–
x Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukainen.
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen
rahoitussuunnitelman muuttamista.
Ei
sovelleta
–
¨  Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista
tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista.
Ei
sovelleta
3.2.5.     Ulkopuolisten tahojen
osallistuminen rahoitukseen
–
¨ Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja.
–
x Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja
seuraavasti (arvio):
määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin
tarkkuudella)
   || vuosi 2012 || vuosi 2013 || vuosi 2014 || vuosi 2015 || Yhteensä
 Alankomaat || 7,250 || 7,250 || 7,250 || 7,250 || 29,000
 Ranska || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 1,200
 Belgia || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 1,200
 Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ || 7,850 || 7,850 || 7,850 || 7,850 || 31,400
Lisätutkimusohjelmaa varten tarvitaan pelkkä
talousarviorakenne (p.m), johon otetaan osallistujilta tulevat
käyttötarkoitukseensa sidotut määrärahat. Asianomaiset jäsenvaltiot ovat
laskeneet nämä määrät siten, että ne kattavat reaktorin ennakoidut menot kaudella
2012–2015. Laskelmassa on huomioitu reaktorin tuottamat kaupalliset tulot.
Komissio ei kata mahdollista toimintamenojen vajetta, ei myöskään mahdollisia
kunnostus- tai korjauskustannuksia.
3.3.        Arvioidut vaikutukset
tuloihin
–
¨  Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin.
–
x Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:
–
¨         vaikutukset omiin varoihin
–
x        vaikutukset sekalaisiin tuloihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus
 vuosi 2012 || vuosi 2013 || vuosi 2014 || vuosi 2015
 Alamomentti 6 2 2 1 ||   || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
Vastaava(t) menopuolen
budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen
tapauksessa:
Alamomentti
6 2 2 1 — Suurvuoreaktorin (HFR) käytöstä saatavat tulot, jotka otetaan
määrärahoiksi – Käyttötarkoitukseensa sidotut tulot
Selvitys tuloihin
kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä
Lisätutkimusohjelma
rahoitetaan osallistuvilta jäsenvaltioilta tulevilla rahoitusosuuksilla, jotka
on laskettu vuosien 2009–2011 talousarvion perusteella ja joihin on tehty
arvioidut inflaatiokorjaukset kaudeksi 2012–2015.
[1]               Tieteellis-teknisen komitean kokouksen pöytäkirja
17.2.2012.
[2]               EUVL L 204, 29.5.2009, s. 15.
[3]               Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, annettu 25
päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon
sovellettavasta varainhoitoasetuksesta, EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
[4]               Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[5]               EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1.
[6]               EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2.
[7]               EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.
[8]               JM
= jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat määrärahat.
[9]               Alamomentin 10 04 04 02 ”Suurvuoreaktorin (HFR)
käyttö – HFR-lisäohjelmat (2009–2011)” uudeksi nimeksi tulee ”Suurvuoreaktorin
(HFR) käyttö – HFR-lisäohjelmat”. Aikaviittaus poistetaan, jolloin
alamomentin nimi soveltuu myös mahdollisiin tuleviin lisäohjelmiin, joita
suurvuoreaktorin käyttöä varten voidaan hyväksyä.
[10]             Sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö,
nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa, paikalliset
toimihenkilöt ja kansalliset asiantuntijat.


				|

		52012PC0527

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS päätöksen N:o 574/2007/EY muuttamisesta ulkorajarahaston yhteisrahoitusosuuden korottamiseksi tiettyjen rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden osalta /* COM/2012/0527 final - 2012/0253 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
·
Perustelut ja tavoitteet
Rahoitus- ja
talouskriisin pitkittyminen lisää kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuvia
paineita jäsenvaltioiden leikatessa budjettejaan. Tässä tilanteessa on
erityisen tärkeää varmistaa osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen
hallintaa koskevaa yleisohjelmaa perustettujen neljän rahaston, jäljempänä
’rahastot’, nojalla hyväksyttyjen ohjelmien sujuva täytäntöönpano
rahoitusvarojen lisäämiseksi taloudessa.
Ohjelmien
täytäntöönpanoa vaikeuttavat kuitenkin usein likviditeettiongelmat, jotka
johtuvat budjettirajoitteista ja niihin liittyvistä rajuista menoleikkauksista,
mikä lisää ongelmia pitkittyneessä kriisissä. Tämä koskee ennen kaikkea
jäsenvaltioita, joihin vallitseva kriisi on vaikuttanut eniten ja jotka ovat
saaneet rahoitustukea jonkin ohjelman kautta Euroopan
rahoituksenvakautusmekanismista (ERVM), Euroopan rahoitusvakausvälineestä
(ERVV) tai kahdenvälisiä lainoja (euromaat) tai rahoitustukea
maksutasemekanismista (muut kuin euromaat). Kuusi maata – mukaan lukien
Kreikka, joka on saanut rahoitustukea myös kahdenvälisillä lainoilla ennen
ERVM:n perustamista – on tähän mennessä pyytänyt rahoitustukea eri
tukimekanismeista ja sopinut komission kanssa makrotaloudellisesta
sopeutusohjelmasta. Nämä kuusi maata ovat Unkari, Romania, Latvia
(maksutasetuki), Portugali, Kreikka ja Irlanti (tukea ERVM:n ja ERVV:n kautta
ja kahdenvälisiä lainoja). Huomattakoon, että Unkarin ohjelma päättyi vuonna
2010 ja Latvian ohjelma vuoden 2012 alussa.
Jotta rahoitustukimekanismista
tukea saavat jäsenvaltiot (ja muutkin tulevaisuudessa mahdollisesti tukea
saavat jäsenvaltiot) kykenevät jatkamaan rahastojen nojalla hyväksyttyjen
ohjelmien täytäntöönpanoa ja jakamaan varoja hankkeisiin, tässä ehdotuksessa on
säännöksiä, joilla komissio voi lisätä EU:n yhteisrahoitusosuutta näille maille
sen ajanjakson ajan, jolloin ne saavat rahoitustukea jonkin rahoitusvälineen
tukimekanismin kautta. Näin jäsenvaltiot saavat lisää rahoitusvaroja ja
ohjelmien konkreettisen täytäntöönpanon jatkaminen helpottuu.
·
Yleinen tausta
Joidenkin
jäsenvaltioiden syvenevällä rahoituskriisillä on epäilemättä huomattava
vaikutus reaalitalouteen, kun otetaan huomioon muun muassa niille kertyneen
velan määrä ja valtioiden vaikeudet saada rahoitusta markkinoilta kestävään
hintaan.
Komissio on tehnyt
hyvin aktiivisesti ehdotuksia parhaista tavoista torjua nykyistä
finanssikriisiä ja sen sosiaalistaloudellisia vaikutuksia. Kolme komission
näitä koskevaa ehdotusta on hyväksytty. Ensimmäisessä ehdotuksessa tarkistetaan
Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa
koskevista yleisistä säännöksistä annettua asetusta (EY) N:o 1083/2006
tavoitteena korottaa väli- ja loppumaksuilla maksettavaa unionin
rahoitusosuutta enintään 10 prosenttiyksikköä nykyisistä enimmäismääristä (13.
joulukuuta 2011 annettu asetus (EU) N:o 1311/2011). Toisessa ehdotuksessa
tarkistetaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston
(maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annettua neuvoston asetusta
(EY) N:o 1698/2005 tarkoituksena korottaa rahaston maksuosuus enintään 95
prosenttiin lähentymistavoitekelpoisilla alueilla, syrjäisimmillä alueilla ja
pienillä Egeanmeren saarilla sekä enintään 85 prosenttiin muilla alueilla (19.
joulukuuta 2011 annettu asetus (EU) N:o 1312/2011). Kolmannessa ehdotuksessa
tarkistetaan Euroopan kalatalousrahastosta annettua neuvoston asetusta (EY)
N:o 1198/2006 niin, että väli- ja loppumaksuina maksettavaa unionin
rahoitusosuutta voidaan korottaa enintään 10 prosenttiyksikköä nykyisistä
enimmäismääristä (19. huhtikuuta 2012 annettu asetus (EU) N:o 387/2012).
·
Voimassa olevat aiemmat säännökset
Ulkorajarahaston perustamisesta vuosiksi
2007–2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa
yleisohjelmaa 23 päivänä toukokuuta 2007 tehdyn Euroopan parlamentin ja
neuvoston päätöksen N:o 574/2007/EY 16 artiklassa säädetään, että unionin
yhteisrahoitus tuetuille toimille on periaatteessa enintään 50 prosenttia.
Päätöksen 16 artiklassa säädetään lisäksi, että unionin yhteisrahoitusosuus
voidaan nostaa 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa jäsenvaltioissa
tai jos toimi koskee strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä.
·
Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
politiikkaan ja muihin tavoitteisiin
Ehdotus on johdonmukainen muiden ehdotusten ja aloitteiden kanssa,
joita Euroopan komissio on antanut finanssikriisin torjumiseksi.
2.           KUULEMISTEN JA
VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
·
Intressitahojen kuuleminen
Ulkoisia sidosryhmiä ei kuultu.
·
Asiantuntijatiedon käyttö
Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen.
·
Vaikutusten arviointi
Ehdotus mahdollistaa sen, että komissio voi
soveltaa korkeampaa yhteisrahoitusosuutta jostakin tukimekanismista tukea
saaviin maihin.
Lisätalousarviota ei tarvita, koska
rahastoista kyseisille maille ja ohjelmille ohjelmakaudella 2007–2013
maksettava vuotuinen maakohtainen rahoitus ei muutu.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ
·
Ehdotuksen lyhyt kuvaus
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen
N:o 574/2007/EY 16 artiklaa ehdotetaan muutettavaksi niin, että kyseisten
jäsenvaltioiden ulkorajarahaston ohjelmiin sovellettavaa unionin
yhteisrahoitusrahoitusosuutta korotetaan 20 prosenttiyksiköllä edellyttäen,
että ne saavat tukea jostakin tukimekanismista.
Kun tukimekanismista jäsenvaltiolle
myönnettävästä tuesta tehty päätös on hyväksytty, jäsenvaltio voi toimittaa
komissiolle joko vuosittaisen ohjelman luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen,
jossa sovelletaan unionin korotettua yhteisrahoitusosuutta.
Jotta jäsenvaltio voi soveltaa unionin
korotettua yhteisrahoitusosuutta, sen täytyy saada tukea jostakin
tukimekanismista silloin kun se esittää vuosittaisen ohjelman luonnoksen tai
tarkistetun luonnoksen. Sen jälkeen kun jokin vuosittaisen ohjelman toimi on saanut
unionin korotettua yhteisrahoitustukea, tämä jatkuu vuosittaisen ohjelman
tukikelpoisuusjakson loppuun riippumatta siitä, saako jäsenvaltio edelleen tukea
tukimekanismista vai ei.
·
Oikeusperusta
Oikeusperusta on
ulkorajarahaston perustamisesta vuosiksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 23 päivänä
toukokuuta 2007 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös
N:o 574/2007/EY. Päätöksen kantavana periaatteena on hallintovastuun
jakaminen Euroopan komission ja jäsenvaltioiden välillä, ja siihen sisältyy
säännöksiä ohjelmasuunnittelusta, ohjelmien hallinnoinnista (myös
varainhoidosta) sekä hankkeiden seurannasta, varainkäytön valvonnasta ja
arvioinnista.
·
Toissijaisuusperiaate
Ehdotus on
toissijaisuusperiaatteen mukainen, koska sillä pyritään korottamaan rahastoista
myönnettävää tukea tietyille vakavissa vaikeuksissa oleville jäsenvaltioille.
Kyseessä olevat vaikeudet liittyvät ennen kaikkea maiden talous- ja
rahoitusvakauteen sekä alijäämä- ja velkasuhteen kasvuun tai talouskasvun
hidastumiseen. Ongelmien taustalla on jäsenvaltion rakenteellisia haasteita ja
kansainvälinen talous- ja rahoitusympäristö. Tässä tilanteessa on tarpeen
perustaa väliaikainen Euroopan unionin tason mekanismi, jonka avulla Euroopan
unioni voi rahoittaa rahastojen todennettuja menoja korotetulla yhteisrahoitusosuudella.
·
Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen:
Ehdotus on
suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska sillä mahdollistetaan lisätuen
myöntäminen rahastoista jäsenvaltioille, jotka ovat vaikeuksissa tai joita
uhkaavat vakavat vaikeudet sellaisten poikkeuksellisten tapahtumien vuoksi,
joihin jäsenvaltio ei voi vaikuttaa ja jotka kuuluvat (Euroopan
rahoituksenvakautusmekanismin (ERVM) perustamisesta annetun) neuvoston
asetuksen (EU) N:o 407/2010 soveltamisalaan, tai jotka saavat samoista syistä
tukea Euroopan rahoitusvakausvälineestä (ERVV) tai Euroopan vakausmekanismista
(EVM) tai joilla on maksutasetta koskevia vaikeuksia tai joita tällaiset vakavat
vaikeudet uhkaavat neuvoston asetuksessa (EY) N:o 332/2002 vahvistettujen
edellytysten mukaisesti. Tämä koskee myös Kreikkaa, joka sai rahoitustukea
lainanantajien välisen sopimuksen ja lainajärjestelysopimuksen nojalla laaditun
erityissopimuksen perusteella tukimekanismien ulkopuolelta.
·
Sääntelytavan valinta
Ehdotettu sääntelytapa: päätös.
Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavista syistä:
Komissio on
tarkastellut lainsäädäntöpuitteiden tarjoamaa liikkumavaraa ja pitää tähän
mennessä saadun kokemuksen perusteella tarpeellisena ehdottaa muutoksia
päätökseen. Tämän tarkistuksen tavoitteena on edistää toimien yhteisrahoitusta,
jotta toimien täytäntöönpano nopeutuisi ja investoinnit vaikuttaisivat
nopeammin reaalitalouteen.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei
ole vaikutuksia maksusitoumusmäärärahoihin, koska rahastoista ohjelmakaudella
2007–2013 vuosittaisille ohjelmille myönnettävän rahoituksen enimmäismääriin ei
ehdoteta muutoksia.
Ehdotus osoittaa,
että Euroopan komissio on halukas auttamaan jäsenvaltioita niiden toimissa finanssikriisin
torjumiseksi. Muutoksilla annetaan asianomaisille jäsenvaltioille tarvittavat
varat hankkeiden tukemiseen ja talouden elvyttämiseen.
2012/0253 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
päätöksen N:o 574/2007/EY muuttamisesta
ulkorajarahaston yhteisrahoitusosuuden korottamiseksi tiettyjen
rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien
vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden osalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Toukokuun 23 päivänä 2007
tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 574/2007/EY[1]
perustetaan ulkorajarahasto vuosiksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa, ja siinä säädetään
erilaisista unionin yhteisrahoitusosuuksista rahastosta tuettaville toimille.
(2)       Ennennäkemätön
maailmanlaajuinen finanssikriisi ja talouden laskusuhdanne ovat vahingoittaneet
vakavalla tavalla talouskasvua ja rahoitusvakautta sekä heikentäneet
huomattavasti useiden jäsenvaltioiden rahoituksellisia ja taloudellisia
edellytyksiä sekä sosiaalisia oloja. Joissakin jäsenvaltioissa on vakavia,
erityisesti rahoituksen ja talouden vakauteen kohdistuvia ongelmia tai niitä
uhkaavat tällaiset vakavat ongelmat, jotka johtavat niiden alijäämä- ja
velkasuhteen kasvuun ja uhkaavat talouskasvua, mitä kansainvälinen talous- ja
rahoitusympäristö vielä korostaa.
(3)       Vaikka finanssikriisin
kielteisten vaikutusten torjumiseksi on jo toteutettu merkittäviä toimia, kriisin
vaikutukset tuntuvat laajalti reaalitaloudessa, työmarkkinoilla ja koko
yhteiskunnassa. Kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuu entistä enemmän
paineita, joiden lievittämiseksi olisi toteutettava lisätoimenpiteitä
käyttämällä unionin rahoitusta mahdollisimman laajasti ja tehokkaasti.
(4)       Järjestelystä keskipitkän
ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä
helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[2] mukaan
neuvosto myöntää keskipitkän ajan tukea jäsenvaltiolle, joka ei ole ottanut
euroa käyttöön ja jolla on maksutasetta koskevia vaikeuksia tai jota tällaiset
vaikeudet vakavasti uhkaavat.
(5)       Romanialle myönnettiin
tällaista rahoitustukea neuvoston päätöksellä 2009/459/EY[3].
(6)       Toukokuun 9 päivänä 2010
neuvosto hyväksyi kattavan toimenpidepaketin, johon kuului a) Euroopan
rahoituksenvakautusmekanismista annettu neuvoston asetus[4], joka
perustuu perussopimuksen 122 artiklan 2 kohtaan, ja b) Euroopan
rahoitusvakausväline, jolla annetaan rahoitustukea euroalueen jäsenvaltioille,
joilla on poikkeuksellisista olosuhteista johtuvia vaikeuksia, joihin
jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, ja jonka tavoitteena on koko euroalueen ja sen
jäsenvaltioiden rahoitusvakauden turvaaminen.
(7)       Irlannille myönnettiin
rahoitusapua Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista neuvoston
täytäntöönpanopäätöksellä N:o 2011/77/EU[5] ja Portugalille täytäntöönpanopäätöksellä
N:o 2011/344/EU[6].
Ne ovat saaneet rahoitusta myös Euroopan rahoitusvakausvälineestä.
(8)       Kreikan kanssa 8 päivänä
toukokuuta 2010 tehdyt lainanantajien välinen sopimus ja lainajärjestelysopimus
tulivat voimaan 11 päivänä toukokuuta 2010. Maaliskuun 12 päivänä 2012
euroalueen 17 jäsenvaltion valtiovarainministerit keskeyttivät tämän
ensimmäisen ohjelman ja hyväksyivät Kreikalle toisen rahoitusapuohjelman. Päätöksen
mukaan tämän toisen ohjelman rahoitusväline on Euroopan rahoitusvakausväline,
josta maksetaan myös ensimmäisestä ohjelmasta euroalueen maksettavaksi jäänyt
loppusumma.
(9)       Euroalueen 17 jäsenvaltion
valtionvarainministerit allekirjoittivat 2 päivänä helmikuuta 2012 sopimuksen
Euroopan vakausmekanismin (EVM) perustamisesta. Sopimuksen
mukaan, joka tehtiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136
artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten,
joiden rahayksikkö on euro[7],
25 päivänä maaliskuuta 2011 annetun Eurooppa-neuvoston päätöksen 2011/199/EU
perusteella, Euroopan vakausmekanismista (EVM) tulee euroalueen jäsenvaltioiden
ensisijainen rahoitustuen antaja sen tultua voimaan vuoden 2012 puolivälissä. Näin ollen Euroopan vakausmekanismi olisi otettava
huomioon jo tässä päätöksessä.
(10)     Eurooppa-neuvosto suhtautui 23
ja 24 päivänä kesäkuuta 2011 antamissaan päätelmissä myönteisesti komission
aikomukseen parantaa Kreikan lainaohjelman ja unionin varojen välistä synergiaa
ja tuki pyrkimyksiä lisätä Kreikan valmiuksia käyttää sen unionilta saamia
varoja kasvun ja työllisyyden parantamiseen siirtämällä painopistettä uudelleen
kilpailukyvyn tehostamiseen ja työpaikkojen luomiseen. Se piti myönteisenä ja
tuki myös sitä, että komissio valmistelee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa
Kreikalle annettavaa teknistä apua koskevan kokonaisvaltaisen ohjelman. Tällä
päätöksen N:o 574/2007/EY muutoksella edesautetaan pyrkimyksiä parantaa
synergiaa.
(11)     Poikkeuksellisten olosuhteiden
vuoksi Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja
koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annettua asetusta (EU) N:o
1083/2006 muutettiin asetuksella (EU) N:o 1311/2011[8] siten,
että se mahdollistaa rakennerahastojen ja koheesiorahaston
yhteisrahoitusosuuden nostamisen sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joilla on
vakavia rahoitusvakauteen liittyviä vaikeuksia. Samanlainen lähestymistapa
hyväksyttiin näille samoille jäsenvaltioille Euroopan maaseudun kehittämisen
maatalousrahaston yhteydessä (asetus (EY) N:o 1698/2005 sellaisena kuin se on
muutettuna asetuksella (EU) N:o 1312/2011[9]) ja Euroopan kalatalousrahaston yhteydessä
(asetus (EY) N:o 1198/2006 sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU)
N:o 387/2012[10]).
Näitä jäsenvaltioita olisi tuettava myös osana yhteisvastuuta ja
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa vuosiksi 2007–2013
perustettujen neljän rahaston, eli ulkorajarahaston, Euroopan paluurahaston,
Euroopan pakolaisrahaston ja Euroopan kotouttamisrahaston, jäljempänä
’rahastot’, puitteissa.
(12)     Rahastot ovat keskeinen
väline, joiden avulla jäsenvaltiot voivat vastata maahanmuutto-, turvapaikka-
ja ulkoraja-asioita koskeviin merkittäviin haasteisiin kuten unionin
kokonaisvaltaisen maahanmuuttopolitiikan kehittämiseen unionin kilpailukyvyn ja
sosiaalisen yhteenkuuluvuuden parantamiseksi ja Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän
luominen.
(13)     Jotta Euroopan unionin
rahoitusta olisi helpompi hallinnoida maahanmuutto-, turvapaikka- ja
ulkoraja-asioiden alalla ja jotta voitaisiin parantaa jäsenvaltioiden
rahoituksen saatavuutta rahastojen vuosittaisten ohjelmien
täytäntöönpanemiseksi, on tarpeellista korottaa vakavissa
rahoitusvakausvaikeuksissa oleville jäsenvaltioille väliaikaisesti rahastoista
myönnettävää unionin yhteisrahoitusosuutta määrällä, joka on 20
prosenttiyksikköä suurempi kuin tällä hetkellä sovellettavat yhteisrahoitusosuudet,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta vuosien 2014–2020 ohjelmakautta. Tämä
tarkoittaa, että rahastojen vuosittainen perussäädösten mukainen kansallinen
maksuosuus säilyy muuttumattomana, kun taas kansallista yhteisrahoitusta
vähennetään vastaavalla määrällä. Käynnissä olevia vuosittaisia ohjelmia on
tarkistettava niin, että unionin korotetun yhteisrahoitusosuuden soveltamisesta
johtuvat muutokset ilmenevät niissä.
(14)     Jäsenvaltion, joka haluaa
hyötyä korotetusta yhteisrahoitusosuudesta, olisi toimitettava komissiolle
kirjallinen lausunto yhdessä vuosittaisen ohjelman luonnoksen tai tarkistetun
luonnoksen kanssa. Lausunnossa kyseisen jäsenvaltion olisi viitattava
asiaankuuluvaan neuvoston päätökseen tai muuhun päätökseen, jonka nojalla se on
oikeutettu unionin korotettuun yhteisrahoitusosuuteen.
(15)     Kansainvälisten
rahoitusmarkkinoiden ennennäkemätön kriisi ja talouden laskusuhdanne ovat
vahingoittaneet vakavasti usean jäsenvaltion rahoitusvakautta. Koska tarvitaan
nopeita toimia, joilla torjutaan niiden vaikutukset talouteen
kokonaisuudessaan, tämän päätöksen olisi tultava voimaan mahdollisimman
nopeasti.
(16)     Sen vuoksi päätöstä N:o
574/2007/EY olisi muutettava. Viitattaessa päätöksen N:o 574/2007/EY 16
artiklaan tai siinä säädettyyn unionin rahoitusosuuden prosenttiosuuteen,
viittaus olisi ymmärrettävä viittaukseksi tarkistettuun 16 artiklaan ja –
mahdollisesti korotettuun – unionin rahoitusosuuden prosenttiosuuteen.
(17)     Islannin ja Norjan osalta
tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä tietyistä
Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan
välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön
täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen
yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn
neuvoston päätöksen N:o 1999/437/EY[11]
1 artiklan A ja B kohdassa tarkoitetuilla aloilla.
(18)     Sveitsin osalta tällä
päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita
tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton
välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin
säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat
neuvoston päätöksen N:o 1999/437/EY 1 artiklan A ja B kohdassa,
tarkasteltuna yhdessä mainitun sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön
puolesta tehdyn neuvoston päätöksen 2008/146/EY[12]
3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(19)     Liechtensteinin osalta tällä
päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita
tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja
Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa
Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan
yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton
osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja
kehittämiseen ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen N:o 1999/437/EY
1 artiklan A ja B kohdassa, tarkasteltuna yhdessä pöytäkirjan tekemisestä
unionin puolesta annetun neuvoston päätöksen 2011/350/EU[13]
3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(20)     Euroopan unionista tehtyyn
sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn
Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Tanska ei osallistu neuvostossa
sellaisten toimenpiteiden hyväksymiseen, joita ehdotetaan Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla, lukuun
ottamatta ”toimenpiteitä, joilla määritellään ne kolmannet maat, joiden kansalaisilla
on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, tai yhtenäistä
viisumin kaavaa koskevia toimenpiteitä”. Koska tällä päätöksellä kehitetään
Schengenin säännöstöä, Tanska päättää Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta
tehdyn pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun
neuvosto on hyväksynyt ehdotuksen tai aloitteen Schengenin säännöstön
kehittämisestä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V
osaston määräysten nojalla, saattaako se tämän päätöksen osaksi kansallista
lainsäädäntöään.
(21)     Tällä päätöksellä kehitetään
sellaisia Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei
osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29
päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY ja myöhemmin
Schengenin säännöstön osien voimaansaattamisesta Ison-Britannian ja
Pohjois-Irlannin yhdistyneessä kuningaskunnassa 22 päivänä joulukuuta 2004
tehdyn neuvoston päätöksen 2004/926/EY mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei
siten osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä
kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(22)     Tällä päätöksellä kehitetään
niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin
pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28
päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY mukaisesti.
Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido
Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Korvataan
päätöksen N:o 574/2007/EY 16 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4.        Unionin
rahoitusosuus 4 artiklassa tarkoitetuista jäsenvaltioissa toteutettavista
hankkeista voi olla enintään 50 prosenttia yksittäisen toimen
kokonaiskustannuksista.
Unionin
rahoitusosuus voidaan korottaa 75 prosenttiin, jos hankkeet koskevat
20 artiklassa tarkoitetuissa strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä
painopisteitä.
Unionin
rahoitusosuus korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa
jäsenvaltioissa.
Unionin rahoitusosuutta
voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä edellyttäen, että kyseessä oleva
jäsenvaltio täyttää yhden seuraavista ehdoista toimittaessaan vuosittaisen
ohjelman luonnoksen tämän päätöksen 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai
vuosittaisen ohjelman tarkistetun luonnoksen komission päätöksen 2008/456/EY*
23 artiklan mukaisesti:
a)      sen saataville on asetettu keskipitkän
ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002** nojalla;
b)      sen saataville on asetettu rahoitustukea
neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010*** nojalla tai muut euroalueen
jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen kyseisen
asetuksen voimaantuloa;
c)      sen saataville on asetettu rahoitustukea
hallitustenvälisen sopimuksen nojalla, jolla perustettiin Euroopan
rahoitusvakausväline, tai Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyllä
sopimuksella.
Kyseinen jäsenvaltio toimittaa komissiolle
kirjallisen lausunnon yhdessä sen vuosittaisen ohjelman luonnoksen tai
tarkistetun luonnoksen kanssa vahvistaen, että se täyttää yhden neljännen
alakohdan a), b) tai c) alakohdassa tarkoitetuista ehdoista.
Korotetulla yhteisrahoitusosuudella rahoitetun
hankkeen rahoitusosuus voi säilyä korotettuna riippumatta siitä, täyttyykö
jokin neljännen alakohdan a), b) tai c) alakohdassa tarkoitetuista ehdoista
edelleen vai ei siihen liittyvän vuosittaisen ohjelman täytäntöönpanon aikana.
________
*          EUVL L
167, 27.6.2008, s. 1.
**        EYVL L
53, 23.2.2002, s. 1.
***      EUVL L
118, 12.5.2010, s. 1.”
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
3 artikla
Tämä päätös on
osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 144, 6.6.2007, s. 22.
[2]               EYVL L 53, 23. 2.2002, s. 1.
[3]               EUVL L
150, 13.6.2009, s. 8, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
neuvoston päätöksellä 2010/183/EU (EUVL L 83, 30.3.2010, s. 19).
[4]               EUVL L
118, 12.5.2010, s. 1.
[5]               EUVL L
30, 4.2.2011, s. 34.
[6]               EUVL L
159, 17.6.2011, s. 88.
[7]               EUVL L
91, 6.4.2011, s. 1.
[8]               EUVL L
337, 20.12.2011, s. 5.
[9]               EUVL L 339, 21.12.2011, s. 1.
[10]             EUVL L 129, 16.5.2012, s. 7.
[11]             EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.
[12]             EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1.
[13]             EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19.