               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.6.2015
            COM(2015) 304 final
            2015/0135(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            vastuusta ja vahingonkorvauksesta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä tehdyn kansainvälisen sopimuksen vuoden 2010 pöytäkirjan ratifioinnista jäsenvaltioiden toimesta ja siihen liittymisestä unionin puolesta, lukuun ottamatta oikeudelliseen yhteistyöhön siviilioikeudellisissa asioissa liittyviä seikkoja

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               1.1.Johdanto

               Erityyppisestä merenkulkutoiminnasta johtuvasta vahingonkorvausvastuusta säännellään kansainvälisellä tasolla useissa kansainvälisen merenkulkujärjestön, jäljempänä ’IMO’, yleissopimuksissa. Nämä yleissopimukset perustuvat samoihin keskeisiin periaatteisiin, joita ovat: aluksen omistajan ankara vastuu, kolmansille osapuolille aiheutuneet vahingot kattava pakollinen vakuutus, vahinkoa kärsineiden henkilöiden oikeus vedota suoraan vakuutuksenantajaan, vastuun rajoittaminen ja öljyn sekä vaarallisten ja haitallisten aineiden, jäljempänä ’HNS’, osalta erityinen korvausrahasto, josta aluksen omistajan vastuun yli menevät vahingot maksetaan.

               Vuonna 1996 tehty kansainvälinen yleissopimus vahingonkorvausvastuusta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä, jäljempänä ’vuoden 1996 HNS-yleissopimus’, on viimeinen vastuuta koskeva IMO:n yleissopimus, jonka voimaantulo odottaa edelleen, että valtiot ratifioisivat sen. Kyseinen yleissopimus on tärkeä osa kansainvälisen merenkulkualan vastuujärjestelmää, kun otetaan huomioon, että HNS-lastin merikuljetukset, nesteytetty maakaasu (LNG) ja nestekaasu (LPG) mukaan lukien, on nopeasti kasvava kaupan ala, jonka osuus meriliikenteestä on huomattava.

               Vuoden 1996 HNS-yleissopimukseen vuonna 2010 tehty pöytäkirja, jäljempänä ’vuoden 2010 pöytäkirja’, sisältää vuoden 1996 HNS-yleissopimuksessa todettujen ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavat muutokset. Vuoden 2010 pöytäkirjaa ja yleissopimuksen määräyksiä, sellaisina kuin ne ovat pöytäkirjalla muutettuina, on luettava, tulkittava ja sovellettava yhtenä ainoana välineenä pöytäkirjan 2 ja 18 artiklan mukaisesti. IMOn sihteeristö valmisteli pöytäkirjan konsolidoidun version ja vahvisti sen IMOn oikeudellisen komitean 98. kokouksessa vuonna 2011 nimellä ’vuoden 2010 HNS-yleissopimus’. Vuoden 2010 HNS-yleissopimus eli yleissopimuksen erillinen, konsolidoitu versio tulee voimaan heti kun vuoden 2010 pöytäkirja tulee voimaan.

               Kun valtio allekirjoittaa, ratifioi tai hyväksyy vuoden 2010 pöytäkirjan, kaikki kyseisen valtion aikaisemmat allekirjoitukset tai ratifioinnit vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen osalta mitätöityvät pöytäkirjan 20 artiklan 8 kohdan mukaisesti (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 45 artiklan 8 kohta).

               Vuoden 1996 HNS-yleissopimus ja HNS-yleissopimuksen vuoden 2010 pöytäkirja eivät vielä kumpikaan ole tulleet voimaan. Viimeksi mainitussa ei tähän päivään mennessä ole sopimuksen osapuolia.

               On tärkeää huomata, että ilmaukseen sitoutua vuoden 2010 pöytäkirjaan on pöytäkirjan 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti liitettävä tiedot edeltävän kalenterivuoden aikana vastaanotetun maksuvelvollisen lastin kokonaismäärästä  (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 45 artiklan 4 kohta). Tämä ennakkoehto on suurin syy siihen, ettei yksikään valtio ole vielä ratifioinut yleissopimusta.

               Sen jälkeen, kun HNS-yleissopimukseen tehty vuoden 2010 pöytäkirja oli hyväksytty IMOssa, ryhmä valtioita laati yhdessä kansainvälisen öljyvahinkojen korvausrahaston, jäljempänä ’IOPS-rahasto’, sihteeristön kanssa joukon maksuvelvollisen HNS-lastin raportointia koskevia suuntaviivoja (Guidelines on reporting of HNS contributing cargo). Nämä suuntaviivat vahvistettiin IMO:n oikeudellisen komitean 100. istunnossa 19. huhtikuuta 2013
                  1
                ja niillä pyrittiin puuttumaan yleissopimuksen ratifioinnin esteenä olevaan tärkeimpään käytännön syyhyn.

               Jotta yleissopimuksen ratifiointi edistyisi, IMOn oikeudellisen komitean 101. istunnossa perustettiin HNS-kirjeenvaihtoryhmä, jonka tehtävänä on avustaa valtioita yleissopimuksen täytäntöönpanossa tarvittavien menettelyjen luomisessa, erityisesti mitä tulee maksuvelvollisesta HNS-lastista raportointiin. Useat EU:n jäsenvaltiot ja Euroopan komissio kuuluvat tähän ryhmään.

               1.2.EU:n toimivalta ja sen seuraukset

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’ 3 artiklan 2 kohdassa määrättyä unionin ulkoista toimivaltaa koskevien sääntöjen mukaisesti vuoden 2010 pöytäkirja – ja jatkossa vuoden 2010 HNS-yleissopimus – kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan, koska se vaikuttaa unionin yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta.

               Yleissopimuksen vuoden 2010 pöytäkirjan tekeminen vaikuttaisi ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta annetun direktiivin 2004/35/EY
                  2
                säännöksiin ja soveltamisalaan, kuten 1.4 jaksossa esitetään. Lisäksi syistä, jotka esitetään yksityiskohtaisesti jäljempänä 1.5 jaksossa, vuoden 2010 pöytäkirjan tekeminen vaikuttaisi tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (uudelleenlaadittu Bryssel I asetus) annetun asetuksen (EU) N:o 1215/2012
                  3
                säännöksiin.

               Viimeksi mainittu on päällekkäinen yleissopimuksen määräysten kanssa, sellaisina kuin ne ovat muutettuina; lisäksi unionin oikeudellisesta yhteistyöstä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa annetut säännökset olivat oikeusperustana neuvoston päätökselle 2002/971/EY
                  4
               , jolla jäsenvaltiot valtuutetaan ratifioimaan yhteisön puolesta vuoden 1996 kansainvälinen HNS-yleissopimus tai liittymään siihen. Vuoden 1996 HNS-yleissopimusta muutettiin kuitenkin vuoden 2010 pöytäkirjalla, ja vuoden 2010 yleissopimus on kyseisestä muutoksesta johtuva konsolidoitu väline, kuten johdannossa todetaan. Sen vuoksi unionin oikeusjärjestyksessä päätöksen 2002/971/EY hyväksymisen jälkeen tapahtunut kehitys on otettava huomioon, kun vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen vaikutusta EU:n sääntöihin arvioidaan.

               Unioni ei voi itse toimia erillisenä oikeudellisena yksikkönä ja käyttää unionin yksinomaista toimivaltaa vuoden 2010 pöytäkirjan tekemiseen, koska yleissopimuksen tai pöytäkirjan tekstistä puuttuu niin sanottu REIO-lauseke (alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön lauseke). Tilanne velvoittaa jäsenvaltiot tekemään kyseisen kansainvälisen sopimuksen unionin puolesta. Koska vuoden 2010 pöytäkirja koskee EU:n yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvia asioita, jäsenvaltiot eivät voi itsenäisesti päättää tämän pöytäkirjan allekirjoittamisesta ja ratifioinnista. Ne voivat tehdä sen ainoastaan unionin puolesta sen jälkeen, kun neuvosto on antanut luvan ja Euroopan parlamentti hyväksynnän komission ehdotuksesta SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan mukaisesti.

               1.3.Yleissopimuksen yksityiskohtia

               Vuoden 2010 pöytäkirja ja siten vuoden 2010 konsolidoitu HNS-yleissopimus tulee voimaan 18 kuukauden kuluttua siitä, kun vähintään 12 valtiota, joista neljän valtion bruttovetoisuutta osoittava luku on vähintään 2 miljoonaa, on ratifioinut sen, ja IMOn pääsihteerille on asianmukaisesti toimitettu maksuvelvollista lastia koskevat tiedot, joista käy ilmi, että kyseisissä jäsenvaltioissa oli edeltäneen kalenterivuoden aikana vastaanotettu yhteismäärältään 40 miljoonaa tonnia HNS-yleistilin maksuvelvollista lastia. Vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen voimaantulon edellytykset olivat samat.

               Tärkeimmät muutokset vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen ja vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen välillä ovat seuraavat:

               a)pakattu HNS-lasti jätettiin HNS-rahastolle maksuvelvollisen lastin määritelmän ulkopuolelle, vaikka yleissopimuksessa vahvistettu kaksiportainen korvausjärjestelmä kattaa pakatun HNS-lastin aiheuttaman vahingon (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 1 artiklan 10 kohta);

               b)pakattua HNS-lastia kuljettavien alusten omistajien vastuun rajoja nostettiin, jotta pakatun HNS-lastin poisjättäminen HNS-rahastoon maksuvelvollisen lastin määritelmästä tulisi paremmin otetuksi huomioon (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 9 artiklan 1 kohdan b alakohta);

               c)nesteytetyn maakaasun todelliselle vastaanottajalle annettiin vastuu HNS-rahastolle maksettavista suorituksista, ellei sopimuksenhaltijan ja vastaanottajan välillä ole erillistä sopimusta (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 19 artiklan 1a kohta);

               d)HNS-rahaston kattaman vahinkotapahtuman korvaamisen ehdoksi asetettiin, että asianomainen jäsenvaltio on täyttänyt velvoitteensa toimittaa maksuvelvollista lastia koskevat raportit kaikilta vahinkotapahtumaa edeltäviltä vuosilta (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 21 a artiklan 2 kohta).

               Näillä muutoksilla poistetaan vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen ratifioinnin suurimmat esteet.

               Soveltamisala: Vuoden 2010 HNS-yleissopimusta sovelletaan HNS-lastin merikuljetuksista aiheutuviin korvausvaatimuksiin, lukuun ottamatta tavara- ja henkilökuljetuksia koskevasta sopimuksesta johtuvia vaateita. Yleissopimus kattaa kaikki sopimusvaltion alueelle – aluemeri mukaan lukien – aiheutuneet vahingot, sopimusvaltion talousvyöhykkeellä aiheutetut ympäristövahingot ja kaikki sopimusvaltion alueen ja aluemeren ulkopuolella tapahtuneet muut kuin ympäristövahingot, joiden aiheuttajana on sopimusvaltion rekisteröimä alus, sekä kaikki mahdollisesti toteutetut torjuntatoimenpiteet, joiden tarkoituksena on minimoida edellä mainitun tyyppisiä vahinkoja. Sota-alukset tai muut valtion omistamat tai operoimat alukset, joita käytetään muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, eivät kuulu yleissopimuksen soveltamisalaan, ellei kyseinen jäsenvaltio toisin päätä. Lisäksi valtio voi jättää tämän yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle bruttovetoisuudeltaan alle 200 tonnia olevia aluksia, jotka kuljettavat HNS-lastia yksinomaan pakatussa muodossa, kun niitä käytetään kyseisen valtion satamien tai avomerilaitosten välisiin matkoihin. Viimeksi mainittua vapautusta voidaan soveltaa myös kahden naapurivaltion välillä, jos kyseiset valtiot ovat selkeästi sopineet siitä. Tällaisista yhtä tai kahta naapurivaltiota koskevista vapautuksista on ilmoitettava asianmukaisesti IMOlle.

               Vastuu- ja vahingonkorvausjärjestelmän pääkohdat: Vuoden 2010 yleissopimuksessa HNS-lastia kuljettavan aluksen omistajalle määrätään ankara vastuu kaikista kyseisellä aluksella HNS-lastin merikuljetusten yhteydessä tapahtuneista vahinkotapahtumista. Aluksen omistajan ankara vastuu sisältää rajallisen määrän poikkeuksia, joiden soveltamiseksi todistustaakka on omistajalla.

               Ankaran vastuun lisäksi omistaja on velvollinen ottamaan vakuutuksen tai muun rahavakuuden, joka kattaa omistajalle yleissopimuksen mukaan kuuluvan korvausvastuun. Sopimusvaltioiden on osoitettava tällaisen vakuutuksen tai rahavakuuden olemassaolo yleissopimuksen mukaisesti.

               Jotta ankaralle vastuulle ja pakollisille vakuutusvaatimuksille saataisiin kyseisen toimialan tuki, yleissopimuksessa määrätään myös oikeudesta rajata omistajan vastuu enintään 100 miljoonaan laskentayksikköön irtotavarana kuljetettavan HNS-lastin osalta ja 115 miljoonaan laskentayksikköön pakatun HNS-lastin osalta. Lisäksi yleissopimus sisältää kaikkien merenkulun vastuukysymyksiä koskevien yleissopimusten tapaan lausekkeen, jonka mukaan aluksen omistajalta saa vaatia korvausta vahingoista, jotka kuuluvat vuoden 2010 HNS-sopimuksen piiriin ”ainoastaan tämän yleissopimuksen mukaisesti”.

               Tämän yleissopimuksen suurin anti merenkulkualan ja erityisesti meritse tapahtuvan HNS-kaupan aiheuttamien onnettomuuksien kansainväliselle vastuu- ja vahingonkorvausjärjestelmälle on erityisen korvausrahaston perustaminen. HNS-korvausrahaston tarkoituksena on maksaa korvauksia henkilöille, jotka ovat kärsineet vahinkoa HNS-lastin merikuljetusten yhteydessä siltä osin, etteivät he ole voineet saada aluksen omistajalta ja aluksen vakuutusyhtiöltä täyttä ja riittävää korvausta vahingosta. Viimeksi mainittu tilanne voi syntyä useiden eri olosuhteiden vuoksi, esimerkiksi jos vastuu asiasta ei kuulu aluksen omistajalle, aluksen omistajan tai vakuutusyhtiön taloudelliset resurssit eivät täysin riitä kattamaan vaatimuksia tai vahinko ylittää aluksen omistajan vastuun rajat.

               Tässä kaksiportaisessa järjestelmässä käytettävissä oleva korvausmäärä on yhteensä 250 miljoonaa laskentayksikköä (nykyisen vaihtokurssin mukaan noin 310 miljoonaa euroa). Jotta tämä määrä olisi käytettävissä, vuoden 2010 HNS-yleissopimuksessa vahvistetaan maksujärjestelmä, jonka mukaiset osuudet kussakin sopimusvaltiossa HNS-lastia vastaanottavat henkilöt maksavat HNS-rahastoon. Sopimusvaltiot ovat puolestaan vastuussa maksuvelvollisen lastin HNS-rahastoon raportoinnin oikeellisuudesta, ajantasaisuudesta ja säännöllisyydestä; valtio voi myös päättää maksaa rahastoon maksettavan osuuden itse HNS-lastin vastaanottajan puolesta.

               Vahingonkorvausvaatimukset tai kanteet sopimusvaltion tuomioistuimissa: Vuoden 2010 yleissopimus sisältää sopimusvaltioiden tuomioistuinten toimivaltaa koskevia sääntöjä vahingonkorvausvaatimuksista, joita vahinkoa kärsineet ovat yleissopimuksen kattamien vahinkojen osalta esittäneet aluksen omistajalle, vakuutusyhtiölle tai HNS-rahastolle. Lisäksi yleissopimuksen piiriin kuuluu sopimusvaltioiden tuomioistuinten antamien tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano. Näillä vuoden 1996 HNS-yleissopimuksesta muuttamattomina otetuilla osilla pyritään varmistamaan yleissopimuksen piiriin kuuluvien onnettomuuksien uhrien osalta oikeusvarmuus ja selkeät menettelysäännöt, joilla korvausvaatimusten läpimeno tehostuu.

               1.4.Direktiiviin 2004/35/EY kohdistuvat vaikutukset

               Ammatillisen toiminnan, myös merenkulun, toiminnanharjoittajien ympäristövastuuseen on vuodesta 2004 alkaen sovellettu ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta direktiiviä 2004/35/EY jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla ja vesillä EU:ssa.

               Sekä vuoden 1996 että vuoden 2010 HNS-yleissopimukset ovat direktiivin soveltamisalan kanssa päällekkäisiä siltä osin kuin on kyse seuraavista: i) sopimusvaltion alueeseen, aluemeri mukaan luettuna, kohdistunut ympäristövahinko (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 3 artiklan a kohta), ii) sopimusvaltion talousvyöhykkellä tai vastaavalla alueella aiheutunut ympäristön pilaantumisesta johtuva vahinko (enintään 200 meripeninkulman sisällä niiden perusviivoista lukien) (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 3 artiklan b kohta) ja iii) 'vahingon estämiseen ja minimoimiseen tarkoitetut torjuntatoimet riippumatta siitä, missä toimiin ryhdytään' (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 3 artiklan d kohta). Direktiivissä vastaavat säännökset ovat 2 artiklan 1 kohdan määritelmä ’ympäristövahingosta’ ja 2 artiklan 10 kohdan määritelmä ’ehkäisevistä toimista’, luettuna yhdessä yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista annetun direktiivin 2008/56/EY
                  5
                3 artiklan 1 kohdan a alakohdan kanssa, ja lintudirektiivin 79/409/ETY
                  6
               1 artiklan 1 kohta sekä luontodirektiivin 92/43/ETY
                  7
                2 artiklan 1 kohta, sellaisina kuin niihin viitataan komission ohjeasiakirjassa ”Commission Guidelines for the establishment of the Natura 2000 network in the marine environment - Application of the Habitats and Birds Directives”
                  8
               . ’Ympäristövahingon’ määritelmä yleissopimuksessa ja direktiivissä 2004/35/EY ei ole täysin samanlainen, vaikkakin suurelta osin päällekkäinen. Käytännössä kuitenkin katsotaan, että yleissopimuksessa olisi pyrittävä yhtä korkeatasoiseen ympäristövahinkojen korjaamiseen kuin kyseisellä direktiivillä.

               Koska direktiivi 2004/35/EY ja vuoden 2010 HNS-yleissopimus ovat soveltamisalaltaan päällekkäisiä, on selvää, että vuoden 2010 pöytäkirja, jolla muutetaan vuoden 1996 HNS-yleissopimusta ja joka muodostaa uuden oikeudellisen tekstin (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen) vaikuttaa olemassa oleviin unionin sääntöihin.

               Eritoten direktiivissä 2004/35/EY nimenomaisesti viitataan vuoden 1996 HNS-yleissopimukseen ja jätetään direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle sellaiset vahingot, jotka johtuvat yleissopimuksen tai siihen myöhemmin tehtävien muutosten kattamista vahinkotapahtumista, edellyttäen, että yleissopimus on kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa (direktiivin 2004/35/EY liitteen 4 artiklan 2 kohta ja liite IV). Tämä mahdollistaa sen, että erityistä ammatillista toimintaa koskevan siviilioikeudellisen vastuun kattavat erityiset kansainväliset järjestelyt voivat olla ensisijaisia direktiiviin nähden, sillä niiden on katsottu tehokkaammin tarjoavan asianmukaisen ja riittävän korvauksen ympäristövahingosta sekä vastaavan paremmin tällaisen ammatillisen toiminnan luonnetta. Vuoden 2010 pöytäkirja on vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen muutos, joten tällainen vapautus direktiivin 2004/35/EY soveltamisesta koskee sitä. Tämä osoittaa selvästi, että yleissopimuksen ratifiointi tai yleissopimukseen liittyminen vaikuttaa nykyisten EU-sääntöjen soveltamisalaan.

               Yleissopimuksen määräysten ja direktiivin säännösten välillä olevien merkittävien päällekkäisyyksien lisäksi niiden välillä on myös olennainen ristiriita, joka määrittää yleissopimuksen määräysten vaikutusta unionin sääntöihin. HNS-yleissopimuksen 7 artiklan 4 kohdassa (joka esiintyy sekä vuoden 1996 että vuoden 2010 yleissopimuksen tekstissä) estetään esittämästä aluksen omistajalle mitään muita vahingonkorvausvaatimuksia millään muulla tavalla tai foorumilla kuin mistä yleissopimuksessa määrätään. Tämä tarkoittaa sitä, ettei direktiiviä voida yleissopimuksen lisäksi soveltaa siltä osin kuin on kyse HNS-vahinkoa koskevasta aluksen omistajan vastuusta. Näin ollen yleissopimus rajoittaa direktiivin soveltamisalaa, mikä on vuoden 2010 pöytäkirjan allekirjoittamisen kannalta merkityksellinen seikka.

               1.5.Vaikutukset asetukseen (EU) N:o 1215/2012 (asetuksen (EY) N:o 44/2001 uudelleenlaadittu toisinto – ”Bryssel I”)

               Vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen IV luvussa  vahvistetaan menettelysäännöt, joita sopimusvaltioiden tuomioistuimissa sovelletaan yleissopimuksen mukaisiin vaatimuksiin ja kanteisiin. Erityisesti yleissopimuksen 38, 39 ja 40 artiklassa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat tuomioistuimen toimivaltaa ja tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa. Nämä artiklat ovat samat kuin vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen 38, 39 ja 40 artiklat, jotka olivat oikeusperustana yhteisön yksinomaiselle toimivallalle ja oikeuttivat neuvoston päätöksen 2002/971/EY.

               Asetuksessa (EU) N:o 1215/2012 vahvistetaan säännöt tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla EU:n jäsenvaltioiden välillä. Jos yleissopimus tulisi voimaan, edellä mainitut yleissopimuksen määräykset vaikuttaisivat kyseisen asetuksen säännöksiin. Yksityiskohtainen katsaus ja selvitys yleissopimuksen ja Bryssel I -asetuksen (asetus (EY) N:o 44/2001
                  9
               ) päällekkäisyyksistä on asiakirjassa ”Ehdotus neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan Euroopan yhteisön puolesta vuonna 1996 tehty kansainvälinen yleissopimus vahingonkorvausvastuusta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä (HNS-yleissopimus)”, KOM (2001) 674 lopullinen
                  10
               .

               Edellä mainitun lisäksi vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen IV luvun 37, 41 ja 42 artiklat liittyvät toisiinsa, joten ne eivät voi sellaisenaan esiintyä yksin, eikä niitä voi soveltaa erillään muista yleissopimuksen määräyksistä. Näin ollen unionin yksinomainen toimivalta kattaa yleissopimuksen IV luvun kokonaisuudessaan.

               Tanskan erityisasemaa yleissopimuksen IV luvun osalta on käsiteltävä erikseen perussopimuksiin liitetyn Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan N:o 22
                  11
                mukaisesti. Tanska on vapautettu SEUT-sopimuksen kolmannen osan V osaston soveltamisesta, eikä sen vuoksi osallistu hyväksymismenettelyyn, joka koskee seuraavaa ehdotusta: neuvoston päätös vastuusta ja vahingonkorvauksesta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä tehdyn kansainvälisen sopimuksen vuoden 2010 pöytäkirjan ratifioinnista jäsenvaltioiden toimesta ja siihen liittymisestä unionin puolesta oikeudelliseen yhteistyöhön siviilioikeudellisissa asioissa liittyvien seikkojen osalta.

               1.6.Päätelmät

               HNS-lastin merikuljetuksista aiheutuvien sopimukseen perustumattomien vahinkojen vastuuta koskevien kansainvälisten sääntöjen hyväksyminen ja voimaantulo on ratkaisevan tärkeää, kun otetaan huomioon HNS-lastin suuri osuus meriliikenteen tavarakuljetuksissa maailmanlaajuisesti.

               IMOlle on kertynyt kokemusta muusta merenkulkutoiminnasta aiheutuvien vahinkojen vastuuta koskevista samanlaisista kansainvälisistä järjestelyistä esimerkiksi tankkerilla kuljetettavan öljyn osalta, joten se hyväksyi tämän kansainvälisen sopimuksen, sellaisena kuin se on vuoden 2010 HNS-pöytäkirjalla muutettuna, täydentääkseen merenkulkualan vastuita koskevien yleissopimusten järjestelmää erityisellä välineellä, jolla lisäksi perustetaan HNS-lastin aiheuttamiin vahinkoihin erikoistunut uusi korvausrahasto.

               Neuvoston päätöksen 2002/971/EY perusteella jäsenvaltiot on valtuutettu ratifioimaan vuoden 1996 HNS-yleissopimus. Vuoden 2010 yleissopimuksen muuttamisesta tehdystä vuoden 2010 pöytäkirjasta on myös laadittava perussopimusten mukaisesti uusi neuvoston päätös, jossa otetaan huomioon unionin lainsäädännön kehitys vuodesta 2002. Vuoden 2010 pöytäkirja tarkoittaa uuden kansainvälisen sopimuksen tekemistä (ks. erityisesti vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen konsolidoidun tekstin 45 artiklan 8 kohta). Ratifioidessaan vuoden 2010 pöytäkirjan tai siihen liittyessään unioni siis valtuuttaa jäsenvaltiot soveltamaan vuoden 2010 HNS-yleissopimusta paitsi asioihin, jotka kuuluvat pöytäkirjan soveltamisalaan myös kaikkiin muihin asioihin, jotka kuuluvat vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen muutetun tekstin soveltamisalaan.”

               Komissio ehdottaa edellä esitetyn perusteella, että hyväksytään kaksi erillistä neuvoston päätöstä, jotka koskevat vuoden 2010 pöytäkirjan ratifiointia jäsenvaltioiden toimesta sekä jäsenvaltioiden liittymistä siihen unionin puolesta ja joilla varmistetaan, että direktiivissä 2004/35/EY ja asetuksessa (EU) N:o 1215/2012 vahvistetut perussopimusten tavoitteet saavutetaan ja pöytäkirjan N:o 2 määräyksiä noudatetaan. Edellä mainitun asetuksen osalta, ja erityisesti siltä osin kuin on kyse jäsenvaltion tuomioistuimessa annettujen tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta, jäsenvaltioiden on annettava ehdotetun neuvoston päätöksen liitteessä vahvistettu asianmukainen lausuma, kun ne ratifioivat vuoden 2010 pöytäkirjan tai liittyvät siihen. Näin varmistetaan, että asetuksessa (EU) N:o 1215/2012 säädettyjä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä sovelletaan edelleen siltä osin kuin on kyse jäsenvaltioiden tuomioistuimen antaman tuomion tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta toisessa jäsenvaltiossa. Edellä tarkoitetun lausuman tulisi kattaa myös muut merkitykselliset asiaan liittyvät unionin säännöt, erityisesti tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 30 päivänä lokakuuta 2007 tehty Luganon yleissopimus
                  12
               .

               2.INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

               Muodollista vaikutusten arviointia ei edellytetä tässä vaiheessa prosessia, jossa EU:n toimia jo rajoittavat tehdystä kansainvälisestä välineestä käynnissä olevat neuvottelut.

               Useita vaihtoehtoja on kuitenkin tutkittu ja punnittu:

               1)Ei toteuteta mitään toimia

               Tällä hetkellä HNS-yleissopimus ei ole voimassa ja HNS-lastia EU:ssa meritse kuljettavalle alukselle tapahtuneen onnettomuuden aiheuttamaan ympäristövastuuseen sovelletaan direktiiviä 2004/35/EY. Tämä tarkoittaa sitä, että sovelletaan direktiivissä vahvistettua ympäristövahingon määritelmää ja aluksen omistajalla on oikeus rajoittaa vastuutaan merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta vuonna 1976 tehdyn yleissopimuksen mukaisesti, jäljempänä ’merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta tehty yleissopimus’, kuten direktiivin 4 artiklan 3 kohdassa säädetään. Aluksen omistajan oikeudella rajoittaa vastuutaan merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta tehdyn yleissopimuksen yleisiin rajoihin on muutamia poikkeuksia, kuten aiheutetun vahingon tahallisuus tai piittaamattomuus. Merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamisesta tehdyssä yleissopimuksessa vahvistetut vahingonkorvausvastuun rajat ovat alemmat kuin vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 9 artiklassa vahvistetut rajat. Koska vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen III luvussa säädetyn kaltaista korvausrahastoa ei ole, direktiivissä ei tällä hetkellä ole mitään säännöstä, jonka nojalla HNS-lastin merellä aiheuttaman pilaantumisen uhreille (esimerkiksi kalastajat ja paikallisyhteisöt) voitaisiin maksaa aluksen omistajan vastuun rajat ylittäviä korvauksia. Nykyisessä oikeudellisessa kehyksessä ei myöskään ole pakollista vakuutusta koskevaa vaatimusta, mutta vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 12 artiklassa aluksen omistajalle säädetään tämä velvoite, minkä lisäksi vastaajat voivat esittää vahingonkorvausvaatimuksen suoraan vakuutuksenantajalle (12 artiklan 8 kohta). Direktiivissä 2004/35/EY EU:n lainsäätäjät ovat säätäneet vapautuksesta, joka asettaa etusijalle merenkulun kansainvälisen vastuujärjestelmän kaikkien asiaan liittyvien yleissopimusten osalta, HNS-yleissopimus mukaan luettuna, ja jättää kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvat vahinkotapahtumat direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Jos EU:n tasolla ei ryhdytä toimiin sen mahdollistamiseksi, että jäsenvaltiot ratifioisivat vuoden 2010 HNS-pöytäkirjan tai liittyisivät siihen, jotta viimeisin IMO:n vastuuta koskeva yleissopimus tulisi voimaan, ero merenkulkutoimintaa koskevan kansainvälisen ja EU:n vastuujärjestelmän välillä vahvistuisi, mistä kärsivät oikeusturva ja muun muassa meritse kuljetettavasta HNS-lastista johtuviin ympäristövahinkoihin sovellettavien normien yhdenmukaisuus.

               2)HNS-yleissopimuksen yhdenmukaistaminen unionin säännöstön kanssa

               Direktiivi 2004/35/EY ei ole täysin päällekkäinen vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen kanssa ympäristövahinkojen määritelmän osalta. Direktiivin määritelmä on laajempi ja kattaa useammantyyppiset korjaavat toimet, mukaan lukien  luonnonvarojen palauttaminen perustilaan ja tarvittaessa, jos perustilaan palauttaminen ei ole mahdollista, täydentävät ja korvaavat toimenpiteet ja vastaavasti korvaukset luonnonvarojen väliaikaisesta menetyksestä (toimenpiteet eivät koskaan sisällä rahallista korvausta, vaan kaikissa tapauksissa kyse on toimenpiteistä, joilla parannetaan luonnonvarojen tilannetta vahingoittuneella alueella tai sen lähialueilla). Näin ollen voitaisiin ajatella, että yleissopimusta kannattaisi muuttaa vastaamaan direktiivin säännöksiä.

               On kuitenkin erittäin epätodennäköistä, että ajatus saisi IMOn sopimusvaltioilta riittävästi tukea, varsinkin kun otetaan huomioon ongelmat, jotka piti ratkaista ennen kuin yleissopimuksen nykyisestä versiosta päästiin sopimukseen. Yleissopimuksessa esiintyvä pilaantumisvahinkojen määritelmä on lisäksi laadittu tarkasti erityyppisestä merenkulkutoiminnasta johtuvien merionnettomuuksien vastuuta koskevien nykyisten järjestelmien mukaisesti (esimerkiksi vuoden 1992 kansainvälinen yleissopimus öljyn aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta ja
                  vuoden 2001 kansainvälinen yleissopimus aluksen polttoaineen aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta (bunkkeriyleissopimus 2001). Vuoden 2010 HNS-yleissopimuksessa esiintyvän määritelmän muuttaminen aiheuttaisi vakavia häiriöitä merenkulkualan eri sektorien välisessä tasapainossa ja aiheuttaisi laajaa vastustusta IMOssa.

               3)”Irtautumislausekkeen” lisääminen HNS-yleissopimukseen ja vastaavan muutoksen tekeminen direktiiviin 2004/35/EY

               Mahdollisuutta lisätä yleissopimukseen ”irtautumislauseke” voitaisiin tutkia. Irtautumislausekkeella varmistettaisiin, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden välistä suhdetta hallinnoitaisiin unionin lainsäädännöllä senkin jälkeen, kun jäsenvaltio on liittynyt yleissopimukseen. Kolmansien maiden suhteen yleissopimuksen mukaiset velvoitteet säilyisivät muuttumattomina.

               Irtautumislausekkeen hyväksymisellä kaikki yleissopimuksen osapuolet (myös EU:n ulkopuoliset valtiot) sopisivat, että EU ja sen jäsenvaltiot soveltavat keskinäisissä suhteissaan EU:n lainsäädäntöä siltä osin kuin se koskee myös yleissopimuksen aihetta. Edellä esitetty pohdinta koskee myös tätä vaihtoehtoa siten, ettei ole realistista ajatella, että jäsenvaltiot esittäisivät sitä unionin puolesta IMOssa.

               Lisäksi tällainen lauseke edellyttäisi direktiivin 2004/35/EY muuttamista, jotta direktiivin soveltamisalasta HNS-yleissopimuksen soveltamisalaan siirtyviin vahinkotapahtumista aiheutuviin vahinkoihin sovellettavaa vapautusta saataisiin lievennettyä. Direktiivissä käsitellään kuitenkin kaikkia liitteessä IV lueteltuja merenkulun vastuukysymyksiä koskevia yleissopimuksia samalla tavalla. Olisi direktiivin hengen vastaista ottaa yhden sopimuksen osalta erilainen järjestelmä käyttöön, varsinkin kun IMOn kaikki vastuuta koskevat yleissopimukset on rakennettu samojen periaatteiden mukaisesti. Näitä ovat aluksen omistajan ankara vastuu, pakollinen vakuutus ja riittävät varat merenkulkuun liittyvästä vahinkotapahtumasta johtuvien pilaantumisvahinkojen korvaamiseksi.

               4)Vuoden 2010 HNS-pöytäkirjan ratifiointi

               Vuoden 2010 pöytäkirjan tekeminen HNS-yleissopimukseen, varmistaisi vastuuta ja vahingonkorvausta koskevien sääntöjen yhdenmukaisen noudattamisen meritse HNS-lastia EU:n alueella kuljettavien alusten aiheuttamien onnettomuuksien yhteydessä. Lisäksi sillä varmistettaisiin riittävät varat tällaisten onnettomuuksien uhreille maksettavia korvauksia varten. Kansainvälinen järjestely sopii alueellisia ratkaisuja paremmin merenkulun luonteeseen maailmanlaajuisena liiketoimintana, kun otetaan huomioon tällaisilla onnettomuuksilla todennäköisesti olevat rajatylittävät vaikutukset.

               Sen vuoksi pääteltiin, että tämä ehdotus päätökseksi, joka koskee jäsenvaltioiden valtuuttamista ratifioimaan vuoden 2010 HNS-pöytäkirja ja siten sitoutumaan vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen konsolidoituun tekstiin, on paras toimintatapa.

               3.EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               Johdannossa todettiinkin jo, että vuoden 2010 pöytäkirjan osalta valtion allekirjoitus, ratifiointi tai hyväksyminen mitätöi kaikki vuoden 1996 HNS-yleissopimusta koskevat aiemmat kyseisen valtion allekirjoitukset tai ratifionnit. Pöytäkirjan ratifioivat valtiot ilmaisevat suostumuksensa sitoutua vuoden 2010 HNS-yleissopimukseen erillisenä, yleissopimuksen konsolidoituna välineenä, joka tulee voimaan heti kun vuoden 2010 pöytäkirja tulee voimaan.

               Ehdotetuilla neuvoston päätöksillä valtuutetaan sen vuoksi jäsenvaltiot unionin puolesta ratifioimaan vuoden 2010 HNS-pöytäkirja tai liittymään siihen ja näin ollen sitoutumaan vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen sääntöihin.

               Ehdotetut neuvoston päätökset perustuvat SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohtaan luettuna yhdessä toisaalta SEUT-sopimuksen 81 artiklan kanssa, jossa säädetään EU:n oikeudellista yhteistyötä siviiliasioissa koskevasta tärkeimmästä oikeusperustasta, joka on merkityksellinen käsiteltäessä menettelysääntöjä, joita sovelletaan vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen IV luvun nojalla vaatimuksiin ja kanteisiin, ja toisaalta SEUT-sopimuksen 192 artiklan kanssa, jossa säädetään ympäristönsuojelua koskevan EU:n lainsäädännön oikeusperustasta.

               Vuoden 2010 HNS-yleissopimuksella on useita päämääriä, joita ei voida erottaa toisistaan ja joista mikään ei ole toiseen nähden toisarvoinen ja välillinen. Kahden oikeusperustan käyttäminen yhden päätöksen hyväksymisessä ei kuitenkaan ole mahdollista, jos näiden perustojen osalta määrätyt menettelyt ovat keskenään yhteensopimattomia
                  13
               . Juuri tällaisesta tapauksesta on nyt kyse, koska siviiliasioissa tehtävä oikeudellinen yhteistyö ei sido Tanskaa, mikä tarkoittaa, että neuvostossa esiintyy erilaisia äänestysoikeuksia. Tästä syystä tarvitaan kaksi erillistä neuvoston päätöstä.

               Nämä kaksi päätöstä rakentuvat samalla tavalla. Niiden 1 artiklassa jäsenvaltiot valtuutetaan ratifioimaan unionin puolesta HNS-yleissopimuksen vuoden 2010 pöytäkirja tai liittymään siihen, koska EU ei voi olla osapuolena tällaisessa yleissopimuksessa.

               Yhteisessä 2 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot sitoutuvat vuoden 2010 pöytäkirjaan kahden vuoden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta. Jos EU:n kaikki jäsenvaltiot liittyvät sopimukseen jo varhaisessa vaiheessa, pystytään täyttämään nopeammin sekä IMOn jäsenvaltioiden määrää että alusten yhteenlaskettua määrää koskevat vähimmäisvaatimukset sopimuksen voimaantulon osalta (12 jäsenvaltiota, joista neljällä on kullakin bruttovetoisuudeltaan vähintään 2 miljoonan tonnin laivasto). Vieläkin tärkeämpi seikka on se, että ratifiointi tietyn ajan kuluessa estää niitä jäsenvaltioita, jotka lykkäävät liittymistään vuoden 2010 pöytäkirjaan ja näin ollen vuoden 2010 HNS-yleissopimukseen, saamasta kilpailuetua merellä tapahtuneiden HNS-vahinkotapausten uhrien saatavilla olevien korjaavien toimenpiteiden tasapuolisuuden kustannuksella. Tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihto on erityisen hyödyllistä ratifioinnin tai liittymisen kannalta, etenkin siltä osin kuin on kyse maksuvelvollisen lastin raportoinnista yleissopimuksen mukaisesti.

               Ehdotetun neuvoston päätöksen 3 artiklassa, jossa oikeudellista yhteistyötä siviilioikeudellisissa asioissa koskevia seikkoja jätetään soveltamisalan ulkopuolelle, edellytetään, että jäsenvaltiot viittaavat kirjallisesti molempiin neuvoston päätöksiin tallettaessaan vuoden 2010 pöytäkirjaa koskevat ratifiointi- tai liittymiskirjansa.

               Ehdotetun neuvoston päätöksen oikeudelliseen yhteistyöhön siviilioikeudellisissa asioissa liittyviä seikkoja koskevassa 3 artiklassa viitataan tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevaan lausumaan, joka jäsenvaltioiden on annettava sitoutuessaan vuoden 2010 pöytäkirjaan, koska Euroopan unionilla on  näissä asioissa yksinomainen toimivalta. Lausuma on samanlainen kuin neuvoston päätöksen 2002/971/EY 2 artiklaan sisällytetty lausuma.

               Yhteisessä 4 artiklassa vahvistetaan ehdotettujen neuvoston päätösten voimaantulopäivä.

               Yhteisessä 5 artiklassa tehdään selväksi, että päätökset on osoitettu perussopimusten mukaisesti jäsenvaltioille, koska päätöksen tarkoituksena on valtuuttaa jäsenvaltiot sitoutumaan unionin puolesta vuoden 2010 pöytäkirjaan,

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ei mitään.

               2015/0135 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               vastuusta ja vahingonkorvauksesta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä tehdyn kansainvälisen sopimuksen vuoden 2010 pöytäkirjan ratifioinnista jäsenvaltioiden toimesta ja siihen liittymisestä unionin puolesta, lukuun ottamatta oikeudelliseen yhteistyöhön siviilioikeudellisissa asioissa liittyviä seikkoja

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä SEUT-sopimus, ja erityisesti sen 192 artiklan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan v alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän
                  14
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Vuoden 1996 kansainvälisellä yleissopimuksella vastuusta ja vahingonkorvauksesta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä, jäljempänä 'vuoden 1996 HNS-yleissopimus', pyrittiin varmistamaan riittävä, nopea ja tehokas korvaus henkilöille, joille aiheutuu vahinkoa meriteitse kuljetettujen vaarallisten ja haitallisten aineiden päästöistä. Vuoden 1996 HNS-yleissopimus korjasi huomattavan puutteen meren pilaantumiseen liittyvän vastuun kansainvälisessä sääntelyssä.

               (2)Neuvosto antoi vuonna 2002 neuvoston päätöksen 2002/971/EY
                  15
               , jolla jäsenvaltiot valtuutetaan ratifioimaan yhteisön puolesta vuoden 1996 HNS-yleissopimus tai liittymään siihen. Päätöksessä 2002/971/EY jäsenvaltiot velvoitettiin toteuttamaan tarvittavat toimet vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen ratifioimiseksi tai siihen liittymiseksi ennen 30 päivää kesäkuuta 2006. Tämän seurauksena neljä jäsenvaltiota on ratifioinut kyseisen yleissopimuksen. Vuoden 1996 HNS-yleissopimus ei ole koskaan tullut voimaan.

               (3)Vuoden 1996 HNS-yleissopimusta on muutettu vuoden 2010 pöytäkirjalla. Vuoden 2010 pöytäkirjan 2 artiklan ja 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti vuoden 2010 pöytäkirjaa ja vuoden 1996 HNS-yleissopimusta on luettava, tulkittava ja sovellettava yhdessä, yhtenä ainoana välineenä, vuoden 2010 pöytäkirjan osapuolten välillä.

               (4)Kansainvälisen merenkulkujärjestön, jäljempänä ’IMO’, sihteeristö on laatinut vuoden 2010 pöytäkirjan ja vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen konsolidoidun version, jonka IMOn oikeudellinen komitea hyväksyi 98. kokouksessaan, jäljempänä ’vuoden 2010 HNS-yleissopimus’. Vuoden 2010 HNS-yleissopimus ei ole allekirjoittamista tai ratifiointia varten avoinna oleva asiakirja. Vuoden 2010 HNS-yleissopimus tulee voimaan heti kun vuoden 2010 pöytäkirja tulee voimaan jäsenvaltioissa.

               (5)Jos valtio ilmaisee suostuvansa sitoutumaan vuoden 2010 pöytäkirjaan, kaikki kyseisen valtion aikaisemmat sitoutumista ilmaisevat suostumukset vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen osalta mitätöityvät pöytäkirjan 20 artiklan 8 kohdan mukaisesti (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 45 artiklan 8 kohta). Tämän seurauksena vuoden 1996 HNS-yleissopimuksen osapuolina olevat valtiot lakkaavat olemasta sen osapuolia heti kun ne ilmaisevat suostumuksensa sitoutua vuoden 2010 pöytäkirjaan kyseisen pöytäkirjan 20 artiklan mukaisesti ja erityisesti sen 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti.

               (6)Unionin lainsäädäntöä on päätöksen 2002/971/EY hyväksymisen jälkeen kehitetty hyväksymällä uutta sekundaarilainsäädäntöä ja muuttamalla perussopimuksia Lissabonin sopimuksella. Vuoden 2010 HNS-yleissopimus kuuluu nyt kokonaisuudessaan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               (7)Ammattitoimintaa, merenkulku mukaan luettuna, harjoittavien ympäristövastuuseen sovelletaan ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/35/EY
                  16
                jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla ja aluemerillä EU:ssa. Sekä vuoden 1996 että vuoden 2010 HNS-yleissopimus ovat soveltamisalaltaan päällekkäisiä direktiivin 2004/35/EY kanssa siltä osin kuin on kyse sopimusvaltion lainkäyttövaltaan kuuluville alueille ja aluemerille aiheutuneista ympäristövahingoista (vuoden 2010 yleissopimuksen 3 artiklan a ja b kohta) ja torjuntatoimista, joilla ehkäistään tai minimoidaan tällaista vahinkoa, riippumatta siitä missä näihin toimiin on ryhdytty (vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 3 artiklan d kohta).

               (8)Sen lisäksi että vuoden 2010 HNS-yleissopimus ja direktiivi 2004/35/EY ovat soveltamisalaltaan päällekkäisiä, näiden kahden asiakirjan välillä on myös mahdollisia ristiriitaisuuksia, jotka on otettu huomioon ja joita on käsitelty kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa ja liitteessä IV. Vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen 7 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti yleissopimuksessa määrätään aluksen omistajalle ankara vastuu kaikista yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvan HNS-lastin merikuljetuksista aiheutuvista vahingoista; lähtökohtana pidetään vastuun kanavoimista aluksen omistajalle ja aluksen omistajalle esitettävien muiden kuin yleissopimuksen mukaisten vaatimusten kieltämistä. Direktiivin 2004/35/EY 4 artiklan 2 kohdan ja liitteen IV mukaisella yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia vahinkoja koskevalla vapautuksella estetään yleissopimuksen 7 artiklan ja kyseisen direktiivin välinen ristiriita.

               (9)Direktiivin 2004/35/EY ja vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen soveltamisalan päällekkäisyyden ja kyseisen direktiivin mukaisesti yleissopimukseen sovellettavan vapautuksen johdosta on selvää, että vuoden 2010 pöytäkirjan allekirjoittaminen vaikuttaa voimassa oleviin unionin sääntöihin ja että suostumuksen sitoutua vuoden 2010 pöytäkirjaan tulisi kuulua unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               (10)Vuoden 2010 HNS-yleissopimus on edeltäjänsä tapaan erityisen tärkeä Euroopan unionille ja sen jäsenvaltioille, koska se tarjoaa HNS-lastin merellä tapahtuvasta pilaantumisesta aiheutuvien vahinkojen uhreille ja ympäristölle paremman suojan meren pilaantumiseen liittyvää vastuuta koskevien kansainvälisten sääntöjen mukaisesti, mikä on linjassa vuoden 1982 Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen kanssa.

               (11)Tullakseen vuoden 2010 pöytäkirjan ja siten vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen osapuoliksi valtioiden on toimitettava IMOn pääsihteerille samaan aikaan suostumusta koskevan asiakirjansa kanssa tiedot edeltävää kalenterivuotta koskevan maksuvelvollisen lastin kokonaismääristä vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen nojalla, sen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on sitä varten perustettava maksuvelvollisen lastin raportointia koskeva järjestelmä ennen kuin ne ilmaisevat suostumuksensa sitoutua vuoden 2010 pöytäkirjaan.

               (12)Jäsenvaltioiden välinen tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihto vuoden 2010 pöytäkirjan ratifiointiin ja siihen liittymiseen johtavista menettelyistä voi helpottaa jäsenvaltioiden pyrkimyksiä perustaa maksuvelvollista HSN-lastia koskeva raportointijärjestelmä vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen mukaisesti.

               (13)Vuoden 1996 yleissopimuksen tapaan ainoastaan täysivaltaiset valtiot voivat olla vuoden 2010 pöytäkirjan osapuolia, koska pöytäkirja ei sisällä alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön (REIO) lauseketta. Sen vuoksi unioni ei toistaiseksi voi ratifioida vuoden 2010 pöytäkirjaa ja siten vuoden 2010 HNS-yleissopimusta tai liittyä siihen. Jäsenvaltioita ja unionia sitoo kuitenkin perussopimusten nojalla vilpittömän yhteistyön periaate unionin tavoitteiden toteutumiseksi ympäristösuojelun ja siviilioikeudellisen yhteistyön alalla. Tässä tapauksessa vilpittömän yhteistyön periaate edellyttää, että jäsenvaltiot pyrkivät kaikin tavoin siihen, että unioni liittyy tähän yleissopimukseen.

               (14)Vuoden 2010 pöytäkirjan ratifiointi kaikkien jäsenvaltioiden toimesta tiettyyn määräaikaan mennessä varmistaisi tasavertaiset toimintaedellytykset kaikille toimijoille, joita vuoden 2010 HNS-yleissopimuksen soveltaminen koskee, ja estäisi ketään saamasta kilpailuetua lykkäämällä pöytäkirjaan liittymistä.

               (15)Jäsenvaltiot olisi sen vuoksi valtuutettava ratifioimaan vuoden 2010 pöytäkirja, lukuun ottamatta oikeudelliseen yhteistyöhön siviilioikeudellisissa asioissa liittyviä seikkoja. Unionin toimivaltaan kuuluvista oikeudelliseen yhteistyöhön siviilioikeudellisissa asioissa liittyvistä yleissopimuksen määräyksistä tehdään päätös, joka hyväksytään samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa.

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Jäsenvaltiot valtuutetaan ratifioimaan unionin puolesta vuoden 2010 pöytäkirja, tai tapauksen mukaan, liittymään siihen, lukuun ottamatta oikeudelliseen yhteistyöhön siviilioikeudellisissa asioissa liittyviä seikkoja, jollei tämän päätöksen 2, 3 ja 4 artiklassa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu.

               2 artikla

               1.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tallettaakseen vuoden 2010 pöytäkirjan ratifiointi- tai liittymisasiakirjat viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta.

               2.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle yhden vuoden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta, milloin ne saavat ratifiointi- tai liittymismenettelynsä päätökseen.

               3.Jäsenvaltioiden on pyrittävä vaihtamaan tietoja ratifiointi- tai liittymismenettelyjensä edistymisestä, erityisesti perustamalla maksuvelvollisen lastin raportointijärjestelmä vuoden 2010 pöytäkirjan mukaisesti.

               3 artikla

               Ratifioidessaan vuoden 2010 pöytäkirjan tai liittyessään siihen jäsenvaltioiden on ilmoitettava Kansainvälisen merenkulkujärjestön pääsihteerille kirjallisesti, että ratifiointi tai liittyminen on suoritettu tämän päätöksen ja samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa hyväksytyn päätöksen
                  17
               , joka koskee unionille siviilioikeudellisissa asioissa kuuluvaan oikeudelliseen yhteistyöhön liittyvää toimivaltaa koskevia seikkoja, mukaisesti.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               5 artikla

               Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  IMO LEG 100. istunto, LEG 100/14 ”Report of the Legal Committee on the work of its one hundredth session”, pp. 5-6; LEG 100/3, Kanadan toimittama asiakirja aiheestaMonitoring the Implementation of the HNS Protocol, 2010", liite 2 ”Reporting guidelines on the submission of HNS contributing cargo”.

                     (2)
                  EUVL L 143, 30.4.2004, s. 56.

                     (3)
                  EYVL L 351, 20.12.2012, s. 1.

                     (4)
                  Neuvoston päätös, tehty 18 päivänä marraskuuta 2002, jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan yhteisön puolesta vuoden 1996 kansainvälinen yleissopimus vastuusta ja vahingonkorvauksesta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä (HNS-yleissopimus) tai liittymään siihen yhteisön puolesta (EYVL L 337, 13.12.2002, s. 55).

                     (5)
                  EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19.

                     (6)
                  Neuvoston direktiivi 79/409/ETY, luonnonvaraisten lintujen suojelusta (EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1).

                     (7)
                  Neuvoston direktiivi 92/43/ETY luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7).

                     (8)

                     http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/marine/docs/marine_guidelines.pdf

                     (9)
                  EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1.

                     (10)
                  EYVL C 51E, 26.2.2002, s. 370.

                     (11)
                  EUVL C 326, 26.10.2002, s. 299.

                     (12)
                  EUVL L 339, 21.12.2007, s. 3.

                     (13)
                  Ks. 11. kesäkuuta 2014 annettu viimeinen Euroopan unionin tuomioistuimen tuomio asiassa C-377/12, 34 kohta.

                     (14)
                  EUVL C326, 26.10.2012, s. 47.

                     (15)
                  Neuvoston päätös, tehty 18 päivänä marraskuuta 2002, jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan yhteisön puolesta vuoden 1996 kansainvälinen yleissopimus vastuusta ja vahingonkorvauksesta vaarallisten ja haitallisten aineiden merikuljetusten yhteydessä (HNS-yleissopimus) tai liittymään siihen yhteisön puolesta (EYVL L 337, 13.12.2002, s. 55).

                     (16)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 56).

                     (17)
                  EUVL L


Avis juridique important

|

51999PC0603

Ehdotus: Neuvoston päätös Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Liettuan tasavallan 12 päivänä kesäkuuta 1995 allekirjoitetulla Eurooppa-sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa vahvistettavasta yhteisön kannasta ajanjakson pidentämisestä viidellä vuodella Liettuan tasavallan kanssa tehdyn Eurooppa-sopimuksen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti  /* KOM/99/0603 lopull. - ACC 99/0256 */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Liettuan tasavallan 12 päivänä kesäkuuta 1995 allekirjoitetulla Eurooppa-sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa vahvistettavasta yhteisön kannasta ajanjakson pidentämisestä viidellä vuodella Liettuan tasavallan kanssa tehdyn Eurooppa-sopimuksen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti(komission esittämä) PERUSTELUT1. Liettuan tasavallan kanssa tehdyn Eurooppa-sopimuksen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdassa määrätään, että sovellettaessa tiettyjä valtiontukia koskevia määräyksiä viiden ensimmäisen vuoden aikana sopimuksen voimaantulosta kyseisen maan myöntämää valtiontukea arvioitaessa on otettava huomioon, että kyseistä maata pidetään samanlaisena alueena kuin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut yhteisön alueet, joille voidaan myöntää valtiontukea.2. Edellä mainittu viiden vuoden jakso päättyy 31. joulukuuta 1999.3. Eurooppa-sopimuksen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdan viimeisen virkkeen mukaisesti assosiaationeuvosto päättää, ottaen huomioon Liettuan tasavallan taloudellisen tilanteen, onko tätä ajanjaksoa pidennettävä viidellä vuodella.4. Liettuan tasavalta on pyytänyt edellä mainitun määräyksen voimassaoloajan jatkamista.5. Tärkein peruste, jolla alueen voidaan katsoa olevan oikeutettu perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiseen aluetukeen on se, että bruttokansantuote henkeä kohti on alle 75 prosenttia viidentoista jäsenvaltion unionin bruttokansantuotteen keskiarvosta ostovoimayksiköissä mitattuna. [1][1]   EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9. 6. Komissio on tutkinut pyyntöjä Liettuan tasavallan osalta käytettävissä olevien lukujen ja tietojen perusteella. Tietojen mukaan Liettuan tasavallan ostovoimayksiköissä mitattu bruttokansantuote henkeä kohti oli 30 prosenttia yhteisön keskiarvosta vuonna 1997. 7. Edellä selostetun perusteella komissio katsoo, että käytettävissä olevat tiedot ovat riittävä peruste kyseisen ajanjakson pidentämiselle Liettuan tasavallan osalta edellyttäen, että komissiolle toimitetaan säännöllisesti tarvittavat tiedot kyseisen maan taloudellisesta tilanteesta, jotta se voi arvioida 64 artiklan 4 kohdan a alakohdan soveltamista erityisesti kunkin alueen henkeä kohti lasketun, ostovoimayksiköissä mitatun bruttokansantuotteen osalta. Taloudellisen kehityksen tasoerojen huomioon ottamiseksi tuen enimmäisintensiteetit on mukautettava aluekohtaisesti Liettuan tasavallassa. Tätä varten komission ja Liettuan tasavallan valvontaviranomaisen on yhdessä määrättävä tuen intensiteettien eriyttämisestä aluekohtaisten tietojen perusteella yhteisössä sovellettavien, alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen [2] määräysten mukaisesti.[2]   EYVL C 74, 10.3.1998.8. Näin ollen komissio pyytää neuvostoa hyväksymään oheisen ehdotuksen neuvoston päätökseksi. 1999/0256 (ACC)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Liettuan tasavallan 12 päivänä kesäkuuta 1995 allekirjoitetulla Eurooppa-sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa vahvistettavasta yhteisön kannasta ajanjakson pidentämisestä viidellä vuodella Liettuan tasavallan kanssa tehdyn Eurooppa-sopimuksen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisestiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot allekirjoittivat Eurooppa-sopimuksen Liettuan tasavallan kanssa 12 päivänä kesäkuuta 1995.(2) Eurooppa-sopimuksen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdassa määrätään, että assosiaationeuvosto päättää Liettuan tasavallan taloudellisen tilanteen huomioon ottaen, onko ajanjaksoa, jonka aikana Liettuan tasavallan myöntämää valtiontukea arvioitaessa on otettava huomioon, että Liettuan tasavalta rinnastetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin yhteisön alueisiin, pidennettävä viidellä vuodella,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Liettuan tasavallan Eurooppa-sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa vahvistettava yhteisön kanta ajanjakson pidentämisestä viidellä vuodella 64 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti perustuu tämän päätöksen liitteenä olevaan luonnokseen assosiaationeuvoston päätökseksi.Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE EUROOPAN UNIONIN  JA LIETTUAN TASAVALLAN  ASSOSIAATIO __________ - Assosiaationeuvosto -EUROOPAN YHTEISÖJEN  JA NIIDEN JÄSENVALTIOIDEN  SEKÄ LIETTUAN TASAVALLAN  ASSOSIAATIONEUVOSTON PÄÄTÖS N:o tehty sen ajanjakson pidentämisestä viidellä vuodella, jonka aikana Liettuan tasavallan myöntämää valtiontukea arvioitaessa on otettava huomioon, että Liettuan tasavalta rinnastetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin alueisiinASSOSIAATIONEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Liettuan tasavallan välisestä assosiaatiosta tehdyn Eurooppa-sopimuksen [3] ja erityisesti sen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdan,[3]  EYVL L 51, 20.2.1998, s. 3.sekä katsoo, ettäEurooppa-sopimuksen 64 artiklan 4 kohdan a alakohdassa määrätään, että assosiaationeuvosto päättää Liettuan tasavallan taloudellisen tilanteen huomioon ottaen, onko ajanjaksoa, jonka aikana Liettuan tasavallan myöntämää valtiontukea arvioitaessa on otettava huomioon, että Liettuan tasavalta rinnastetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin yhteisön alueisiin, pidennettävä viidellä vuodella, jaLiettuan tasavallan ostovoimayksiköissä mitattu bruttokansantuote henkeä kohti oli 30 prosenttia yhteisön keskiarvosta vuonna 1997, joten on suotavaa myöntää tällainen pidennys,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaPidennetään viidellä vuodella sitä ajanjaksoa, jonka aikana Liettuan tasavallan myöntämää valtiontukea arvioitaessa on otettava huomioon, että Liettuan tasavalta rinnastetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin yhteisön alueisiin.2 artiklaEuroopan komissio ja kansalliset valvontaviranomaiset arvioivat yhdessä kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta Eurostatin toimittamien tietojen perusteella kansallisen aluetuen enimmäisintensiteettejä alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen [4] määräysten mukaisesti. Tämän jälkeen yhteinen ehdotus toimitetaan assosiaatiokomitealle, joka tekee asiaa koskevan päätöksen. [4]   EYVL C 74, 10.3.1998.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se tehdään. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000.Tehty Brysselissä Assosiaationeuvoston puolestaPuheenjohtaja


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 23.8.2016
            COM(2016) 529 final
            2016/0255(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehtyyn Euro–Välimeri-sopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sekä pöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Kroatian liittymisasiakirjan mukaan Kroatian tasavalta sitoutuu liittymään Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden allekirjoittamiin tai tekemiin kansainvälisiin sopimuksiin kyseisiin sopimuksiin liitettävällä pöytäkirjalla.

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehty Euro–Välimeri-sopimus, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 24. marraskuuta 1997, ja se tuli voimaan 1. toukokuuta 2002.

               Ehdotetulla pöytäkirjalla otetaan Kroatian tasavalta sopimuksen sopimuspuoleksi ja velvoitetaan unioni laatimaan sopimus todistusvoimaisena toisintona kroaatin kielellä. Oheinen ehdotus on säädös pöytäkirjan allekirjoittamista ja väliaikaista soveltamista varten.

               Pöytäkirjaa koskevat neuvottelut Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan kanssa saatiin virallisesti päätökseen 6. toukokuuta 2014. Komissio pitää neuvottelujen tulosta tyydyttävänä ja kehottaa neuvostoa hyväksymään oheisen päätöksen pöytäkirjan allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Neuvosto valtuutti komission aloittamaan neuvottelut asianomaisten kolmansien maiden kanssa 14. syyskuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä
                  1
                asiaan kuuluvien pöytäkirjojen tekemiseksi.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 217 artikla yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa ja Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan 6 artiklan 2 kohta.

               3.LISÄTIEDOT

               Samalla toimitetaan erillinen ehdotus tämän sopimuksen tekemisestä.

               2016/0255 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehtyyn Euro–Välimeri-sopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sekä pöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 217 artiklan yhdessä 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehty Euro–Välimeri-sopimus
                  2
                allekirjoitettiin Brysselissä 24 päivänä marraskuuta 1997, ja se tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 2002.

               (2)Kroatian tasavallasta tuli Euroopan unionin jäsenvaltio 1 päivänä heinäkuuta 2013.

               (3)Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti sen liittymisestä sopimukseen sovitaan virallisesti tekemällä sopimukseen pöytäkirja. Tällaiseen liittymiseen sovelletaan yksinkertaistettua menettelyä, jonka mukaan pöytäkirjan tekevät neuvosto, joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti jäsenvaltioiden puolesta, ja kyseessä oleva kolmas maa.

               (4)Neuvosto valtuutti 14 päivänä syyskuuta 2012 komission aloittamaan neuvottelut kyseisten kolmansien maiden kanssa Kroatian tasavallan unioniin liittymistä silmällä pitäen. Neuvottelut Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan kanssa saatiin onnistuneesti päätökseen 6 päivänä toukokuuta 2014.

               (5)Pöytäkirja olisi allekirjoitettava unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sillä varauksella, että sen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen.

               (6)Pöytäkirjaa olisi sen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti sovellettava väliaikaisesti sen voimaantuloon asti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan lupa allekirjoittaa Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehtyyn Euro–Välimeri-sopimukseen liitettävä pöytäkirja, jolla otetaan huomioon Kroatian tasavallan liittyminen Euroopan unioniin, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sillä varauksella, että mainitun pöytäkirjan tekeminen saatetaan päätökseen.

               Pöytäkirjan teksti on tämän päätöksen liitteenä.

               2 artikla

               Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jossa pöytäkirjan neuvottelijan nimeämä henkilö (nimeämät henkilöt) valtuutetaan allekirjoittamaan pöytäkirja sillä varauksella, että sen tekeminen saatetaan päätökseen.

               3 artikla

               Pöytäkirjaa sovelletaan sen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti väliaikaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2013 sen voimaantuloon asti.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan [...].

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston päätös valtuutuksesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin tai Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden yhden tai useamman kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa allekirjoittamien tai tekemien sopimusten mukauttamisesta Kroatian tasavallan liittyessä Euroopan unioniin (neuvoston asiakirja 13351/12 LIMITED).

                     (2)
                  EYVL L 129, 15.5.2002, s. 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 23.8.2016
            COM(2016) 529 final
            LIITE
            asiakirjaan
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehtyyn Euro–Välimeri-sopimukseen Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta sekä pöytäkirjan väliaikaisesta soveltamisesta

               PÖYTÄKIRJA
                  EUROOPAN YHTEISÖJEN JA NIIDEN JÄSENVALTIOIDEN

               SEKÄ JORDANIAN HAŠEMIITTISEN KUNINGASKUNNAN VÄLISESTÄ ASSOSIAATIOSTA TEHTYYN EURO–VÄLIMERI-SOPIMUKSEEN

               EUROOPAN UNIONIIN

               LIITTYMISEN HUOMIOON OTTAMISEKSI

               BELGIAN KUNINGASKUNTA,

               BULGARIAN TASAVALTA,

               TŠEKIN TASAVALTA,

               TANSKAN KUNINGASKUNTA,

               SAKSAN LIITTOTASAVALTA,

               VIRON TASAVALTA,

               IRLANTI,

               HELLEENIEN TASAVALTA,

               ESPANJAN KUNINGASKUNTA,

               RANSKAN TASAVALTA,

               KROATIAN TASAVALTA,

               ITALIAN TASAVALTA,

               KYPROKSEN TASAVALTA,

               LATVIAN TASAVALTA,

               LIETTUAN TASAVALTA,

               LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNTA,

               UNKARI,

               MALTAN TASAVALTA,

               ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNTA,

               ITÄVALLAN TASAVALTA,

               PUOLAN TASAVALTA,

               PORTUGALIN TASAVALTA,

               ROMANIA,

               SLOVENIAN TASAVALTA,

               SLOVAKIAN TASAVALTA,

               SUOMEN TASAVALTA,

               RUOTSIN KUNINGASKUNTA,

               ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA,

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen sopimuspuolet, jäljempänä ’jäsenvaltiot’, joita Euroopan unionin neuvosto edustaa,

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’,

               sekä

               JORDANIAN HAŠEMIITTINEN KUNINGASKUNTA, jäljempänä ’Jordania’,

               jotka

               tässä pöytäkirjassa jäljempänä ’sopimuspuolet’,

               OTTAVAT HUOMIOON SEURAAVAA:

               (1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehty Euro–Välimeri-sopimus, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 24 päivänä marraskuuta 1997, ja se tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 2002.

               (2)Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymistä koskeva sopimus, jäljempänä ’liittymissopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 2011, ja se tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2013.

               (3)Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti sen liittymisestä sopimukseen sovitaan virallisesti tekemällä sopimukseen pöytäkirja.

               (4)Euro–Välimeri-sopimuksen 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut neuvottelut on käyty sen varmistamiseksi, että unionin ja Jordanian yhteiset edut otetaan huomioon,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 artikla

               Kroatian tasavallasta tulee Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen sopimuspuoli, ja se hyväksyy ja ottaa huomioon muiden unionin jäsenvaltioiden tavoin sopimuksen sekä yhteisten julistusten ja kirjeenvaihtojen tekstin.

               I LUKU

               Euro–Välimeri-sopimukseen ja sen liitteisiin ja pöytäkirjoihin tehtävät muutokset

               2 artikla

               Alkuperäsäännöt

               Muutetaan pöytäkirja 3 seuraavasti:

               1. Korvataan liite IV a seuraavasti:

               ”LIITE IV a

               KAUPPALASKUILMOITUKSEN TEKSTI

               Kauppalaskuilmoitus, jonka teksti on jäljempänä, on laadittava alaviitteiden mukaisesti. Alaviitteitä ei kuitenkaan tarvitse sisällyttää ilmoitukseen.

               Bulgariankielinen toisinto

               Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (
                  1
                ) декларира, че освен където е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (
                  2
               ).

               Espanjankielinen toisinto

               El exportador de los productos incluidos en el presente documento [autorización aduanera no …(1)] declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial…(2).

               Tšekinkielinen toisinto

               Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených mají tyto výrobky preferenční původ v … (2).

               Tanskankielinen toisinto

               Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. … (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i … (2).

               Saksankielinen toisinto

               Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anders angegeben, präferenzbegünstigte … (2) Ursprungswaren sind.

               Vironkielinen toisinto

               Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr … (1)) deklareerib, et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt näidatud teisiti.

               Kreikankielinen toisinto

               Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο [άδεια τελωνείου υπ’ αριθ. … (
                  3
               )] δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής … (
                  4
               ).

               Englanninkielinen toisinto

               The exporter of the products covered by this document (customs authorisation No … (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … (2) preferential origin.

               Ranskankielinen toisinto

               L’exportateur des produits couverts par le présent document [autorisation douanière no … (1)] déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine préférentielle … (2).

               Kroaatinkielinen toisinto

               Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br… (1)) izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi proizvodi .... (2) preferencijalnog podrijetla.

               Italiankielinen toisinto

               L’esportatore delle merci contemplate nel presente documento [autorizzazione doganale n. … (1)] dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale … (2).

               Latviankielinen toisinto

               Eksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. … (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no … (2).

               Liettuankielinen toisinto

               Šiame dokumente išvardintų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo Nr … (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra … (2) preferencinės kilmės prekės.

               Unkarinkielinen toisinto

               A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (
                  5
               )) kijelentem, hogy eltérő egyértelmű jelzés hianyában az áruk preferenciális … (
                  6
               ) származásúak.

               Maltankielinen toisinto

               L-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (2).

               Hollanninkielinen toisinto

               De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. … (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële …oorsprong zijn (2).

               Puolankielinen toisinto

               Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr … (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają … (2) preferencyjne pochodzenie.

               Portugalinkielinen toisinto

               O exportador dos produtos cobertos pelo presente documento [autorização aduaneira n.o … (1)], declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial … (2).

               Romaniankielinen toisinto

               Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document [autorizația vamală nr. … (1)] declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială … (2).

               Sloveeninkielinen toisinto

               Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št. … (
                  7
               )) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno … (
                  8
               ) poreklo.

               Slovakinkielinen toisinto

               Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente [číslo povolenia … (1)] vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v … (2).

               Suomenkielinen toisinto

               Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa nro … (1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja … (2) alkuperätuotteita.

               Ruotsinkielinen toisinto

               Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr … (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande … ursprung (2).

               Arabiankielinen toisinto

               ............................................................................................................................................(
                  9
                ) (Paikka ja päiväys)

               ............................................................................................................................................(
                  10
               )

               (Viejän allekirjoitus; lisäksi ilmoituksen allekirjoittajan nimi on selvennettävä)”

               2. Korvataan liite IV b seuraavasti:

               ”LIITE IV b

               EUR–MED-kauppalaskuilmoitus

               EUR–MED-kauppalaskuilmoitus, jonka teksti on jäljempänä, on laadittava alaviitteiden mukaisesti. Alaviitteitä ei kuitenkaan tarvitse sisällyttää ilmoitukseen.

               Bulgariankielinen toisinto

               Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № ... (
                  11
               )) декларира, че освен където ясно е отбелязано друго, тези продукти са с ... преференциален произход (
                  12
               ).

               - kumulaatiota on sovellettu ...... (maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (
                  13
               )

               Espanjankielinen toisinto

               El exportador de los productos incluidos en el presente documento [autorización aduanera no ... (1)] declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial ... (2).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Tšekinkielinen toisinto

               Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení ... (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených, mají tyto výrobky preferenční původ v ... (2).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Tanskankielinen toisinto

               Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr.... (
                  14
               )), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i ... (
                  15
               ).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (
                  16
               )

               Saksankielinen toisinto

               Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. ... (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte ... (2) Ursprungswaren sind.

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Vironkielinen toisinto

               Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr. ... (1)) deklareerib, et need tooted on ... (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul kui on selgelt näidatud teisiti.

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Kreikankielinen toisinto

               Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ'αριθ. ... (
                  17
               )) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής ... (
                  18
               ).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (
                  19
               )

               Englanninkielinen toisinto

               The exporter of the products covered by this document (customs authorization No ... (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of ... (2) preferential origin.

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Ranskankielinen toisinto

               L'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière no ... (1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle ... (2)).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Kroaatinkielinen toisinto

               Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br. …(1)) izjavljuje da su, osim ako je to drugačije izričito navedeno, ovi proizvodi ... (2) preferencijalnog podrijetla.

               — kumulaatiota on sovellettu ...... (maan nimi/maiden nimet) kanssa

               — kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Italiankielinen toisinto

               L'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. ... (
                  20
               )) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale ... (
                  21
               ).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (
                  22
               )

               Latviankielinen toisinto

               Eksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. ... (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no ... (2).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Liettuankielinen toisinto

               Šiame dokumente išvardytų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo Nr ... (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra ... (2) preferencinės kilmės prekės.

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Unkarinkielinen toisinto

               A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: ... (1)) kijelentem, hogy eltérő jelzés hianyában az áruk kedvezményes ... (2) származásúak.

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Maltankielinen toisinto

               L-esportatur tal-prodotti koperti b'dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. ... (
                  23
               )) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b'mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta' oriġini preferenzjali ... (
                  24
               ).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (
                  25
               )

               Hollanninkielinen toisinto

               De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. ... (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële ... oorsprong zijn (2).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Puolankielinen toisinto

               Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr ... (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają ... (2) preferencyjne pochodzenie.

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Portugalinkielinen toisinto

               O exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira no. ... (
                  26
               )) declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial ... (
                  27
               ).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (
                  28
               )

               Romaniankielinen toisinto

               Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document (autorizația vamală nr. ... (1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială ... (2).

               — kumulaatiota on sovellettu ...... (maan nimi/maiden nimet) kanssa

               — kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Sloveeninkielinen toisinto

               Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št .(1)..) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno ... (2) poreklo.

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Slovakinkielinen toisinto

               Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia ... (1) vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v ... (2).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Suomenkielinen toisinto

               Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o ... (
                  29
               )) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja ... alkuperätuotteita (
                  30
               ).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (
                  31
               )

               Ruotsinkielinen toisinto

               Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. ... (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande ... ursprung (2).

               - kumulaatiota on sovellettu ........(maan nimi/maiden nimet) kanssa

               - kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               Arabiankielinen toisinto

               — kumulaatiota on sovellettu ...... (maan nimi/maiden nimet) kanssa

               — kumulaatiota ei ole sovellettu (3)

               ........................................................................................................................................... (
                  32
               ) (Paikka ja päiväys)

               ............................................................................................................................................(
                  33
               ).

               (Viejän allekirjoitus; lisäksi ilmoituksen allekirjoittajan nimi on selvennettävä)”

               II LUKU

               Siirtymämääräykset

               3 artikla

               Kuljetettavina olevat tavarat

               1.
                     Sopimuksen määräyksiä voidaan soveltaa Jordaniasta Kroatiaan tai Kroatiasta Jordaniaan vietäviin tavaroihin, jotka ovat sopimuksen pöytäkirjan 3 määräysten mukaisia ja jotka ovat Kroatian liittymispäivänä joko parhaillaan kuljetettavina taikka väliaikaisesti varastoituina, tullivarastossa tai vapaa-alueella Jordaniassa tai Kroatiassa.

               2.
                     Tällaisissa tapauksissa voidaan myöntää etuuskohtelu, jos tuojamaan tulliviranomaisille esitetään neljän kuukauden kuluessa Kroatian liittymispäivästä viejämaan tulliviranomaisten jälkikäteen antama alkuperäselvitys.

               III LUKU

               Loppumääräykset ja yleiset määräykset

               4 artikla

               Jordanian hašemiittinen kuningaskunta sitoutuu siihen, ettei se esitä unionin laajentumisen perusteella vaatimuksia tai pyyntöjä tai aloita riitojenratkaisumenettelyä eikä muuta tai peruuta myönnytyksiä vuoden 1994 GATT-sopimuksen XXIV artiklan 6 kohdan ja XXVIII artiklan mukaisesti.

               5 artikla

               Tämän pöytäkirjan parafoimisen jälkeen unioni toimittaa jäsenvaltioilleen ja Jordanialle kroaatinkielisen toisinnon sopimuksesta. Kun tämä pöytäkirja tulee voimaan, tämän artiklan ensimmäisessä virkkeessä mainittu kielitoisinto on todistusvoimainen samoin edellytyksin kuin arabian, bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielillä sopimuksesta laaditut toisinnot.

               6 artikla

               Tämä pöytäkirja on erottamaton osa sopimusta.

               7 artikla

               1.
                     Euroopan unioni, jäsenvaltioiden puolesta toimiva Euroopan unionin neuvosto ja Jordania hyväksyvät tämän pöytäkirjan omien menettelyjensä mukaisesti. Sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen. Hyväksymiskirjat talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristöön.

               2.
                     Pöytäkirja tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona kaikki sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.

               3.
                     Pöytäkirjan voimaantuloon asti sitä sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä heinäkuuta 2013.

               8 artikla

               Tämä pöytäkirja laaditaan kahtena kappaleena arabian, bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

               TÄMÄN VAKUUDEKSI tätä varten asianmukaisesti valtuutetut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.

               Tehty … ssa/ssä … päivänä …kuuta vuonna …

               EUROOPAN UNIONIN JA SEN JÄSENVALTIOIDEN PUOLESTA

               JORDANIAN HAŠEMIITTISEN KUNINGASKUNNAN PUOLESTA

                     (1)
                  Kun kauppalaskuilmoituksen laatii tämän pöytäkirjan 23 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun kauppalaskuilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (2)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun kauppalaskuilmoitus liittyy kokonaan tai osittain tämän pöytäkirjan 38 artiklassa tarkoitettuihin Ceutan tai Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (3)
                  Kun kauppalaskuilmoituksen laatii tämän pöytäkirjan 23 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun kauppalaskuilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (4)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun kauppalaskuilmoitus liittyy kokonaan tai osittain tämän pöytäkirjan 38 artiklassa tarkoitettuihin Ceutan tai Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (5)
                  Kun kauppalaskuilmoituksen laatii tämän pöytäkirjan 23 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun kauppalaskuilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (6)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun kauppalaskuilmoitus liittyy kokonaan tai osittain tämän pöytäkirjan 38 artiklassa tarkoitettuihin Ceutan tai Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (7)
                  Kun kauppalaskuilmoituksen laatii tämän pöytäkirjan 23 artiklassa tarkoitettu valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun kauppalaskuilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (8)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun kauppalaskuilmoitus liittyy kokonaan tai osittain tämän pöytäkirjan 38 artiklassa tarkoitettuihin Ceutan tai Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (9)

                        Nämä merkinnät voidaan jättää pois, jos tiedot sisältyvät itse asiakirjaan.

                     (10)
                  Katso tämän pöytäkirjan 22 artiklan 5 kohta. Tapauksissa, joissa ei vaadita viejän allekirjoitusta, vapautus allekirjoituksesta merkitsee myös vapautusta allekirjoittajan nimen merkitsemisestä.

                     (11)

                        Kun alkuperäilmoituksen laatii valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun alkuperäilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (12)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun alkuperäilmoitus liittyy kokonaan tai osittain Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (13)
                  Täydennetään ja poistetaan tekstiä tarpeen mukaan.

                     (14)

                        Kun alkuperäilmoituksen laatii valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun alkuperäilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (15)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun alkuperäilmoitus liittyy kokonaan tai osittain Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (16)
                  Täydennetään ja poistetaan tekstiä tarpeen mukaan.

                     (17)

                        Kun alkuperäilmoituksen laatii valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun alkuperäilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (18)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun alkuperäilmoitus liittyy kokonaan tai osittain Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (19)
                  Täydennetään ja poistetaan tekstiä tarpeen mukaan.

                     (20)

                        Kun alkuperäilmoituksen laatii valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun alkuperäilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (21)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun alkuperäilmoitus liittyy kokonaan tai osittain Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (22)
                  Täydennetään ja poistetaan tekstiä tarpeen mukaan.

                     (23)

                        Kun alkuperäilmoituksen laatii valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun alkuperäilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (24)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun alkuperäilmoitus liittyy kokonaan tai osittain Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (25)
                  Täydennetään ja poistetaan tekstiä tarpeen mukaan.

                     (26)

                        Kun alkuperäilmoituksen laatii valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun alkuperäilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (27)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun alkuperäilmoitus liittyy kokonaan tai osittain Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (28)
                  Täydennetään ja poistetaan tekstiä tarpeen mukaan.

                     (29)

                        Kun alkuperäilmoituksen laatii valtuutettu viejä, tähän kohtaan on merkittävä valtuutetun viejän lupanumero. Kun alkuperäilmoitusta ei laadi valtuutettu viejä, suluissa olevat sanat jätetään pois tai kohta jätetään tyhjäksi.

                     (30)
                  Merkittävä tuotteiden alkuperä. Kun alkuperäilmoitus liittyy kokonaan tai osittain Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin, viejän on selvästi osoitettava ne tunnuksella ’CM’ asiakirjassa, johon ilmoitus laaditaan.

                     (31)
                  Täydennetään ja poistetaan tekstiä tarpeen mukaan.

                     (32)
                  Nämä merkinnät voidaan jättää pois, jos tiedot sisältyvät itse asiakirjaan.

                     (33)
                  Katso tämän pöytäkirjan 22 artiklan 5 kohta. Tapauksissa, joissa ei vaadita viejän allekirjoitusta, vapautus allekirjoituksesta merkitsee myös vapautusta allekirjoittajan nimen merkitsemisestä.