				|

		52013PC0860

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Tunisian tasavallalle /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
·      Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Tunisian talouteen
ovat vaikuttaneet kielteisesti vuonna 2011 tapahtunutta vallankumousta
seuranneet sisäiset levottomuudet, alueellinen epävakaus (erityisesti sota
Libyassa) ja olosuhteiden heikkeneminen kansainvälisellä tasolla, erityisesti
euroalueella, johon Tunisialla on läheiset kauppa- ja talousyhteydet. Maan
talous ajautui taantumaan vuonna 2011, ja huolimatta kohtuullisesta elpymisestä
vuonna 2012, kun matkailu ja suorat ulkomaiset investoinnit kääntyivät kasvuun
ja talouden toimeliaisuus lisääntyi, makrotalouden tilanne on edelleen hyvin
riskialtis. Erityisesti julkinen talous ja maksutase ovat heikentyneet
huomattavasti ja aiheuttaneet merkittäviä rahoitustarpeita.
Samanaikaisesti Tunisia on presidentti Ben
Alin tultua syrjäytetyksi 14. tammikuuta 2011 ottamassa merkittäviä
askeleita demokraattisten mekanismien luomisen suuntaan. Maassa on muun muassa
järjestetty vapaat vaalit ja perustettu kansallinen perustuslakia säätävä kokous.
Vaikka poliittinen siirtymävaihe ei ole sujunut ilman vaikeuksia ja epävakaita
vaiheita, prosessin odotetaan johtavan uuden perustuslain hyväksymiseen ja
uusien vaalien järjestämiseen vuoden 2014 ensimmäisellä puoliskolla.
Tähän liittyen
Tunisian viranomaiset sopivat huhtikuun 2013 puolivälissä kansainvälisen
valuuttarahaston (IMF) kanssa 24-kuukautisesta 1,75 miljardin Yhdysvaltain
dollarin valmiusluottojärjestelystä (400 prosenttia kiintiöstä), ja IMF:n
johtokunta hyväksyi sen kesäkuussa. Valmiusluottojärjestelyn tarkoituksena on
tukea hallituksen talousuudistusohjelmaa, vähentää talouden heikkouksia ja
edistää kestävää ja osallistavaa kasvua.
Tässä yhteydessä
Tunisian hallitus pyysi 28. elokuuta 2013 EU:lta 500 miljoonan euron
makrotaloudellista rahoitusapua ja siitä osan myöntämistä avustuksena (ks.
liitteenä oleva pyyntöä koskeva kirje). Euroopan komissio esittää Euroopan
parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen enintään 250 miljoonan euron
makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Tunisian tasavallalle. Rahoitusapu
myönnettäisiin keskipitkän ajan luottona, eikä siihen suunnitella
kuuluvaksi avustusosuutta, koska Tunisia ei täytä makrotaloudellisen
rahoitusavun yhteydessä myönnettävien avustusten kriteerejä.
Ehdotetulla EU:n
makrotaloudellisella rahoitusavulla autettaisiin Tunisiaa kattamaan vuosina
2014–15 IMF:n ohjelman yhteydessä osa jäljellä olevista ulkoisista
rahoitustarpeistaan, jotka ovat arviolta 3,0 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Rahoitusapu lievittäisi lyhyellä aikavälillä maksutaseen ja julkisen talouden
heikkoja kohtia. Se myös tukisi IMF:n ja Maailmanpankin kanssa sovittuja
sopeuttamis- ja uudistusohjelmia sekä EU:n budjettitukiohjelmien mukaisia
uudistuksia (erityisesti kumppanuutta, uudistuksia ja osallistavaa kasvua
tukevasta SPRING-ohjelmasta myönnettävä rahoitus valtiorakenteiden kehittämistä
koskevaan sopimukseen kuuluvan talouden elvyttämisen tukiohjelman (Programme
d’Appui à la Relance, PAR) mukaisille toimille).
Ehdotettu
makrotaloudellinen rahoitusapu on yhdenmukainen G8-ryhmän Deauvillen
kumppanuuteen liittyvän aloitteen ja Euroopan uuden naapuruuspolitiikan (ENP)
suuntaviivojen tavoitteiden kanssa. Rahoitusapu osoittaisi alueen muille
maille, että EU on valmis tukemaan taloudellisesti vaikeissa olosuhteissa
olevia maita, jotka ovat ryhtyneet toteuttamaan poliittisia uudistuksia.
Komissio katsoo tässä
yhteydessä, että poliittiset ja taloudelliset edellytykset ehdotetun
suuruiselle ja tyyppiselle makrotaloudelliselle rahoitusavulle täyttyvät.
·      Yleinen tausta
Tunisian talous ajautui
vakavaan taantumaan vuonna 2011, jolloin talous supistui maan sisäisten
poliittisten levottomuuksien ja Libyan konfliktin vuoksi 1,9 prosenttia. Tämän
jälkeen vuonna 2012 alkoi kuitenkin epäedullisista kansainvälisistä ja maan
sisäisistä olosuhteista huolimatta maltillinen elpyminen, jonka myötä BKT:n
reaalikasvu kohentui pääasiassa matkailun ja suorien ulkomaisten
investointien kasvun ansiosta noin 3,6 prosenttiin. Huolimatta siitä, että
tuotantotoiminta piristyi lupaavasti ja matkailu lisääntyi vuoden 2013
puoliväliin mennessä, talouden toimeliaisuutta on jarruttanut poliittinen
pattitilanne, EU:n (Tunisian tärkeimmän kauppakumppanin) ja kehittyvien
talouksien ennakoitua hitaampi kasvuvauhti sekä heikko sato. IMF tarkisti
äskettäin vuoden 2013 BKT-kasvuennustettaan 4 prosentista 3 prosenttiin. Myös
vuoden 2014 kasvuennustetta on tarkistettu alaspäin, 4,5 prosentista 3,7
prosenttiin, ja riskit painottuvat maan poliittisen tilanteen vuoksi
voimakkaasti huonomman kehityksen suuntaan.
Työttömyys on maassa edelleen keskeinen ongelma, sillä työttömyysaste oli
kesäkuun 2013 lopussa 15,9 prosenttia, kun se ennen vallankumousta oli 13,5
prosenttia. Se on erityisen korkea nuorten ja naisten keskuudessa. Vuoden 2012
alusta lähtien on vallinnut inflaatiopaineita, joiden pääasiallisina
taustatekijöinä ovat säänneltyjen energianhintojen korotukset ja
elintarvikkeiden hinnannousu. Inflaatio on kuitenkin syyskuuhun mennessä
pudonnut takaisin 5,7 prosenttiin (ja pohjainflaatio 4,4 prosenttiin), ja sen
odotetaan pysyttelevän suunnilleen tuolla tasolla.
Rahapolitiikka oli myötäilevää vuoden 2011 aikana ja vuoden 2012 ensimmäisinä
kuukausina, mikä johtui suuresta tuotantokuilusta ja melko vakaasta
pohjainflaatiosta. Inflaation alettua kiihtyä ja ulkoisen tasapainon ja julkisen
talouden rahoitusaseman huononnuttua Tunisian keskuspankki toteutti eräitä
tiukennuksia nostaen viitekorkoaan 50 peruspisteellä elokuusta 2012 alkaen
(4 prosenttiin).
Julkisen
talouden osalta IMF:n ohjelmassa suunniteltiin
vuodeksi 2013 maltillista julkisen talouden sopeuttamista siten, että julkisen
talouden alijäämän kasvu pyrittäisiin pitämään 7,3 prosentissa suhteessa
BKT:hen, mikä vastaisi suurin piirtein suunnitellun pankkien pääomittamisen ja
maksurästien maksamisen kustannuksia. Viimeaikaiset suuntaukset viittaavat
kuitenkin siihen, että ilman uusia toimia julkisen talouden alijäämä kasvaa
huomattavasti (alijäämän ennakoidaan nyt kasvavan 8,4 prosenttiin suhteessa
BKT:hen, ellei korjaavia toimenpiteitä toteuteta). Julkisen talouden alijäämän heikkenemistä
vuonna 2013 tasoittaa odotettavasti viime vuoden tapaan julkisten
investointien alhaisempi toteutusaste.
IMF kehottaa noin
2 prosenttiyksikön lisäsopeutukseen suhteessa BKT:hen vuonna 2014, jotta
päästäisiin ohjelman mukaiseen 6,4 prosentin alijäämätavoitteeseen suhteessa
BKT:hen. Korjaaviin toimenpiteisiin kuuluu todennäköisesti energiatariffien
mukauttaminen samalla kun kehitetään paremmin kohdennettu sosiaalinen
turvaverkko, lisätään julkisen sektorin palkkamenojen valvontaa (niiden osuus on
noin 13 prosenttia BKT:sta ja 60 prosenttia tuloista), korotetaan
valmisteveroja ja lisätään toimenpiteitä julkisten menojen tehokkuuden
parantamiseksi. Lisäksi rahoitussektorin pääomittamistarpeiden olisi oltava
lainsäädännössä asianmukaisesti budjetoituja.
Julkisen
talouden velka oli vuonna 2012 edelleen 44 prosenttia suhteessa BKT:hen,
mutta sen ennustetaan kasvavan tämän vuoden loppuun mennessä hiukan, 45,3
prosenttiin suhteessa BKT:hen, ja kohoavan vuonna 2014 huippulukemiin, 49,5
prosenttiin suhteessa BKT:hen. Velanhoito säilyy kohtuullisella 6 prosentin
tasolla kokonaismenoista.
Koko vuoden 2012
jatkunut kasvun elpyminen tilanteessa, jossa maailmanlaajuinen (erityisesti
EU:n) kysyntä oli vähäistä ja hyödykkeiden hinnat säilyivät korkeina, johti
osaltaan vaihtotaseen alijäämän kasvamiseen 8,1 prosenttiin suhteessa
BKT:hen. Alijäämä on kasvanut vuoden 2013 aikana entisestään, ja viimeisimpien
ennusteiden mukaan se heikkenee 8,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun IMF:n
ohjelmassa tavoitteeksi on asetettu 7,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Lisäksi
suoria ulkomaisia investointeja on vuonna 2013 tehty toistaiseksi noin 40
prosenttia vähemmän kuin IMF:n ohjelmassa alun perin oletettiin. Myös
virallisen avun maksuja on suoritettu selvästi ohjelmassa oletettua vähemmän.
Näiden rahoitusvajausten ja suunniteltua korkeamman vaihtotaseen alijäämän
vuoksi Tunisialla on merkittävä maksutaseen vaje (noin 750 miljoonaa
Yhdysvaltain dollaria) vuonna 2013, vaikka Qatarista mahdollisesti saatava
laina saattaa auttaa supistamaan sitä. IMF odottaa tämän vajauksen tulevan
katettua valuuttavarannon pienentyessä 600 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla
verrattuna alkuperäisiin ohjelmassa asetettuihin tavoitteisiin ja julkisten
investointien supistuessa edelleen (kyseisiin investointeihin sisältyy suuri
tuontiosuus).
Virallinen
valuuttavaranto elpyi vuonna 2012 osittain, mutta alkuvuodesta 2013 se alkoi
jälleen heikentyä nopeasti. Lokakuun 2013 lopulla varanto oli 6,9 miljardia
Yhdysvaltain dollaria, mikä kattaa ainoastaan 104 päivän tuonnin. Varannon
uskotaan olevan vuoden 2013 lopussa 7,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä
merkitsee 1,1 miljardin dollarin vähennystä vuoden 2013 aikana. Alun perin
tavoitteena oli 400 miljoonan Yhdysvaltain dollarin kasvu vuoden aikana.
Tunisian dinaarin arvo on alentunut nimellisen efektiivisen kurssin perusteella
vallankumouksen jälkeen noin 12 prosenttia ja vuoden 2013 alun jälkeen noin 6
prosenttia.
Vuoden 2011 kriisi vaikutti kielteisesti
useisiin tärkeimpiin pankkeihin, erityisesti julkisiin pankkeihin, jotka olivat
alttiimpia kriisistä pahasti kärsineen matkailusektorin vaikutuksille. Tämä
johti siihen, että Tunisian keskuspankki tarjosi vuoden 2012 aikana
huomattavasti likviditeettiä liikepankeille auttaakseen niitä kattamaan
jälleenrahoitustarpeensa. Näitä likviditeetinlisäyksiä ollaan kuitenkin nyt
vähittäin purkamassa. Viranomaisten tarkoituksena on IMF:n kanssa sovitun
ohjelman yhteydessä edetä kriisin vaikutusten kohteena olleiden pankkien
pääomittamisen ja tervehdyttämisen saralla.
Sen lisäksi, että pankkijärjestelmää on
järjesteltävä uudelleen ja lujitettava, keskeisinä rakenneuudistushaasteina on
myös työttömyyden vähentäminen ja (erityisesti naisten) työvoimaosuuden
nostaminen sekä tulo- ja alueellisten erojen supistaminen. Lisäksi olisi
vähennettävä liiallista tukeutumista rannikolle sijoittautuneen alhaisen
lisäarvon vientiteollisuuden kehitykseen sekä uudistettava tehotonta
hintatukijärjestelmää ja lujitettava sosiaalista turvaverkkoa.
Kuten edellä todetaan, IMF:n johtokunta
hyväksyi 7. kesäkuuta 2013 Tunisialle myönnettävän kaksivuotisen 1,75 miljardin
Yhdysvaltain dollarin valmiusluottojärjestelyn (400 prosenttia Tunisian
kiintiöstä). IMF:n ohjelman tärkeimmät tavoitteet ovat seuraavat: i) säilyttää
makrotaloudellinen vakaus, osittain toteuttamalla rakenteellisia uudistuksia ja
pankkien valikoivaa pääomittamista, ii) tukea osallistavaa kasvua, iii)
vähentää ulkoista haavoittuvuutta ja iv) lujittaa investoijien ja avunantajien
luottamusta maata kohtaan.
Tarkistetut
ennusteet viittaavat merkittäviin maksutasetarpeisiin vuosina 2014–2015, ja
ulkoisen rahoitusvajauksen kokonaismäärän arvioidaan olevan 4,4 miljardia
Yhdysvaltain dollaria. Tämä rahoitusvaje johtuu yleisesti ottaen kahdesta
tekijästä: jatkuvasti suuri vaihtotaseen alijäämä sekä tarve kasvattaa
valuuttavarantoa vuosina 2014–2015. Valmiusluottojärjestelystä ja
Maailmanpankin kehitysapulainasta saatavasta rahoituksesta huolimatta
Tunisialla on kyseisen ajanjakson aikana vielä 3,0 miljardin dollarin ulkoinen
rahoitusvaje. Ehdotettu EU:n makrotaloudellinen rahoitusapu kattaisi noin
10,8 prosenttia jäljelle jäävästä vuosien 2014–2015 ulkoisesta
rahoitusvajeesta.
·      Voimassa olevat aiemmat säännökset
Ei ole
·      Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin
tavoitteisiin
EU pyrkii kehittämään
läheiset suhteet Tunisiaan ja tukemaan maan taloudellisia ja poliittisia
uudistuksia. Tunisiasta tuli vuonna 1995 ensimmäinen eteläisen Välimeren maa,
joka allekirjoitti assosiaatiosopimuksen EU:n kanssa. Tämä sopimus on edelleen
kahdenvälisen yhteistyön oikeusperusta. Kahdenväliset suhteet ovat lujittuneet
entisestään EU:n harjoittaman Euroopan naapuruuspolitiikan (ENP) myötä, minkä
osana on hyväksytty ENP:n viisivuotiset toimintaohjelmat, joissa vahvistetaan
yhteistyön strategiset tavoitteet. Viimeisin toimintaohjelma kattaa vuodet
2013–2017. Tunisia on myös Välimeren unionin jäsen. Maalla on merkittävät
taloudelliset siteet EU:hun. EU on Tunisian tärkein kauppakumppani. Vuonna 2012
Tunisian tuonnista 59,3 prosenttia oli peräisin EU:sta ja viennistä 68,1
prosenttia suuntautui EU:hun. Lisäksi Tunisia on laajasti riippuvainen EU:sta
suorien ulkomaisten investointien ja muiden rahavirtojen, rahalähetysten ja
matkailutulojen osalta. Tunisia sai teollisuustuotteiden tullien poistamisen päätökseen
vuonna 2008, jolloin siitä tuli ensimmäinen Välimeren maa, joka teki
vapaakauppasopimuksen EU:n kanssa. EU on tarjonnut Tunisialle mahdollisuutta
neuvotella pitkälle menevästä ja laaja-alaisesta vapaakauppasopimuksesta.
Tavoitteena on antaa Tunisialle täysimääräinen pääsy EU:n sisämarkkinoille,
mutta neuvotteluja ei ole vielä aloitettu.
EU:n makrotaloudellinen
rahoitusapu täydentäisi ENPI- ja SPRING-ohjelmien kautta käyttöön saatuja
yhteensä 445 miljoonan euron avustuksia, ja erityisesti PAR III -pakettiin
(johon EU osallistuu) kuuluvia ehtoja. Näiden kahden ohjelman täytäntöönpanon
yhteydessä huolehditaan niiden välisestä tiiviistä koordinoinnista, sillä ne
ovat toisiaan täydentäviä ja vahvistavia. Kun suunnitellulla
makrotaloudellisella rahoitusavulla annetaan lyhyen aikavälin maksutasetukea,
valtiorakenteiden kehittämistä koskevalla sopimuksella puolestaan tuetaan
demokratiakehityksen loppuunsaattamista taloudellisen ja poliittisen ohjauksen
kautta. EU:n makrotaloudellisella rahoitusavulla tuettaisiin Tunisian
viranomaisten pyrkimyksiä luoda asianmukainen kehys makrotalouspolitiikan
uudistuksia ja rakenneuudistuksia varten ja lisättäisiin näin EU:n muiden
rahoitusvälineidensä puitteissa toteuttamien toimien lisäarvoa ja tehokkuutta.
Lisäksi rahoitusapu parantaisi kansainvälisen avunantajayhteisön kriisin
jälkeen sopiman rahoitustukipaketin kokonaistehokkuutta täydentämällä
kansainvälisten rahoituslaitosten, kahdenvälisten tuenantajien ja EU:n muiden
rahoituslaitosten myöntämiä resursseja.
Vaikka Tunisian
etenemiseen kohti täyttä demokratiaa liittyy vaikeuksia ja edelleen huomattavia
epävarmuustekijöitä, maa on ottanut merkittäviä askeleita kohti poliittisia
uudistuksia tavoitteenaan lujittaa demokraattisia toimielimiä ja mekanismeja,
kuten parlamentaarista monipuoluejärjestelmää, oikeusvaltioperiaatetta ja
ihmisoikeuksien kunnioittamista. Maassa on myös suunnitteilla talouden
uudistusohjelma, jonka tarkoituksena on luoda perusta kestävälle, työllisyyttä
luovalle ja oikeudenmukaiselle kasvumallille.
Makrotaloudellista
rahoitusapua koskeva ehdotus vastaa EU:n sitoumusta tukea Tunisian
taloudellista ja poliittista siirtymävaihetta. Se myös vastaa sanamuodoltaan
Kirgisian tasavallalle ja Jordanian hašemiittiselle kuningaskunnalle
myönnettävää makrotaloudellista rahoitusapua koskevia päätöksiä[1]. Kuten tähän
asiakirjaan liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa todetaan,
komission ehdotus on erityisesti poikkeuksellisuutta, poliittisten ehtojen
täyttymistä, täydentävyyttä, ehdollisuutta ja talouskuria koskevien
periaatteiden mukainen.
Komissio aikoo jatkaa
makrotaloudellisen rahoitusapuoperaation voimassaoloaikana näiden kriteerien
täyttymisen seurantaa ja arviointia. Lisäksi komission yksiköt arvioivat
poliittisten ehtojen täyttymistä tiiviissä yhteistyössä Euroopan
ulkosuhdehallinnon kanssa.
2.           KUULEMISTEN JA
VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
·      Intressitahojen kuuleminen
Makrotaloudellinen rahoitusapu on olennainen
osa Tunisian talouden vakautukseen myönnettävää kansainvälistä tukea.
Laatiessaan tätä rahoitusapua koskevaa ehdotusta komission yksiköt ovat
kuulleet IMF:ää ja Maailmanpankkia, jotka ovat jo ottaneet käyttöön mittavat
rahoitusohjelmat. Komissio on myös ollut säännöllisesti yhteydessä Tunisian
viranomaisiin.
·      Asiantuntijatiedon käyttö
Komissio tekee joulukuun 2013 aikana
ulkopuolisten asiantuntijoiden avustuksella operatiivisen arvioinnin, jossa
tarkastellaan Tunisian julkisten rahoitusketjujen ja hallinnollisten
menettelyiden laatua ja luotettavuutta.
·      Vaikutusten arviointi
Makrotaloudellisella rahoitusavulla sekä
siihen liitetyllä talouden sopeutus- ja uudistusohjelmalla helpotetaan Tunisian
lyhyen aikavälin rahoitustarpeita ja tuetaan toimenpiteitä, joilla pyritään
vahvistamaan maksutasetta ja julkisen talouden rahoitusasemaa sekä vauhdittamaan
kestävää kasvua IMF:n kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti. Sillä voidaan
erityisesti parantaa julkisen talouden hoidon tehokkuutta ja läpinäkyvyyttä,
edistää julkisen talouden uudistuksia, joilla tehostetaan veronkantoa ja
lisätään verojärjestelmän progressiivisuutta, tukea käynnissä olevia toimia,
joilla parannetaan sosiaalista turvaverkostoa, edistää työmarkkinauudistuksia,
joilla vähennetään työttömyyttä ja saadaan erityisesti lisää naisia
työmarkkinoille, ja edistää kaupan ja investointien sääntely-ympäristöä
parantavien toimenpiteiden toteuttamista.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ
·      Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus
Euroopan unioni myöntää Tunisialle
makrotaloudellista rahoitusapua yhteensä enintään 250 miljoonaa euroa
keskipitkän ajan lainana. Rahoitusavun tavoitteet ovat seuraavat: i) edistää
osaltaan vuosina 2014–15 Tunisian jäljellä olevien ulkoisten rahoitustarpeiden
kattamista, jotka komissio on määrittänyt IMF:n tekemien arvioiden perusteella;
ii) tukea julkisen talouden tervehdyttämistä ja ulkoista vakauttamista IMF:n
ohjelman yhteydessä; iii) helpottaa Tunisian viranomaisten toimia niiden
pyrkiessä toteuttamaan EU:n ja Tunisian väliseen ENP:n toimintaohjelmaan
sisältyviä toimenpiteitä ja kannustaa niiden toteuttamiseen, ja iv) tukea
rakenneuudistuksia, joilla pyritään parantamaan yleisesti makrotalouden
hallinnointia, lujittamaan talouden hallintaa ja läpinäkyvyyttä sekä
parantamaan kestävän kasvun edellytyksiä.
Rahoitusapu on tarkoitus maksaa kolmena
lainaeränä. Ensimmäisen erän (90 miljoonaa euroa) maksamisen odotetaan
ajoittuvan vuoden 2014 puoliväliin. Toinen erä (80 miljoonaa euroa), jonka
ehdoksi on asetettu tiettyjen toimenpiteiden toteuttaminen, voitaisiin maksaa
vuoden 2014 loppupuolella. Kolmas ja viimeinen erä (80 miljoonaa euroa) voitaisiin
asettaa käyttöön vuoden 2015 alkupuoliskolla sillä edellytyksellä, että
toimenpiteet on toteutettu. Rahoitusapua hallinnoi komissio, ja siihen
sovelletaan EU:n varainhoitoasetuksen mukaisia petosten torjuntaa ja muita
väärinkäytöksiä koskevia erityissäännöksiä.
Kuten makrotaloudellisen rahoitusavun
yhteydessä yleensä, maksujen suorittamisen ehtona on, että IMF:n
rahoitusjärjestelyn (valmiusluottojärjestely) puitteissa suoritettavien
ohjelmien tarkastelujen tulokset ovat myönteiset. Lisäksi komissio ja Tunisian
viranomaiset laativat yhteisymmärryspöytäkirjan, jossa sovitaan tietyistä
rakenteellisista uudistustoimenpiteistä. Komission tavoitteena ovat
rakenneuudistukset, joilla pyritään parantamaan makrotalouden hallinnoinnin
yleistä laatua ja kestävän kasvun edellytyksiä (tavoitteena esim. julkisen
talouden hoidon läpinäkyvyys ja tehokkuus, julkisen talouden uudistaminen,
sosiaalista turvaverkostoa parantavat uudistukset, työmarkkinauudistukset sekä
uudistukset, joilla parannetaan kaupan ja investointien sääntely-ympäristöä).
Päätös maksaa ehdotettu makrotaloudellinen
rahoitusapu kokonaisuudessaan lainoina perustuu Tunisian kehitystasoon
(mitattuna henkeä kohti lasketuilla tuloilla) ja velkaindikaattoreihin. Se on
myös yhdenmukainen Maailmanpankin ja IMF:n Tunisian kanssa toteuttamien
järjestelyjen kanssa. Tunisia ei täytä edellytyksiä, jotka on asetettu
edullisin ehdoin myönnettävälle Kansainvälisen kehitysjärjestön tai IMF:n
köyhyydenvähentämis- ja talouskasvurahaston rahoitukselle.
·      Oikeusperusta
Ehdotuksen
oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 212 artikla.
·      Toissijaisuusperiaate
Koska jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä
tavalla saavuttaa ehdotuksen tavoitteita, jotka liittyvät Tunisian
makrotalouden lyhyen aikavälin vakauden palauttamiseen, vaan ne voidaan
saavuttaa paremmin Euroopan unionin tasolla, ehdotukseen sovelletaan
toissijaisuusperiaatetta. Pääasiallisia syitä ovat kansallisen tason
budjettirajoitteet ja tarve avunantajien toiminnan tiiviiseen koordinointiin
tuen ja sen tehokkuuden maksimoimiseksi.
·      Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen:
siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen makrotalouden lyhyen aikavälin vakautta
koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi.
Kuten komissio on todennut
valmiusluottojärjestelyn yhteydessä laadittujen IMF:n arvioiden perusteella,
avun määrä kattaa 10,8 prosenttia jäljellä olevasta vuosien 2014–2015
rahoitusvajeesta. EU:n osuus katsotaan asianmukaiseksi, kun otetaan huomioon
apu, jonka muut kahden- ja monenväliset avun- ja luotonantajat ovat luvanneet
Tunisialle.
·      Sääntelytavan valinta
Hankerahoitus tai tekninen apu ei soveltuisi
tai riittäisi näiden makrotaloudellisten tavoitteiden saavuttamiseen. Tärkein
lisäarvo, joka makrotaloudellisesta rahoitusavusta saadaan verrattuna muihin
EU:n välineisiin, on se, että sillä helpotetaan ulkoista rahoitusrajoitetta ja
edistetään makrotalouden vakaan kehyksen luomista – muun muassa parantamalla
maksutaseen kestävyyttä ja talousarviotilannetta – ja asianmukaisen kehyksen
tarjoamista rakenneuudistuksille. Makrotaloudellisella rahoitusavulla
helpotetaan asianmukaisen makrotalouden ja rakennepolitiikan kokonaiskehyksen
käyttöönottoa ja tehostetaan mahdollisesti sitä kautta toimia, joita Tunisiassa
rahoitetaan EU:n muista, kapea-alaisemmista rahoitusvälineistä.
Ehdotettu ohjelma myös lujittaa maan
hallituksen sitoutuneisuutta uudistusten toteutukseen ja suhteiden
tiivistämiseen EU:n kanssa. Tämä tulos saavutetaan muun muassa asettamalla
rahoitusavun maksamiselle asianmukaiset ehdot. Laajemmin tarkastellen ohjelma
osoittaisi alueen muille maille, että EU on valmis tukemaan maita, jotka ovat
ryhtyneet selkeästi edistämään poliittisia uudistuksia taloudellisesti
vaikeissa olosuhteissa.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Suunniteltu
rahoitusapu on tarkoitus antaa lainana. Se rahoitetaan lainalla, jonka komissio
ottaa EU:n puolesta. Rahoitusavun talousarviokustannukset vastaavat määrää,
joka on 9 prosenttia nostettujen lainojen määrästä ja joka maksetaan
budjettikohdasta 01 03 06 (Takuurahaston rahoittaminen)[2] EU:n
ulkoista lainanantoa varten tarkoitettuun takuurahastoon. Kun oletetaan, että
ensimmäinen ja toinen lainaerä (yhteensä 170 miljoonaa euroa) maksetaan vuonna
2014 ja kolmas 80 miljoonan euron erä vuonna 2015, takuurahastoon suoritettavat
maksut toteutuvat takuurahastomekanismin hallinnointisääntöjen mukaisesti
vuosien 2016 ja 2017 talousarvioissa.
5.           LISÄTIEDOT
·      Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke
Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen.
Ehdotettu rahoitusapu on saatavilla kahden ja puolen vuoden ajan alkaen
ensimmäisestä yhteisymmärryspöytäkirjan voimaantulon jälkeisestä päivästä.
2013/0416 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä
Tunisian tasavallalle
EUROOPAN
PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
212 artiklan,
ottavat huomioon
Euroopan komission ehdotuksen[3],

sen jälkeen kun
esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille
parlamenteille,
noudattavat
tavallista lainsäätämisjärjestystä[4],
sekä katsovat
seuraavaa:
(1)       Euroopan unionin, jäljempänä
’unioni’, ja Tunisian tasavallan, jäljempänä ’Tunisia’, suhteita kehitetään
osana Euroopan naapuruuspolitiikkaa, jäljempänä myös ’ENP’. Euroopan yhteisön
ja sen jäsenvaltioiden sekä Tunisian välinen Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus
tuli voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1998. Tunisia saattoi tämän
assosiaatiosopimuksen mukaisesti loppuun teollisuustuotteiden tullien poistamisen
vuonna 2008, jolloin siitä tuli ensimmäinen Välimeren maa, joka muodosti
vapaakauppa-alueen EU:n kanssa. Kahdenvälistä poliittista vuoropuhelua ja
taloudellista yhteistyötä on sen jälkeen kehitetty ENP:n toimintaohjelmien
yhteydessä, joista viimeisin on parhaillaan neuvoteltavana ja kattaisi vuodet
2013–2017.
(2)       Tunisian talouteen ovat
vuoden 2010 lopusta vaikuttaneet voimakkaasti kotimaiset tapahtumat, jotka
liittyvät arabikevääksi kutsuttuihin eteläisen Välimeren maiden tapahtumiin,
sekä niitä seuranneet alueelliset levottomuudet erityisesti naapurimaassa
Libyassa. Nämä tapahtumat ja maailmantalouden heikentyneet olosuhteet,
erityisesti euroalueen (Tunisian tärkeimmän kauppa- ja talouskumppanin)
taantuma, ovat vaikuttaneet hyvin kielteisesti Tunisian talouteen ja johtaneet
kasvun hidastumiseen ja aiheuttaneet merkittäviä ulkoisia ja julkisen talouden
rahoitusvajeita.
(3)       Presidentti Ben Ali
syrjäytettiin 14 päivänä tammikuuta 2011, minkä jälkeen 23 päivänä lokakuuta
2011 järjestettiin Tunisian ensimmäiset vapaat ja demokraattiset vaalit. Siitä
lähtien toiminnassa on ollut kansallinen perustuslakia säätävä kokous, ja
vaikka poliittiseen siirtymävaiheeseen on liittynyt vaikeuksia, tärkeimmät
poliittiset toimijat pyrkivät yhdessä toteuttamaan uudistuksia, joilla tuetaan
täysin demokraattisen järjestelmän luomista.
(4)       Unioni on arabikevään
tapahtumien alusta alkaen ilmoittanut useaan otteeseen sitoutuvansa tukemaan
Tunisiaa sen taloudellisessa ja poliittisessa uudistusprosessissa. Tämä
sitoumus vahvistettiin unionin ja Tunisian välisen assosiaationeuvoston
kokouksen päätelmissä marraskuussa 2012. Unionin taloudellinen tuki Tunisian
uudistusprosessille on yhdenmukainen Euroopan naapuruuspolitiikan osana
määritetyn eteläisen Välimeren alueella harjoitettavan toimintapolitiikan
kanssa.
(5)       Unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun olisi oltava poikkeuksellinen rahoitusväline, jolla myönnetään
sitomatonta ja kohdentamatonta maksutasetukea avunsaajan kestävän ulkoisen
rahoitusaseman palauttamiseksi, ja sillä olisi tuettava sellaisen
toimenpideohjelman täytäntöönpanoa, joka sisältää määrätietoisia sopeuttamis-
ja rakenneuudistustoimia, joilla on tarkoitus parantaa maksutaseasemaa
erityisesti ohjelmakauden aikana, ja tehostettava unionin kanssa tehtyjen
asiaankuuluvien sopimusten ja ohjelmien täytäntöönpanoa.
(6)       Tunisian viranomaiset ja
Kansainvälinen valuuttarahasto, jäljempänä ’IMF’, sopivat huhtikuussa 2013
IMF:n kolmivuotisesta 1 150 miljoonan erityisnosto-oikeuden suuruisesta
muusta kuin ennaltavarautuvasta valmiusluottojärjestelystä, jäljempänä ’IMF:n
ohjelma’, jolla tuetaan Tunisian talouden sopeutus- ja uudistusohjelmaa. IMF:n
ohjelman tavoitteet ovat yhdenmukaisia unionin makrotaloudellisen rahoitusavun
tarkoituksen eli lyhyen aikavälin maksutasevaikeuksien vähentämisen kanssa ja
kyseisen rahoitusavun tavoitteena olevien tehokkaiden sopeuttamistoimien
toteuttamisen kanssa.
(7)       Unioni on myöntänyt kaudeksi
2011–2013 osana säännönmukaista yhteistyöohjelmaansa 290 miljoonan euron
avustukset, joilla tuetaan Tunisian poliittista ja taloudellista
uudistusohjelmaa. Lisäksi Tunisialle on myönnetty vuosina 2011–2013 yhteensä
155 miljoonaa euroa kumppanuutta, uudistuksia ja osallistavaa kasvua tukevasta
SPRING-ohjelmasta.
(8)       Tunisia pyysi elokuussa 2013
unionin makrotaloudellista rahoitusapua heikkenevän taloustilanteen ja
heikkenevien talousnäkymien vuoksi.
(9)       Koska Tunisia kuuluu ENP:n
piiriin, olisi katsottava, että sille voidaan myöntää unionin
makrotaloudellista apua.
(10)     Tunisian maksutaseessa on
IMF:n ja muiden monenvälisten laitosten käyttöön asettamien varojen jälkeen
edelleen huomattava ulkoinen rahoitusvaje, joten Tunisialle annettavaa unionin
makrotaloudellista rahoitusapua, jäljempänä ’unionin makrotaloudellinen
rahoitusapu’, pidetään tämänhetkisissä poikkeuksellisissa olosuhteissa
tarkoituksenmukaisena vastauksena Tunisian pyyntöön saada tukea talouden
vakauttamiseen yhdessä IMF:n ohjelman kanssa. Unionin makrotaloudellisella
rahoitusavulla tuettaisiin Tunisian talouden vakauttamista ja
rakenneuudistusohjelmaa täydentämällä IMF:n rahoitusjärjestelyllä käyttöön
asetettuja resursseja.
(11)     Unionin makrotaloudellisella
rahoitusavulla olisi tuettava kestävän ulkoisen rahoitusaseman palauttamista
Tunisiaan ja siten tuettava sen taloudellista ja sosiaalista kehitystä.
(12)     Unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun määrän määrittäminen perustuu Tunisian jäljelle jäävien ulkoisten
rahoitustarpeiden täydelliseen määrälliseen arviointiin, ja siinä otetaan
huomioon maan kyky rahoittaa itseään omista varoistaan ja erityisesti sen
käytössä olevat kansainväliset valuuttavarannot. Unionin makrotaloudellisella
rahoitusavulla olisi täydennettävä IMF:n ja Maailmanpankin ohjelmia ja
rahoitusta. Määritettäessä avun määrää huomioon otetaan myös monenvälisiltä
avunantajilta odotetut rahoitusosuudet ja tarve varmistaa oikeudenmukainen
taakanjako unionin ja muiden avunantajien välillä sekä unionin muiden ulkoisten
rahoitusvälineiden aiempi käyttäminen Tunisiassa ja unionin kaikkien
toimenpiteiden tuottama lisäarvo.
(13)     Komission olisi varmistettava,
että unionin makrotaloudellinen apu on oikeudellisesti ja sisällöltään
sopusoinnussa ulkoisen toiminnan eri alojen ja muiden asiaankuuluvien unionin
politiikkojen keskeisten periaatteiden, tavoitteiden ja toteutettujen
toimenpiteiden kanssa.
(14)     Unionin makrotaloudellisella
rahoitusavulla olisi tuettava unionin Tunisiaan soveltamaa ulkoista
politiikkaa. Komission yksiköiden ja Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi
työskenneltävä tiiviisti yhdessä koko makrotaloudellisen rahoitusaputoimen
keston ajan unionin ulkopolitiikan yhteensovittamiseksi ja sen
johdonmukaisuuden varmistamiseksi.
(15)     Unionin makrotaloudellisella
rahoitusavulla olisi tuettava Tunisian sitoutumista arvoihin, jotka ovat
yhteisiä unionin kanssa, mukaan lukien demokratia, oikeusvaltion periaate, hyvä
hallintotapa, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, kestävä kehitys ja köyhyyden
vähentäminen, sekä sen sitoutumista avoimen, sääntöihin perustuvan ja
oikeudenmukaisen kaupan periaatteisiin.
(16)     Makrotaloudellisen
rahoitusavun ennakkoedellytyksenä olisi oltava, että Tunisiassa noudatetaan
tehokkaita demokraattisia mekanismeja, kuten parlamentaarista
monipuoluejärjestelmää ja oikeusvaltion periaatetta, ja taataan ihmisoikeuksien
kunnioittaminen. Lisäksi unionin makrotaloudellisen rahoitusavun
erityistavoitteina olisi oltava julkisten varainhoitojärjestelmien tehokkuuden,
läpinäkyvyyden ja vastuullisuuden lisääminen Tunisiassa ja sellaisten
rakenneuudistusten edistäminen, joilla pyritään tukemaan kestävää ja
osallistavaa kasvua, työpaikkojen luomista ja julkisen talouden vakauttamista.
Komission olisi säännöllisesti seurattava sekä ennakkoedellytysten täyttymistä
että näiden tavoitteiden saavuttamista.
(17)     Sen varmistamiseksi, että
unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät unionin taloudelliset edut
suojataan tehokkaasti, Tunisian olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä,
jotka liittyvät petosten, korruption ja muiden mahdollisten rahoitusapuun
liittyvien väärinkäytösten estämiseen ja torjumiseen. Lisäksi olisi määrättävä,
että komissio huolehtii tarkastuksista ja Euroopan tilintarkastustuomioistuin
tilintarkastuksista.
(18)     Unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun maksaminen ei rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston
valtuuksia.
(19)     Makrotaloudellisen
rahoitusavun edellyttämien määrärahojen määrien olisi oltava yhdenmukaisia
monivuotisessa rahoituskehyksessä vahvistettujen talousarviomäärärahojen
kanssa.
(20)     Komission olisi hallinnoitava
unionin makrotaloudellista rahoitusapua. Sen varmistamiseksi, että Euroopan
parlamentti ja neuvosto voivat seurata tämän päätöksen täytäntöönpanoa,
komission olisi annettava niille säännöllisesti tietoja rahoitusavun
täytäntöönpanosta ja toimitettava niille asiaan liittyvät asiakirjat.
(21)     Jotta voidaan varmistaa tämän
päätöksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä
täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[5]
mukaisesti.
(22)     Unionin makrotaloudelliseen
rahoitusapuun olisi sovellettava talouspoliittisia ehtoja, jotka vahvistetaan
yhteisymmärryspöytäkirjassa. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sekä
tehokkuussyistä komissio olisi valtuutettava neuvottelemaan tällaisista
ehdoista Tunisian viranomaisten kanssa jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan
komitean valvonnassa asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Mainitun asetuksen
mukaisesti neuvoa-antavaa menettelyä olisi sovellettava pääsääntöisesti
kaikkiin tapauksiin mainitussa asetuksessa säädettyjä poikkeuksia lukuun
ottamatta. Kun otetaan huomioon yli 90 miljoonan euron suuruisen avun
mahdollinen huomattava vaikutus, on asianmukaista käyttää tarkastelumenettelyä
kyseisen raja-arvon ylittävien toimien osalta. Kun otetaan huomioon unionin
Tunisialle myöntämän makrotaloudellisen rahoitusavun määrä,
yhteisymmärryspöytäkirjan hyväksymiseen ja avun vähentämiseen, keskeyttämiseen
tai peruuttamiseen olisi sovellettava tarkastelumenettelyä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1.           Unioni myöntää Tunisialle
makrotaloudellisena rahoitusapuna, jäljempänä ’unionin makrotaloudellinen
rahoitusapu’, enintään 250 miljoonaa euroa tukeakseen maan talouden
vakauttamista ja uudistuksia. Rahoitusavulla katetaan IMF:n ohjelmassa
määritettyjä Tunisian maksutasetarpeita.
2.           Unionin makrotaloudellinen
rahoitusapu myönnetään Tunisialle kokonaisuudessaan lainoina. Komissiolle
annetaan valtuudet lainata tarvittavat varat rahoitusmarkkinoilta tai
rahoituslaitoksilta ja lainata ne edelleen Tunisialle. Laina-aika saa olla
enintään 15 vuotta.
3.           Komissio hallinnoi unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun maksamista tavalla, joka on linjassa IMF:n ja Tunisian välisten
sopimusten sekä ENP:n mukaisesti sovittujen, EU:n ja Tunisian
assosiaatiosopimuksessa ja EU:n ja Tunisian välisessä vuosia 2013–2017
koskevassa toimintasuunnitelmassa vahvistettujen talousuudistusten keskeisten
periaatteiden ja tavoitteiden kanssa. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja
neuvostolle säännöllisesti tietoja unionin makrotaloudellisen rahoitusavun
kehityksestä, sen maksaminen mukaan luettuna, ja toimittaa näille toimielimille
asiaan liittyvät asiakirjat asianmukaisessa ajassa.
4.           Unionin rahoitusapu on
saatavilla kahden ja puolen vuoden ajan 3 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetun yhteisymmärryspöytäkirjan voimaantulon jälkeisestä päivästä alkaen.
5.           Jos Tunisian rahoitustarpeet
vähenevät olennaisesti unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksukaudella
alkuperäisiin ennusteisiin verrattuina, komission on 7 artiklan 2 kohdassa
tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti vähennettävä tällaisen avun määrää tai
keskeytettävä tai peruutettava se.
2 artikla
Makrotaloudellisen rahoitusavun
ennakkoedellytyksenä on, että Tunisiassa noudatetaan tehokkaita demokraattisia
mekanismeja, kuten parlamentaarista monipuoluejärjestelmää ja oikeusvaltion
periaatetta, ja taataan ihmisoikeuksien kunnioittaminen. Komissio valvoo tämän
ennakkoedellytyksen täyttymistä unionin makrotaloudellisen rahoitusavun
elinkaaren ajan. Tätä artiklaa sovelletaan neuvoston päätöksen 2010/427/EU[6] mukaisesti.
3 artikla
1.           Komissio sopii 7 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen Tunisian viranomaisten
kanssa unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun sovellettavista selkeästi
määritellyistä talouspolitiikkaa ja rahoitusta koskevista ehdoista, joissa
keskitytään rakenneuudistuksiin ja vakaaseen julkiseen talouteen; nämä ehdot
vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa, jäljempänä
’yhteisymmärryspöytäkirja’, johon sisältyy mainittujen ehtojen täyttämisen
aikataulu. Yhteisymmärryspöytäkirjassa esitettyjen talouspolitiikkaa ja rahoitusta
koskevien ehtojen on oltava yhdenmukaisia 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen
sopimusten tai yhteisymmärryspöytäkirjojen kanssa, mukaan lukien Tunisian IMF:n
tuella toteuttamat makrotalouden sopeutusohjelmat ja rakenneuudistusohjelmat.
2.           Näillä ehdoilla pyritään
erityisesti parantamaan Tunisian julkisten varainhoitojärjestelmien
tehokkuutta, läpinäkyvyyttä ja vastuullisuutta muun muassa unionin
makrotaloudellisen rahoitusavun käytön osalta. Toimenpiteitä suunniteltaessa on
otettava asianmukaisesti huomioon myös edistyminen markkinoiden
vastavuoroisessa avaamisessa, sääntöihin perustuvan ja oikeudenmukaisen kaupan
kehittyminen ja muut unionin ulkopolitiikan painopisteet. Komissio seuraa
säännöllisesti, miten näiden tavoitteiden saavuttamisessa edistytään.
3.           Unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun yksityiskohtaiset rahoitusehdot vahvistetaan komission ja Tunisian
viranomaisten välisessä lainasopimuksessa.
4.           Komissio tarkistaa
säännöllisin väliajoin, että 4 artiklan 3 kohdan ehdot täyttyvät edelleen,
mukaan lukien se, että Tunisian talouspolitiikka on unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun tavoitteiden mukaista. Tätä varten komissio sovittaa toimintansa
tiiviisti yhteen IMF:n ja Maailmanpankin ja tarvittaessa Euroopan parlamentin
ja neuvoston kanssa.
4 artikla
1.           Komissio asettaa unionin
makrotaloudellisen rahoitusavun saataville kolmessa lainaerässä edellyttäen,
että 3 kohdan edellytykset täyttyvät. Kunkin erän suuruus vahvistetaan
yhteisymmärryspöytäkirjassa.
2.           Unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun määrien perusteella rahoitetaan tarvittaessa takuurahastoa
neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 480/2009[7]
mukaisesti.
3.           Komissio tekee päätöksen
erien maksamisesta sen perusteella, täyttyvätkö kaikki seuraavat edellytykset:
a)      2 artiklassa säädetty ennakkoedellytys;
b)      jatkuvasti tyydyttävä edistyminen
sellaisen toimenpideohjelman täytäntöönpanossa, joka sisältää määrätietoisia
sopeuttamis- ja rakenneuudistustoimia, joita muu kuin ennaltavarautuva IMF:n
luottojärjestely tukee; ja
c)      yhteisymmärryspöytäkirjassa sovittujen
talouspolitiikkaa ja rahoitusta koskevien ehtojen noudattaminen määräajassa.
Toinen erä voidaan maksaa aikaisintaan kolmen
kuukauden kuluttua ensimmäisen erän maksamisesta. Kolmas erä voidaan maksaa
aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua toisen erän maksamisesta.
4.           Jos 3 kohdassa säädetyt
edellytykset eivät täyty, komission on tilapäisesti keskeytettävä tai
peruutettava unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksaminen. Tällöin sen on
ilmoitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle keskeyttämisen tai
peruuttamisen syyt.
5.           Unionin makrotaloudellinen
rahoitusapu maksetaan Tunisian keskuspankille. Ellei
yhteisymmärryspöytäkirjassa toisin sovita ja edellyttäen, että siinä
vahvistetaan jäljellä oleva julkisen talouden rahoitustarve, unionin varat
voidaan siirtää Tunisian valtiovarainministeriölle, joka on lopullinen
avunsaaja.
5 artikla
1.           Unionin makrotaloudelliseen
rahoitusapuun liittyvät lainanotto- ja lainanantotoimet toteutetaan
euromääräisinä ja käyttäen samaa arvopäivää, eikä niistä saa aiheutua unionille
tilannetta, jossa anto- ja ottolainauksen maturiteetit poikkeavat toisistaan,
eikä sitä saa asettaa alttiiksi valuuttakurssi- tai korkoriskeille tai muille
kaupallisille riskeille.
2.           Olosuhteiden salliessa ja
Tunisian pyynnöstä komissio voi toteuttaa tarvittavat toimet sen
varmistamiseksi, että lainaehtoihin sisältyy aikaistettua takaisinmaksua
koskeva lauseke ja että vastaava lauseke sisältyy myös lainanottotoimien
ehtoihin.
3.           Jos olosuhteet sallivat
lainan korkokannan parantamisen ja jos Tunisia sitä pyytää, komissio voi
päättää jälleenrahoittaa kaikki alkuperäiset lainansa tai osan niistä tai se
voi järjestellä rahoitusehdot uudelleen. Jälleenrahoitus- tai
uudelleenjärjestelytoimet on toteutettava 1 ja 4 kohdan mukaisesti, eivätkä ne
saa pidentää kyseisen lainan erääntymisaikaa tai kasvattaa jälleenrahoituksen
tai uudelleenjärjestelyn ajankohtana jäljellä olevan pääoman määrää.
4.           Tunisian on maksettava kaikki
kulut, joita unionille aiheutuu tämän päätöksen mukaisista lainanotto- ja
lainanantotoimista.
5.           Komissio tiedottaa Euroopan
parlamentille ja neuvostolle 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen toimien
etenemisestä.
6 artikla
1.           Unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun täytäntöönpanossa noudatetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012[8]
ja komission delegoitua asetusta (EU) N:o 1268/2012[9].
2.           Unionin makrotaloudellinen
rahoitusapu pannaan täytäntöön suoran hallinnoinnin avulla.
3.           Tunisian viranomaisten kanssa
tehtävät yhteisymmärryspöytäkirja ja lainasopimus sisältävät määräykset, joilla

a)      varmistetaan, että Tunisia tarkistaa
säännöllisesti, että unionin talousarviosta myönnettyä rahoitusta on käytetty
oikein, toteuttaa tarkoituksenmukaiset toimenpiteet väärinkäytösten ja petosten
estämiseksi ja tarpeen mukaan ryhtyy oikeudellisiin toimenpiteisiin periäkseen
takaisin mahdolliset tämän päätöksen nojalla myönnetyt varat, jotka on käytetty
väärin;
b)      varmistetaan unionin taloudellisten
etujen suojaaminen ja määrätään erityisesti erityistoimenpiteistä unionin
makrotaloudelliseen rahoitusapuun kohdistuvien petosten, korruption ja muiden
väärinkäytösten estämiseksi ja torjumiseksi neuvoston asetuksen (EY, Euratom)
N:o 988/95[10],
neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96[11]
ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013[12] mukaisesti;
c)      annetaan komissiolle, Euroopan
petostentorjuntavirasto mukaan lukien, tai sen edustajille nimenomainen lupa
suorittaa tarkastuksia, paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja
todentamiset mukaan lukien;
d)      annetaan komissiolle ja Euroopan
tilintarkastustuomioistuimelle nimenomainen lupa tehdä tarkastuksia unionin
makrotaloudellisen rahoitusavun saatavuusaikana ja sen jälkeen, mukaan lukien
asiakirjatarkastukset ja paikan päällä tehtävät tarkastukset, kuten toiminnan
arvioinnit;
e)      varmistetaan, että unionilla on oikeus
siihen, että laina maksetaan sille takaisin aikaistetusti, jos on osoitettu,
että Tunisia on unionin makrotaloudellisen rahoitusavun hallinnoinnissa
sekaantunut petokseen tai korruptioon tai mihin tahansa muuhun unionin
taloudellisia etuja vahingoittavaan laittomaan toimintaan.
4.           Unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun täytäntöönpanon aikana komission on toiminnan arviointien avulla
seurattava, että rahoitusavun kannalta merkitykselliset Tunisian
rahoitusjärjestelyt, hallintomenettelyt sekä sisäiset ja ulkoiset
valvontamekanismit ovat moitteettomia.
7 artikla
1.           Komissiota avustaa komitea.
Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2.           Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
8 artikla
1.           Komissio antaa vuosittain
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta Euroopan parlamentille ja neuvostolle
kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta edeltävänä vuonna,
täytäntöönpanoa koskeva arviointi mukaan lukien. Kertomuksessa on
a)      tarkasteltava unionin makrotaloudellisen
rahoitusavun täytäntöönpanossa tapahtunutta edistystä;
b)      arvioitava Tunisian taloudellista
tilannetta ja näkymiä sekä edistymistä 3 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisessa;
c)      osoitettava yhteys
yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistettujen talouspoliittisten ehtojen,
Tunisiassa meneillään olevan talous- ja finanssipoliittisen kehityksen sekä
unionin makrotaloudellisen rahoitusavun erien maksamista koskevien komission
päätösten välillä.
2.           Komissio toimittaa Euroopan
parlamentille ja neuvostolle viimeistään kahden vuoden kuluttua 1 artiklan 4
kohdassa tarkoitetun saatavuusajan päättymisestä jälkiarviointikertomuksen,
jossa arvioidaan päätökseen saadun unionin makrotaloudellisen rahoitusavun
tuloksia ja tehokkuutta ja sitä, missä määrin se on myötävaikuttanut avun
tavoitteiden saavuttamiseen.
9 artikla
Tämä päätös
tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                                              Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                                                Puheenjohtaja
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ
RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT
EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
              1.1.    Ehdotuksen/aloitteen nimi
              1.2.    Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)
              1.3.    Ehdotuksen/aloitteen luonne
              1.4.    Tavoitteet
              1.5.    Ehdotuksen/aloitteen perustelut
              1.6.    Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto
              1.7.    Hallinnointitapa (Hallinnointitavat)
2.           HALLINNOINTI
              2.1.    Seuranta- ja raportointisäännöt
              2.2.    Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä
              2.3.    Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien
ehkäisemiseksi
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN
ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
              3.1.    Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen
otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
              3.2.    Arvioidut vaikutukset menoihin
              3.3.    Arvioidut vaikutukset tuloihin
SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN
LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS
1.           PERUSTIEDOT
EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA
1.1.        Ehdotuksen/aloitteen nimi
Makrotaloudellinen apu Tunisialle
1.2.        Toimintalohko(t)
toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[13]
Toimintalohko:          Osasto 01 – Talous-
ja rahoitusasiat
Toimi:                        03 – Kansainväliset
talous- ja rahoitusasiat
1.3.        Ehdotuksen/aloitteen luonne
X Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen.

1.4.        Tavoitteet
1.4.1.     Komission monivuotinen
strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden)
saavuttamista ehdotus/aloite tukee
”Hyvinvoinnin edistäminen EU:n rajojen
ulkopuolella”
Talouden ja rahoituksen pääosaston keskeinen
toiminta-alue:
1. Euroopan naapuruuspolitiikan täytäntöönpanon
edistäminen syventämällä taloudellista analyysia sekä lujittamalla poliittista
vuoropuhelua ja toimintasuunnitelmien taloudellisia osa-alueita koskevaa
neuvontaa.
2. Kumppaneina toimiville kolmansille maille
suunnatun makrotaloudellisen rahoitusavun kehittäminen, seuranta ja toteutus
yhteistyössä asianomaisten kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.
1.4.2.     Erityistavoite (erityistavoitteet)
sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja
budjetointijärjestelmässä
Erityistavoite nro 1: ”Makrotaloudellisen rahoitusavun antaminen kolmansille maille
maksutaseongelmien ratkaisemiseksi ja ulkoisen velan palauttamiseksi kestävälle
tasolle”
Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa
johtamis- ja budjetointijärjestelmässä: Talous- ja
rahoitusalan kansainväliset suhteet, globaali hallinta.
1.4.3.     Odotettavissa olevat tulokset
ja vaikutukset
Ehdotettu rahoitusapu Tunisian tasavallalle,
jäljempänä ’Tunisia’, muodostuu EU:n myöntämästä 250 miljoonan euron lainasta,
jolla pyritään parantamaan maksutaseen kestävyyttä. Rahoitusavulla, joka
maksetaan kolmena eränä, autetaan maata selviämään kotimaisista ja
alueellisista levottomuuksista johtuvista taloudellisista ja sosiaalisista
ongelmista. Rahoitusavulla tuetaan myös rakenneuudistuksia, joilla pyritään
vauhdittamaan kestävää talouskasvua ja parantamaan julkisen talouden hoitoa.
1.4.4.     Tulos- ja
vaikutusindikaattorit
Viranomaisten edellytetään ilmoittavan komission
yksiköille tiedot määrätyistä indikaattoreista säännöllisesti ja esittävän
kattavan raportin sovittujen toimintapoliittisten ehtojen noudattamisesta ennen
toisen ja kolmannen rahoitusapuerän maksamista.
Komission yksiköt jatkavat julkisen talouden
hoidon seurantaa sen jälkeen kun rahoitusketjujen ja hallintomenettelyjen
toiminta on arvioitu. Arviointi on tarkoitus toteuttaa Tunisiassa osana tämän
rahoitusaputoimen valmistelua. Myös Euroopan unionin edustusto Tunisiassa raportoi
säännöllisesti asioista, jotka liittyvät rahoitusavun seurantaan. Komission
yksiköt ovat tiiviissä yhteydessä IMF:ään ja Maailmanpankkiin hyötyäkseen
kokemuksista, joita nämä saavat Tunisiassa parhaillaan toteuttamistaan
toimista.
Ehdotetussa päätöksessä säädetään vuosittain
neuvostolle ja Euroopan parlamentille annettavasta kertomuksesta, joka sisältää
arvion tämän toimenpiteen täytäntöönpanosta. Kahden vuoden kuluessa toteutuksen
päättymisestä laaditaan riippumaton jälkiarviointi.
1.5.        Ehdotuksen/aloitteen
perustelut
1.5.1.     Lyhyellä tai pitkällä
aikavälillä täytettävät vaatimukset
Rahoitusavun maksamisen ehtona on, että Tunisia
edistyy tyydyttävästi IMF:n kanssa sopimansa valmiusluottojärjestelyn
toteutuksessa. Lisäksi komissio sopii Tunisian viranomaisten kanssa
yhteisymmärryspöytäkirjassa luetelluista erityisehdoista, jotka on täytettävä
ennen kuin komissio maksaa toisen ja kolmannen rahoitusapuerän.
1.5.2.     EU:n osallistumisesta saatava
lisäarvo
Ehdotetulla makrotaloudellisella rahoitusavulla
autetaan Tunisiaa selviytymään kotimaisten ja alueellisten levottomuuksien
aiheuttamista taloudellisista sokeista ja edistetään siten maan
makrotaloudellista vakautta, talousuudistuksia ja poliittista kehitystä.
Rahoitusapu parantaa kansainvälisen avunantajayhteisön kriisin jälkeen sopiman
rahoitustukipaketin kokonaistehokkuutta täydentämällä kansainvälisten
rahoituslaitosten, EU:n ja muiden avunantajien myöntämiä resursseja.
Ehdotettu ohjelma myös lujittaa maan hallituksen
sitoutuneisuutta uudistusten toteutukseen ja suhteiden tiivistämiseen EU:n
kanssa. Tämä tulos saavutetaan muun muassa asettamalla rahoitusavun
maksamiselle asianmukaiset ehdot. Laajemmin tarkastellen ohjelma osoittaisi
alueen muille maille, että EU on valmis tukemaan maita, jotka ovat ryhtyneet
selkeästi edistämään poliittisia uudistuksia taloudellisesti vaikeissa
olosuhteissa.
1.5.3.     Vastaavista toimista saadut
kokemukset
Makrotaloudellisista rahoitusapuoperaatioista on
laadittu vuodesta 2004 yhteensä 15 jälkiarviointia. Arviointien mukaan makrotaloudellisen
rahoitusavun toimet edistävät osaltaan – vaikkakin toisinaan vaatimattomasti ja
epäsuorasti – ulkoisen kestävyyden parantumista, makrotalouden vakautta ja
rakenneuudistusten toteuttamista avunsaajamaassa. Useimmissa tapauksissa
makrotaloudellinen apu vaikutti myönteisesti avunsaajamaan maksutaseeseen ja
auttoi hellittämään budjettirajoitteita. Rahoitusavun ansiosta talouskasvu oli
myös hieman nopeampaa.
1.5.4.     Yhteensopivuus muiden
kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut
EU kuuluu Tunisian suurimpiin avunantajiin. Unioni
on myöntänyt kaudeksi 2011–2013 osana säännönmukaista yhteistyöohjelmaansa 290
miljoonan euron avustukset, joilla tuetaan Tunisian poliittista ja
taloudellista uudistusohjelmaa. Lisäksi Tunisialle on kohdennettu 140 miljoonaa
euroa vuosina 2011–2013 SPRING-ohjelman yhteydessä.
Tärkein lisäarvo, joka makrotaloudellisesta
rahoitusavusta saadaan verrattuna muihin EU:n välineisiin, on se, että sillä
edistetään makrotalouden vakaan kehyksen luomista – muun muassa
parantamalla maksutaseen kestävyyttä ja talousarviotilannetta – ja
asianmukaisen kehyksen tarjoamista rakenneuudistuksille. Makrotaloudellisella
rahoitusavulla ei myönnetä säännöllistä rahoitustukea eikä sen tarkoituksena
ole tukea avunsaajamaiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä.
Makrotaloudellisen rahoitusavun maksaminen lopetetaan heti, kun maan ulkoinen
rahoitusasema on saatu palautettua kestävälle pohjalle. Rahoitusapu on sen
jälkeen tarkoitus korvata EU:n säännönmukaisessa yhteistyössä käytettävillä
avustusvälineillä.
Makrotaloudellisen rahoitusavun on määrä myös
täydentää kansainvälisten rahoituslaitosten toteuttamia toimia, erityisesti
IMF:n valmiusluottojärjestelyllä tuettavia sopeuttamis- ja uudistusohjelmia
sekä Maailmanpankin kehitysapulainaa.
1.6.        Toiminnan ja sen
rahoitusvaikutusten kesto
X Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto
on rajattu.
X Ehdotus/aloite on voimassa kaksi ja puoli vuotta
yhteisymmärryspöytäkirjan voimaantulosta, kuten päätösehdotuksen 1 artiklan
4 kohdassa todetaan.
X Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2014 ja
päättyvät vuonna 2017.
1.7.        Hallinnointitapa
(Hallinnointitavat)[14]
X Komissio hallinnoi suoraan keskitetysti.
2.           HALLINNOINTI
2.1.        Seuranta- ja
raportointisäännöt
Rahoitusapu on luonteeltaan makrotaloudellista ja
yhdenmukaista IMF:n tukeman talousohjelman kanssa. Komission yksiköt seuraavat
toimintaa valmiusluottojärjestelyn edistymisen ja Tunisian viranomaisten kanssa
yhteisymmärryspöytäkirjassa sovittavien uudistustoimenpiteiden toteuttamisen edistymisen
perusteella (ks. myös 1.4.4 kohta).
2.2.        Hallinnointi- ja
valvontajärjestelmä
2.2.1.     Todetut riskit
Tähän ehdotettuun makrotaloudelliseen
rahoitusaputoimeen liittyy ilman vakuuksia annettaviin lainoihin liittyviä
riskejä ja toimintapolitiikkaan liittyviä riskejä.
On olemassa riski, että makrotaloudellista
rahoitusapua, jota ei ole osoitettu tiettyihin menoihin, voitaisiin käyttää
petostarkoituksiin. Kyseinen riski liittyy yleisesti ottaen sellaisiin
seikkoihin kuin keskuspankin ja valtiovarainministeriön hallintojärjestelmien
laatu sekä riittävät sisäisen ja ulkoisen tilintarkastuksen valmiudet.
Toinen keskeinen rahoitusaputoimeen liittyvä riski
johtuu alueellisesta taloudellisesta ja poliittisesta epävarmuudesta
erityisesti Libyassa. Tämä epävarmuus vaikuttaa suoraan Tunisian talouteen.
Maan sisällä suurin riski on poliittisen ja taloudellisen uudistusprosessin
ongelmiin liittyvä epävakaus. Yhteiskunnallinen tyytymättömyys voi vaikeuttaa
kansainvälisen yhteisön tukemien vakauttamis- ja uudistustoimien, mukaan lukien
ehdotettu makrotaloudellinen rahoitusaputoimi, täysimittaista toteuttamista.
Ongelmia voivat aiheuttaa myös Euroopan ja muun
maailman talouden tilan mahdollinen heikentyminen sekä energian ja
elintarvikkeiden maailmanmarkkinahintojen nousu.
2.2.2.     Valvontamenetelmä(t)
Makrotaloudellisen rahoitusavun käyttöön
sovelletaan todentamis-, valvonta- ja tarkastusmenettelyjä, jotka ovat
komission, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) ja Euroopan
tilintarkastustuomioistuimen vastuulla.
2.2.3.     Valvonnan kustannukset ja
hyödyt ja todennäköinen vaatimustenvastaisuusaste
Komissiolle aiheutuvat todentamis- ja
valvontamenetelmiin liittyvät peruskustannukset sekä ennen rahoitusaputointa
tehdyn rahoitusketjujen ja hallintomenettelyjen operatiivisen arvioinnin
kustannukset esitetään taulukossa 3.2.1. Lisäksi kustannuksia aiheutuu Euroopan
tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksista ja OLAFin mahdollisista toimista.
Operatiivinen arviointi paitsi auttaa arvioimaan varojen väärinkäytön riskejä myös
tuottaa hyödyllistä tietoa julkisen talouden hoidon alalla tarvittavista
uudistuksista, jotka otetaan huomioon rahoitusaputoimeen liittyvissä
toimintapoliittisissa ehdoissa. Makrotaloudellisen rahoitusapuvälineen
käyttöönotosta alkaen saatujen kokemusten perusteella vaatimustenvastaisuuden
riskin (lainojen takaisinmaksun laiminlyöminen tai varojen väärinkäyttö)
arvioidaan olevan vähäinen.
2.3.        Toimenpiteet petosten ja
sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi
Varojen petollisen käytön riskin pienentämiseksi
toteutetaan useita toimia:
Tunisialle myönnettävän makrotaloudellisen
rahoitusavun ehdotetussa oikeusperustassa säädetään myös
petostentorjuntatoimista. Nämä toimenpiteet määritetään tarkemmin
lainasopimuksessa ja yhteisymmärryspöytäkirjassa. Niihin sisällytetään
määräykset tarkastuksista, petostentorjunnasta, tilintarkastuksista sekä
varojen takaisinperinnästä petosten ja korruption yhteydessä. Rahoitusapuun
aiotaan liittää toimintalinjoja koskevia ehtoja, jotka liittyvät etenkin
julkisen talouden hoitoon ja joilla on tarkoitus lisätä tehokkuutta,
läpinäkyvyyttä ja vastuullisuutta.
Ennen kuin yhteisymmärryspöytäkirjasta päästään
sopimukseen, komission yksiköt ja asianmukaisesti valtuutetut ulkoiset
asiantuntijat tekevät Tunisiassa operatiivisen arvioinnin Tunisian
valtiovarainministeriön ja keskuspankin rahoitusketjuista ja
hallintomenettelyistä. Tarkoituksena on varmistaa, että Euroopan unionin
yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen vaatimukset
täytetään. Tämän arvioinnin yhteydessä selvitetään,
onko Tunisialla riittävän hyvä kehys makrotaloudellisen rahoitusavun
moitteettomalle hallinnoinnille. Arvioinnin kohteita ovat esimerkiksi
hallinnointijärjestelmä ja -organisaatio, varojen hoito ja valvonta,
tietotekniikkajärjestelmien turvallisuus, sisäisen ja ulkoisen
tilintarkastuksen kapasiteetti sekä keskuspankin riippumattomuus. Arvioinnin
perusteella ja yhteisymmärryksessä kansallisten viranomaisten kanssa voidaan
ottaa käyttöön mekanismeja, joita sovelletaan edunsaajien toteuttamassa varojen
hallinnassa. Rahoitusapu maksetaan erilliselle tilille Tunisian keskuspankkiin.
Rahoitusavun käyttöön
sovelletaan tarkastus-, valvonta- ja tilintarkastusmenettelyjä, jotka ovat
komission (myös Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF)) ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen
vastuulla.
3.           EHDOTUKSEN/ALOITTEEN
ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET
3.1.        Kyseeseen tulevat
monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat
·      Talousarviossa jo olevat budjettikohdat
01 03 02: Makrotaloudellinen rahoitusapu
01 03 06 – Takuurahaston rahoittaminen[15]
Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja
budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määräraha- laji || Rahoitusosuudet
 Numero [Nimi…...…...] || JM/EI-JM ([16])   || EFTA-mailta[17]   || Ehdokasmailta[18]   || Kolmansilta mailta || Varainhoito-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet
 4 || 01 03 02 Makrotaloudellinen rahoitusapu || JM || EI || EI || EI || EI
 4 || 01 03 06 Takuurahaston rahoittaminen || JM || EI || EI || EI || EI
01 03 06 – Euroopan
unionin takaus unionin lainoille, jotka on otettu makrotaloudellisen avun
antamiseksi kolmansille maille: Ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden
takuurahastoa on rahoitettava rahastoasetuksen (sellaisena kuin se on muutettuna)
mukaisesti. Kyseisen asetuksen mukaan lainojen määrä perustuu vuoden lopussa
maksamatta olevaan määrään. Rahoitettava määrä lasketaan vuoden ”n” alussa
tavoitesumman ja rahaston vuoden ”n – 1” lopun nettovarojen
erotuksena. Rahoitettava määrä otetaan vuonna ”n” vuoden ”n + 1”
alustavaan talousarvioon ja maksetaan tosiasiallisesti yhtenä suorituksena
vuoden ”n + 1” alussa budjettikohdasta ”takuurahaston rahoittaminen”
(01 03 06). Tämän seurauksena 9 prosenttia (enintään 22,5 miljoonaa
euroa) tosiasiallisesti maksetusta määrästä otetaan huomioon tavoitesummassa
vuoden ”n – 1” lopussa laskettaessa takuurahastoon maksettavaa
maksua.
Lainan talousarviotakausta vastaava erä (”p.m.”) otetaan käyttöön
ainoastaan, jos takaukseen todella vedotaan. On epätodennäköistä, että talousarviotakuun
maksua vaadittaisiin.
¨¨Uudet perustettaviksi
esitetyt budjettikohdat: ei ole.
3.2.        Arvioidut vaikutukset
menoihin
3.2.1.     Yhteenveto arvioiduista
vaikutuksista menoihin
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 4 ||   ||   || [Nimi: EU kansainvälisenä toimijana]
 PO: <ECFIN> ||   ||   || Vuosi 2013[19] || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || YHTEENSÄ
 Toimintamäärärahat ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budjettikohta 01 03 06 − Takuurahaston rahoittaminen || Sitoumukset || (1a) ||   ||   ||   || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Maksut || (2a) ||   ||   ||   || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[20] (operatiivinen arviointi ja jälkiarviointi) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budjettikohta 01 03 02 || Sitoumukset || (3) || 0,05 ||   ||   || 0,15 ||   || 0,20
   || Maksut || (3a) ||   || 0,05 ||   || 0,05 || 0,10 || 0,20
 PO ECFINin määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksut || =2+2a +3 ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
 Toimintamäärärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || (4) || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksut || (5) ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =4+ 6 || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksut || =5+ 6 ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
Jos
ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia useampaan otsakkeeseen:
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
 Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 ||   || Hallintomenot
   ||   ||   || Vuosi 2013 || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || YHTEENSÄ
 PO: <….> ||   ||
 Henkilöresurssit || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || 0,105
 Muut hallintomenot || 0,015 || 0,015 || 0,010 ||   ||   || 0,040
 PO ECFIN YHTEENSÄ || Määrärahat || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat  YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)
   ||   ||   || Vuosi 2013[21] || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ  || Sitoumukset || 0,095 || 0,043 || 0,031 || 15,46 || 7,216 || 22,845
 Maksut || 0,045 || 0,093 || 0,031 || 15,36 || 7,316 || 22,845
3.2.2.     Arvioidut vaikutukset
toimintamäärärahoihin
–
¨ Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja.
–
X Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja
seuraavasti:
Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
 Tavoitteet ja tuotokset   ò ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERITYISTAVOITE 1[22] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   || Vuosi 2013 || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 ||   ||
   || Tyyppi || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä yhteensä || Kustannukset yhteensä
 - Tuotos 1: || Operatiivinen arviointi || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,05
 - Tuotos 2: || Jälkiarviointi ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,15 ||   ||   || 1 || 0,15
 - Tuotos 3: || Takuurahaston rahoittaminen ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 15,3 || 1 || 7,2 || 2 || 22,5
 Välisumma erityistavoite 1 || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
3.2.3.     Arvioidut vaikutukset
hallintomäärärahoihin
3.2.3.1.  Yhteenveto
–
¨ Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.
–
X Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja
seuraavasti:
milj. euroa (kolmen
desimaalin tarkkuudella)
   || Vuosi 2013[23]   || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,105
 Muut hallintomenot || 0,015 || 0,015 || 0,010 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,040
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,145
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[24]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Henkilöresurssit ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muut hallintomenot ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 YHTEENSÄ || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,145
Hallintomäärärahojen
tarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetuilla pääosaston määrärahoilla
ja/tai siirroilla sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea
hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.
3.2.3.2.   Henkilöresurssien
arvioitu tarve
–
¨ Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja.
–
X Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja
seuraavasti:
Arvio kokoaikaiseksi henkilöstöksi muutettuna
   || Vuosi 2013 || Vuosi 2014 || Vuosi 2015 || Vuosi 2016 || Vuosi 2017 || ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6)
  Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) ||
 01 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 ||   ||   ||
 XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[25]
 XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[26]   || - päätoimipaikassa ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - EU:n ulkop. edustustoissa ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö)   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muu budjettikohta (mikä?) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 YHTEENSÄ || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 ||   ||   ||
XX viittaa kyseessä olevaan toimintalohkoon eli
talousarvion osastoon.
Henkilöresurssien tarve
katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai
pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena
saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka
toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen
jakomenettelyssä talousarvion puitteissa.
Kuvaus henkilöstön
tehtävistä:
 Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Yksikönpäällikkö: Toimen valvonta ja hallinnointi, lainasopimusta koskevien tarkastelukertomusten hyväksyminen, virkamatkojen johtaminen ja ehtojen noudattamisessa saavutetun edistymisen arviointi. Vastaava virkamies: yhteisymmärryspöytäkirjan laatiminen, yhteydet viranomaisiin ja kansainvälisiin rahoituslaitoksiin, yhteydet operatiivisesta arvioinnista ja jälkiarvioinnista vastaaviin ulkopuolisiin asiantuntijoihin, tarkastusmatkoille osallistuminen, komission yksiköiden raporttien laatiminen ja rahoitusavun hallinnointiin liittyvät komission menettelyt.
 Ulkopuolinen henkilöstö || Ei ole
3.2.4.     Yhteensopivuus nykyisen
monivuotisen rahoituskehyksen kanssa
–
X Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen
rahoituskehyksen mukainen.
3.2.5.     Ulkopuolisten tahojen
rahoitusosuudet
–
X Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu
ulkopuolisia tahoja.
3.3.        Arvioidut vaikutukset
tuloihin
X Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia
tuloihin.
[1]               Päätös N:o 1025/2013/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta
2013, makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Kirgisian tasavallalle;
päätösluonnos makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Jordanian
hašemiittiselle kuningaskunnalle, suunnitellaan annettavaksi joulukuussa 2013.
[2]               Budjettikohdasta 01 04 01 14 tulee vuoden
2014 talousarviossa budjettikohta 01 03 06.
[3]               EUVL C […], […], s. […].
[4]               Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu… 2012, ja
neuvoston päätös, annettu… 2012.
[5]              Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja
periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).
[6]               Neuvoston päätös 2010/427/EU, annettu 26 päivänä
heinäkuuta 2010, Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta
(EUVL L 201, 3.8.2010, s. 30).
[7]               Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 480/2009, annettu 25
päivänä toukokuuta 2009, takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville
hankkeille (EUVL L 145, 10.6.2009, s. 10).
[8]               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom)
N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon
sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o
1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298,
26.10.2012, s. 1).
[9]               Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012, annettu
29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista
varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1).
[10]             Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95, annettu 18
päivänä joulukuuta 1995, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen
suojaamisesta (EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1).
[11]             Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11
päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista
ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien
petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2).
[12]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o
883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston
(OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o
1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L
248, 18.9.2013, s. 1).
[13]             ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB:
toimintoperusteinen budjetointi.
[14]             Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset
varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla
osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[15]             Budjettikohdasta 01 04 01 14 tulee vuoden
2014 talousarviossa budjettikohta 01 03 06.
[16]             JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat
määrärahat.
[17]             EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto.
[18]             Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset
ehdokasmaat.
[19]             Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[20]             Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[21]             Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[22]             Kuten kuvattu kohdassa 1.4.2 ”Erityistavoitteet”.
[23]             Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi.
[24]             Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien
ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat),
epäsuora ja suora tutkimustoiminta.
[25]             Sopimussuhteiset toimihenkilöt, paikalliset toimihenkilöt,
kansalliset asiantuntijat, vuokrahenkilöstö ja nuoremmat asiantuntijat EU:n
ulkopuolisissa edustustoissa.
[26]             Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön
enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat).


Avis juridique important

|

51995PC0486

Ehdotus neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta Euroopan yhteisön kielellisen monimuotoisuuden edistämiseksi tietoyhteiskunnassa

Virallinen lehti nro C 364 , 04/12/1996 s. 0005

Ehdotus neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta Euroopan yhteisön kielellisen monimuotoisuuden edistämiseksi tietoyhteiskunnassa (96/C 364/07) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(95) 486 lopull. - 95/0263(CNS)(Komission esittämä 2 päivänä lokakuuta 1996)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettätietoyhteiskunnan muotoutuminen avaa teollisuudelle uusia viestinnän ja kaupan näkymiä Euroopan ja maailman markkinoilla, joille on tyypillistä suuri kielten ja kulttuurin monimuotoisuus,teollisuuden on kehitettävä soveltuvia ja sopivia ratkaisuja kielirajojen ylittämiseksi, jotta se voisi täysimittaisesti hyötyä sisämarkkinoista ja säilyttää kilpailukykynsä maailman markkinoilla,on tarpeen rohkaista sellaisen teknologian, työkalujen ja menetelmien käyttöä, joilla pienennetään tiedonsiirron kustannuksia eri kielten välillä, ja samalla varmistaa käännösten laatu, erityisesti kirjallisten käännösten osalta, joissa vaaditaan erityisistä luovaa panosta,Korfulla 24 ja 25 päivänä kesäkuuta 1994 pitämässään kokouksessa Eurooppa-neuvosto painotti tietoyhteiskunnan kulttuuristen ja kielellisten tekijöiden tärkeyttä, ja Cannesissa 26 ja 27 päivänä heinäkuuta 1995 Eurooppa-neuvosto muistutti Euroopan yhteisön kielten monimuotoisuuden merkityksestä,tietoyhteiskunnan kehittyminen on omiaan laajentamaan kansalaisten tiedon saatavuutta ja muodostamaan harvinaislaatuisen mahdollisuuden hyödyntää yhteisön kulttuuri- ja kielellistä rikkautta ja monimuotoisuutta,kielipolitiikka kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan yhteisön oikeuden huomioon ottaen; nykyaikaisten kielenkäsittelyyn tarkoitettujen työkalujen kehittämisen ja käytön edistäminen on kuitenkin toiminta-ala, jolla yhteisön toimet ovat oikeutettuja huomattavien suurtuotannon etujen saavuttamiseksi edistämällä sopivaa yhteistyötä eri kielialueilla toimivien välillä; yhteisötason toimien on oltava yhteensopivia asetettujen tavoitteiden kanssa, ja niiden on rajoituttava aloille, jotka todennäköisesti tuottavat yhteisölle lisäarvoa,on yhteisön etujen mukaista tukea pyrkimyksiä luoda perusrakenteita, jotka kannustavat kielellisten välineiden ja palveluiden kehittämiseen sekä tutkimus- ja kehitystoiminnan edistämiseen tarvittavien yhteisten kielellisten voimavarojen luomista ja suosivat niiden käyttöä,yhteisön olisi myös saatava kielten alojen teollisuus toimimaan ja osallistuttava sen laajenemiselle suotuisan ympäristön luomiseen,on suotavaa rohkaista tieto- ja viestintäteknologiayrityksiä laatimaan standardeja, joissa otetaan huomioon kielellinen monimuotoisuus, ja sisällyttämään ne tuotteisiinsa ja sovelluksiinsa,yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden asianomaisten hallinnollisten elinten on tarpeen lujittaa yhteistyötään niiden toiminnalle tarpeellisten kielellisten työvälineiden kehittämis- ja käyttökustannusten vähentämiseksi,olisi sovitettava läheisesti yhteen tämän ohjelman mukaisesti toteutettavat toimet ja muiden yhteisön ohjelmien osana toteutettavat aloitteet, jotka edistävät monikielisen tietoyhteiskunnan saavuttamista, jakansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden oikeussubjektien ottaminen mukaan koko ohjelman tai sen osan täytäntöönpanoon yhteisön näitä järjestöjä koskevaa yleistä politiikkaa noudattaen voi tuoda mukanaan molemminpuolista hyötyä,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla Yhteisön ohjelma, jonka tarkoituksena on:a) rohkaista tiedonsiirron kustannuksia pienentävän teknologian, työkalujen ja menetelmien käyttöä kielten välillä ja monikielisten palveluiden kehittämistä,b) edistää kielten alojen teollisuuden laajentumista,c) tukea monikielisten palveluiden kehittämistä jad) edistää Euroopan yhteisön kielellistä monimuotoisuutta maailmanlaajuisessa tietoyhteiskunnassa,hyväksytään tämän päätöksen voimaantulopäivän ja 31 päivän joulukuuta 1998 väliseksi ajaksi.2 artikla Komissio on vastuussa seuraavien toimien toteuttamisesta liitteessä I lueteltujen toimintalinjojen ja liitteessä II määrättyjen ohjelman täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti:a) yhteisön kielellisten voimavarojen perusrakenteiden luomiseen tähtäävien toimien sekä alalla toimivien tukeminen,b) kieliteollisuuden toimintaan saattaminen ja laajentaminen edistämällä nykyaikaisen kieliteknologian ja -työkalujen käyttöä sekä niiden sisällyttämistä tietokonesovelluksiin,c) kehittyneiden kielityövälineiden käytön edistäminen yhteisön julkisella alalla.Mikään näistä toimista ei saisi olla päällekkäistä yhteisön tai kansallisten ohjelmien osana tehdyn työn kanssa.3 artikla 1. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa määrärahat kullekin varainhoitovuodelle käytettävissä olevien varojen ja taloudellisten näkymien mukaisesti.2. Yhteisö osallistuu yleensä 50 prosentin osuudella sellaisten hankkeiden rahoitukseen, joiden kulut jaetaan.4 artikla 1. Komissio on vastuussa ohjelman täytäntöönpanosta.2. Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon.5 artikla Edellä 4 artiklan toisessa kohdassa määrättyä menettelyä sovelletaan:a) työohjelmaan, joka koskee liitteessä I määriteltyjen toimintalinjojen toteuttamista,b) ehdotuspyyntöjen sisältöön,c) ehdotettujen yhteisöstä rahoitettavien toimien valintaan, ja tämän rahoituksen määrän arviointiin kunkin toimen osalta, jos tämä määrä on vähintään 0,5 miljoonaa ecua,d) ohjelman tulosten arviointia koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin,e) liitteessä II määriteltyjen ohjelman toteuttamista koskevien menettelyjen mukauttamiseen,f) päätökseen sallia kansainvälisten järjestöjen sekä kolmansien maiden oikeussubjektien osallistuminen.6 artikla Ohjelman päätyttyä komissio esittää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle arviointikertomuksen 2 artiklassa tarkoitettujen toimien täytäntöönpanolla saavutetuista tuloksista.7 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.LIITE I TOIMINTALINJAT 1. Toimintalinja 1: Euroopan kielellisten voimavarojen perusrakenteiden luomisen tukeminen Kielelliset voimavarat kuten sanakirjat, terminologiatietopankit, kielioppikirjat, tekstikokoelmat ja äänitallenteet ovat välttämätöntä raaka-ainetta kielelliselle tutkimukselle, tietojärjestelmiin sisällytettävän kielen käsittelyvälineiden kehittämiselle ja käännöspalveluiden parantamiselle. Jäsenvaltiot, komissio ja tietyt yksityiset järjestöt ovat sijoittaneet jo merkittäviä summia erilaajuisten ja -tasoisten kielellisten voimavarojen tuottamiseen. Näiden voimavarojen käyttöä estää tällä hetkellä se, että ne ovat pääasiassa yksikielisiä ja niiden peruslaatuvaatimukset vaihtelevat toisinaan, mikä rajoittaa niiden jälleenkäyttöä. Lisäksi niitä on usein vaikea sovittaa paikallisoloihin. Tämän toimintalinjan tavoitteena on tukea pyrkimyksiä Euroopan monikielisten kielivoimavarojen perusrakenteiden luomiseksi.1.1 Komissio antaa tukensa Euroopan kielellisten voimavarojen järjestön (ELRA) toiminnan käynnistämiseksi, jonka tavoitteena on:- yhteisössä käytettävissä olevien kielellisten voimavarojen selvittäminen,- sellaisten rakenteiden perustaminen, jotka mahdollistavat voimavarojen jakelun yhteisön tasolla,- yhteisön standardien soveltamisen edistäminen niiden yhteensopivuuden varmistamiseksi ja niiden laatuvarmennuksen mahdollistamiseksi.1.2 Työ terminologian alalla käsittää monia toimintoja, joiden vaikutukset ovat tärkeitä kaupalle, tieteelle, kulttuurialalle, teknologialle ja yhteistön päätösten, direktiivien ja asetusten täytäntöönpanolle. Erittäin laaja joukko julkisia ja yksityisiä toimijoita tekee tätä työtä, ja heiltä puuttuu usein keinot sovittaa toimintansa yhteen muista jäsenvaltioista olevien virkaveljien kanssa.Komissio kannustaa eri jäsenvaltioiden asianomaisten järjestöjen välisen yhteistoiminnan aloittamista yhteisön politiikan tavoitteiden toteuttamiselle tärkeillä aloilla. Tämän vuoksi se osallistuu tarvittaessa asianomaisten järjestöjen välisen eurooppalaisen yhteistoiminnan aloittamiseen liittyvien kustannusten rahoittamiseen ja käsittelee erityisesti standardeja, tiedon levittämistä ja verkkojen muodostamista.1.3 Tietokonesovellusten kehittämiseen mukautettujen ja kaikki yhteisön kielet käsittävien leksikografisten tietopankkien ja äänitallenteiden käytettävyys on välttämätöntä eurooppalaisen kieliteollisuuden nousulle. Suurin osa Euroopassa tällä hetkellä käytössä olevista voimavaroista on yksikielisiä ja keskenään yhteensopimattomia, mikä tekee niiden käytön mahdottomaksi monikielisten välineiden tuotannossa. Komissio kannustaa myös tällä alueella eri jäsenvaltioiden julkisen ja yksityisen alan vaikuttajien välillä yhteensovitettujen sellaisten toimien aloittamista, jotka on tarkoitettu yhteensopivien ja yleisesti hyväksyttyjen standardien mukaisten leksikografisten voimavarojen kehittämiseen.1.4 Komissio valvoo näiden sen tukemien yhdistettyjen toimien asianmukaista liittymistä tällä alalla tehtyyn kansainväliseen työhön.2. Toimintalinja 2: Kieliteollisuuden toimintaan saattaminen ja kehittäminen Yksityisen alan tehtävänä on tuottaa ja pitää kaupan uusia välineitä, jotka helpottavat monikielisten tietokonesovellusten kehittämistä ja tiedonvälitystä kielten välillä. Euroopassa on käytettävissä vankka tieteellinen ja teknologinen perusta tällä alueella ja, sitä on vahvistettu yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelmilla, erityisesti ohjelmilla, jotka liittyvät tieto- ja viestintäteknologiaan ja yleisesti kiinnostaviin telemaattisiin järjestelmiin. Euroopan markkinat ovat kuitenkin jäljessä kieliteknologian alalla tehdyn tutkimustyön saavutusten hyväksikäytössä. Olisi erityisesti pyrittävä uuden kielenkäsittelyteknologian saamiseksi markkinoille, erityisesti puiteohjelman ja erityisohjelmien tutkimustulosten jakelu- ja hyväksikäyttötoimien osana. Tässä ohjelmassa ehdotetut kaikki toimintalinjat edistävät kieliteollisuuden, kuten kieliteknologian ja käännösteollisuuden, laajenemisen kannalta suotuisaa ympäristöä. Tämän toimintalinjan tavoitteena on saada kieliteollisuus toimimaan kannustamalla teknologian siirtoa ja kysyntää rajoitetulla määrällä jaetuin kustannuksin toteuttuja näytehankkeita, jotka voisivat saada mukaansa avainaloja.2.1 Joillain teollisuuden aloilla on kokeiltu hallitun kielen käyttöä teknisten asiakirjojen ja käyttäjää tukevan tiedon laadinnan helpottamiseksi. Tämä lähestymistapa parantaa yleisesti asiakirjojen hallintaa ja tekee mahdolliseksi konekääntämisen tehokkaan käytön. Rajoitetussa joukossa kustannuksiltaan jaettuja hankkeita osoitetaan hallitun kielen käyttämisen sekä kirjoittamisen ja kääntämisen työkalujen kannattavuus toimivassa asiakirjojen hallintajärjestelmässä erilaisten teollisuuden ja liike-elämän ympäristöjen osalta.2.2 Multimediaohjelmistojen sovittamisella paikallisoloihin, puhutun ja kirjoitetun kielen kääntäminen mukaan lukien, on yhä enemmän kysyntää tietoyhteiskunnassa. Ammattitaidon kehittämiseksi ja paikallisoloihin sovittavan teollisuuden sekä multimediateollisuuden kilpailukyvyn parantamiseksi annetaan pyyntö pienestä määrästä kustannuksiltaan jaettuja hankkeita, joilla esitellään paikallisoloihin sovittamisen menetelmien ja työkalujen käyttöä, sovittavan henkilöstön koulutusta sekä PK-yritysten kannalta erityisten merkittävien parasta menettelytapaa koskevien ohjeiden kehittämistä.2.3 Komissio edistää verkkojen muodostumista käännös- ja tulkkausteollisuudessa. Nämä tarjoavat pääsyn kehittyneisiin työkaluihin, kuten elektronisiin sanakirjoihin, parantavat logistiikkaa, tekevät yhdistämisen muihin toimintoihin mahdolliseksi ja yleisesti parantavat käännösmarkkinoiden toimivuutta. Ehdotuspyynnössä pyydetään Euroopan käännöshakemistopalveluiden määrittelyä ja toteutusta, avoimen käännösympäristön määrittelyä Euroopassa sekä yleiseurooppalaista etäkääntämisen ja etätulkkauksen esittelyä, johon osallistuvat käännösteollisuus ja kääntämisen ammattikunta.3. Toimintalinja 3: Kehittyneiden kielityövälineiden käytön edistäminen Euroopan julkisella alalla Kielellisten velvoitteidensa vuoksi Euroopan unionin toimielinten ja erityisesti komission on käytettävä huomattavia summia sellaisten kehittyneiden työvälineiden hankkimiseen ja kehittämiseen, joista on tullut korvaamattomia monikielisten käännösten ja aisiakirjojen kasvavan määrän tehokkaassa käsittelyssä. Päivittäisen käännöstoimintansa lisäksi toimielimet osallistuvat tärkeiden monikielisten kielivoimavarojen kehittämiseen yhteisön eri toiminta-alueilla. Yhtenäismarkkinoiden avaamisen ja sisärajojen poistamisen jälkeen tiedonsiirto moninkertaistuu eri jäsenvaltioiden hallintoelinten välillä. Ne tarvitsevat yhä useammin kehittyneitä kielityövälineitä helpottaakseen yhteydenpitoa muiden jäsenvaltioiden kanssa ja vähentääkseen tämän yhteydenpidon kustannuksia. Euroopan unionin toimielinten monikielisyyden käsittelystä hankkiman kokemuksen siirtäminen jäsenvaltioiden hallinteolimille ja kunkin tuottamien kielivoimavarojen jakaminen voivat edistää suurtuotannon etujen luomista ja vähentää monikielisen viestinnän kustannuksia.Tämän toimintalinjan tavoitteena on rohkaista yhteistyötä jäsenvaltioiden hallintoelinten ja Euroopan unionin toimielinten välillä monikielisen viestinnän kustannusten pienentämiseksi Euroopan julkisella alalla erityisesti käyttämällä kehittyneitä kielityökaluja. Näin Euroopan toimielimet vaikuttaa voimakkaasti eurooppalaisen kieliteollisuuden kehittymiseen julkisella kysynnällä, joka perustuu yhteisiin standardeihin ja laatuvaatimustekijöihin.3.1 Pitkän aikavälin tavoitteena on sellaisten tehokkaiden monikielisyyden käsittelypalveluiden käytettävyys, jotka täyttävät toimielinten ja jäsenvaltioiden asianomaisten laitosten tarpeet. Tällä suositaan sellaisten perusrakenteiden luomista, joiden avulla voidaan käyttää yhteisesti hallintoelimissä ja Euroopan yhteisön toimielimissä käytössä olevia erilaisia kielellisiä voimavaroja tuhlaamatta nykyisiä toimintoja, ja voidaan kannustaa tulevan kehityksen lähentymistä. Tarjouspyyntöjä annetaan sellaisten työvälineiden ja järjestelmien kehittämisestä, joiden avulla voidaan säästää käännösaikaa helpottamalla jo käännettyjen tekstien tai asiakirjan osien sovittamista paikallisoloihin ja uudelleenkäyttöä sekä pääsyä terminologisiin tietopankkeihin. Erityisesti huomiota olisi kiinnitettävä työkaluille ja sovelluksille, jotka helpottavat tulkkaustyötä.3.2 Jatketaan tiettyjen jäsenvaltioiden kanssa jaetuin kustannuksin toteutettavaa yhteistyötä terminologisten työvälineiden ja olemassa olevien tietokoneavusteisten käännösjärjestelmien parantamiseksi ja laajennetaan sitä muihin kiinnostuneisiin jäsenvaltioihin.3.3 Pyritään erityisesti saattamaan yhteisön uusia virallisia kieliä koskevat kielelliset työvälineet samalle tasolle muiden kanssa.4. Liitännäistoimet Monikielisen tietoyhteiskunnan toteuttaminen edellyttää yhtenevien strategioiden luomista julkisilta viranomaisilta, kielellisiä voimavaroja ja työkaluja kehittäviltä yhdistyksiltä ja elimiltä, koekäyttäjiltä sekä tietojärjestelmiä tuottavilta ja levittäviltä tai kielen käsittelyn työkaluja, palveluita tai järjestelmiä tarjoavilta markkinoiden osapuolilta. Sen helpottamiseksi komissio toteuttaa seuraavat täydentävät toimet:- yhteistyön ja yhteensovittamisen järjestäminen tärkeimpien monikielisen tietoyhteiskunnan kehittämiseen osallistuvien vaikuttajien välille;- ohjelman tavoitteiden toteuttamisessa saavutetun edistymisen arviointi ja jäljellä olevien esteiden tunnistaminen;- käyttäjien kielellisiä tarpeita vastaavien teknisten standardien edistäminen;- myynninedistämistoimien ja käyttäjille suunnattujen tiedotuskampanjoiden aloittaminen sekä parhaiden käytäntöjen vaihdon tukeminen;- kolmansien maiden ja monikielisten kansainvälisten järjestöjen kanssa toteutettavien hyödyllisten yhteistyömahdollisuuksien tutkiminen.LIITE II OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT 1. Komissio panee täytäntöön ohjelman liitteessä I annetun teknisen eritelmän mukaisesti.2. Tarvittaessa toimintalinjoja toteutetaan hankkeiden avulla, joiden kustannukset jaetaan lukuun ottamatta ainoastaan EU:n toimielimiä varten toteutettavia kehityshankkeita, joissa yhteisön osuus voi olla 100 prosenttia. Yhteisön rahoituksen osuus ei yleensä ole enemmän kuin 50 prosenttia hankkeen kustannuksista, ja tämä osuus vähenee sitä mukaa, kun hanke kypsyy markkinointivaiheeseen. Yliopistoille ja muille laitoksille, joilla ei ole kustannuslaskentajärjestelmää, korvataan 100 prosenttia lisäkustannuksista.3. Jaetuin kustannuksin toteutettavat hankkeet valitaan periaatteessa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistaviin ehdotuspyyntöihin perustuvan yleisen menettelyn mukaisesti. Tavoitteet määritellään työsuunnitelmissa, jotka on laadittu läheisessä yhteistyössä markkinatoimijoiden ja päätöksen 4 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa.4. Saatuaan 4 artiklassa tarkoitetun komitean lausunnon komissio voi poikkeuksellisesti ottaa huomioon hanke-ehdotukset, joita ei ole pyydetty mutta jotka voisivat saada aikaan erityisen merkittävää kehitystä ohjelman tavoitteiden toteuttamisen kannalta ja joilta ei voida edellyttää tavalliseen ehdotuspyyntömenettelyyn osallistumista.5. Euroopan kielivoimavarojen perusrakenteiden luomiseksi toteutettaville toimille annettava tuki voi olla yhdistettyjen toimien muodossa, joilla sovitetaan yhteen monikielisten kielivoimavarojen kehittyminen erityisesti "yhdistettyjen verkostojen" avulla. Yhteisön osallistuminen voi käsittää 100 prosenttia yhdistämisen kustannuksista.6. Komission kokonaan rahoittamat hankkeet osana tutkimus- ja palvelusopimuksia pannaan täytäntöön tarjouspyyntökilpailulla komission varainhoitoa koskevien asetusten mukaisesti. Avoimuus varmistetaan julkaisemalla ja säännöllisesti levittämällä työohjelma ammatillisiin järjestöihin ja muihin asianomaisiin järjestöihin.7. Ohjelman täytäntöön panemiseksi komissio ryhtyy myös toimiin, jotka on laadittu ohjelman yleisten tavoitteiden ja kunkin toimintalinjan erityisten tavoitteiden mukaisesti. Näihin toimiin kuuluvat työryhmät, seminaarit, konferenssit, tutkimukset, julkaisut, tiedotuskampanjat, koulutuskurssit, osallistuminen yhteistyöhankkeisiin jäsenvalitioiden hallintoelinten, Euroopan unionin toimielinten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, apu kansallisille kielenseurantakeskuksille ja erityinen tuki kielellisten työvälineiden ja voimavarojen kehittämiselle niiden yhteisön kielten osalta, jotka sitä eniten tarvitsevat.