title: Ehdotus neuvoston päätös päätöksen 2000/91/EY soveltamisalan laajentamisesta luvan antamiseksi Tanskan kuningaskunnalle ja Ruotsin kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeava toimenpide

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0796

Ehdotus Neuvoston päätös päätöksen 2000/91/EY soveltamisalan laajentamisesta luvan antamiseksi Tanskan kuningaskunnalle ja Ruotsin kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeava toimenpide  /* KOM/2006/0796 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 13.12.2006KOM(2006) 796 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSpäätöksen 2000/91/EY soveltamisalan laajentamisesta luvan antamiseksi Tanskan kuningaskunnalle ja Ruotsin kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeava toimenpide(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste - 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkantomenettelyn yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja verojen välttelyn estämiseksi. Komission pääsihteeristön 22. maaliskuuta 2006 vastaanottamalla kirjeellä Tanskan viranomaiset ovat pyytäneet, että Tanskalle päätöksellä 2000/91/EY (sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2003/65/EY) myönnettyä poikkeusta direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan soveltamisesta jatkettaisiin. Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Tanskan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 4. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Tanskalle 5. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Komission pääsihteeristön 22. maaliskuuta 2006 vastaanottamalla kirjeellä Ruotsin viranomaiset ovat pyytäneet, että Ruotsille päätöksellä 2000/91/EY (sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2003/65/EY) myönnettyä poikkeusta direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan soveltamisesta jatkettaisiin. Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Ruotsin pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 4. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Ruotsille 5. lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. |120 | Yleinen tausta Tanska ja Ruotsi ovat molemmat ottaneet käyttöön yksinkertaistetut säännöt, joita sovelletaan Juutinraumassa sijaitsevan maiden välisen kiinteän yhteyden käyttömaksujen alv-palautuksiin. Tätä pidettiin tarpeellisena, koska tavanomaiset alv-säännöt aiheuttaisivat liikaa paperityötä sekä verovelvollisille että viranomaisille. Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 17 artiklassa säädettyjen tavanomaisten alv-sääntöjen mukaan alv on vähennettävä jäsenvaltiossa, jossa se on maksettava tai jossa se on maksettu. Koska Juutinrauman kiinteä yhteys sijaitsee osittain Tanskan alueella ja osittain Ruotsin alueella, sen käyttömaksujen alv voitaisiin palauttaa siltä osin kuin maksu koskee kummankin maan aluetta. Puolet voitaisiin palauttaa Tanskasta ja puolet Ruotsista. Käytännössä tämä tarkoittaisi sitä, että kun joko Tanskaan tai Ruotsiin sijoittautunut verovelvollinen jättää kotijäsenvaltiossaan määräaikaisen alv-ilmoituksen, tämä voi hakea arvonlisäveron palautusta vain puolesta maksamastaan määrästä. Jäljelle jäävästä osasta olisi haettava palautusta toisessa jäsenvaltiossa kahdeksannen alv-direktiivin palautusmenettelyä noudattaen. Muihin jäsenvaltioihin kuin Tanskaan tai Ruotsiin sijoittautuneiden verovelvollisten olisi haettava arvonlisäveron palautusta kahdella kahdeksannen alv-direktiivin mukaisella palautushakemuksella, joista toinen lähetetään Tanskaan ja toinen Ruotsiin. Myös yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneiden verovelvollisten olisi lähetettävä kolmannentoista alv-direktiivin mukainen arvonlisäveron palautushakemus sekä Tanskaan että Ruotsiin. Tanskalle ja Ruotsille myönnetyllä poikkeuksella yksinkertaistetaan arvonlisäveron palautusta koskevia alv-sääntöjä. Niiden mukaan käyttömaksusta suoritettavan arvonlisäveron palautukseen riittää yksi hakemus. Yksinkertaistetut säännöt ovat seuraavat: - Tanskaan ja Ruotsiin sijoittautuneet verovelvolliset voivat vähentää käyttömaksusta suoritetun vähennyskelpoisen alv:n kokonaisuudessaan tavanomaisissa alv-ilmoituksissaan. Tähän sisältyy myös se alv-osa, joka koskee yhteyden käyttöä sen toisen jäsenvaltion alueella, johon verovelvollinen ei ole sijoittautunut. - Kun vähennyskelpoisesta alv:stä haetaan palautusta muuhun jäsenvaltioon kuin Tanskaan tai Ruotsiin sijoittautuneita verovelvollisia koskevalla kahdeksannessa alv-direktiivissä säädetyllä menettelyllä taikka jäsenvaltioiden ulkopuolelle sijoittautuneita verovelvollisia koskevalla kolmannessatoista alv-direktiivissä säädetyllä menettelyllä, hakemus olisi osoitettava pelkästään Ruotsin viranomaisille. Tanska ja Ruotsi pyytävät, että yksinkertaistettujen sääntöjen voimassaoloa jatkettaisiin. Koska järjestelmä näyttää toimivan hyvin, komissio katsoo voimassaolon jatkamisen olevan perusteltua. |130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Tanskalle ja Ruotsille 24. tammikuuta 2000 myönnetty poikkeus, jonka voimassaoloa jatkettiin 21. tammikuuta 2003. |141 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |219 | Ei aiheellinen. |Asiantuntijatiedon käyttö |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Päätösehdotuksella pyritään yksinkertaistamaan Juutinraumassa sijaitsevan Tanskan ja Ruotsin välisen kiinteän yhteyden käyttömaksuista suoritettavan arvonlisäveron palautusmenettelyä, mikä synnyttänee myönteisiä taloudellisia vaikutuksia. Vaikutukset ovat joka tapauksessa vähäiset poikkeuksen soveltamisalan kapeuden vuoksi. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Tanskalle ja Ruotsille myönnettävä lupa ottaa käyttöön kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan säännöksistä poikkeava toimenpide, joka koskee verovelvollisten vähennysoikeutta. |310 | Oikeusperusta Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohta. |329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Päätös koskee kahdelle jäsenvaltiolle niiden omasta pyynnöstä annettavaa lupaa, eikä siihen liity velvollisuuksia. |332 | Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. |Sääntelytavan valinta |341 | Ehdotettu sääntelytapa: muu. |342 | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa luvan ottaa käyttöön yhteisistä arvonlisäverosäännöistä poikkeavia toimenpiteitä. Neuvoston päätös on ainoa soveltuva säädöslaji, koska se voidaan osoittaa yksittäiselle jäsenvaltiolle. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. |LISÄTIEDOT |Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |533 | Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. |1.  EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSpäätöksen 2000/91/EY soveltamisalan laajentamisesta luvan antamiseksi Tanskan kuningaskunnalle ja Ruotsin kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeava toimenpide(Ainoastaan tanskan- ja ruotsinkieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY[1] ja erityisesti sen 27 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tanska ja Ruotsi ovat pyytäneet komission pääsihteeristön 22 päivänä maaliskuuta 2006 vastaanottamissa kirjeissä lupaa jatkaa luvan antamisesta Tanskan kuningaskunnalle ja Ruotsin kuningaskunnalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä 24 päivänä tammikuuta 2000 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2000/91/EY[2] myönnetyn poikkeuksen voimassaoloa.(2) Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Tanskan ja Ruotsin esittämät pyynnöt tiedoksi muille jäsenvaltioille 4 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Tanskalle ja Ruotsille 5 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.(3) Nämä hakemukset koskevat Juutinraumassa sijaitsevan Tanskan ja Ruotsin välisen kiinteän yhteyden käyttömaksuista suoritettavan arvonlisäveron, jäljempänä ’alv’, palautusta. Kiinteän omaisuuden toimituspaikkaa koskevien alv-sääntöjen mukaan osa Juutinraumassa sijaitsevan kiinteän yhteyden käyttömaksusta suoritettavasta alv:stä on maksettava Tanskaan ja osa Ruotsiin.(4) Poiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 17 artiklassa, joka annetaan mainitun direktiivin 28 f artiklassa, säädetään verovelvollisen velvollisuudesta käyttää alv:n vähennys- tai palautusoikeuttaan siinä jäsenvaltiossa, jossa se on maksettu, Ruotsille ja Tanskalle annettiin lupa ottaa käyttöön erityistoimenpide, jonka mukaisesti verovelvolliset voivat hakea koko alv-palautuksen jommastakummasta valtiosta.(5) Päätöksellä 2000/91/EY myönnetyn luvan voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2006. Komissio on tehnyt ehdotuksen neuvoston direktiiviksi[3] direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta, joka koskee direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaista arvonlisäveron vähennysoikeutta, mutta koska sen nojalla ei voida vahvistaa sääntöjä ja koska luvan myöntämisen perusteena olleet tosiasiat ja oikeudellinen tilanne eivät ole muuttuneet, luvan voimassaoloa olisi jatkettava.(6) Poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan päätöksen 2000/91/EY 2 artikla seuraavasti:”2 artiklaTämän päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013.”2 artiklaTämä päätös on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle ja Ruotsin kuningaskunnalle.Tehty Brysselissä […].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/69/EY (EUVL L 221, 12.8.2006, s. 9).[2] EYVL 28, 3.2.2000, s. 38, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2003/65/EY (EUVL L 25, 30.1.2003, s. 40).[3] EYVL C 219, 15.7.1998, s. 16.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.2.2016
            COM(2016) 69 final
            2016/0041(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kroatian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi

               PERUSTELUT

               Oheinen ehdotus sisältää oikeudellisen välineen, joka koskee Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemistä Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kroatian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi, jäljempänä ’pöytäkirja’.

               Vuosien 2003, 2005 ja 2011 liittymisasiakirjojen mukaisesti Viron tasavalta, Kyproksen tasavalta, Latvian tasavalta, Liettuan tasavalta, Unkari, Maltan tasavalta, Puolan tasavalta, Slovenian tasavalta ja Slovakian tasavalta, Bulgarian tasavalta ja Romania sekä Kroatian tasavalta liittyvät Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden allekirjoittamiin tai tekemiin kansainvälisiin sopimuksiin kyseisiin sopimuksiin liitettävällä pöytäkirjalla.

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin välinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 25. toukokuuta 1998 (sopimus on parhaillaan ratifioitavana, eikä se ole tullut vielä voimaan).

               Sen jälkeen, kun neuvosto antoi [...] päätöksen Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi, pöytäkirja allekirjoitettiin [...] [...].

               Ehdotetulla pöytäkirjalla otetaan Bulgarian tasavalta, Tšekin tasavalta, Viron tasavalta, Kroatian tasavalta, Kyproksen tasavalta, Latvian tasavalta, Liettuan tasavalta, Unkari, Maltan tasavalta, Puolan tasavalta, Romania, Slovenian tasavalta ja Slovakian tasavalta sopimuksen sopimuspuoliksi ja velvoitetaan EU laatimaan sopimus todistusvoimaisina toisintoina bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielillä.

               Komissio pyytää neuvostoa tekemään pöytäkirjan Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta.

               Euroopan parlamenttia pyydetään antamaan hyväksyntänsä pöytäkirjalle.

               2016/0041 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kroatian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 ja 209 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan vuoden 2003 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Bulgarian tasavallan ja Romanian vuoden 2005 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Kroatian tasavallan vuoden 2011 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kroatian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan vuosien 2003, 2005 ja 2011 liittymisasiakirjojen 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kroatian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisestä Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen, jäljempänä ’sopimus’, on sovittava tekemällä sopimukseen pöytäkirja. Liittymisasiakirjojen 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti tällaiseen liittymiseen sovelletaan yksinkertaistettua menettelyä, jonka mukaan pöytäkirjan tekevät neuvosto, joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti jäsenvaltioiden puolesta, ja kyseessä olevat kolmannet maat.

               (2)Neuvosto valtuutti 8 päivänä joulukuuta 2003 komission neuvottelemaan Turkmenistanin kanssa yhteisön ja sen jäsenvaltioiden puolesta Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liitettävän pöytäkirjan Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi.

               (3)Neuvosto valtuutti 23 päivänä lokakuuta 2006 komission neuvottelemaan Turkmenistanin kanssa yhteisön ja sen jäsenvaltioiden puolesta Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liitettävän pöytäkirjan Bulgarian tasavallan ja Romanian Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi.

               (4)Neuvosto valtuutti 14 päivänä syyskuuta 2012 komission aloittamaan neuvottelut asianomaisten kolmansien maiden kanssa Euroopan unionin tai Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden allekirjoittamien tai tekemien sopimusten mukauttamisesta Kroatian tasavallan liittyessä Euroopan unioniin.
                  1

               (5)Neuvottelut saatiin onnistuneesti päätökseen ja Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liitettävä pöytäkirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kroatian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi allekirjoitettiin Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta [...] [...].

               (6)Pöytäkirja olisi hyväksyttävä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.
                     Hyväksytään Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kroatian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi liitettävä pöytäkirja Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta.

               2.
                     Pöytäkirjan teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja nimeää henkilön, jolla on valtuudet tehdä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta pöytäkirjan 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston päätös valtuutuksesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin tai Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden yhden tai useamman kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa allekirjoittamien tai tekemien sopimusten mukauttamisesta Kroatian tasavallan liittyessä Euroopan unioniin (neuvoston asiakirja 13351/12 LIMITED).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.2.2016
            COM(2016) 69 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen liitettävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kroatian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi

               PÖYTÄKIRJA
                  ASIAKIRJAAN KUMPPANUUS- JA YHTEISTYÖSOPIMUS
                  EUROOPAN YHTEISÖJEN
                  JA NIIDEN JÄSENVALTIOIDEN
                  SEKÄ TURKMENISTANIN VÄLILLÄ
                  BULGARIAN TASAVALLAN, TŠEKIN TASAVALLAN,
                  VIRON TASAVALLAN, KROATIAN TASAVALLAN,
                  KYPROKSEN TASAVALLAN, LATVIAN TASAVALLAN,
                  LIETTUAN TASAVALLAN, UNKARIN, MALTAN TASAVALLAN,
                  PUOLAN TASAVALLAN, ROMANIAN, SLOVENIAN TASAVALLAN
                  JA SLOVAKIAN TASAVALLAN
                  EUROOPAN UNIONIIN LIITTYMISEN HUOMIOON OTTAMISEKSI

               BELGIAN KUNINGASKUNTA,

               BULGARIAN TASAVALTA,

               TŠEKIN TASAVALTA,

               TANSKAN KUNINGASKUNTA,

               SAKSAN LIITTOTASAVALTA,

               VIRON TASAVALTA,

               IRLANTI,

               HELLEENIEN TASAVALTA,

               ESPANJAN KUNINGASKUNTA,

               RANSKAN TASAVALTA,

                KROATIAN TASAVALTA,

               ITALIAN TASAVALTA,

               KYPROKSEN TASAVALTA,

               LATVIAN TASAVALTA,

               LIETTUAN TASAVALTA,

               LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNTA,

               UNKARI,

               MALTAN TASAVALTA,

               ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNTA,

               ITÄVALLAN TASAVALTA,

               PUOLAN TASAVALTA,

               PORTUGALIN TASAVALTA,

               ROMANIA,

               SLOVENIAN TASAVALTA,

               SLOVAKIAN TASAVALTA,

               SUOMEN TASAVALTA,

               RUOTSIN KUNINGASKUNTA,

               ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA,

               Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen sopimuspuolet, jäljempänä ’jäsenvaltiot’,

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’,

               ja

               EUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖ, jäljempänä ’Euratom’,

               SEKÄ

               TURKMENISTAN,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               TOTEAVAT, että Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin välisen kumppanuuden perustamisesta tehty kumppanuus- ja yhteistyösopimus allekirjoitettiin Brysselissä 25 päivänä toukokuuta 1998,

               OTTAVAT HUOMIOON Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisen Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004, Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisen Euroopan unioniin 1 päivänä tammikuuta 2007 ja Kroatian tasavallan liittymisen Euroopan unioniin 1 päivänä heinäkuuta 2013,

               TOTEAVAT, että Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan, jäljempänä ’vuoden 2003 liittymisasiakirja’, 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseisten maiden liittymisestä sopimukseen sovitaan tekemällä sopimukseen pöytäkirja,

               TOTEAVAT, että Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan, jäljempänä ’vuoden 2005 liittymisasiakirja’, 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseisten maiden liittymisestä sopimukseen sovitaan tekemällä sopimukseen pöytäkirja,

               TOTEAVAT, että Kroatian tasavallan liittymisehdoista sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen mukautuksista tehdyn asiakirjan, jäljempänä ’vuoden 2011 liittymisasiakirja’, 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti Kroatian tasavallan liittymisestä sopimukseen sovitaan tekemällä sopimukseen pöytäkirja,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 ARTIKLA

               Bulgarian tasavallasta, Tšekin tasavallasta, Viron tasavallasta, Kroatian tasavallasta, Kyproksen tasavallasta, Latvian tasavallasta, Liettuan tasavallasta, Unkarista, Maltan tasavallasta, Puolan tasavallasta, Romaniasta, Slovenian tasavallasta ja Slovakian tasavallasta tulee Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Turkmenistanin välisen kumppanuuden perustamisesta tehdyn kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, sopimuspuolia, ja ne hyväksyvät ja ottavat huomioon muiden jäsenvaltioiden tavoin sopimuksen sekä samana päivänä allekirjoitettuun päätösasiakirjaan liitettyjen yhteisten julistusten, kirjeenvaihdon ja Turkmenistanin julistuksen tekstin.

               2 ARTIKLA

               Tämän pöytäkirjan allekirjoittamisen jälkeen unioni toimittaa jäsenvaltioilleen ja Turkmenistanille bulgarian-, kroaatin-, latvian-, liettuan-, maltan-, puolan-, romanian-, slovakin-, sloveenin-, tšekin-, unkarin- ja vironkieliset sopimuksesta laaditut toisinnot. Kun tämä pöytäkirja tulee voimaan, tämän artiklan ensimmäisessä virkkeessä mainitut kielitoisinnot ovat todistusvoimaisia samoin edellytyksin kuin englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen, tanskan ja turkmeenin kielillä sopimuksesta laaditut toisinnot.

               3 ARTIKLA

               Tämä pöytäkirja on erottamaton osa sopimusta.

               4 ARTIKLA

               1.
                     Sopimuspuolet hyväksyvät tämän pöytäkirjan omia menettelyjään noudattaen. Sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen. Hyväksymiskirjat talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristöön.

               2.
                     Edellyttäen, että sopimus tulee voimaan, tämä pöytäkirja tulee voimaan viimeisen hyväksymiskirjan tallettamispäivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.

               5 ARTIKLA

               Tämä pöytäkirja laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin, viron ja turkmeenin kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

               TÄMÄN VAKUUDEKSI tätä varten asianmukaisesti valtuutetut täysivaltaiset edustajat ovat

               allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.

               Tehty … ssa/ssä … päivänä …kuuta vuonna …

               EUROOPAN UNIONIN JA SEN JÄSENVALTIOIDEN SEKÄ EUROOPAN ATOMIENERGIAYHTEISÖN PUOLESTA

               TURKMENISTANIN PUOLESTA


				|

		52013PC0315

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteentoimivan EU:n laajuisen eCall-järjestelmän käyttöönotosta /* COM/2013/0315 final - 2013/0166 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Tässä ehdotuksessa käsitellään komission
eCall-järjestelmää koskevan strategian PSAP-hätäkeskusinfrastruktuuriin (Public
Safety Answering Point) liittyvää osaa. Järjestelmä perustuu kolmitahoiseen
sääntelyyn, joka koskee ajoneuvoon asennettua järjestelmää, televiestinverkkoja
ja hätäkeskuksia.
1.1.        Yleinen tausta
Liikenneturvallisuus on yksi Euroopan unionin
liikennepolitiikan keskeisistä tekijöistä. Vuonna 2011 EU:n maanteillä tapahtui
noin 1,1 miljoonassa onnettomuutta, joissa 30 000 ihmistä sai surmansa ja
yli 1,5 miljoonaa loukkaantui. Traagisten kuolemantapausten ja loukkaantumisten
lisäksi onnettomuuksista aiheutuu vuosittain yhteiskunnalle kustannuksia noin
130 miljardia euroa. EU on sitoutunut vähentämään liikenneonnettomuuksien
määrää (onnettomuuksien ehkäisy tai aktiivinen turvallisuus), lieventämään
onnettomuuksien seurauksia niiden sattuessa (passiivinen turvallisuus),
tehostamaan hätäpalveluja ja parantamaan onnettomuudenjälkeistä ensiapua
(tertiääriturvallisuus). Tässä yhteydessä eCall-järjestelmällä voidaan
merkittävästi tukea liikennekuolemien vähentämistä ja liikenteen aiheuttamien
vammojen lievittämistä.
Onnettomuustilanteessa jokainen minuutti on
elintärkeä ja nopea avunsaanti voi alentaa vammojen vakavuusastetta.
eCall-laitteet antavat pelastuspalvelulle hälytyksen välittömästi, vaikka
kuljettaja tai matkustaja olisi tajuton tai ei muusta syystä pysty soittamaan
hätäpuhelua, ja arvioidaan, että pelastusyksiköt saapuvat tämän ansiosta
onnettomuuspaikalle kaupunkialueella 40 % ja maaseudulla 50 %
nopeammin. eCall voi myös merkittävästi vähentää liikenneonnettomuuksien
aiheuttamia ruuhkia ja tämän vuoksi Euroopan teiden yleistä ruuhkautumista.
Yhteentoimivan EU:n laajuisen eCall-palvelun
yhdenmukaistettu käyttöönotto onkin ollut komission esityslistalla vuodesta
2005, ja se on nyt nimetty yhdeksi ensisijaiseksi toimeksi
liikenneturvallisuuden parantamiseen ja älykkäiden liikennejärjestelmien (ITS)
käyttöönottoon Euroopassa liittyvässä politiikassa.
Toimintatapa perustuu vapaaehtoiseen
käyttöönottoon, ja komissio onkin vuonna 2005 antamassaan tiedonannossa ”eCall
kansalaisten käyttöön”[1]
painokkaasti kehottanut jäsenvaltioiden ja alueiden hallintoja toimimaan ja
investoimaan eCall-toimintoa varten tarvittavaan hälytysinfrastruktuuriin,
jotta yleiseurooppalainen palvelu voitaisiin käynnistää vuonna 2009. Komissio
on myös pyytänyt eurooppalaisia standardointiorganisaatioita (ETSI, CEN)
laatimaan tarvittavia yhteisiä eurooppalaisia standardeja ja antanut tähän
tukea.
eCallin käyttöönoton edistymisestä
raportoitiin 21. elokuuta 2009 annetussa tiedonannossa ”Aika ottaa eCall
käyttöön”[2],
jossa pääteltiin, että vapaaehtoisuuteen perustuva toimintatapa ei ollut
riittävä. Komissio ilmoitti, että ellei vuoden 2009 loppuun mennessä tapahtuisi
merkittävää edistystä, se harkitsisi sääntelytoimenpiteitä sen varmistamiseksi,
että eCallin asentaminen Euroopassa vakiovarusteena kaikkiin uusiin
ajoneuvoihin aloitetaan tietyistä ajoneuvoluokista (henkilöautot ja kevyet
hyötyajoneuvot).
Tieliikenteen älykkäiden liikennejärjestelmien
käyttöönoton sekä tieliikenteen ja muiden liikennemuotojen rajapintojen
puitteista 7. heinäkuuta 2010 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston
direktiivi 2010/40/EU[3]
tuli voimaan elokuussa 2010, ja yhtenä sen kuudesta ensisijaisesta toimesta
määritysten hyväksymisen osalta on ”yhteentoimivan EU:n laajuisen
hätäpuhelujärjestelmän (eCall) yhtenäinen tarjoaminen”.
Päätöslauselmassaan ”eCall-järjestelmästä:
uusi 112-palvelu kansalaisille”[4]
Euroopan parlamentti totesi 3. heinäkuuta 2012 seuraavaa:
–
”katsoo, että eCall-järjestelmän tulisi olla
julkinen EU:n laajuinen hätäpuhelupalvelu, joka on asennettu kiinteästi
ajoneuvoon ja joka perustuu hätänumeroon 112 ja [...] Euroopan laajuisiin
standardeihin;”
–
”palauttaa mieliin, että komission
vaikutustenarvioinnissa osoitetaan, että eCall-järjestelmän pakollista
käyttöönottoa koskeviin sääntelytoimenpiteisiin ryhtyminen on tällä hetkellä
ainoa vaihtoehto myönteisten tulosten saavuttamiseksi;”
–
”kehottaa komissiota esittämään ehdotuksen
direktiivin 2007/46/EY puitteissa, jotta varmistetaan hätänumeroon 112
perustuvan julkisen eCall-järjestelmän pakollinen käyttöönotto vuoteen 2015
mennessä kaikissa uusissa tyyppihyväksytyissä ajoneuvoissa ja kaikissa
jäsenvaltioissa;”
–
”suhtautuu myönteisesti komission 8. syyskuuta
2011 antamaan suositukseen ja kehottaa jäsenvaltioita ja
matkaviestinverkko-operaattoreita toteuttamaan siinä vaaditut toimenpiteet ja
parannukset viimeistään vuoden 2014 loppuun mennessä;” ”pitää kuitenkin
valitettavana, että vain 18 jäsenvaltiota on reagoinut asiaan ajoissa;”
”kehottaa jäljellä olevia jäsenvaltioita tekemään niin mahdollisimman
nopeasti;”
–
”kehottaa komissiota hyväksymään PSAP-keskusten
yhteiset määrittelyt ITS-direktiivin puitteissa vuoden 2012 loppuun
mennessä ja ehdottamaan uutta direktiiviä eCall-järjestelmän käyttöönotosta”.
eCall-järjestelmän käyttöönotto tarkoittaa
myös Cars 2020 –toimintasuunnitelman yhden tavoitteen toteutumista. Se sisältyy
8. marraskuuta 2012 annettuun tiedonantoon ”CARS 2020: Kilpailukykyistä ja
kestävää eurooppalaista autoteollisuutta koskeva toimintasuunnitelma”[5].
Komissio hyväksyi 26. marraskuuta 2012
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU täydentämisestä
yhteentoimivan EU:n laajuisen eCall-hätäpuhelujärjestelmän yhtenäisen tarjonnan
osalta annetun delegoidun asetuksen (EU) N:o 305/2013[6], jossa vahvistetaan
eCall-puhelujen asianomaisen vastaanottamisen ja käsittelemisen sekä
yhdenmukaistetun EU:n laajuisen eCall-palvelun yhteensopivuuden,
yhteentoimivuuden ja jatkuvuuden edellyttämät määritykset hätäkeskusten (Public
Safety Answering Point, PSAP) infrastruktuurin ajanmukaistamista varten.
1.2.        Ehdotuksen perustelut
Koska merkittävää edistymistä
eCall-järjestelmän vapaaehtoisessa käyttöönotossa ei tapahtunut vuoden 2009
loppuun mennessä, komissio päätti toteuttaa vaikutustenarvioinnin
selvittääkseen, mikä on soveltuvin toimintavaihtoehto EU:n laajuisen
eCall-palvelun toteuttamiseksi Euroopassa.
Kuten vaikutustenarvioinnissa[7] todetaan, eCall-järjestelmän
käyttöönotto edellyttää kolmenlaisia toimenpiteitä: erityisjärjestelmän
asentamista ajoneuvoihin, matkaviestinverkko-operaattorien valmiutta välittää
tietynmuotoisia viestejä ja hätäkeskusten (Public Safety Answering Points –
PSAP) valmiutta käsitellä näitä viestejä. Järjestelmä on toimiva vain, jos
kaikki kolme osaa ovat toiminnassa samanaikaisesti.
Vaikutustenarvioinnissa todettiin, että paras
tapa toteuttaa eCall-palvelu tehokkaasti on sääntelyyn perustuva
lähestymistapa. eCall-järjestelmän perustana ovat näin ollen kaikkiin
ajoneuvoihin tietyistä ajoneuvoluokista alkaen asennettava Euroopan yleiseen
hätänumeroon 112 perustuva tyyppihyväksytty laitteisto sekä puitteet
eCall-puheluiden käsittelylle televiestintäverkoissa ja hätäkeskuksissa. Tämä
lähestymistapa tuo EU:n laajuisen eCall-palvelun kaikkien eurooppalaisten
saataville, nopeuttaa sen käyttöönottoa ja mahdollistaa eCall-järjestelmästä
saatavan täysimääräisen hyödyn ihmishenkien pelastamisessa ja vammojen
vakavuuden lieventämisessä. Tällaisen tehdasasennetun 112-peruslaitteiston
pohjalta tai sen rinnalla voidaan loppukäyttäjille tarjota muita ajoneuvon
sisäisiä hätä- tai lisäarvopalveluita, joilla saavutetaan muita turvallisuuteen
tai taloudellisuuteen liittyviä etuja.
Tämän vuoksi komissio esitteli 8. syyskuuta
2011 eCall-järjestelmän sääntelytoimenpiteitä koskevan strategiansa ja hyväksyi
strategian ensimmäisen osan, joka koostuu komission suosituksesta[8] EU:n laajuisen eCall-palvelun
tukemisesta sähköisissä viestintäverkoissa hätänumeroon 112 perustuvien
ajoneuvojen hätäpuhelujen (eCalls) välittämiseksi.
Jotta voitaisiin varmistaa, että komission
eCall-strategiann täytäntöönpano viedään loppuun ja että toiminnan kolme
sidosryhmää (matkaviestinverkko-operaattorit, julkiset hätäpalvelut ja
autoteollisuus) toteuttavat hätänumeroon 112 perustuvan eCall-palvelun ajoissa
ja samanaikaisesti vuoteen 2015 mennessä, komissio ehdottaa seuraavaa:
–
ajoneuvoon asennettava järjestelmä: direktiivin
2007/46/EY puitteissa annettava ehdotus, jonka mukaan eCall olisi oltava luokan
M1 ja N1 kaikissa uusissa ajoneuvotyypeissä (henkilöautot ja kevyet
hyötyajoneuvot);
–
matkaviestinverkot: edellä mainittu komission
suositus eCall-järjestelmästä;
–
hätäkeskukset: edellä mainitun delegoidun asetuksen
antaminen delegoituna säädöksenä direktiivin 2010/40/EU mukaisesti
hätäkeskuksia koskevien määritysten osalta.
Direktiivin 2010/40/EU 6 artiklan 2 kohdassa
edellytetään, että komissio tarvittaessa ja tehtyään vaikutustenarvioinnin
antaa viimeistään 12 kuukauden kuluttua siitä, kun ensisijaista toimea koskevat
tarvittavat määritykset on hyväksytty, kyseisen ensisijaisen toimen
käyttöönottoa koskevan ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 294 artiklan mukaisesti.
Tämä on nyt käsillä olevan ehdotuksen
erityistavoite, ja sillä saatetaan päätökseen komission eCall-strategian
hätäkeskuksia käsittelevä osa.
Nämä eri tekstit täydentävät toisiaan, ja
yhdessä ne mahdollistavat sen, että hätänumeroon 112 perustuva eCall-palvelu on
täysin toiminnassa 1. lokakuuta 2015 mennessä.
2.           KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN
TULOKSET
2.1.        Intressitahojen kuuleminen
Tämä ehdotus perustuu tärkeimpien sidosryhmien
laajaan kuulemiseen.
Siinä otetaan huomioon kaikki
eCall-vaikutustenarvioinnin aikana käydyt kuulemiset. Näihin sisältyivät
erityisesti laajat kannanotot sidosryhmiltä, jotka toimivat useilla
foorumeilla, kuten eurooppalainen eCall-täytäntöönpanofoorumi (EeIP),
hätäkeskusten eCall-asiantuntijaryhmä ja eSafety/i-Mobility-foorumiin kuuluva eCall-ohjausryhmä,
sekä eCall-järjestelmän toteuttamisesta 19. heinäkuuta – 19. syyskuuta 2010
järjestetty julkinen kuuleminen.
Ehdotuksessa otetaan huomioon myös
keskustelut, joita on käyty jäsenvaltioiden, ETA-maiden ja Sveitsin
asiantuntijoiden kanssa pidetyissä kokouksissa 13. lokakuuta 2011 sekä 29.
toukokuuta, 19. kesäkuuta ja 3. heinäkuuta 2012 ja joissa on valmisteltu
PSAP-keskuksia koskevia määrityksiä. Näihin kokouksiin osallistui myös Euroopan
parlamentin ja Euroopan tietosuojavaltuutetun edustajia.[9]
Tässä delegoidussa säädöksessä otetaan
huomioon myös Euroopan neuvoa-antavan ITS-ryhmän lausunto. Ryhmä koostuu
ITS-palveluntarjoajien, käyttäjäjärjestöjen, liikenteen ja infrastruktuurialan
toimijoiden, valmistusteollisuuden, työmarkkinaosapuolten, ammattijärjestöjen,
paikallisviranomaisten ja muiden asiaan liittyvien tahojen 25:stä korkean tason
edustajasta.[10]
2.2.        Vaikutustenarviointi ja
kustannus-hyötyanalyysi
Laaja kustannus-hyötyanalyysi toteutettiin
osana vaikutustenarviointia, joka tehtiin eCall-järjestelmää varten
ehdotetuista kolmesta vaihtoehdosta, joihin kuului myös suositeltava
sääntelytoimenpiteitä edellyttävä vaihtoehto.
Valitun vaihtoehdon (vaihtoehto 3)
kustannus-hyötyanalyysin osalta mitään eCall-järjestelmässä suunnitelluista
kolmesta sääntelytoimenpiteestä (ajoneuvon sisäinen järjestelmä, televiestintä,
hätäkeskukset) ei voida erottaa toisistaan. Hätäkeskuksille aiheutuvia
kustannuksia voidaan kyllä arvioida erillään eCall-järjestelmän ajoneuvoja ja
televiestintää koskevista osista, mutta hyödyt voidaan arvioida vain koko
eCall-aloitteen osalta.
2.2.1.     Hätäkeskuksille aiheutuvien
pääkustannusten tarkastelu
Kunkin hätäkeskuksen,
joka on varustettu sellaisten 112-puhelujen käsittelyyn, joihin on lisätty
sijainninmääritysvalmius – E112-puhelut (yleispalveludirektiivin mukainen
velvoite[11]), rajakustannukset hätänumeroon 112-perustuvien eCall-puheluiden
osalta kattavat seuraavat:
–
kaistansisäinen modeemipalvelin
(3 000–20 000 euroa eCall-puhelujen määrän mukaan),
–
ohjelmistot vähimmäistietojen (MSD) dekoodaamiseen
ja yhdentäminen hätäkeskuksen ohjelmistoihin,
–
koulutus.
Näihin olisi lisättävä vuotuiset
toimintakustannukset. Jos eCall-puhelut vastaanottaa myös muita hätäpuheluja
vastaanottava hätäkeskus, suurin osa näistä kustannuksista sisältyy tavanomaisiin
toimintakustannuksiin. Muussa tapauksessa kustannukset riippuvat siitä, kuinka
monta operaattoria tarvitaan käsittelemään arvioitu määrä eCall-puheluja.[12]
Hätäkeskusten ajanmukaistamisen arvioidut
kustannukset ovat keskimäärin noin 1,1 miljoonaa euroa jäsenvaltiota kohti.[13] Tämä arvio on saatu
ryhmittelyanalyysistä, joka perustuu maan väestötiheyteen,
onnettomuusluokituksiin, maanteiden ja pelastustoimen infrastruktuureihin ja
muihin yleisiin tilastoihin. Maakohtaiset kustannukset vaihtelevat huomattavasti
hätäkeskusten lukumäärän ja niiden ajanmukaistamiseen valitun teknisen
ratkaisun mukaan.
Lisätietoa on saatu myös käyttöönottoa
edeltävästä HeERO-pilotista[14]
(tammikuusta 2011 tammikuuhun 2013), johon osallistuivat yhdeksän jäsenvaltion
ja assosiointisopimuksen tehneen maan viranomaiset sekä 40 kumppania. Hankkeen
tavoitteena oli valmistella tarvittavan infrastruktuurin käyttöönottoa,
yhteentoimivan ja yhdenmukaistetun hätänumeroon 112 perustuvan ajoneuvojen
hätäviestijärjestelmän käynnistäminen mukaan luettuna. Projektia jatkaa 24
kuukautta kestävä HeERO2-pilotti, joka käynnistettiin alkuvuodesta 2013 ja
johon osallistuu lisäksi yhdeksän muuta jäsenvaltioita ja assosiaatiosopimuksen
tehnyttä maata.
HeERO-pilotti on auttanut osoittamaan, että
innovatiivisilla ratkaisuilla voidaan alentaa kustannuksia
eCall-vaikutustenarvioinnin melko varovaiseen lähestymistapaan verrattuna
erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa on useita hätäkeskuksia. Se vahvisti
myös, että arvioidut ja todelliset toteutuskustannukset pysyivät oletetun
suuruisina.
2.2.2.     Pääasiallisten hyötyjen
tarkastelu
Vaikutustenarvioinnissa ja useissa – myös
kansallisissa – tutkimuksissa todettuja hyötyjä ovat seuraavat:
–
Kuolonuhrien vähentyminen (1–10 prosenttia, kun
kaikki ajoneuvot ovat eCall-varustettuja, maan väestötiheyden sekä tie- ja
pelastuspalveluinfrastruktuurin mukaan).[15]
–
Vakavien loukkaantumisten vähentyminen (2–15
prosenttia).[16]
–
Liikenneonnettomuuksista johtuvien ruuhkien
kustannusten aleneminen. Tämä johtuu onnettomuuksien hallinnan paranemisesta,
kun onnettomuudesta ilmoitetaan viipymättä hätäkeskuksille ja tieto voidaan
siten siirtää asianmukaiseen liikenteenhallintajärjestelmään, joka voi
välittömästi ilmoittaa onnettomuudesta muille tienkäyttäjille uusien
onnettomuuksien välttämiseksi.
–
Pelastuspalvelujen helpottuminen ja
pelastuspartioiden (esim. palomiesten) turvallisuuden lisääntyminen loukkuun
jääneitä pelastettaessa, kun vähimmäistietoihin sisältyvät muun muassa tiedot
polttoainetyypistä.
–
Tienvarsien SOS-infrastruktuurin väheneminen, kun
kaikki tienkäyttäjät pystyisivät aloittamaan hätäpuhelun ajoneuvoistaan.
2.2.3.     Kustannus-hyötysuhde
Hyötyä on mitattu myös rahassa[17] ja eri toimintavaihtoehdoista
ja vaikutusluokista on tehty kustannus-hyötyanalyysi. Arviot on laskettu
vuoteen 2033 asti, koska tämä on vuosi, jolloin eCall-palvelun oletetaan
parhaaksi arvioidun toimintavaihtoehdon tapauksessa olevan täysin kattava.
   || Toimintavaihtoehto 1 Ei EU:n toimia || Toimintavaihtoehto 2 Vapaaehtoisuus || Toimintavaihtoehto 3 Sääntelytoimenpiteet
 Kustannus-hyötysuhde || 0,29 || 0,68 || 1,74
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
3.1.        Oikeusperusta
Direktiivin 2010/40/EU 6 artiklan 2 kohdassa
edellytetään, että komissio tarvittaessa ja tehtyään vaikutustenarvioinnin
antaa viimeistään 12 kuukauden kuluttua siitä, kun ensisijaista toimea koskevat
tarvittavat määritykset on hyväksytty, näiden määritysten käyttöönottoa
koskevan ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan mukaisesti.
3.2.        Toissijaisuus- ja
suhteellisuusperiaate
Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti (Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 3 kohta) EU:n tasolla olisi toteutettava
toimia vain, jos jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa
suunnitellun toiminnan tavoitteita, vaan ne voidaan ehdotetun toiminnan
laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin EU:n tasolla.
Liikenneturvallisuus on merkittävä kysymys
koko Euroopan unionissa ja kaikille sen asukkaille: 500 miljoonaa kansalaista
27 jäsenvaltiossa käyttää yli 230:tä miljoonaa ajoneuvoa yli 5 miljoonan
kilometrin laajuisessa tieverkossa. Yhteentoimivan EU:n laajuisen
eCall-aloitteen perimmäisenä tavoitteena on ottaa kaikissa ajoneuvoissa
Euroopassa käyttöön vähimmäistoiminnot, joita pelastuspalvelut tarvitsevat
hätäpuhelujen asianmukaiseen käsittelyyn. Tällä hetkellä tieliikenteessä
tehdään yli 100 miljoonaa matkaa vuosittain eri jäsenvaltioissa, ja niiden
määrä kasvaa edelleen Euroopan unionin lujittuessa (tavaroiden, henkilöiden ja
palveluiden vapaan liikkuvuuden myötä). Tarvitaan EU:n tason toimia, jotta
voidaan varmistaa palvelujen yhteentoimivuus ja jatkuvuus kaikkialla
Euroopassa, eikä tätä voida riittävällä tavalla saavuttaa yksittäisten
jäsenvaltioiden toimin. Lisäksi EU:n tasolla toteutettavilla toimilla, joissa
käytetään eurooppalaisten standardointielinten (CEN ja ETSI) hyväksymiä
yhteisiä eurooppalaisia eCall-standardeja, taataan tehokkaat pelastuspalvelut
kaikkialla Euroopassa, esimerkiksi ulkomailla liikkuville ajoneuvoille, ja
vältetään myös markkinoiden pirstoutuminen (mitä voi tapahtua eri lailla
toteutettujen kansallisten ja/tai teollis- ja tekijänoikeuksien alaisten
yksityisten ratkaisujen seurauksena).
EU:n laajuinen eCall-palvelu on 112- ja
E112-palvelujen käyttöönottoa myötäillen suunniteltu niin, että vaikutus jää
kaikkien arvoketjuun kuuluvien sidosryhmien (autoteollisuus,
matkaviestinverkko-operaattorit, jäsenvaltiot, hätäkeskukset) kannalta
mahdollisimman pieneksi ja että se jakautuu oikeudenmukaisesti.
Nyt käsillä olevassa ehdotuksessa
jäsenvaltioita kehotetaan ottamaan käyttöön eCall-järjestelmän hätäkeskusten
tarvittava infrastruktuuri, jota eCall-puheluiden asianmukainen käsittely ja
vastaanottaminen niiden alueella edellyttää, niiden määritysten mukaisesti,
jotka on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU
täydentämisestä yhteentoimivan EU:n laajuisen eCall-hätäpuhelujärjestelmän
yhtenäisen tarjonnan osalta 26. marraskuuta 2012 annetussa komission
delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 305/2013, jotta voidaan varmistaa EU:n
laajuisen eCall-palvelun yhteensopivuus, yhteentoimivuus ja jatkuvuus.
Tavoitteena on pitää kansallisille/alueellisille viranomaisille aiheutuvat
taloudelliset ja hallinnolliset kustannukset mahdollisimman pieninä ja
oikeasuhteisina tavoitteisiin nähden. Huomattava osa täytäntöönpanosta
(hätäkeskusten järjestäminen) jää jäsenvaltioiden päätöksentekoelinten
vastuulle. Jäsenvaltiot ajanmukaistavat hätäkeskusten infrastruktuurin
kansallisiin tai paikallisiin rakenteisiin parhaiten sopivalla tavalla kunkin
jäsenvaltion erityispiirteiden ja ‑olosuhteiden edellyttämällä tavalla.
Jokainen jäsenvaltio voi järjestää hätäkeskuspalvelunsa kustannustehokkaimmalla
ja parhaiten sen tarpeisiin soveltuvalla tavalla. Tähän sisältyy myös
mahdollisuus suodattaa puhelut, jotka eivät ole hätäpuheluita ja joita
eCall-hätäkeskukset eivät välttämättä käsittele. Näin on erityisesti silloin,
kun kyseessä ovat käyttäjän manuaalisesti aloittamat eCall-puhelut.
3.3.        Ehdotuksen yksityiskohtainen
kuvaus
1 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot
ottavat viimeistään 1. lokakuuta 2015 käyttöön eCall-hätäkeskusten tarvittavan
infrastruktuurin, jota eCall-puheluiden asianmukainen käsittely ja
vastaanottaminen niiden alueella edellyttää.
2 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot
antavat komissiolle kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta viimeistään
18 kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artiklassa säädetään, että päätös tulee
voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu
Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n
talousarvioon.
5.           LISÄTIEDOT
·
Euroopan talousalue
Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen
soveltamisalaan kuuluvaa asiaa, minkä vuoksi se on ulotettava koskemaan Euroopan
talousaluetta.
2013/0166 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
yhteentoimivan EU:n laajuisen
eCall-järjestelmän käyttöönotosta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon,[18]
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon,[19]
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Tieliikenteen älykkäiden
liikennejärjestelmien käyttöönoton sekä tieliikenteen ja muiden
liikennemuotojen rajapintojen puitteista 7 päivänä heinäkuuta 2010
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU[20] 3 artiklan ensimmäisen kohdan
d alakohdan mukaan yhteentoimivan EU:n laajuisen hätäpuhelujärjestelmän (eCall)
yhtenäinen tarjoaminen on ensisijainen toimi määritysten laatimisen ja käytön
osalta.
(2)       Direktiivin 2010/40/EU 6
artiklassa edellytetään, että komissio hyväksyy delegoiduilla säädöksillä
määritykset, jotka ovat tarpeen älykkäiden liikennejärjestelmien (ITS)
käyttöönoton ja operatiivisen käytön yhteensopivuuden, yhteentoimivuuden ja
jatkuvuuden varmistamiseksi ensisijaisten toimien osalta.
(3)       Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2010/40/EU täydentämisestä yhteentoimivan EU:n laajuisen
eCall-hätäpuhelujärjestelmän yhtenäisen tarjonnan osalta 26 päivänä marraskuuta
2012 annetussa komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 305/2013[21] vahvistetaan eCall-puhelujen
asianomaisen vastaanottamisen ja käsittelemisen sekä yhdenmukaistetun EU:n
laajuisen eCall-palvelun yhteensopivuuden, yhteentoimivuuden ja jatkuvuuden
edellyttämät määritykset hätäkeskusten (Public Safety Answering Point, PSAP)
ajanmukaistamista varten.
(4)       Direktiivin 2010/40/EU 6
artiklan 2 kohdassa edellytetään, että komissio tarvittaessa ja tehtyään
kustannus–hyötyanalyysin sisältävän vaikutustenarvioinnin antaa viimeistään 12
kuukauden kuluttua siitä, kun edellä tarkoitettu delegoitu asetus hyväksytty,
tällaisten määritysten käyttöönottoa koskevan ehdotuksen Euroopan parlamentille
ja neuvostolle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan
mukaisesti.
(5)       On odotettavissa, että
hätäpalvelujen vasteaikaa vähentämällä yhteentoimiva EU:n laajuinen
eCall-palvelu vähentää kuolonuhrien määrää unionissa ja tieliikenneonnettomuuksien
aiheuttamien vammojen vakavuutta. Yhteentoimivasta
EU:n laajuisesta eCall-palveluista odotetaan saatavan myös yhteiskunnalle
säästöjä, kun vaaratilanteiden hallinta paranee ja liikenneruuhkat ja
lisäonnettomuudet vähenevät.
(6)       Jotta voidaan varmistaa
palvelun yhteentoimivuus ja jatkuvuus koko unionissa sekä alentaa unionille
koituvia toteuttamiskustannuksia, on tarpeen, että kaikki jäsenvaltiot ottavat
käyttöön ensisijaisen eCall-toimen delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 305/2013
vahvistettujen yhteisten määritysten mukaisesti. Tämä ei saisi rajoittaa
jäsenvaltioiden oikeutta ottaa käyttöön teknisiä lisävälineitä muiden
hätäpuheluiden hoitamiseen.
(7)       Muista
hätäpuhelujärjestelmistä saatujen kokemusten mukaan käyttäjien manuaalisesti
aloittamiin eCall-puheluihin voi sisältyä neuvontapuheluita. Jäsenvaltiot
voivat tarvittaessa toteuttaa kaikki soveltuvat tekniset ja organisatoriset
ratkaisut, joilla suodatetaan tällaiset neuvontapuhelut ja varmistetaan, että
eCall-hätäkeskukset käsittelevät ainoastaan todellisia hätäpuheluita.
(8)       Jäsenvaltiot ja/tai
yksityinen sektori eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen
tavoitetta, joka on yhteentoimivan EU:n laajuisen eCall-palvelun koordinoitu ja
yhtenäinen käyttöönotto koko Euroopassa, vaan se voidaan sen laajuuden ja
vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi
toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa
vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun
suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on
tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Jäsenvaltioiden on viimeistään 1 päivänä
lokakuuta 2015 otettava käyttöön eCall-hätäkeskuksissa tarvittava
infrastruktuuri, jota kaikkien sellaisten eCall-puheluiden, joista tarvittaessa
on poistettu muut kuin hätäpuhelut, asianmukainen vastaanottaminen ja käsittely
niiden alueella edellyttää, delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 305/2013 vahvistettujen
määritysten mukaisesti, jotta voidaan varmistaa EU:n laajuisen eCall-palvelun
yhteensopivuus, yhteentoimivuus ja jatkuvuus. Tällä ei rajoiteta jäsenvaltioiden
oikeutta järjestää hätäkeskuspalvelunsa kustannustehokkaimmalla ja parhaiten
sen tarpeisiin soveltuvalla tavalla, mihin sisältyy myös mahdollisuus suodattaa
puhelut, jotka eivät ole hätäpuheluita ja joita eCall-hätäkeskukset eivät
välttämättä käsittele, erityisesti silloin, kun kyseessä ovat käyttäjän
manuaalisesti aloittamat eCall-puhelut.
2 artikla
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle
tämän päätöksen täytäntöönpanotilannetta koskeva kertomus viimeistään 18
kuukauden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta. Kertomukseen
on sisällyttävä ainakin luettelo toimivaltaisista viranomaisista, jotka
arvioivat eCall-hätäkeskusten toiminnan vaatimustenmukaisuuden delegoidun
asetuksen (EU) N:o 305/2013 3 artiklassa lueteltuihin vaatimuksiin nähden,
luettelo eCall-hätäkeskuksista ja niiden maantieteellisestä kattavuudesta,
kuvaukset vaatimustenmukaisuustesteistä, yksityisyyden suojasta ja
tietosuojasta.
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille
jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               KOM(2005) 431 lopullinen.
[2]               KOM(2009) 434.
[3]               EUVL L 207, 6.8.2010, s. 1.
[4]               P7_TA(2012)0274.
[5]               COM(2012) 636 final.
[6]               EUVL L 91, 3.4.2013, s. 1.
[7]               SEC(2011) 1019 final.
[8]               2011/750/EU.
[9]               Ks. esityslista ja pöytäkirja osoitteessa
http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=1941
[10]             http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=2736
[11]             Direktiivin 2002/22/EY 26 artikla.
[12]             SEC(2011) 1019 lopullinen, liite III.
[13]             SEC(2011) 1019 lopullinen, liite XIV.
[14]             http://ec.europa.eu/information_society/apps/projects/factsheet/index.cfm?project_ref=270906
[15]             SeiSS-, E-MERGE-, eIMPACT-, AINO-tutkimukset. Ks.
yksityiskohtaisempi analyysi laskelmasta eCall-vaikutustenarvioinnin liitteessä
IV.
[16]             SeiSS-, E-MERGE-, eIMPACT-, AINO-tutkimukset. Ks.
yksityiskohtaisempi analyysi laskelmasta eCall-vaikutustenarvioinnin liitteessä
IV.
[17]             SEC(2011) 1019 lopullinen, liitteet IV ja XIV.
[18]             EUVL C, , s..
[19]             EUVL C, , s..
[20]             EUVL L 207, 6.8.2010, s. 1.
[21]             EUVL L 91, 3.4.2013, s. 1.


Avis juridique important

|

52004PC0689

Ehdotus: neuvoston päätös, Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2005 ensimmäinen erä)  /* KOM/2004/0689 lopull. */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS, Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2005 ensimmäinen erä)(komission esittämä)PERUSTELUTYhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon (EKR) sovellettavan varainhoitoasetuksen voimaantulosta alkaen neuvosto on päättänyt komission ehdotuksesta kaikista kolmesta rahoitusosuuksien erästä, jotka jäsenvaltiot suorittavat EKR:n rahoittamiseksi. Jäsenvaltiot suorittavat rahoitusosuudet, jotka koskevat Euroopan investointipankin (EIP) hallinnoimia yhdeksännen EKR:n välineitä, suoraan EIP:lle. Muita välineitä koskevat rahoitusosuudet suoritetaan komissiolle.Yhdeksänteen EKR:ään sovellettavan varainhoitoasetuksen 121 artiklan mukaisesti EIP on toimittanut komissiolle ennakkoarvion hallinnoimiaan välineitä koskevista maksuista.Tämä ehdotus koskee varainhoitovuoden 2005 rahoitusosuuksien ensimmäistä erää. Yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan mukaisesti tämän erän aikataulu on seuraava: (1) komissio tekee 15. lokakuuta mennessä ehdotuksen ja antaa samalla tiedonannon, joka koskee mm. seuraavana vuonna suoritettavia maksuja ja rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjen aikataulua; (2) neuvosto tekee tätä erää koskevan päätöksen viimeistään kuluvan varainhoitovuoden lopussa; (3) jäsenvaltiot suorittavat tähän erään kuuluvat rahoitusosuudet viimeistään 21. tammikuuta seuraavana varainhoitovuonna.Lopuksi muistutetaan, että yhdeksänteen EKR:ään sovellettavan varainhoitoasetuksen 40 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jos maksettavia rahoitusosuuksien eriä ei ole suoritettu vahvistetuissa määräajoissa, kyseiseltä jäsenvaltiolta peritään maksamattomalta määrältä korko samassa artiklassa vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS, Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2005 ensimmäinen erä)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa Beninissä 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen [1],[1]  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien Brysselissä 23 päivänä kesäkuuta allekirjoitettaman sisäisen sopimuksen [2] Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta,[2]  EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY [3],[3]  EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1.ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan 27 päivänä maaliskuuta 2003 annetun varainhoitoasetuksen [4], jäljempänä 'yhdeksäs EKR:n varainhoitoasetus', ja erityisesti sen 38 artiklan 1 kohdan,[4]  EYVL L 83, 1.4.2003, s. 1.ottaa huomioon komission ehdotuksen [5],[5]  EUVL C... s. .sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komissio tekee viimeistään 15 päivänä lokakuuta ehdotuksen seuraavan vuoden ensimmäiseksi eräksi samaan aikaan kuin se antaa neuvostolle kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tiedonannon, jossa se esittää seuraavana varainhoitovuonna suoritettaviksi ennakoidut maksut sekä rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjen aikataulun.(2) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan neuvosto tekee päätöksen tästä erästä kulloisenkin varainhoitovuoden loppuun mennessä, ja jäsenvaltioiden on suoritettava maksettavat rahoitusosuuden erät viimeistään seuraavan varainhoitovuoden 21 päivänä tammikuuta.(3) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 121 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti Euroopan investointipankki on toimittanut komissiolle ennakkoarvion maksusitoumuksista ja maksuista.(4) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 133 artiklan 2-4 kohdan mukaan yhdeksännen EKR:n varojen käyttöön asettamiseksi vahvistettua rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjä koskevaa menettelyä noudatetaan myös aiempia EKR:iä koskevien päätösten täytäntöönpanossa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:Ainoa artiklaVuoden 2005 rahoitusosuuksien ensimmäiset erät, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle ja Euroopan investointipankille, esitetään liitteenä olevassa taulukossa.Tämä päätös on osoitettu yhdeksännen EKR:n rahoittamiseen osallistuville jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEVuoden 2005 rahoitusosuuden ensimmäiset erät (euroina)>TAULUKON PAIKKA>>TAULUKON PAIKKA>


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 2.3.2016
            COM(2016) 62 final
            2016/0036(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen nojalla hyväksytyn Pariisin sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Käsillä oleva ehdotus koskee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT)
                     218 artiklan 5 kohdan nojalla tehtävää neuvoston päätöstä Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen (UNFCCC) liittyvän Pariisin sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta.

                  UNFCCC:n osapuolten 21. konferenssi (CoP 21) pidettiin Pariisissa
                     30. marraskuuta – 12. joulukuuta 2015. Konferenssissa hyväksyttiin sopimus kasvihuonekaasupäästöjen maailmanlaajuisesta vähentämisestä. Sopimus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä sen päivän jälkeen, jona 55 yleissopimuksen osapuolta, joiden osuus kasvihuonekaasupäästöjen yhteismäärästä on arviolta vähintään 55 prosenttia, on tallettanut ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymisasiakirjansa.

                  Sopimus on avoinna UNFCCC:n osapuolten allekirjoituksia varten
                     22. huhtikuuta 2016 – 21. huhtikuuta 2017. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat UNFCCC:n osapuolia. Korkean tason allekirjoitustilaisuus järjestetään New Yorkissa
                     22. huhtikuuta 2016.

                  Pariisin sopimus on virstanpylväs maailmanlaajuisen yhteistoiminnan edistämisessä ja vähähiiliseen ja ilmastonmuutosta kestävään yhteiskuntaan siirtymisessä. Se on askel eteenpäin vuoden 1997 Kioton pöytäkirjasta, joka oli Pariisin sopimukseen saakka maailman ainoa oikeudellisesti sitova sopimus kasvihuonekaasujen vähentämiseksi. Kioton pöytäkirjan sitoumukset ovat voimassa vuoden 2020 loppuun. Pariisin sopimuksessa asetetaan pitkän aikavälin määrälliset päästöjen vähennystavoitteet, jotka vastaavat tavoitetta rajoittaa maapallon keskilämpötilan nousu alle kahteen celsiusasteeseen sekä jatkaa toimia nousun pysyttämiseksi alle 1,5 celsiusasteessa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi osapuolet asettavat päästövähennystavoitteita tai päivittävät niitä. Vuodesta 2023 alkaen osapuolet arvioivat toimet viiden vuoden välein maailmanlaajuisesti ja viimeisimpien tieteellisten ja tähänastiseen täytäntöönpanoon liittyvien tietojen valossa. Näin pystytään arvioimaan saavutettu edistyminen ja arvioimaan päästövähennys-, sopeutumis- ja tukitoimia.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  UNFCCC:n osapuolet esittivät ennen CoP 21 -kokousta sopimukseen liittyvät suunnitellut kansallisesti päätettävä panostuksensa (INDC). Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot olivat ensimmäinen merkittävä talous, joka ilmoitti INDC:nsä. Ne ilmoittivat 6. maaliskuuta 2015 sitoutuvansa vähentämään omia kasvihuonekaasupäästöjään vuoteen 2030 mennessä vähintään 40 prosentilla vuoden 1990 tasoihin verrattuna Eurooppa-neuvoston 23. lokakuuta 2014 antamien vuoteen 2030 ulottuvaa ilmasto- ja energiapolitiikkaa koskevien päätelmien mukaisesti.

                  EU on jo aloittanut kasvihuonekaasujen 40 prosentin päästövähennystavoitteen täytäntöönpanon. Päästöoikeuksien kaupan järjestelmään (ETS) kuuluvien alojen osalta komissio hyväksyi 15. heinäkuuta 2015 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kustannustehokkaiden päästövähennysten ja vähähiilisten investointien edistämiseksi. Ehdotuksella pyritään saavuttamaan edellä mainittu tavoite EU:n ETS:ään kuuluvien alojen osalta. Komissio aikoo vuonna 2016 tehdä myös ehdotuksia, joissa asetetaan jäsenvaltioille tavoitteet niiden sektorien osalta, jotka eivät kuulu EU:n ETS:ään ja joissa säädetään siitä, miten otetaan huomioon maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden päästöt ja poistumat.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Eurooppa-neuvoston 23. lokakuuta 2014 tekemissä päätelmissä asetettiin myös tavoite, jonka mukaan uusiutuvan energian osuuden kulutetusta energiasta olisi oltava EU:ssa vuoteen 2030 mennessä vähintään 27 prosenttia. Alustavana tavoitteena on myös parantaa energiatehokkuutta EU:ssa vuoteen 2030 mennessä 27 prosenttia. Komissio saattaa näin ollen vuonna 2016 päätökseen uudelleentarkastelunsa ja esittää uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta, myös rakennusten energiatehokkuutta koskevia toimenpiteitä.

               2.OIKEUSPERUSTA

                  Ehdotuksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta yhdessä sen
                     218 artiklan 5 kohdan kanssa. SEUT-sopimuksen 218 artiklassa säädetään Euroopan unionin ja unionin ulkopuolisten maiden tai kansainvälisten järjestöjen välisiä sopimuksia koskevista neuvotteluista ja tällaisten sopimusten tekemisestä. Mainitun artiklan 5 kohdassa määrätään erityisesti, että neuvosto hyväksyy neuvottelijana toimivan komission ehdotuksesta päätöksen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta.

                  SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohdan ja 191 artiklan mukaisesti Euroopan unionin on edistettävä muun muassa seuraavien tavoitteiden saavuttamista: ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen; sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen.

                  Unionissa on jo voimassa monia säännöksiä, joilla näitä tavoitteita pannaan täytäntöön, ja ne on tarkistettava Pariisin sopimuksen panemiseksi täytäntöön; tämä voidaan saavuttaa ainoastaan unionin lainsäädännöllä.

               2016/0036 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen nojalla hyväksytyn Pariisin sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen
                  192 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Pariisissa 30 päivän marraskuuta ja 12 päivä joulukuuta 2015 välisenä aikana pidetyssä UNFCCC:n osapuolten 21. konferenssissa (CoP 21) hyväksyttiin sopimus kasvihuonekaasupäästöjen maailmanlaajuisesta vähentämisestä. Sopimus tulee voimaan kolmantenakymmenentenä päivänä sen päivän jälkeen, jona 55 yleissopimuksen osapuolta, joiden osuus kasvihuonekaasupäästöjen yhteismäärästä on arviolta vähintään 55 prosenttia, on tallettanut ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymisasiakirjansa. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat UNFCCC:n osapuolia.

               (2)Sopimuksessa asetetaan pitkän aikavälin määrälliset päästöjen vähennystavoitteet, jotka vastaavat tavoitetta rajoittaa maapallon keskilämpötilan nousu alle kahteen celsiusasteeseen sekä jatkaa toimia nousun pysyttämiseksi alle 1,5 celsiusasteessa. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi osapuolet asettavat päästövähennystavoitteita tai päivittävät niitä. Vuodesta 2023 alkaen osapuolet arvioivat toimet viiden vuoden välein maailmanlaajuisesti ja viimeisimpien tieteellisten ja täytäntöönpanoon liittyvien tietojen valossa. Näin pystytään arvioimaan saavutettu edistyminen ja arvioimaan päästövähennys-, sopeutumis- ja tukitoimia.

               (3)Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ilmoittivat 6 päivänä maaliskuuta 2015 ensimmäisenä merkittävänä taloutena kansallisesti päätettävän panostuksensa, jonka mukaan ne sitoutuvat vähentämään omia kasvihuonekaasupäästöjään vuoteen 2030 mennessä vähintään 40 prosentilla vuoden 1990 tasoihin verrattuna Eurooppa-neuvoston 23 päivänä lokakuuta 2014 antamien vuoteen 2030 ulottuvaa ilmasto- ja energiapolitiikkaa koskevien päätelmien mukaisesti.

               (4)Sopimus on avoinna allekirjoittamista varten Yhdistyneiden kansakuntien päämajassa New Yorkissa 22 päivän huhtikuuta 2016 ja 21 päivän huhtikuuta 2017 välisenä aikana.

               (5)Sopimus on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklassa tarkoitettujen Euroopan unionin ympäristötavoitteiden mukainen; näitä tavoitteita ovat ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen; ihmisten terveyden suojelu, sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen.

               (6)Unionissa on jo voimassa monia säännöksiä, joilla näitä tavoitteita pannaan täytäntöön, ja ne on tarkistettava Pariisin sopimuksen panemiseksi täytäntöön; tämä voidaan saavuttaa ainoastaan unionin lainsäädännöllä.

               (7)Sopimus olisi sen vuoksi allekirjoitettava Euroopan unionin puolesta sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen liittyvän Pariisin sopimuksen allekirjoittaminen.

               Sopimus allekirjoitetaan New Yorkissa 22 päivänä huhtikuuta 2016
                  1
               .

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.

               Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jossa komission nimeämä henkilö (nimeämät henkilöt) valtuutetaan allekirjoittamaan sopimus sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja
                     […]

                     (1)


|

52011PC0147

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisyritykselle Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) myönnettyjen etujen jatkamisesta  /* KOM/2011/0147 lopull. - NLE 2011/0064 */

	[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 24.3.2011KOM(2011) 147 lopullinen2011/0064 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSyhteisyritykselle Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) myönnettyjen etujen jatkamisestaPERUSTELUTYHTEISYRITYKSEN PERUSTAMISTA KOSKEVAT EURATOMIN PERUSTAMISSOPIMUKSEN MÄÄRÄYKSET1.  Euratomin perustamissopimuksen 45 artiklan mukaisesti yhteisön ydinteollisuuden kehitykselle erityisen tärkeitä yrityksiä voidaan perustaa sopimuksessa tarkoitettuina yhteisyrityksinä.Komissio tutkii kaikki yhteisyrityksen perustamista koskevat suunnitelmat Euratomin perustamissopimuksen 46 artiklan mukaisesti.Komission on toimitettava neuvostolle kaikki yhteisyrityksen perustamista koskevat suunnitelmat sekä lausuntonsa perusteluineen.2.  Euratomin perustamissopimuksen 47–49 artiklan mukaan yhteisyritys perustetaan komission ehdotukseen perustuvalla neuvoston päätöksellä.HKG:LLE MYÖNNETYN YHTEISYRITYKSEN OIKEUDELLISEN ASEMAN JA THTR 300 -HANKKEEN TAUSTAAPyynnön syyt3.  Yrityksen Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) tehtävä oli ydinvoimalaitoksen rakentaminen ja varustaminen Unnan piirikunnassa Saksan liittotasavallassa sijaitsevaan Uentropiin sekä kyseisen laitoksen käyttö. Kyseessä oli korkean lämpötilan reaktorilla varustettu ydinvoimalan prototyyppi, jonka teho on noin 300 MWe ja jossa käytetään polttoaineena toriumia (THTR 300 – Thorium High-Temperature Reactor). Voidakseen toteuttaa tämän tavoitteen HKG pyysi, että se perustettaisiin yhteisyrityksenä.4.  Neuvosto myönsi HKG:lle Euratomin perustamissopimuksen mukaisen yhteisyrityksen oikeudellisen aseman 25 vuodeksi 1. tammikuuta 1974 alkaen, koska se katsoi, että HKG:n perussääntö oli Euratomin perustamissopimuksen yhteisyrityksiä koskevien määräysten mukainen ja HKG-hanke oli siihen aikaan yhteisön ydinteollisuuden kehitykselle erityisen tärkeä.5.  HKG pyysi myös, että sille myönnettäisiin tiettyjä Euratomin perustamissopimuksen liitteessä III tarkoitettuja etuja.Neuvosto katsoi, että6.  ydinvoimalan rakentaa Euroopan atomienergiayhteisöön sijoittautuneiden yritysten yhteenliittymä ja että voimalan komponentit ovat lähes yksinomaan yhteisössä valmistettuja7.  voimalan rakentamisen johdosta sähköntuotantotekniikkaa teollisessa mittakaavassa voidaan parantaa huomattavasti8.  Euratomin perustamissopimuksen liitteessä III tarkoitettujen etujen myöntäminen HKG:lle voisi rahoituskustannusten vähenemisen vuoksi rajoittaa yrityksen taloudellisia riskejä9.  HKG antaisi yhteisön käyttöön ydinvoimalahankkeen toteuttamisen yhteydessä hankittua tietoa, jota ei voi patentoida,ja päätti myöntää eräitä Euratomin perustamissopimuksen liitteessä III tarkoitettuja etuja, erityisesti vapautuksen tietyistä veroista. Edut myönnettiin ajanjaksoksi, joka päättyy kolmen vuoden kuluttua siitä, kun yritys on ottanut laitoksen lopullisesti haltuunsa.Ensimmäiset päätökset10.  Neuvosto teki kesäkuussa 1974 komission ehdotuksesta seuraavat kaksi päätöstä:11.  neuvoston päätös 74/295/Euratom, tehty 4 päivänä kesäkuuta 1974, yhteisyritys Hochtemperatur-Kernkraftwerk Gmbh:n (HKG) perustamisesta[1]12.  neuvoston päätös 74/296/Euratom, tehty 4 päivänä kesäkuuta 1974, etujen myöntämisestä yhteisyritys Hochtemperatur-Kernkraftwerk Gmbh:lle (HKG)[2].Alkuperäisten päätösten muutokset13.  Yhteisyrityksen yhtiökokouksessa 11. heinäkuuta 1983 päätettiin yhtiöpääoman lisäämisestä. Tähän liittyi yhteisyrityksen perussäännön (yhtiöjärjestys) muuttaminen.Lisäksi yhteisyritys pyysi Kapitalverkehrsteuer -verosta vuonna 1974 myönnetyn vapautuksen soveltamista myös edellä mainittua yhtiöpääoman lisäystä vastaaviin pääomasijoituksiin.14.  Neuvosto katsoi, että15.  perussäännön muuttaminen ei vaikuta yhteisyritystä koskevien määräysten soveltamiseen ja sopii hankkeen kehitysvaiheeseen16.  verovapautuksen jatkamisella voidaan rahoituskustannuksia vähentämällä rajoittaa yrityksen taloudellisia riskejäja teki helmikuussa 1984 seuraavat kaksi päätöstä, joiden tarkoituksena oli mukauttaa vuoden 1974 päätökset HKG:n pääoman lisäykseen:17.  neuvoston päätös 84/104/Euratom, tehty 21 päivänä helmikuuta 1984, yhteisyritys HKG:n perussäännön (yhtiöjärjestyksen) muuttamisen hyväksymisestä[3]18.  neuvoston päätös 84/105/Euratom, tehty 21 päivänä helmikuuta 1984, etujen myöntämisestä yhteisyritys HKG:lle tehdyn päätöksen 74/296/Euratom muuttamisesta[4].Voimalan toiminta ja tavoitteiden muuttamisen syyt19.  HKG käynnisti THTR 300:n toiminnan 1. kesäkuuta 1987. Ydinvoimalaa käytettiin 29. syyskuuta 1988 asti, jolloin se pysäytettiin. Tämän toimintajakson aikana voimalan käyttö keskeytettiin useita kertoja häiriöiden vuoksi.20.  Taloudellisten, teknisten ja polttoaineen hankintaa koskevien vaikeuksien sekä rahoituksen epävarmuudesta johtuvien, uudelleen käyttöön ottoon annettavaa lupaa koskevien ongelmien vuoksi 1. syyskuuta 1989 päätettiin, että laitoksen käyttö lopetetaan välittömästi kokonaan.21.  Tämän jälkeen yhteisyrityksen tehtäväksi tuli reaktorin pysäyttäminen, polttoaineen poistaminen sen sydämestä sekä täydellisen sulkemisen ja eristämisen toteuttaminen ja valvonta. Liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat tekivät 13. joulukuuta 1989 THTR 300 -hankkeen suunnitelmallisesta päätökseen saattamisesta sopimuksen, johon sisältyy rahoitusta koskevia näkökohtia.HKG:n myöhemmät pyynnöt22.  HKG:lle päätöksellä 74/296/Euratom myönnetyt verotukselliset edut päättyivät 31. toukokuuta 1990 eli kolme vuotta sen jälkeen kun yritys oli ottanut laitoksen lopullisesti haltuunsa 1. kesäkuuta 1987.23.  HKG:n osakkaat pyysivät 9. helmikuuta ja 6. maaliskuuta 1990 päivätyillä kirjeillä, että etujen myöntämistä jatkettaisiin yhteisyrityksen oikeudellisen aseman päättymiseen asti ja että edut mukautettaisiin yrityksen senaikaiseen tilanteeseen, joka edellytti lisärahoitusta. Verotuksellisesti tätä lisärahoitusta pidettiin pääomasijoituksina.24.  HKG oli alkanut toteuttaa voimalan käytöstä poistamista koskevaa ohjelmaa, joka ulottuu laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti. Tämän jälkeen se aikoi soveltaa suljettujen ydinvoimalaitosten valvontaohjelmaa.25.  Neuvosto totesi, että yhteisössä ei ollut käynnissä muita vastaavia ohjelmia ja sen vuoksi niiden toteuttaminen oli tärkeää, koska niistä oli mahdollista saada yhteisön ydinvoimateollisuutta ja ydinenergian kehittämistä hyödyttäviä kokemuksia.26.  Neuvosto katsoi myös, että HKG:tä oli syytä auttaa rahoituskustannuksia vähentämällä toteuttamaan kyseiset ohjelmat ja siitä syystä oli aiheellista jatkaa myönnettyjä etuja.27.  Neuvosto jatkoi 16. marraskuuta 1992 tehdyllä päätöksellä[5] HKG:lle myönnettyjä etuja päätöksen 74/295/Euratom voimassaolon päättymiseen asti.28.  HKG pyysi 30. maaliskuuta 1998 komissiota jatkamaan sen oikeudellista asemaa eurooppalaisena yhteisyrityksenä uudella 25 vuoden ajanjaksolla.29.  Pyyntöä perusteltiin lopullisesta pysäyttämisestä ja käytöstä poistamisesta saatavien kokemusten merkityksellä ydinenergiasektorille sekä Saksassa että koko Euroopassa ja jopa koko maailmassa. Tämä näkökanta perustuu siihen, että THTR 300 on tyyppinsä suurin reaktori maailmassa ja laitteiston varsinkin eristämisen kannalta erityisen rakenteen vuoksi tarjoaa ainutlaatuisen tilaisuuden saada kokemuksia sulkemisen ja eristämisen kustannuksista.30.  HKG ilmoitti myös, että Saksan liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat olivat tehneet 13. marraskuuta 1989 puitesopimuksen THTR 300 -hankkeen loppuvaiheen päätökseen saattamisesta. Kyseisessä sopimuksessa ja siihen 18. joulukuuta 1996 liitetyssä lisäsopimuksessa vahvistetaan vuoteen 2009 asti toteutettavat vaiheet, mukaan luettuina HKG:n toiminnan rahoittamista koskevat järjestelyt.31.  Saksa antoi tukensa HKG:n pyynnölle ja ilmoitti, että liittovaltion hallitus tukee myönnettyjen veroetujen jatkamista.32.  Komissio katsoi saatujen tietojen perusteella, että neuvoston vuonna 1992 hyväksymät perustelut olivat edelleen voimassa. Yrityksen harjoittama toiminta ja sen toimintaolosuhteet eivät ole muuttuneet. Komissio ehdotti siis neuvostolle vuonna 1992 tehdyn päätöksen jatkamista.33.  Saksan liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat olivat sopineet HKG:n toiminnan rahoittamista koskevista järjestelyistä vain 31. joulukuuta 2009 asti. Sen vuoksi komissio ehdotti, että neuvosto noudattaisi tätä Saksan viranomaisten ja HKG:n sopimaa aikarajaa ja hyväksyisi yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisen ja etujen myöntämisen HKG:lle 31. joulukuuta 2009 asti.34.  Neuvosto jatkoi komission ehdotuksen pohjalta 7. toukokuuta 2002 HKG:lle myönnettyä yhteisyrityksen oikeudellista asemaa ja sille myönnettyjä etuja 31. joulukuuta 2009 asti[6].VIIMEAIKAINEN KEHITYS35.  Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG), Hamm, pyysi 26. huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä lisää jatkoaikaa alun perin päätöksellä 74/295/Euratom myönnetylle yhteistyrityksen oikeudelliselle asemalle, jota neuvosto jo kerran jatkoi 7. toukokuuta 2002 tehdyllä päätöksellä yhdentoista vuoden ajaksi 1. tammikuuta 1999 alkaen. Vastaavaa jatkoaikaa pyydettiin myös samaan aikaan myönnetyille vapautuksille maaomaisuuden hankkimiseen liittyvästä verosta ( Grunderwerbsteuer ), kiinteistöverosta ( Grundsteuer ) ja voitosta kannettavan veron ( Gewerbesteuer ) siitä osasta, joka koskee pitkäaikaisen velan korkoja.36.  HKG pyysi nykyisen oikeudellisen aseman jatkamista uudella 25 vuoden ajanjaksolla 31. joulukuuta 2009 jälkeen. HKG esitti pyynnölle seuraavat perustelut:37.  Toteuttamalla Hamm-Uentropissa korkean lämpötilan reaktorilla varustetun ydinvoimalan prototyypin, jossa käytetään polttoaineena toriumia, (Thorium High-Temperature Reactor, THTR) HKG on ottanut vastuulleen korkean lämpötilan reaktorin teknologian testauksen taloudellisesti ja teollisessa mittakaavassa Saksan pitkän aikavälin energiavarmuuden nimissä.38.  Ydinenergiapohjaiseen sähköntuotantoon perustuva tietämys ei voi rajoittua rakentamiseen ja käyttöön. Tietämystä on täydennettävä pysäyttämisen suunnittelusta, itse pysäyttämisestä sekä eristämisestä ja käytöstäpoistosta saatavalla tietämyksellä (tässä tapauksessa korkean lämpötilan reaktoriteknologiassa).39.  HKG katsoo, että eristämisen jatkamisesta (eristämisajalta) ja sen jälkeisestä käytöstäpoistosta saatavalla tietämyksellä on suuri merkitys Euroopan ja koko maailman ydinteollisuudelle, etenkin kun korkean lämpötilan reaktoriteknologiaa on alettu tarkastella uudelleen neljännen sukupolven reaktoreihin liittyen ja koska pysäyttämiseen liittyvät eri vaiheet on otettava huomioon kokonaiskäsityksen muodostamiseksi (elinkaarikustannukset).40.  THTR 300 -laitos on maailman suurin kuulareaktori, jossa on teräsbetoninen reaktoripaineastia (RCRPV), sisäänrakennettu keraaminen heijastin, liner-vuoraus ja kuumakaasukanavien eristys.41.  Suljetun laitoksen erityisluonne tarjoaa ainutlaatuisen tilaisuuden määrittää RCRPV:llä varustetun laitoksen ”lähes passiiviseen” eristämiseen liittyvät kustannukset, erityisesti energiakustannukset (ilmanvaihto, ilmankuivaus jne.), toimintakustannukset sekä määräaikaistestien ja korjausten kustannukset.42.  HKG ennakoi, että laitoksen käytöstäpoisto tuottaa merkittäviä kokemuksia etäkäsittelynä suoritettavista ja manuaalisista käytöstäpoistotoiminnoista. Lisäksi RCRPV:n sisäpinnan poisto (kaikkien jänteiden jännitystä ei voida purkaa yksiselitteisesti) ja radiologisesti kontaminoituneiden keraamisten komponenttien (550 Mg) purkaminen RCRPV:n sisältä tuottaa uutta tietämystä korkean lämpötilan reaktoreiden käytöstäpoistosta.43.  HKG aikoo antaa myös tämän uuden tietämyksen EU:n jäsenvaltioiden käyttöön.44.  On yhä epäselvää, milloin käytöstäpoisto voidaan toteuttaa – tärkeä tekijä on soveltuvan ja käyttövalmiin loppusijoitustilan saatavuus – minkä vuoksi HKG pyytää yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamista uudella 25 vuoden ajanjaksolla.45.  Eurooppalaisen yhteisyrityksen oikeudellisen aseman myöntämisen ehtona ollut hankkeen ensisijainen merkitys yhteisön ydinteollisuuden kehitykselle tunnustettiin jo siinä vaiheessa, kun yhteisyritys HKG:lle myönnettyjen etujen jatkamisesta tehtiin neuvoston päätös 16. marraskuuta 1992 – eli samaan aikaan kun THTR 300 -laitos pysäytettiin. Samalla todettiin, että yhteisössä ei ole vastaavaa kokemusta ohjelmista, joissa voimalaitos pysäytetään laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti, minkä jälkeen sitä valvotaan tässä suljetussa tilassa. Lisäksi todettiin, että näiden ohjelmien toteuttamisesta voidaan saada yhteisön ydinvoimateollisuutta ja ydinenergian kehittämistä hyödyttäviä kokemuksia.46.  THTR 300 -hanke saa edelleen merkittävää tukea Saksan liittohallitukselta ja Nordrhein-Westfalenin osavaltiolta. Tuesta sovittiin vuonna 1989 tehdyssä THTR 300 hankkeen valvottua käytöstäpoistoa koskevassa sopimuksessa, jonka perusteella on muun muassa kustannettu THTR 300 -laitoksen ylläpito suljettuna laitoksena 31. joulukuuta 2009 jälkeen.Saksan liittohallituksen lausunto yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamista koskevasta HKG:n pyynnöstä47.  Euroopan komissiolle toimittamassaan lausunnossa Saksan liittohallitus tukee HKG:n pyyntöä eurooppalaisen yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisesta seuraavista syistä:48.  HKG on THTR-reaktorista Hamm-Uentropissa vastaava yritys. THTR on ollut vuodesta 1989 alkaen käytöstäpoistovaiheessa. Tarkoituksena on lopullinen käytöstäpoisto sen jälkeen, kun reaktoria on pidetty eristettynä pitkähkön ajan (suunnitelmien mukaan 30 vuotta). Lopullisen käytöstäpoiston ajankohta riippuu muun muassa korkea-aktiivisen jätteen loppusijoituspaikan saatavuudesta. Gorleben-kohteen epävarman tulevaisuuden vuoksi tämä ajankohta ei ole toistaiseksi ennakoitavissa.49.  Voidaan olettaa, että THTR:n pitäminen eristettynä jatkuu suunniteltua vaihetta pidempään. Nykyisen vaiheen rahoituksesta on sovittu Saksan liitovaltion, Nordrhein-Westfalenin osavaltion ja HKG:n välillä. Rahoitusjärjestelyn voimassaolo päättyy kuitenkin 31. joulukuuta 2017.50.  THTR:n ennakoitu epätavallisen pitkä eristämisvaihe ja erityisesti sitä seuraava betonipaineastian käytöstäpoisto tuottavat hyvin todennäköisesti uutta tietämystä tällaisten laitosten käytöstäpoistosta. Betonipaineastian käytöstäpoistoon liittyvä työ, josta ei tähän mennessä ole käytännön kokemusta, tulee olemaan myös merkittävä kustannustekijä. Tätä taustaa vasten on selvää, että HKG:lta ja sen osakkailta tarvitaan jatkuvaa sitoutumista ja että yhteisyrityksen oikeudellista asemaa on jatkettava.51.  Yhteisyrityksen oikeudellista asemaa olisi jatkettava kuitenkin vain 31. joulukuuta 2017 asti eikä HKG:n pyytämällä 25 vuoden ajanjaksolla, koska Saksan rahoitussitoumus ulottuu vain mainittuun päivämäärään asti.52.  Saksan liittohallitus tukee laitoksen käyttöiän rajoittamista mainittuun päivämäärään asti eikä näe syytä siihen, että yhteisyrityksen oikeudellista asemaa jatkettaisiin yli Saksan rahoitusjärjestelyjen keston.53.  Näistä syistä Saksan liittohallitus hyväksyy HKG:lle myönnetyn yhteisyrityksen aseman jatkamisen 31. joulukuuta 2017 saakka.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET54.  Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon.PÄÄTELMÄT55.  Komissio katsoo, että neuvoston vuonna 2002 hyväksymät perustelut HKG:lle myönnetyn yhteisyrityksen oikeudellisen aseman ja etujen jatkamiseksi ovat edelleen voimassa. Yrityksen harjoittama toiminta ja sen toimintaolosuhteet eivät ole muuttuneet. Sen vuoksi komissio katsoo, että hyväksyttyään yhteisyrityksen oikeudellisen aseman jatkamisen neuvoston olisi myös vastaavasti jatkettava päätöstään HKG:lle myönnetyistä eduista.56.  Saksan liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat ovat sopineet HKG:n toiminnan rahoittamista koskevista järjestelyistä ainoastaan 31 päivään joulukuuta 2017 asti.57.  Sen vuoksi komissio ehdottaa, että neuvosto noudattaisi tätä Saksan viranomaisten ja HKG:n sopimaa aikarajaa ja hyväksyisi HKG:lle myönnettyjen etujen jatkamisen 31. joulukuuta 2017 asti.2011/0064 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSyhteisyritykselle Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) myönnettyjen etujen jatkamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 48 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[7],sekä katsoo seuraavaa:58.  Päätöksellä 74/295/Euratom[8] neuvosto myönsi Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH:lle Euratomin perustamissopimuksen mukaisen yhteisyrityksen aseman kahdeksikymmeneksiviideksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 1974.59.  Toukokuun 7 päivänä 2002 tehdyllä päätöksellä 2002/355/Euratom[9] neuvosto jatkoi Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH:lle (HKG) myönnettyä yhteisyrityksen asemaa yhdentoista vuoden ajanjaksoksi, joka alkoi 1 päivänä tammikuuta 1999 ja päättyi 31 päivänä joulukuuta 2009.60.  Päätöksellä 74/296/Euratom[10] sekä 16 päivänä marraskuuta 1992 tehdyllä neuvoston päätöksellä[11] neuvosto myönsi HKG:lle eräitä Euratomin perustamissopimuksen liitteessä III tarkoitettuja etuja kahdeksikymmeneksiviideksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 1974 alkaen.61.  Toukokuun 7 päivänä 2002 tehdyllä päätöksellä 2002/356/Euratom[12] neuvosto jatkoi HKG:lle myönnettyjä etuja yhdeksitoista vuodeksi 31 päivään joulukuuta 2009 asti.62.  Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) pyysi 26 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä, että verotusta koskevia etuja jatkettaisiin ajalla, jolla yhteisyrityksen oikeudellisen aseman myöntämistä on jatkettu.63.  HKG:n nykyinen tehtävä on voimalan käytöstä poistamista koskevan ohjelman toteuttaminen laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti, minkä jälkeen se soveltaa suljettujen ydinvoimalaitosten valvontaohjelmaa.64.  Yhteisössä ei ole käynnissä muita vastaavia ohjelmia, koska tähän mennessä yhteisössä ei ole pysäytetty lopullisesti yhtäkään korkean lämpötilan reaktoria.65.  Näiden ohjelmien toteuttaminen on siten tärkeää, koska niistä saadaan yhteisön ydinvoimateollisuuden kehittämistä hyödyttäviä kokemuksia erityisesti siltä osin kun on kyse ydinvoimalaitosten käytöstä poistamisesta.66.  HKG:tä on syytä auttaa rahoituskustannuksia vähentämällä toteuttamaan ydinvoimalan käytöstä poistamista koskeva ohjelma laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti sekä suljettujen ydinvoimalaitosten valvontaohjelma.67.  Saksan liittovaltio, Nordrhein-Westfalenin osavaltio sekä HKG ja sen osakkaat ovat sopineet HKG:n toiminnan rahoittamista koskevista järjestelyistä 31 päivään joulukuuta 2017 asti.68.  HKG:lle myönnettyjä etuja olisi sen vuoksi jatkettava samaksi ajaksi kuin sille myönnettyä yhteisyrityksen oikeudellista asemaa eli 31 päivään joulukuuta 2017,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaJäsenvaltiot jatkavat seuraavien, Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen liitteessä III tarkoitettujen etujen myöntämistä yhteisyritykselle Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) kahdeksan vuoden ajan 1 päivästä tammikuuta 2010:1. Vapauttaminen maaomaisuuden hankkimiseen liittyvästä verosta ( Grunderwerbsteuer ) mainitun liitteen 4 kohdan mukaisesti;2. Mainitun liitteen 5 kohdan mukaisesti:vapauttaminen kiinteistöverosta ( Grundsteuer );vapauttaminen voitosta kannettavan veron siitä osasta, joka voittoverosta annetun lain ( Gewerbesteuergesetz ) 8 artiklan 1 kohdan mukaan koskee pitkäaikaisten velkojen korkoja.2 artiklaEdellä 1 artiklassa luetellut edut myönnetään HKG:lle sillä edellytyksellä, että komissio saa käyttöönsä kaiken teollisen, teknisen ja taloudellisen tietämyksen, myös turvallisuutta koskevat tiedot, jonka HKG on hankkinut toteuttaessaan ydinvoimalan käytöstä poistamista koskevaa ohjelmaa laitoksen täydelliseen sulkemiseen ja eristämiseen asti sekä suljettujen ydinvoimalaitosten valvontaohjelmaa. Tämä velvollisuus koskee myös kaikkia sellaisia tietoja, jotka HKG:llä on oikeus luovuttaa sen kanssa tehtyjen sopimusten nojalla. Komissio määrittelee sille ilmoitettavat tiedot ja näiden tietojen ilmoittamistavat sekä varmistaa niiden levityksen.3 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille ja HKG:lle.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 165, 20.6.1974, s. 7–13.[2] EYVL L 165, 20.6.1974, s. 14–15.[3] EYVL L 58, 29.2.1984, s. 35.[4] EYVL L 58, 29.2.1984, s. 37.[5] Ei julkaistu.[6] 2002/355/Euratom, EYVL L 123, 9.5.2002, s. 53; 2002/356/Euratom, EYVL L 123, 9.5.2002, s. 54.[7] EUVL […].[8] EYVL L 165, 20.6.1974, s. 7.[9] EYVL L 123, 9.5.2002, s. 53.[10] EYVL L 165, 20.6.1974, s. 14.[11] EYVL L 352, 2.12.1992, s. 9–12.[12] EYVL L 123, 9.5.2002, s. 54.