				|

		52013PC0660

			Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta /* COM/2013/0660 final - 2013/0320 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Ehdotus neuvoston asetukseksi yhdenteentoista
Euroopan kehitysrahastoon (EKR) sovellettavasta varainhoitoasetuksesta on osa
lainsäädäntökokonaisuutta, jolla hallinnoidaan Euroopan kehitysrahastoa.
Kokonaisuuteen kuuluvat myös [...] sisäinen sopimus, merentakaisten alueiden
assosiaatiosta tehdyn päätöksen neljäs osa ja yhdennentoista Euroopan
kehitysrahaston täytäntöönpanoasetus.
2.           KUULEMISTEN JA
VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
Tämän ehdotuksen lähtökohtana on mahdollisimman
suuri yhdenmukaisuus unionin yleiseen talousarvioon sovellettavan
varainhoitoasetuksen (asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012) ja sen
soveltamissääntöjen (delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012) kanssa. Ehdotus
perustuu vuosina 2009 ja 2010 toteutetun julkisen kuulemisen tuloksiin.
Kuuleminen toteutettiin ennen kuin komissio laati ehdotuksen uudeksi
varainhoitoasetukseksi, joka hyväksyttiin vuonna 2012.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ
Kuten edellä todettiin, tämän ehdotuksen
lähtökohtana on mahdollisimman suuri yhdenmukaisuus varainhoitoasetuksen ja sen
soveltamissääntöjen kanssa. Tämä tavoite saavutetaan suorilla viittauksilla
mainittuihin asetuksiin.
Lisäksi ehdotus on pyritty yhdenmukaistamaan
yhteisistä soveltamissäännöistä annetun asetuksen viimeisimmän toisinnon kanssa
siltä osin kuin se sisältää rahoituksen toteutuksen kannalta merkityksellisiä
säännöksiä. Tällaisia tapauksia ei ole monia ja niissä käytetään samaa tekstiä.
Viittauksissa varainhoitoasetukseen ja sen
soveltamissääntöihin on otettava huomioon seuraavat seikat:
–
Ehdotuksen 2 artiklan 2 kohdassa todetaan, että
soveltamisalaan eivät kuulu säännökset, joilla komissio valtuutetaan antamaan
delegoituja säädöksiä SEUT-sopimuksen 290 artiklan nojalla.
–
Jos todetaan, että jotakin varainhoitoasetuksen
artiklaa sovelletaan yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon, myös kaikkia
siihen liittyviä asianmukaisia soveltamissääntöjen säännöksiä sovelletaan
suoraan, ellei niiden soveltamista ole erikseen suljettu pois. Jos
varainhoitoasetuksen tai sovellettavien soveltamissääntöjen säännökset
sisältävät ainoastaan epäsuoria sisäisiä viitteitä, viittauksen kohteena olevia
säännöksiä sovelletaan vain silloin, kun yhdettätoista Euroopan kehitysrahastoa
koskevassa asetuksessa todetaan, että niitä sovelletaan. Toisin sanoen
yhdettätoista Euroopan kehitysrahastoa koskevassa varainhoitoasetuksessa
vahvistetaan erikseen, sovelletaanko varanhoitoasetuksen tai
soveltamissääntöjen säännöksiä yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon vai
ei.
–
Eräitä varainhoitoasetuksen tai sen
soveltamissääntöjen säännöksiä sovelletaan ”soveltuvin osin”. Tällöin
sovellettavia säännöksiä on tulkittava järkevästi niiden tarkoitus, tavoite ja
soveltamiskonteksti huomioiden ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä
vahvistettujen tulkintaperiaatteiden mukaisesti. Säännöksiä ei siis tällöin
sovelleta kirjaimellisesti.
–
Kun varainhoitoasetuksen säännöksiä sovelletaan
yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston toteuttamiseen viittausten avulla, on
otettava asianmukaisesti huomioon poikkeukset, joita varainhoitoasetuksessa on
erityisesti säädetty unionin ulkoisten toimien erityispiirteiden vuoksi, ja
varsinkin ekstraterritoriaalisuus ja sopimuksiin perustuva toimintaympäristö.
Ehdotuksessa noudatetaan mahdollisimman
pitkälti varainhoitoasetuksen rakennetta. Ehdotus on jaettu kolmeen osaan,
joita ovat keskeiset säännökset, investointikehys sekä siirtymä- ja
loppusäännökset.
Ehdotuksen johdanto-osan kappaleissa
käsitellään yksityiskohtaisemmin yhdenmukaisuutta varainhoitoasetuksen ja sen
soveltamissääntöjen kanssa.
Ensimmäinen osa ”Keskeiset säännökset” on
jaettu kymmeneen seuraavaan osastoon: kohde, soveltamisala ja yleiset
säännökset; varainhoidossa sovellettavat periaatteet; yhdennentoista EKR:n
varat ja niiden toteutus; taloushallinnon toimijat; tulotapahtumat;
menotapahtumat; muut täytäntöönpanosäännökset; rahoitusvälineet; tilinpäätös ja
kirjanpito sekä ulkoinen tarkastus ja vastuuvapaus.
Ehdotuksen muu kuin varainhoitoasetukseen
perustuva teksti kuuluu pääosin yhteen kolmesta seuraavasta luokasta. Osa
tekstistä vastaa asiasisällöltään varainhoitoasetusta, mutta yhdenmukaistamista
pelkkien viittausten avulla ei pidetty tarkoituksenmukaisena terminologisten
erojen vuoksi tai koska yhdettätoista Euroopan kehitysrahastoa varten oli
tehtävä joitakin vähäisiä muutoksia. Esimerkkejä tästä on VIII osastossa
”Rahoitusvälineet”. Muu itsenäinen teksti on laadittu yksinomaan yhdettätoista
Euroopan kehitysrahastoa koskevaa ehdotusta varten. Esimerkkejä tästä on VI
osastossa ”Tulotapahtumat”. Kuten edellä todettiin, kolmas itsenäinen
tekstityyppi sisältää säännökset, jotka on yhdenmukaistettu yhteisiä
soveltamissääntöjä koskevan asetuksen viimeisimmän toisinnon kanssa.
Toisessa osassa kuvaillaan Euroopan
investointipankin hallinnoiman investointikehyksen mukaisesti tapahtuvaa
yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston varojen hoitoa. Kymmenenteen Euroopan
kehitysrahastoon verrattuna oli tarpeen tehdä joitakin muutoksia, jotka
perustuvat sisäisessä sopimuksessa vahvistettuun määräaikaan, jonka ajan varat
ovat jäsenvaltioiden käytettävissä. Jos varainhoitoasetuksen tai
soveltamissääntöjen jotakin artiklaa sovelletaan investointikehykseen, se olisi
mainittava erikseen.
Yhteenvetona voidaan todeta, että ehdotus
johtaa yksinkertaistamiseen, sillä siinä osoitetaan selvemmin, mitä
varainhoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen säännöksiä sovelletaan ja mitkä
säännökset koskevat yksinomaan yhdettätoista Euroopan kehitysrahastoa. Tämä
ehdotus sisältää yli puolet vähemmän artikloja kuin kymmenettä Euroopan
kehitysrahastoa koskeva varainhoitoasetus.
Ehdotukseen liittyy komission yksiköiden
valmisteluasiakirja, joka mahdollistaa tämän ehdotuksen vertaamisen
kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoa sovellettavan varainhoitoasetuksen
kanssa. Siinä esitetään myös yhteenveto niistä varainhoitoasetuksen ja sen
soveltamissääntöjen säännöksistä, joita sovelletaan yhdenteentoista Euroopan
kehitysrahastoon. Kyseisessä vertailuasiakirjassa sellaiset
varainhoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen säännökset, joita ei sovelleta,
esitetään yliviivattuina.
4.           VAIKUTUS TALOUSARVIOON
Ehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia.
Yhdestoista Euroopan kehitysrahasto ei sisälly EU:n talousarvioon, vaan sen
määrärahoista sovitaan sisäisessä sopimuksessa. Vaikka varat käytetään
yhdettätoista Euroopan kehitysrahastoa koskevan varainhoitoasetuksen
mukaisesti, asetuksen antamisella ei sisäänsä ole taloudellisia vaikutuksia.
2013/0320 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON ASETUS
yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon
sovellettavasta varainhoitoasetuksesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden
Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen
vuosia 2014–2020 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan Euroopan
unionin avun rahoituksesta AKT–EY-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä
rahoitustuen myöntämisestä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
jäljempänä ’perussopimus’, neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille
maille ja alueille, jäljempänä ’sisäinen sopimus’, ja erityisesti sen 10 artiklan
2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen
lausunnon[1],
ottaa huomioon Euroopan investointipankin
lausunnon[2]
sitä koskevista säännöksistä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       On tarpeen laatia yksityiskohtaiset
säännöt jäsenvaltioiden osuuksien maksamisesta yhdenteentoista Euroopan
kehitysrahastoon, jäljempänä ’yhdestoista EKR’, joka on perustettu sisäisellä
sopimuksella.
(2)       On tarpeen säätää
edellytyksistä, joiden mukaisesti tilintarkastustuomioistuin käyttää
toimivaltaansa yhdennentoista EKR:n osalta.
(3)       On tarpeen laatia
yhdennentoista EKR:n rahoituksen toteuttamista koskevat yksityiskohtaiset
säännöt, jotka liittyvät erityisesti sovellettaviin periaatteisiin; sen varojen
muodostumiseen; taloushallinnon toimijoihin ja yhteisöihin, joille on annettu
talousarvion toteutukseen liittyviä tehtäviä; rahoituspäätöksiin, sitoumuksiin
ja maksuihin; rahoitusvälineisiin mukaan lukien julkiset hankinnat, avustukset,
rahoitusvälineet ja unionin erityisrahastot; tilinpäätökseen ja kirjanpitoon;
tilintarkastustuomioistuimen toteuttamaan ulkoiseen tarkastukseen ja Euroopan
parlamentin myöntämään vastuuvapauteen sekä Euroopan investointipankin
hallinnoimaan investointikehykseen.
(4)       Yksinkertaisuuden ja
johdonmukaisuuden vuoksi tämän asetuksen olisi oltava mahdollisimman
yhdenmukainen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012[3] ja komission delegoidun
asetuksen (EU) N:o 1268/2012[4]
kanssa. Tällainen yhdenmukaistaminen olisi toteutettava suorilla viittauksilla
kyseisiin asetuksiin. Yhdennentoista EKR:n rahoituksen toteutukseen liittyvät
erityispiirteet oli voitava tunnistaa helposti ja toisaalta olisi vähennettävä
ulkoisiin toimiin sovellettavien unionin rahoitussääntöjen moninaisuutta, joka
aiheuttaa tarpeettoman taakan varojen saajille, komissiolle ja muille
toimijoille.
(5)       On tarpeen ottaa huomioon,
että yhdennentoista EKR:n rahoituksen toteutusta koskeva kehys koostuu tämän
asetuksen lisäksi useista eri välineistä, joita ovat: Afrikan, Karibian ja
Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen
jäsenvaltioiden välinen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000
allekirjoitettu kumppanuussopimus, jota on tarkistettu Luxemburgissa
25 päivänä kesäkuuta 2005 ja Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta 2010, jäljempänä
’Cotonoun sopimus’, ja erityisesti sen liite IV, sisäinen sopimus,
merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan unioniin [päiväys]
tehty neuvoston päätös, jäljempänä ’merentakaisten alueiden assosiaatiosta
tehty päätös’, ja yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpanosta
[päiväys] annettu neuvoston asetus N:o [numero], jäljempänä
’täytäntöönpanoasetus’.
(6)       Yhdennentoista EKR:n
rahoituksen toteutuksessa olisi noudatettava yhtenäisyyden ja talousarvion
totuudenmukaisuuden, laskentayksikön, yleiskatteisuuden, erittelyn,
moitteettoman varainhoidon ja avoimuuden periaatteita. Koska yhdestoista EKR on
monivuotinen järjestely, varainhoidon vuotuisuusperiaatetta ei pitäisi soveltaa
yhdenteentoista EKR:ään.
(7)       Taloushallinnon toimijoita
eli tulojen ja menojen hyväksyjiä ja tilinpitäjiä sekä niiden tehtävien ja
vastuun siirtämistä koskevat säännöt olisi yhdenmukaistettava asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 säännösten kanssa, koska komissiolla on sama
toimeenpanovastuu sen toteuttaessa yhdettätoista EKR:ää.
(8)       On tarpeen laatia
yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti komission valtuuttama tulojen ja
menojen hyväksyjä vahvistaa tiiviissä yhteistyössä AKT-valtioiden  (Afrikan,
Karibian ja Tyynenmeren valtioiden) tai merentakaisten maiden ja alueiden
nimeämän kansallisen, alueellisen, AKT-valtioiden välisen tai paikallisen
tulojen ja menojen hyväksyjän kanssa tarvittavat järjestelyt AKT-valtioiden
sekä merentakaisten maiden ja alueiden kanssa, jotta voidaan varmistaa
toimenpiteiden moitteeton toteuttaminen.
(9)       Välillistä hallinnointia
koskevat säännöt, jotka sisältävät talousarvion toteuttamiseen liittyvien
tehtävien siirron sekä sen ehdot ja rajoitukset, olisi yhdenmukaistettava
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 säännösten kanssa. Lisäksi olisi lisättävä
talousarvion toteuttamiseen liittyvien tehtävien edelleen siirtoa koskeva
säännös, joka vastaa [yhteisiä täytäntöönpanosääntöjä koskevan asetuksen]
säännöstä, jotta voidaan varmistaa ulkoisille toimille myönnettävän rahoituksen
johdonmukainen toteutus. Tässä asetuksessa olisi kuitenkin oltava erityisiä
säännöksiä tilapäisistä toimijoista, jotka toimivat AKT-valtioiden sekä
merentakaisten maiden ja alueiden palveluntarjoajalle siirtämän toimeksiannon
perusteella kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän asemassa, sekä unionin
taloudellisten etujen tehokkaammasta  suojaamisesta, kun kyseessä on välillinen
hallinnointi AKT-valtioiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden kanssa.
(10)     Vaikka EKR:n varojen toteutus
ei perustu yhteistyössä toteutettavaan hallinnointiin, tällä asetuksella olisi
mahdollistettava, että AKT-valtioiden ja merentakaisten maiden ja alueiden sekä
unionin syrjäisimpien alueiden välisessä alueellisessa yhteistyössä sama
yhteisö voi toteuttaa EKR:n varojen ja Euroopan aluekehitysrahaston, jäljempänä
’EAKR’, tuen myöntämisen unionin syrjäisimmille alueille tämän asetuksen
mukaisesti EKR:n varojen osalta ja yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin
mukaisesti EAKR:n osalta.
(11)     Rahoituspäätöksiä koskevat
säännökset olisi yhdenmukaistettava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012
säännösten kanssa niiltä osin kuin komissio toteuttaa yhdettätoista EKR:ää.
(12)     Sitoumuksia koskevat säännöt
olisi yhdenmukaistettava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 säännösten
kanssa, lukuun ottamatta alustavia sitoumuksia, joita ei pitäisi käyttää
yhdennessätoista EKR:ssä. Asetettuja määräaikoja olisi jatkettava, jos se on
tarpeen niiden toimien osalta, jotka kuuluvat AKT-valtioiden tai merentakaisten
maiden tai alueiden kanssa toteutettavan välillisen hallinnoinnin piiriin.
(13)     Maksujen määräaikojen olisi
oltava yhdenmukaisia asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kanssa. Olisi
annettava erityissäännöksiä niissä tapauksissa, joissa AKT-valtioiden sekä
merentakaisten maiden ja alueiden tehtäväksi ei ole annettu maksujen
suorittamista osana välillistä hallinnointia ja joissa komissio tämän vuoksi
jatkaa maksujen suorittamista varojen saajille.
(14)     Sisäistä tarkastajaa, hyvää
hallintotapaa ja muutoksenhakukeinoja, tietojenkäsittelyjärjestelmää, sähköistä
siirtämistä, sähköisiä viranomaispalveluja, hallinnollisia ja taloudellisia
seuraamuksia ja poissulkemisia koskevan keskustietokannan käyttöä koskevat eri
säännökset olisi yhdenmukaistettava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012
säännösten kanssa. Lisäksi unionin taloudellisten etujen suojaamista
hallinnollisten seuraamusten avulla olisi lujitettava ja selkeytettävä siltä
osin kuin yhdettätoista EKR:ää toteutetaan osana välillistä hallinnointia
AKT-valtioiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden kanssa.
(15)     Julkisia hankintoja,
avustuksia, palkintoja ja asiantuntijoita koskevat säännöt olisi
yhdenmukaistettava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 säännösten kanssa.
Rahoitusvälineitä ja unionin erityisrahastoja koskevien sääntöjen
yhdenmukaistamiseen olisi sovellettava mukautuksia yhdennentoista EKR:n
ominaisuuksien vuoksi. Merentakaisille maille ja alueille myönnettävässä
budjettituessa olisi otettava huomioon institutionaaliset yhteydet kyseisten
jäsenvaltioiden kanssa.
(16)     Tilinpäätöstä ja kirjanpitoa
sekä ulkoista tarkastusta ja vastuuvapauden myöntämistä koskevien sääntöjen
olisi vastattava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 säännöksiä, jotta voidaan
tarjota johdonmukaiset puitteet täytäntöönpanolle ja raportoinnille.
(17)     On tarpeen säätää
edellytyksistä, joiden mukaisesti Euroopan investointipankki, jäljempänä ’EIP’,
hallinnoi tiettyjä yhdennentoista EKR:n varoja.
(18)     Säännösten, jotka koskevat
tilintarkastustuomioistuimen suorittamaa EIP:n hoitamien yhdennentoista EKR:n
varojen tarkastusta, olisi oltava perussopimuksen 287 artiklan
3 kohdassa tarkoitetun, tilintarkastustuomioistuimen, EIP:n ja komission
välisen kolmikantasopimuksen mukaisia.
(19)     Siirtymäsäännösten olisi
vahvistettava säännöt, jotka koskevat aikaisemmista Euroopan kehitysrahastoista
käyttämättä jääneitä varoja ja niistä saatavia tuloja sekä tämän asetuksen
soveltamista niiden mukaisiin vielä toteutettavina oleviin toimiin.
(20)     Jotta yhdennentoista EKR:n
ohjelmasuunnittelu ja täytäntöönpano voidaan toteuttaa aikataulun mukaisesti,
tämän asetuksen olisi tultava voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on
julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
ENSIMMÄINEN OSA
KESKEISET SÄÄNNÖKSET
I OSASTO
KOHDE, SOVELTAMISALA JA YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Soveltamisala
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka
koskevat yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston, jäljempänä ’yhdestoista EKR’,
varojen toteutusta sekä tilinpäätöksen esittämistä ja tarkastamista.
2 artikla
Suhde unionin yleiseen
talousarvioon sovellettavaan asetukseen (EU, Euratom) N:o 966/2012
1.           Ellei erikseen toisin
säädetä, tässä asetuksessa olevat viittaukset asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 säännöksiin sisältävät myös viittaukset vastaaviin delegoidun
asetuksen (EU) N:o 1268/2012 säännöksiin.
2.           Tässä asetuksessa olevat
viittaukset asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 sovellettaviin säännöksiin
eivät koske menettelysäännöksiä, jotka eivät ole merkityksellisiä
yhdennentoista EKR:n osalta, erityisesti säännöksiä, jotka koskevat valtuutusta
antaa delegoituja säädöksiä.
3.           Asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 tai delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 sisäiset viittaukset eivät
tee välillisen viittauksen kohteena olevista säännöksistä suoraan sovellettavia
yhdenteentoista EKR:ään.
4.           Tässä asetuksessa käytetyillä
käsitteillä on sama merkitys kuin asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012
tarkoitetaan, lukuun ottamatta kyseisen asetuksen 2 artiklan a–e kohtaa.
Tätä asetusta sovellettaessa seuraavia asetuksessa
(EU, Euratom) N:o 966/2012 tarkoitettuja käsitteitä on kuitenkin tulkittava
seuraavin mukautuksin:
(a)
’talousarviolla’ tarkoitetaan ’yhdettätoista EKR:ää’;
(b)
’talousarviositoumuksella’ tarkoitetaan ’rahoitussitoumusta’;
(c)
’toimielimellä’ tarkoitetaan ’komissiota’;
(d)
’määrärahoilla’ tai ’toimintamäärärahoilla’
tarkoitetaan ’yhdennentoista EKR:n varoja’;
(e)
’budjettikohdalla’ tarkoitetaan ’avustusosuuksia’;
(f)
’perussäädöksellä’ tarkoitetaan asiayhteyden mukaan
sisäistä sopimusta, merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehtyä päätöstä tai
täytäntöönpanoasetusta;
(g)
’kolmannella maalla’ tarkoitetaan tuensaajamaata
tai -aluetta, joka kuuluu yhdennentoista EKR:n maantieteelliseen
soveltamisalaan.
5.           Tämän asetuksen tulkinnassa
pyritään yhdenmukaisuuteen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kanssa, ellei
tällainen tulkinta ole vastoin Cotonoun sopimuksessa, sisäisessä sopimuksessa
sekä merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyssä päätöksessä tai
täytäntöönpanoasetuksessa tarkoitettuja yhdennentoista EKR:n erityispiirteitä.
3 artikla
Määräajat, päivämäärät ja
määräpäivät
Jollei toisin säädetä, neuvoston asetuksen
(ETY, Euratom) N:o 1182/71[5]
säännöksiä sovelletaan tässä asetuksessa vahvistettuihin määräaikoihin.
4 artikla
Henkilötietojen suoja
Tällä asetuksella ei rajoiteta Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY[6]
eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001[7] mukaisia vaatimuksia.
Tässä sovelletaan delegoidun asetuksen (EU)
N:o 1268/2012 29 artiklan säännöksiä, jotka koskevat tietoja henkilötietojen
luovuttamisesta tarkastuksia varten.
II OSASTO
VARAINHOIDOSSA SOVELLETTAVAT PERIAATTEET
5 artikla
Varainhoidossa sovellettavat
periaatteet
Yhdennentoista EKR:n varojen toteutuksessa
noudatetaan seuraavia periaatteita:
(a)
yhtenäisyyden ja talousarvion totuudenmukaisuuden
periaate,
(b)
laskentayksikön periaate,
(c)
yleiskatteisuusperiaate,
(d)
erittelyperiaate,
(e)
moitteettoman varainhoidon periaate,
(f)
avoimuusperiaate.
6 artikla
Yhtenäisyyden ja talousarvion
totuudenmukaisuuden periaate
Tulon saa periä ja menon saa suorittaa
ainoastaan merkitsemällä se EKR:n kirjanpitoon.
Tässä sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 8 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 8 artiklan 4 kohdan ensimmäistä
alakohtaa.
7 artikla
Laskentayksikön periaate
Sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 19 artiklaa, joka koskee euron käyttöä.
8 artikla
Yleiskatteisuusperiaate
Tulojen kokonaismäärän on katettava
ennakoitujen maksujen kokonaismäärä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9
artiklan soveltamista.
Kaikki tulot ja menot kirjataan
kokonaisuudessaan vähentämättä niitä toisistaan, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 23 artiklan soveltamista,
joka käsittää vähennyksiä ja valuuttakurssimukautuksia koskevat säännöt.
Tämän asetuksen 9 artiklan 2 kohdan c
alakohdassa tarkoitetut tulot kuitenkin vähentävät automaattisesti maksuja,
jotka suoritetaan niiden perustana olevaa sitoumusta vastaan.
9 artikla
Käyttötarkoitukseensa sidotut
tulot
1.           Käyttötarkoitukseensa sidotut
tulot osoitetaan tietyn menoerän rahoittamiseen.
2.           Käyttötarkoitukseensa sidotut
tulot muodostuvat seuraavista:
(a)
jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden, molemmissa
tapauksissa niiden valtiolliset elimet mukaan luettuina, yhteisöjen tai
luonnollisten henkilöiden rahoitusosuudet; kansainvälisten järjestöjen
rahoitusosuudet tiettyihin ulkoisen avun hankkeisiin tai ohjelmiin, jotka
unioni on rahoittanut ja joita komissio tai EIP hallinnoi niiden puolesta
[täytäntöönpanoasetuksen] 10 artiklan mukaisesti;
(b)
määrättyyn käyttötarkoitukseen osoitetut tulot,
kuten tulot rahastoista, avustukset, lahjat ja testamenttilahjoitukset;
(c)
tulot, jotka saadaan aiheettomasti maksettujen
määrien palauttamisesta perinnän jälkeen;
(d)
ennakkomaksujen korkotuotot, jollei asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 8 artiklan 4 kohdasta muuta johdu;
(e)
rahoitusvälineistä saatavat palautukset ja tulot
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 140 artiklan 6 kohdan mukaisesti;
(f)
verojen palautuksesta saatavat tulot asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 23 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.
3.           Edellä 2 kohdan a ja b
alakohdassa tarkoitetuilla käyttötarkoitukseensa sidotuilla tuloilla
rahoitetaan tällaisia rahoittajan määrittelemiä menoeriä edellyttäen, että
komissio hyväksyy ne.
Edellä 2 kohdan e ja f alakohdassa tarkoitetuilla
käyttötarkoitukseensa sidotuilla tuloilla rahoitetaan menoerät, jotka vastaavat
niiden perustana olevia eriä.
4.           Sovelletaan soveltuvin osin
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 184 artiklan 3 kohtaa.
5.           Asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 22 artiklan 1 ja 2 kohtaa, jotka koskevat lahjoituksia, sovelletaan
tämän asetuksen 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin käyttötarkoitukseensa
sidottuihin tuloihin. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 22 artiklan 2 kohdan
osalta lahjoituksen hyväksyminen edellyttää neuvoston antamaa lupaa.
6.           Käyttötarkoitukseensa sidottuja
tuloja vastaavat yhdennentoista EKR:n varat saadaan käyttöön automaattisesti
sen jälkeen kun komissio on kantanut tulon. Saamisennuste aiheuttaa kuitenkin
sen, että yhdennentoista EKR:n varat saadaan käyttöön 2 kohdan a alakohdassa
tarkoitettujen käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen tapauksessa, kun
jäsenvaltion kanssa tehty sopimus on euromääräinen; maksut voidaan suorittaa
näitä tuloja vastaan vasta sitten, kun tulo on kannettu.
10 artikla
Erittelyperiaate
Yhdennentoista EKR:n varat osoitetaan
käyttötarkoitukseensa ja eritellään kutakin AKT-valtiota tai merentakaista
maata tai aluetta kohden tärkeimpien yhteistyövälineiden mukaisesti.
AKT-valtioiden osalta kyseisistä välineistä
määrätään Cotonoun sopimuksen liitteessä I c olevassa rahoituspöytäkirjassa.
Varojen osoittaminen käyttötarkoitukseensa (alustavat määrärahat) perustuu myös
sisäisen sopimuksen määräyksiin ja täytäntöönpanoasetuksen säännöksiin ja siinä
otetaan huomioon varat, jotka on varattu ohjelmasuunnitteluun ja toteuttamiseen
liittyviin tukimenoihin sisäisen sopimuksen 6 artiklan mukaisesti.
Merentakaisten maiden ja alueiden osalta
kyseisistä välineistä määrätään merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn
päätöksen neljännessä osassa ja sen liitteessä II. Osoitettaessa näitä varoja
käyttötarkoitukseensa otetaan huomioon myös mainitun
liitteen 3 artiklan 3 kohdassa määrätty kohdentamaton varanto
sekä tutkimuksiin ja teknisen avun toimiin sen 1 artiklan 1 kohdan
c alakohdan mukaisesti osoitetut varat.
11 artikla
Moitteettoman varainhoidon
periaate
1.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 30 artiklan 1 ja 2 kohdan periaatteita, jotka koskevat
taloudellisuutta, tehokkuutta ja vaikuttavuutta. Delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 18 artiklaa ei sovelleta.
2.           Toimien toteuttamiselle on
asetettava erityiset mitattavissa ja toteutettavissa olevat, asiaan kuuluvat ja
ajallisesti määrätyt tavoitteet. Tavoitteiden saavuttamista on seurattava
tulosindikaattoreiden avulla.
3.           Päätöksenteon tehostamiseksi,
erityisesti 21 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien
määrittämisen perustelemiseksi ja erittelemiseksi, on toteutettava seuraavat
arvioinnit:
(a)
ennen yhdennentoista EKR:n varojen käyttöä on
suoritettava toimen ennakkoarviointi, joka kattaa delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 18 artiklan 1 kohdassa luetellut seikat;
(b)
toimesta on tehtävä jälkiarviointi sen
varmistamiseksi, että varojen käyttö on ollut perusteltua tavoitteena olevien
tulosten vuoksi.
4.           VIII osastossa tarkoitetut
rahoitusvälineet ja 17 artiklassa tarkoitetut toteuttamistavat valitaan sen
perusteella, miten hyvin niillä voidaan saavuttaa toimien erityistavoitteet ja
saada tuloksia ottaen huomioon muun muassa tarkastuskustannukset,
hallinnollinen rasitus ja noudattamatta jättämisen riski. Avustusten osalta on
syytä harkita kertakorvausten, kiinteiden määrien ja yksikkökustannusten
käyttämistä.
12 artikla
Sisäinen valvonta
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 32 artiklaa.
13 artikla
Avoimuusperiaate
1.           Yhdennentoista EKR:n
toteuttamisessa ja tilinpäätöksen laatimisessa noudatetaan avoimuusperiaatetta.
2.           Sisäisen sopimuksen 7
artiklan mukaisia sitoumuksia ja maksuja koskevat vuosiennusteet julkaistaan Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
3.           Sen estämättä, mitä tämän
asetuksen 4 artiklassa säädetään, sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 35 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 35 artiklan 3 kohtaa,
jotka liittyvät varojen saajia koskevien ja muiden tietojen julkaisemiseen.
Delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 21 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa
sovellettaessa ilmaisulla ’sijainti’ tarkoitetaan tarvittaessa NUTS 2 -tason
aluetta vastaavaa aluetta, jos varojen saaja on luonnollinen henkilö.
4.           Yhdennestätoista EKR:stä
rahoitetut toimet voidaan toteuttaa rinnakkaisessa tai yhdistetyssä
yhteisrahoituksessa.
Rinnakkaisessa yhteisrahoituksessa toimi jaetaan
helposti tunnistettavissa oleviin osiin, joista kutakin rahoittaa
yhteisrahoitukseen osallistuvat eri rahoittajat siten, että rahoituksen
lopullinen kohde on aina yksilöitävissä.
Yhdistetyssä yhteisrahoituksessa toimen
kokonaiskustannukset jaetaan yhteisrahoitukseen osallistuvien rahoittajien
kesken ja varat yhdistetään siten, ettei toimen yksittäisten toimintojen
rahoituslähde ole enää yksilöitävissä. Tällöin avustus- ja hankintasopimusten
julkistamisessa jälkikäteen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 35 artiklan
mukaisesti noudatetaan täytäntöönpanotehtäviä hoitavan yhteisön sääntöjä, jos
tällaisia yhteisöjä on.
5.           Tarvittaessa komissio
toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet unionin rahoituksen näkyvyyden
varmistamiseksi. Tähän on sisällyttävä toimenpiteitä, joilla unionin varojen
saajille asetetaan näkyvyysvaatimuksia, lukuun ottamatta asianmukaisesti
perusteltuja tapauksia. Komission tehtävänä on valvoa vaatimusten noudattamista.
III OSASTO
YHDENNENTOISTA EKR:N VARAT JA NIIDEN TOTEUTUS
14 artikla
Yhdennentoista EKR:n varojen
lähteet
Yhdennentoista EKR:n varat muodostuvat
sisäisen sopimuksen 1 artiklan 2, 4 ja 6 kohdassa tarkoitetuista varoista, sen
1 artiklan 9 kohdassa tarkoitetuista varoista ja tämän asetuksen 9 artiklassa
tarkoitetuista muista käyttötarkoitukseensa sidotuista tuloista.
15 artikla
Yhdennentoista EKR:n rakenne
Yhdennentoista EKR:n tulot ja menot
luokitellaan niiden lajin tai käyttötarkoituksen mukaan.
16 artikla
Yhdennentoista EKR:n toteutus
moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaan
1.           Komissio hoitaa Cotonoun
sopimuksen 57 artiklassa ja merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyssä
päätöksessä määritellyt unionin tehtävät.
Tätä varten se hoitaa yhdennentoista EKR:n tuloja ja menoja tämän osan ja tämän
asetuksen kolmannen osan säännösten mukaisesti omalla vastuullaan ja
yhdennentoista EKR:n  rahoitusvarojen asettamissa rajoissa.
2.           Jäsenvaltiot toimivat
yhteistyössä komission kanssa siten, että yhdennentoista EKR:n varat käytetään
moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti.
17 artikla
Rahoituksen toteuttamistavat
1.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 56 ja 57 artiklaa.
2.           Jollei 3–5 kohdan
säännöksistä muuta johdu, sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012
ensimmäisen osan IV osaston 2 luvussa säädettyjä toteuttamistapoja koskevia
sääntöjä ja kyseisen asetuksen 188 ja 193 artiklaa. Kyseisen asetuksen 58
artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 59 artiklan säännöksiä, jotka koskevat
hallinnointia yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ei kuitenkaan sovelleta.
3.           Täytäntöönpanotehtäviä
hoitavien yhteisöjen on varmistettava johdonmukaisuus EU:n ulkopolitiikan
kanssa ja ne voivat siirtää talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä
muille yhteisöille komissioon sovellettavia edellytyksiä vastaavin
edellytyksin. Niiden on täytettävä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60
artiklan 5 kohdasta johtuvat velvoitteensa vuosittain. Tarkastuslausunto on
toimitettava kuukauden kuluessa kertomuksen ja vahvistuslausuman
toimittamisesta, jotta ne voidaan ottaa huomioon komission tarkastuslausumassa.
AKT-valtiot sekä merentakaiset maat ja alueet voivat myös siirtää talousarvion
toteuttamiseen liittyviä tehtäviä omille yksiköilleen ja yksityisoikeuden
mukaisille elimille palvelusopimuksen perusteella. Nämä elimet on valittava
avointen, läpinäkyvien, oikeasuhteisten ja syrjimättömien menettelyjen avulla
eturistiriitoja välttäen. Rahoitussopimuksessa on määrättävä palvelusopimuksen
ehdoista.
4.           Jos yhdettätoista EKR:ää
toteutetaan osana välillistä hallinnointia AKT-valtioiden tai merentakaisten
maiden ja alueiden kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta AKT-valtioiden tai
merentakaisten maiden tai alueiden vastuuta niiden toimiessa hankintaviranomaisina,
komissio
(a)
perii tarvittaessa varojen saajilta takaisin
maksettavat määrät asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 80 artiklan mukaisesti,
myös antamalla päätöksen, joka on täytäntöönpanokelpoinen perussopimuksen 299
artiklassa tarkoitetuin edellytyksin;
(b)
voi olosuhteiden niin vaatiessa määrätä
hallinnollisia ja/tai taloudellisia seuraamuksia asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 109 artiklassa säädettyjä edellytyksiä vastaavin edellytyksin.
Rahoitussopimukseen on tätä varten sisällytettävä
määräykset, jotka koskevat yhteistyötä komission ja AKT-valtion tai
merentakaisen maan tai alueen välillä.
5.           Unionin rahoitusapua voidaan
antaa kansainvälisiin, alueellisiin tai kansallisiin rahastoihin, joita
esimerkiksi EIP, jäsenvaltiot, kolmannet maat tai kansainväliset järjestöt ovat
perustaneet tai joita ne hallinnoivat yhteisrahoituksen saamiseksi useammalta
rahoittajalta, taikka rahastoihin, joita yksi tai useampi rahoittaja on
perustanut hankkeiden yhteistä täytäntöönpanoa varten.
IV OSASTO
TALOUSHALLINNON TOIMIJAT
18 artikla
Taloushallinnon toimijoita ja
niiden vastuuta koskevat yleiset säännökset
1.           Komissio antaa kullekin
taloushallinnon toimijalle hänen tehtäviensä hoidossa tarvittavat resurssit
sekä toimenkuvauksen, jossa esitetään yksityiskohtaisesti hänen tehtävänsä,
oikeutensa ja velvollisuutensa.
2.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 64 artiklaa, joka koskee tehtävien eriyttämistä.
3.           Sovelletaan soveltuvin osin
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 ensimmäisen osan IV osaston IV lukua, joka
koskee taloushallinnon toimijoiden vastuuta.
19 artikla
Tulojen ja menojen hyväksyjä
1.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 65 artiklaa, joka koskee tulojen ja menojen hyväksyjää,
66 artiklaa, joka koskee tämän toimivaltuuksia ja tehtäviä, ja 67 artiklaa,
joka koskee unionin edustustojen päälliköiden toimivaltuuksia ja tehtäviä.
2.           Jos komission toimivaltainen
tulojen ja menojen hyväksyjä saa tietoonsa yhdennentoista EKR:n varojen
hallinnointimenettelyjen toteuttamisessa esille tulleen ongelman, hänen on
kansallisen, alueellisen, AKT-valtioiden välisen tai paikallisen tulojen ja
menojen hyväksyjän kanssa otettava yhteyttä tarvittaviin tahoihin asian
korjaamiseksi ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet. Jos kansallinen,
alueellinen, AKT-valtioiden välinen tai paikallinen tulojen ja menojen
hyväksyjä ei hoida tai on kykenemätön hoitamaan hänelle Cotonoun sopimuksen tai
merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen nojalla kuuluvia
tehtäviä, komission toimivaltainen tulojen ja menojen hyväksyjä voi ottaa
tilapäisesti tämän tehtävät hoitaakseen ja toimia tämän lukuun ja puolesta;
tällöin komissio voi saada taloudellista korvausta niiden ylimääräisten
hallinnollisten tehtävien hoidosta, jotka aiheutuivat kyseiselle AKT-valtiolle
tai merentakaiselle maalle tai alueelle osoitettujen varojen hoidosta.
20 artikla
Tilinpitäjä
1.           Komission tilinpitäjä toimii
yhdennentoista EKR:n tilinpitäjänä.
2.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 68 artiklaa tilinpitäjän toimivaltuuksista ja tehtävistä,
lukuun ottamatta kyseisen artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, ja 69 artiklaa
valtuuksista, jotka tilinpitäjä voi siirtää. Delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 54 artiklaa, 57 artiklan 3 kohtaa, 58 artiklan 5 kohdan toista
alakohtaa ja 58 artiklan 6 kohtaa ei sovelleta.
V OSASTO
TULOTAPAHTUMAT
21 artikla
Vuotuinen rahoitusosuus ja
sen erät
1.           Sisäisen sopimuksen 7
artiklan mukaisesti rahoitusosuuden vuotuinen enimmäismäärä vuoden n + 2 osalta
ja rahoitusosuuden vuotuinen määrä vuoden n + 1 osalta sekä sen maksu kolmessa
erässä vahvistetaan tämän artiklan 2–7 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.

Jäsenvaltioiden maksamien rahoitusosuuksien erät
vahvistetaan kunkin jäsenvaltion osalta siten, että ne ovat suhteessa kyseisen
valtion rahoitusosuuksiin yhdennessätoista EKR:ssä sisäisen sopimuksen
1 artiklan 2 kohdassa vahvistetun mukaisesti.
2.           Komissio esittää vuoden n
lokakuun 20 päivään mennessä ehdotuksen, johon sisältyy:
–
rahoitusosuuden vuotuinen enimmäismäärä vuoden n +
2 osalta,
–
rahoitusosuuden vuotuinen määrä vuoden n + 1
osalta,
–
vuoden n + 1 rahoitusosuuden ensimmäisen erän
määrä.
Neuvosto päättää ehdotuksesta vuoden n marraskuun
15 päivään mennessä.
Jäsenvaltioiden on maksettava vuoden n + 1
rahoitusosuuden ensimmäinen erä viimeistään vuoden n + 1 tammikuun 21 päivänä.
3.           Komissio esittää vuoden n + 1
kesäkuun 15 päivään mennessä ehdotuksen, johon sisältyy:
–
vuoden n + 1 rahoitusosuuden toisen erän määrä,
–
todellisten tarpeiden mukaan tarkistettu
rahoitusosuuden vuotuinen määrä vuoden n + 1 osalta siinä tapauksessa, että
rahoitusosuus ei vastaa todellisia tarpeita sisäisen sopimuksen 7 artiklan 3
kohdan mukaisesti.
Neuvosto päättää ehdotuksesta viimeistään 21
kalenteripäivän kuluttua siitä, kun komissio on esittänyt ehdotuksensa.
Jäsenvaltioiden on maksettava toinen erä
viimeistään vuoden n + 1 heinäkuun 27 päivänä.
4.           Komissio laatii ja toimittaa
neuvostolle vuoden n + 1 kesäkuun 15 päivään mennessä selostuksen
sitoumuksista, maksuista sekä vuonna n esitettyjen ja vuosina n + 1
ja n + 2 esitettävien rahoitusosuuksia koskevien pyyntöjen
vuotuisista määristä ottaen huomioon investointikehyksen hallinnointia ja
toimia, myös EIP:n hallinnoimia korkotukia, koskevat EIP:n ennusteet. Vuosia n
+ 1 ja n + 2 koskevat määrät perustuvat tosiasiallisiin valmiuksiin maksaa
ehdotetun tasoiset varat.
5.           Komissio esittää vuoden n + 1
lokakuun 10 päivään mennessä ehdotuksen, johon sisältyy:
–
vuotuisen rahoitusosuuden kolmas erä vuoden n + 1
osalta,
–
todellisten tarpeiden mukaan tarkistettu
rahoitusosuuden vuotuinen määrä vuoden n + 1 osalta siinä tapauksessa, että
rahoitusosuus ei vastaa todellisia tarpeita sisäisen sopimuksen 7 artiklan 3
kohdan mukaisesti.
Neuvosto päättää ehdotuksesta viimeistään 21
kalenteripäivän kuluttua siitä, kun komissio on esittänyt ehdotuksensa.
Jäsenvaltioiden on maksettava kolmas erä
viimeistään vuoden n + 1 marraskuun 21 päivänä.
6.           Tiettyyn vuoteen liittyvien
erien summa ei voi ylittää kyseiselle vuodelle vahvistettua rahoitusosuuden
vuotuista määrää. Rahoitusosuuden vuotuinen määrä ei voi ylittää kyseiselle
vuodelle vahvistettua enimmäismäärää. Enimmäismäärää voi korottaa ainoastaan
sisäisen sopimuksen 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Enimmäismäärän mahdollinen
korottaminen on sisällytettävä tämän artiklan 2, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettuihin
ehdotuksiin.
7.           Rahoitusosuuksien vuotuisen
määrän enimmäismäärässä vuoden n + 2 osalta, rahoitusosuuden vuotuisessa
määrässä vuoden n + 1 osalta ja rahoitusosuuksien erissä on määritettävä:
(a)
komission hallinnoima määrä; ja
(b)
EIP:n hallinnoima määrä, mukaan lukien sen
hallinnoimat korkotuet.
22 artikla
Erien maksaminen
1.           Rahoitusosuuksien
maksupyynnöissä käytetään ensin aiemmille EKR:ille määrätyt määrät
aikajärjestyksessä.
2.           Jäsenvaltioiden
rahoitusosuudet esitetään ja maksetaan euromääräisinä.
3.           Kunkin jäsenvaltion on
suoritettava 21 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetut
rahoitusosuutensa erityistilille, jonka nimi on ”Euroopan komissio — Euroopan
kehitysrahasto” ja joka on avattu kyseisen jäsenvaltion keskuspankissa tai
jäsenvaltion nimeämässä rahoituslaitoksessa. Kyseisten rahoitusosuuksien
mukainen määrä pidetään kyseisillä tileillä siihen asti, kun maksut tulevat
suoritettaviksi. Komissio pyrkii mahdollisuuksien mukaan kohdentamaan
erityistileiltä tehtävät nostot siten, että varojen jakautuminen näiden tilien
kesken säilyy sisäisen sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun
jakoperusteen mukaisena.
Kunkin jäsenvaltion on suoritettava tämän
asetuksen 21 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuutensa 53
artiklan 1 kohdan mukaisesti.
23 artikla
Maksamattomista
rahoitusosuuksista perittävä korko
1.           Edellä 21 artiklan 2, 3 ja 5
kohdassa säädettyjen määräaikojen päätyttyä jäsenvaltion on maksettava
viivästyskorkoa seuraavin ehdoin:
(a)
Korkona käytetään Euroopan keskuspankin
perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan mukaista Euroopan
unionin virallisen lehden C-sarjassa julkaistua, sen kuukauden ensimmäisen
päivän, jolloin maksuaika päättyy, korkoa korotettuna kahdella
prosenttiyksiköllä. Korkoa korotetaan 0,25 prosenttiyksikköä viivästyskuukautta
kohti.
(b)
Korkoa maksetaan maksuajan päättymistä seuraavasta
kalenteripäivästä maksun suorittamisajankohtaan.
2.           Edellä 21 artiklan
7 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista rahoitusosuuksista kertyneet
korot maksetaan jollekin sisäisen sopimuksen 1 artiklan 6 kohdassa
tarkoitetuista tileistä.
Edellä 21 artiklan 7 kohdan b alakohdassa
tarkoitetuista rahoitusosuuksista kertyneet korot maksetaan
investointikehykseen 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
24 artikla
Maksamattomia rahoitusosuuksia
koskeva maksukehotus
Cotonoun sopimuksen liitteessä Ic olevan
rahoituspöytäkirjan voimassaolon päättyessä komissio ja EIP kehottavat
tarvittaessa jäsenvaltioita suorittamaan maksettavaksi jääneet 21 artiklan
mukaiset rahoitusosuutensa tässä asetuksessa vahvistetuin edellytyksin.
25 artikla
Muut tulotapahtumat
1.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 77–79 artiklaa, 80 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 81 ja 82
artiklaa, jotka koskevat saamisennustetta, saamisten vahvistamista, perinnän
hyväksymistä ja perintää koskevia sääntöjä, vanhentumisaikaa ja unionin
saamisten kohtelua jäsenvaltioissa. Perintä voidaan suorittaa komission
päätöksellä, joka on täytäntöönpanokelpoinen perussopimuksen 299 artiklan
nojalla.
2.           Asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 77 artiklan 3 kohdan ja 78 artiklan 2 kohdan viittaukset omiin
varoihin on katsottava viittauksiksi 21 artiklassa määriteltyihin
jäsenvaltioiden rahoitusosuuksiin.
3.           Delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 83 artiklan 2 kohtaa sovelletaan euromääräisten saamisten perintään.
Kyseistä asetusta sovelletaan paikallisen valuutan määräiseen perintään, mutta
sovellettava korko on kyseisen valuutan liikkeeseen laskeneen valtion
keskuspankin korko, joka on voimassa sen kuukauden ensimmäisenä
kalenteripäivänä, jona perintämääräys on annettu.
4.           Delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 84 artiklan 3 kohdan osalta luettelo saamisista laaditaan erikseen
yhdennelletoista EKR:lle ja lisätään 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun
selvitykseen.
5.           Delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 85 ja 90 artiklaa ei sovelleta.
VI OSASTO
MENOTAPAHTUMAT
26 artikla
Rahoituspäätökset
Menoon sitoutumista edeltää komission tekemä
rahoituspäätös.
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 84 artiklaa, lukuun ottamatta sen 2 kohtaa.
27 artikla
Sitoumuksia koskevat säännöt
1.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 85 artiklaa, lukuun ottamatta sen 3 kohdan c alakohtaa,
86, 87 ja 185 artiklaa sekä 189 artiklan 1 ja 2 kohtaa, jotka koskevat
sitoumuksia ja ulkoisten toimien toteuttamista. Delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 95 artiklan 2 kohtaa, 97 artiklan 1 kohdan a ja e alakohtaa ja 98
artiklaa ei sovelleta.
2.           Sovellettaessa asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 189 artiklan 2 kohtaa ajanjaksoa, jonka kuluessa on
tehtävä yksittäiset sopimukset ja avustussopimukset toimen toteuttamiseksi,
voidaan pidentää yli kolmeen vuoteen rahoitussopimuksen tekopäivästä, jos
AKT-valtiot sekä merentakaiset maat ja alueet siirtävät talousarvion
toteuttamiseen liittyviä tehtäviä tämän asetuksen 17 artiklan 3 kohdan
mukaisesti.
3.           Jos yhdennentoista EKR:n
varoja toteutetaan osana välillistä hallinnointia AKT-valtioiden tai
merentakaisten maiden tai alueiden kanssa, toimivaltainen tulojen ja menojen
hyväksyjä voi perustelluissa tapauksissa hyväksyä asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 86 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun kahden vuoden
ja 189 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun kolmen vuoden
määräajan pidentämisen.
4.           Tämän artiklan 3 kohdassa tai
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 86 artiklan 5 kohdan kolmannessa
alakohdassa tai 189 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen
pidennettyjen määräaikojen päättyessä käyttämättä jääneet määrät vapautetaan
tarvittaessa.
5.           Jos toimenpiteitä toteutetaan
Cotonoun sopimuksen 96 ja 97 artiklan mukaisesti, tämän artiklan 3 kohdassa tai
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 86 artiklan 5 kohdan kolmannessa
alakohdassa tai 189 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen
pidennettyjen määräaikojen kuluminen voidaan keskeyttää.
6.           Sovellettaessa asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 87 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 2 kohdan b alakohtaa
noudattamista ja sääntöjenmukaisuutta arvioidaan asiaan sovellettavien
säännösten ja määräysten ja erityisesti perussopimusten, Cotonoun sopimuksen,
merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen, sisäisen sopimuksen,
tämän asetuksen ja kaikkien näiden säännösten ja määräysten soveltamiseksi
annettujen säädösten mukaan.
7.           Jokaisessa oikeudellisessa
sitoumuksessa komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle on annettava
erikseen valtuudet todentaa ja tarkastaa ja OLAFille valtuudet tutkia joko
asiakirjojen perusteella tai paikan päällä tehtävin tarkastuksin kaikkien
yhdennentoista EKR:n varoja saaneiden tuensaajien, sopimuspuolten ja
alihankkijoiden tilit.
28 artikla
Menojen vahvistaminen,
hyväksyminen ja suorittaminen
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 88, 89 ja 90 artiklaa, lukuun ottamatta sen 4 kohdan toista alakohtaa,
ja 91 artiklaa sekä 184 artiklan 4 kohtaa.
29 artikla
Maksuajat
1.           Jollei 2 kohdasta muuta
johdu, asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 92 artiklaa sovelletaan komission
suorittamiin maksuihin.
2.           Jos yhdennentoista EKR:n
varoja toteutetaan osana välillistä hallinnointia AKT-valtioiden tai merentakaisten
maiden tai alueiden kanssa ja komissio suorittaa maksut niiden puolesta,
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 92 artiklan 1 kohdan b alakohdassa
tarkoitettua määräaikaa sovelletaan kaikkiin maksuihin, joita ei mainita sen a
alakohdassa. Rahoitussopimuksen on sisällettävä tarvittavat määräykset
hankintaviranomaisen oikea-aikaisen yhteistyön varmistamiseksi.
3.           Komissio huolehtii niistä
maksusuoritusten viivästymistä koskevista vaateista, joista se vastaa, sisäisen
sopimuksen 1 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun tilin tai tarkoitettujen tilien
varoilla.
VII OSASTO
MUUT TÄYTÄNTÖÖNPANOSÄÄNNÖKSET
30 artikla
Sisäinen tarkastaja
Komission sisäinen tarkastaja toimii
yhdennentoista EKR:n sisäisenä tarkastajana. Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 996/2012 99 ja 100 artiklaa.
31 artikla
Tietojenkäsittelyjärjestelmät,
sähköinen siirtäminen ja sähköinen hallinto
Yhdenteentoista EKR:ään sovelletaan soveltuvin
osin asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 93, 94 ja 95 artiklaa, jotka koskevat
tapahtumien ja asiakirjojen sähköistä hallinnointia.
32 artikla
Hyvä hallintotapa ja
muutoksenhakukeinot
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 96 ja 97 artiklaa.
33 artikla
Poissulkemisia koskevan
keskustietokannan käyttö
Yhdennentoista EKR:n toteutukseen sovelletaan
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 108 artiklan 1 kohdan nojalla perustettua
poissulkemisia koskevaa keskustietokantaa, joka sisältää yksityiskohtaisia
tietoja ehdokkaista ja tarjoajista sekä hakijoista ja tuensaajista, jotka ovat
jossakin kyseisen asetuksen 106 artiklassa, 109 artiklan 1 kohdan ensimmäisen
alakohdan b alakohdassa ja 109 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut
tilanteet.
Sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 108 artiklan 2 ja 5 kohtaa sekä delegoidun asetuksen (EU)
N:o 1268/2012 142 ja 144 artiklaa, jotka liittyvät poissulkemisia koskevaan
keskustietokantaan ja sinne pääsyyn.
Sovellettaessa asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 108 artiklan 2 kohtaa unionin taloudelliset edut käsittävät
yhdennentoista EKR:n toteutuksen.
34 artikla
Hallinnolliset järjestelyt
EUH:n kanssa
Jotta unionin edustustot voivat helpommin
käyttää sisäisen sopimuksen 6 artiklassa määrättyihin yhdennentoista EKR:n
tukimenoihin käytettäviä varoja, Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) ja komission
yksiköiden välillä voidaan sopia yksityiskohtaisista järjestelyistä.
VIII OSASTO
RAHOITUSVÄLINEET
35 artikla
Rahoitusvälineitä koskevat
yleiset säännökset
1.           Annettaessa rahoitusapua
tämän osaston nojalla unioni ja AKT-valtiot sekä merentakaiset maat ja alueet
voivat tehdä muun muassa seuraavantyyppistä yhteistyötä:
(a)
kolmenväliset järjestelyt, joilla unioni koordinoi
AKT-valtiolle tai merentakaiselle maalle tai alueelle antamaansa apua kolmannen
maan kanssa;
(b)
hallinnolliset yhteistyötoimenpiteet, esimerkiksi
jäsenvaltion ja AKT-valtion tai merentakaisen maan tai alueen julkisten
laitosten, paikallisviranomaisten, kansallisten julkisten elinten tai julkisen
palvelun tehtäviä hoitavien yksityisoikeudellisten yhteisöjen välinen
twinning-toiminta, sekä yhteistyötoimenpiteet, joihin osallistuu
jäsenvaltioiden lähettämiä julkisen sektorin asiantuntijoita ja jäsenvaltioiden
alue- ja paikallisviranomaisia;
(c)
osallistuminen kustannuksiin, joita aiheutuu
julkisen ja yksityisen sektorin välisten kumppanuuksien luomisesta ja
hallinnoinnista;
(d)
alakohtaisia politiikkoja tukevat ohjelmat, joilla
unioni tukee AKT-valtion tai merentakaisen maan tai alueen alakohtaista
ohjelmaa; ja
(e)
37 artiklan mukaiset korkotuet.
2.           Jäljempänä 36–42 artiklassa
tarkoitettujen rahoitusvälineiden lisäksi rahoitusapua voidaan antaa myös
seuraavasti:
(a)
velkahelpotus kansainvälisesti sovittujen
velkahelpotusohjelmien mukaan;
(b)
poikkeustapauksissa alakohtaiset ja yleiset
tuontitukiohjelmat, jotka voivat olla muodoltaan
–
alakohtaisia tuontiohjelmia luontoisetuuksina,
–
alakohtaisia tuontiohjelmia valuutta-apuna, jolla
rahoitetaan kyseisen alan tuontia, tai
–
yleisiä tuontiohjelmia valuutta-apuna, jolla
rahoitetaan monenlaisten tuotteiden yleistä tuontia.
3.           Rahoitusapua voidaan antaa
kansainvälisiin, alueellisiin tai kansallisiin rahastoihin, joita esimerkiksi
Euroopan investointipankki, jäsenvaltiot, AKT-valtiot tai merentakaiset maat ja
alueet, alueet tai kansainväliset järjestöt ovat perustaneet tai joita ne
hallinnoivat yhteisrahoituksen saamiseksi useammalta rahoittajalta, taikka
rahastoihin, joita yksi tai useampi rahoittaja on perustanut hankkeiden
yhteistä täytäntöönpanoa varten.
EU:n rahoituslaitosten vastavuoroista pääsyä
muiden organisaatioiden perustamiin rahoitusvälineisiin edistetään tarvittaessa.
4.           Toteuttaessaan
siirtymäprosessille ja uudistuksille myönnettävää tukea AKT-valtioissa sekä
merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla unioni hyödyntää ja jakaa
jäsenvaltioiden kokemuksia ja oppeja.
36 artikla
Julkiset hankinnat
1.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 101 artiklaa, joka koskee julkisten hankintojen
määritelmää.
2.           Tässä asetuksessa
hankintaviranomaisella tarkoitetaan:
(a)
komissiota, joka toimii yhden tai useamman
AKT-valtion tai merentakaisen maan tai alueen puolesta ja lukuun;
(b)
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 185 artiklassa
tarkoitettuja yhteisöjä ja henkilöitä, joille on siirretty talousarvion
toteuttamiseen liittyviä tehtäviä.
3.           Tämän artiklan 2 kohdassa
tarkoitettujen hankintaviranomaisten tekemien tai niiden puolesta tehtyjen
hankintasopimusten osalta sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012
ensimmäisen osan V osaston 1 luvun ja toisen osan IV osaston 3 luvun
säännöksiä, lukuun ottamatta seuraavia:
(a)
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 103 artikla,
104 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ja 111 artikla;
(b)
delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 127
artiklan 3 ja 4 kohta, 128 artikla, 134–137 artikla, 139 artiklan 3–6 kohta,
148 artiklan 4 kohta, 151 artiklan 2 kohta, 160 artikla, 164 artikla, 260
artiklan toinen virke ja 262 artikla.
Delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 124
artiklan 2 kohtaa sovelletaan kiinteistöhankintasopimuksiin.
Tämän kohdan ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta 2
kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin hankintaviranomaisiin silloin, kun komissio
on asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 61 artiklassa tarkoitettujen
tarkastusten jälkeen antanut niille valtuudet käyttää omia
hankintamenettelyjään.
4.           Asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 ensimmäisen osan V osaston säännöksiä sovelletaan komission omaan
lukuunsa tekemiin hankintasopimuksiin sekä hätäapuun, pelastuspalvelutoimiin
tai humanitaarisiin avustustoimiin liittyviin täytäntöönpanotoimiin.
5.           Jos 3 kohdassa tarkoitettuja
menettelyjä ei noudateta, kyseisten toimien menoja ei voida rahoittaa
yhdennestätoista EKR:stä, jollei suhteellisuusperiaatteesta muuta johdu.
6.           Edellä 3 kohdassa tarkoitetut
hankintamenettelyt on vahvistettava rahoitussopimuksessa.
7.           Sovellettaessa delegoidun
asetuksen (EU) N:o 1268/2012 263 artiklan 1 kodan a alakohtaa:
(a)
’ennakkoilmoitus’ on ilmoitus, jolla
hankintaviranomaiset julkistavat ohjeellisesti varainhoitovuoden aikana
tehtävien hankintasopimusten ja puitesopimusten arvioidun kokonaisarvon ja
kohteet lukuun ottamatta hankintasopimuksia, joissa käytetään neuvottelumenettelyä
ilman hankintailmoituksen julkaisemista etukäteen;
(b)
’hankintailmoituksella’ hankintaviranomaiset
tiedottavat aikomuksestaan käynnistää hankinta- tai puitesopimuksen tekemistä
koskeva menettely taikka ottaa käyttöön delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012
131 artiklan mukaisesti dynaaminen hankintajärjestelmä;
(c)
’ratkaisuilmoituksella’ ilmoitetaan
hankintasopimuksia, puitesopimuksia tai dynaamiseen hankintajärjestelmään
perustuvia hankintasopimuksia koskevan menettelyn tulokset.
37 artikla
Avustukset
1.           Jollei tämän artiklan 2 ja 3
kohdasta muuta johdu, sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012
ensimmäisen osan VI osastoa ja 192 artiklaa.
2.           Avustukset ovat välitöntä
vastikkeetonta rahoitusta, joka myönnetään yhdennestätoista EKR:stä johonkin
seuraavista kohteista:
(a)
toimeen, mukaan lukien unionin viraston toteuttamat
toimet, joiden tarkoituksena on auttaa saavuttamaan jokin Cotonoun sopimuksen
tai merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen mukainen tavoite
tai kyseisen sopimuksen tai päätöksen nojalla hyväksytyn ohjelman tai hankkeen
mukainen tavoite; tai
(b)
sellaisen elimen toimintaan, joka pyrkii a
alakohdassa tarkoitettuun tavoitteeseen.
Edellä a alakohdassa tarkoitettu avustus voidaan
myöntää asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 208 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetulle elimelle.
3.           Työskennellessään
paikallisten sidosryhmien kanssa komissio ottaa huomioon niiden
erityispiirteet, myös tarpeet ja toimintaympäristön, määrittäessään rahoitusta
koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä, rahoitusmuotoa, myöntämisedellytyksiä ja
avustusten hallinnointiin sovellettavia hallinnollisia säännöksiä, jotta
saavutettaisiin mahdollisimman monia paikallisia sidosryhmiä ja vastattaisiin
parhaiten niiden tarpeisiin. Erityismenettelyjä on edistettävä, kuten kumppanuussopimuksia,
rahoitusavun myöntämistä kolmansille osapuolille, kertakorvauksia, suoria
avustuksia tai tukikelpoisuusehtojen perusteella rajattuja ehdotuspyyntöjä.
4.           Tässä asetuksessa
tarkoitettuja avustuksia eivät ole:
(a)
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 121 artiklan 2
kohdan b–f alakohdassa, h ja i alakohdassa tarkoitetut erät,
(b)
tämän asetuksen 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu
tuki.
5.           Delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 175 ja 177 artiklaa ei sovelleta.
38 artikla
Palkinnot
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 ensimmäisen osan VII osastoa, lukuun ottamatta 138 artiklan 2 kohdan
toista alakohtaa.
39 artikla
Budjettituki
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 186 artiklaa.
EU:n yleinen tai alakohtainen budjettituki
perustuu molemminpuoliseen vastuuseen ja yhteiseen sitoutumiseen
yleismaailmallisiin arvoihin, ja sen tavoitteena on vahvistaa EU:n ja
AKT-valtioiden tai merentakaisten maiden ja alueiden välisiä sopimusperusteisia
kumppanuuksia, jotta voidaan edistää demokratiaa, ihmisoikeuksia ja
oikeusvaltioperiaatetta sekä tukea kestävää ja osallistavaa talouskasvua ja
köyhyyden poistamista.
Jokainen päätös budjettituen myöntämisestä
perustuu EU:n hyväksymään budjettitukipolitiikkaan, selkeisiin
tukikelpoisuusperusteisiin ja riskien ja hyötyjen huolelliseen arvioimiseen.
Yksi tämän päätöksen lähtökohtana olevista
tekijöistä on arviointi, jossa tarkastellaan AKT-valtioiden sekä merentakaisten
maiden ja alueiden sitoutumista, aikaisempia toimia ja edistymistä demokratian,
ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen toteuttamisessa. Budjettituki on
eriytettävä vastaamaan paremmin AKT-valtioiden sekä merentakaisten maiden ja
alueiden poliittista, taloudellista ja sosiaalista tilannetta, myös epävakaat
tilanteet huomioon ottaen.
Myöntäessään budjettitukea komissio
määrittelee selkeästi myöntämisehdot ja seuraa niiden noudattamista sekä tukee
myös parlamentaarisen valvonnan ja tilintarkastusvalmiuksien kehittämistä ja
lisää avoimuutta ja yleisön tiedonsaantimahdollisuuksia.
Budjettituen maksun edellytyksenä on
tyydyttävä edistyminen AKT-valtioiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden
kanssa sovittujen tavoitteiden saavuttamisessa.
Myönnettäessä budjettitukea merentakaisille
maille ja alueille niiden institutionaaliset yhteydet kyseiseen jäsenvaltioon
otetaan huomioon.
40 artikla
Rahoitusvälineet
Rahoitusvälineitä voidaan perustaa 26
artiklassa tarkoitetulla rahoituspäätöksellä. Jos mahdollista, niiden on oltava
EIP:n tai monenvälisen eurooppalaisen rahoituslaitoksen, kuten Euroopan jälleenrakennus-
ja kehityspankin (EBRD), tai kahdenvälisen eurooppalaisen rahoituslaitoksen,
esimerkiksi kahdenvälisten kehityspankkien, alaisuudessa, mahdollisesti
yhdistettynä muista lähteistä saataviin lisäavustuksiin.
Komissio voi noudattaa rahoitusvälineiden
täytäntöönpanossa suoraa hallinnointia tai välillistä hallinnointia siirtämällä
tehtäviä yhteisöille asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan
c alakohdan ii, iii, v ja vi alakohdan nojalla. Näiden yhteisöjen on täytettävä
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 vaatimukset ja noudatettava unionin
tavoitteita, sääntöjä ja toimintalinjoja sekä unionin varojen käyttöä ja niistä
raportointia koskevia parhaita käytäntöjä.
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 ensimmäisen osan VIII osastoa. lukuun ottamatta 139 artiklan 1 kohtaa,
4 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 5 kohtaa.
Rahoitusvälineitä voidaan koota alueellisiin
välineisiin täytäntöönpanoa ja raportointia varten.
41 artikla
Asiantuntijat
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 204 artiklan toista kohtaa ja delegoidun asetuksen (EU) N:o
1268/2012 287 artiklaa, jotka koskevat palkattuja ulkopuolisia asiantuntijoita.
42 artikla
Unionin erityisrahastot
1.           Jollei tämän artiklan 2
kohdasta muuta johdu, sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 187
artiklaa.
2.           Asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 187 artiklan 8 kohtaa sovellettaessa toimivaltainen komitea on
sisäisen sopimuksen 8 artiklassa tarkoitettu komitea.
IX OSASTO
TILINPÄÄTÖS JA KIRJANPITO
43 artikla
Yhdennentoista EKR:n
tilinpäätös
1.           Yhdennentoista EKR:n
tilinpäätös, jossa esitetään tietyn varainhoitovuoden taloudellinen asema 31
päivänä joulukuuta, sisältää seuraavat:
(a)
tilinpäätös,
(b)
rahoituksen toteuttamista koskeva selvitys.
Tilinpäätöslaskelmiin liitetään tiedot, jotka EIP
on toimittanut 57 artiklan mukaisesti.
2.           Tilinpitäjä toimittaa
alustavan tilinpäätöksen tilintarkastustuomioistuimelle seuraavan vuoden
maaliskuun 31 päivään mennessä.
3.           Tilintarkastustuomioistuin
esittää seuraavan varainhoitovuoden kesäkuun 15 päivään mennessä huomautuksensa
alustavasta tilinpäätöksestä siltä osin kuin on kyse niistä yhdennentoista
EKR:n varoista, joiden hallinnoinnista komissio vastaa, jotta komissio voi
tehdä korjaukset, joiden katsotaan olevan tarpeen lopullisen tilinpäätöksen
laatimiseksi.
4.           Komissio hyväksyy lopullisen
tilinpäätöksen ja toimittaa sen päättynyttä varainhoitovuotta seuraavan
varainhoitovuoden heinäkuun 31 päivään mennessä Euroopan parlamentille,
neuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle.
5.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 148 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa.
6.           Lopullinen tilinpäätös
julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä seuraavan
varainhoitovuoden marraskuun 15 päivään mennessä yhdessä tarkastuslausuman
kanssa, jonka tilintarkastustuomioistuin on toimittanut 49 artiklan mukaisesti.
7.           Alustava ja lopullinen
tilinpäätös voidaan toimittaa 2 ja 4 kohtaa noudattaen sähköisesti.
44 artikla
Tilinpäätöslaskelmat ja
rahoituksen toteuttamista koskeva selvitys
1.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 145 artiklaa.
2.           Rahoituksen toteuttamista
koskevan selvityksen laatii toimivaltainen tulojen ja menojen hyväksyjä ja se
toimitetaan tilinpitäjälle maaliskuun 15 päivään mennessä, jotta se voidaan
sisällyttää yhdennentoista EKR:n tilinpäätökseen. Sen on annettava oikea ja
riittävä kuva yhdennentoista EKR:n toteuttamisesta tuloina ja menoina. Se
laaditaan miljoonina euroina ja se sisältää seuraavat:
(a)
rahoituksen toteutumalaskelma, jossa esitetään
kaikki varainhoitovuoden rahoitustapahtumat tuloina ja menoina;
(b)
rahoituksen toteutumalaskelman liite, jossa
täydennetään laskelmassa esitettyjä tietoja ja esitetään niitä koskevia
huomautuksia.
3.           Rahoituksen toteutumalaskelma
sisältää seuraavat taulukot:
(a)
taulukko, jossa kuvataan avustusosuuksien muutokset
kuluneelta varainhoitovuodelta;
(b)
taulukko, jossa esitetään avustusosuuden mukaan
jaoteltuina varainhoitovuoden aikana toteutettujen sitoumusten, määrärahojen,
joiden toteuttamista koskeva päätösvalta on siirretty, sekä maksusuoritusten
kokonaismäärät ja niiden yhteenlasketut määrät yhdennentoista EKR:n toiminnan
aloittamisesta lähtien.
45 artikla
Komission ja EIP:n suorittama
seuranta ja raportointi
1.           Komissio ja EIP seuraavat
kumpikin omalta osaltaan yhdennentoista EKR:n avun käyttöä AKT-valtioissa,
merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla ja muilla tukea saavilla
alueilla sekä yhdennentoista EKR:n rahoittamien hankkeiden toteuttamista ottaen
erityisesti huomioon Cotonoun sopimuksen 55 ja 56 artiklassa sekä
merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen vastaavissa
säännöksissä tarkoitetut tavoitteet.
2.           EIP antaa komissiolle
määräajoin tietoja hallinnoimistaan yhdennentoista EKR:n varoista rahoitettujen
hankkeiden toteuttamisesta investointikehystä koskevissa toimintaohjeissa
esitettyjen menettelyjen mukaisesti.
3.           Komissio ja EIP toimittavat
jäsenvaltioille tietoja yhdennentoista EKR:n varojen käytöstä
täytäntöönpanoasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Komissio toimittaa tiedot
tilintarkastustuomioistuimelle sisäisen sopimuksen 11 artiklan 6 kohdan
mukaisesti.
46 artikla
Kirjanpito
Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 143
artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kirjanpitosääntöjä sovelletaan yhdennentoista
EKR:n varoihin, joita komissio hallinnoi. Kyseisiä sääntöjä sovelletaan
yhdenteentoista EKR:ään ottaen kuitenkin huomioon sen toiminnan
erityispiirteet.
Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 144
artiklaan sisältyviä kirjanpitoperiaatteita sovelletaan tämän asetuksen 44
artiklassa tarkoitettuihin tilinpäätöslaskelmiin.
Sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 151, 153, 154 ja 155 artiklaa.
Tilinpitäjä valmistelee ja, kuultuaan
toimivaltaista tulojen ja menojen hyväksyjää, vahvistaa yhdennentoista EKR:n
toimiin sovellettavan tililuettelon.
47 artikla
Talousarviokirjanpito
1.           Talousarviokirjanpidon avulla
voidaan seurata yksityiskohtaisesti yhdennentoista EKR:n varojen toteuttamista.
2.           Siihen on kirjattava kaikki:
(a)
rahoitusosuudet ja niitä vastaavat yhdennentoista
EKR:n varat,
(b)
rahoitussitoumukset,
(c)
kyseisen varainhoitovuoden maksut sekä vahvistetut
ja perityt saamiset kokonaismääräisinä niitä toisistaan vähentämättä.
3.           Jos sitoumukset, maksut ja
saamiset on ilmaistu kansallisena valuuttana, kansallisen valuutan määräiset
rahamäärät on voitava tarvittaessa viedä kirjanpitojärjestelmään euromääräisen
kirjauksen lisäksi.
4.           Kokonaissitoumukset viedään
kirjanpitoon euromääräisinä komission tekemissä rahoituspäätöksissä
vahvistettuun arvoon. Yksittäiset rahoitussitoumukset viedään kirjanpitoon
euromääräisinä oikeudellisia sitoumuksia vastaavaan arvoon. Tässä vasta-arvossa
otetaan tarvittaessa huomioon:
(a)
varaus korvattavien kulujen maksamiseksi
tositteiden perusteella;
(b)
varaus hintojen muutoksia, määrien korotuksia ja
yhdennestätoista EKR:stä rahoitetuissa sopimuksissa määriteltyjä ehdollisia
menoja varten;
(c)
rahoitusvaraus kurssivaihteluita varten.
5.           Kaikki kirjanpitotositteet,
jotka koskevat sitoumuksen täyttämistä, on säilytettävä viiden vuoden ajan
päivästä, jona yhdennentoista EKR:n varoista järjestetyn rahoituksen
toteuttamisesta on päätetty myöntää 50 artiklassa tarkoitettu vastuuvapaus sen
varainhoitovuoden osalta, jonka kirjanpitoon sitoumuksen päättäminen kuuluu.
X OSASTO
ULKOINEN TARKASTUS JA VASTUUVAPAUS
48 artikla
Ulkoinen tarkastus ja
komission vastuuvapaus
1.           Kun kyse on komission
16 artiklan mukaisesti hallinnoimilla yhdennentoista EKR:n varoilla
rahoitetuista toimista, tilintarkastustuomioistuin käyttää toimivaltaansa tämän
artiklan ja 49 artiklan säännösten mukaisesti.
2.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 159, 160 ja 161 artiklaa, lukuun ottamatta sen 6 kohtaa,
162 artiklaa, lukuun ottamatta sen 3 kohdan ensimmäistä virkettä ja sen 5
kohtaa, ja 163 artiklaa.
3.           Sovellettaessa asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 159 artiklan 1 kohtaa tilintarkastustuomioistuimen on
otettava huomioon perussopimukset, Cotonoun sopimus, merentakaisten alueiden
assosiaatiosta tehty päätös, sisäinen sopimus, tämä asetus ja kaikki niiden
nojalla annetut säädökset.
4.           Sovellettaessa asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 162 artiklan 1 kohtaa ensimmäisessä virkkeessä
tarkoitettu päivä on 15 päivä kesäkuuta.
5.           Tilintarkastustuomioistuimelle
on ilmoitettava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 56 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetut sisäiset säännöt, mukaan lukien tulojen ja menojen hyväksyjien
nimeäminen, ja asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 69 artiklassa tarkoitettu
valtuutusasiakirja.
6.           AKT-valtioiden sekä
merentakaisten maiden ja alueiden kansallisia tarkastusviranomaisia
kannustetaan osallistumaan tilintarkastustuomioistuimen työskentelyyn.
7.           Tilintarkastustuomioistuin
voi muiden unionin toimielinten pyynnöstä antaa lausuntoja yhdenteentoista
EKR:ään liittyvistä kysymyksistä.
49 artikla
Tarkastuslausuma
Samanaikaisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o
966/2012 162 artiklassa tarkoitetun vuosikertomuksen kanssa
tilintarkastustuomioistuin toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle
tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä niiden perustana olevien toimien
laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta, ja tarkastuslausuma julkaistaan Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
50 artikla
Vastuuvapaus
1.           Päätös vastuuvapauden
myöntämisestä koskee 43 artiklassa tarkoitettuja tilejä, lukuun ottamatta sitä
osaa tileistä, jotka EIP laatii 57 artiklan mukaisesti, ja se hyväksytään
asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 164 artiklan ja 165 artiklan 2 ja 3 kohdan
mukaisesti. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 164 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettu vastuuvapaus myönnetään vuodeksi n niiden yhdennentoista EKR:n
varojen osalta, joita komissio hallinnoi tämän asetuksen 16 artiklan 1 kohdan
nojalla.
2.           Päätös vastuuvapauden
myöntämisestä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
3.           Sovelletaan asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 166 ja 167 artiklaa.
TOINEN OSA
INVESTOINTIKEHYS
51 artikla
Euroopan investointipankin
rooli
EIP hallinnoi unionin puolesta
investointikehyksen varoja, korkotuet ja tekninen apu mukaan lukien, ja
toteuttaa siihen liittyvät toimet tämän asetuksen toisen osan mukaisesti.
EIP huolehtii lisäksi sellaisten toimien
rahoitusjärjestelyistä, joihin on sisäisen sopimuksen 4 artiklan mukaisesti
myönnetty lainaa sen omista varoista ja joihin on mahdollisesti liitetty
korkotuki yhdennentoista EKR:n avustusvaroista.
Tämän asetuksen toisen osan täytäntöönpanosta
ei johdu velvoitteita tai vastuita komissiolle.
52 artikla
Ennakkoarviot
investointikehyksen mukaisista sitoumuksista ja maksuista
EIP toimittaa vuosittain ennen syyskuun 1
päivää sisäisen sopimuksen mukaisesti komissiolle investointikehyksestä
rahoitettavia toimia, myös hallinnoimiaan korkotukia, koskevista sitoumuksista
ja maksuista ennakkoarviot, joita tarvitaan sisäisen sopimuksen 7 artiklan
1 kohdassa tarkoitetun komission tiedonannon laatimisessa. Tarvittaessa
EIP toimittaa komissiolle ajantasaistetut ennakkoarviot sitoumuksista ja
maksuista. Tätä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä määrätään tämän
asetuksen 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa hallinnointisopimuksessa.
53 artikla
Investointikehyksen
rahoitusosuuksien hoito
1.           Jäsenvaltioiden on maksettava
21 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitetut ja neuvoston vahvistamat
rahoitusosuudet ilman tuensaajalle koituvia kuluja EIP:n investointikehyksen
nimissä avaamalle erityistilille 55 artiklan 4 kohdassa säädetyssä
hallinnointisopimuksessa määrättyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
2.           Sisäisen sopimuksen 1
artiklan 5 kohdassa tarkoitettu päivä on 31 päivä joulukuuta 2030.
3.           Jollei neuvosto EIP:lle
sisäisen sopimuksen 5 artiklan mukaisesti maksettavan korvauksen osalta
toisin päätä, tuotoilla, joita EIP:lle kertyy 1 kohdassa tarkoitettujen
erityistilien positiivisesta saldosta, täydennetään investointikehystä ja ne
otetaan huomioon 21 artiklassa tarkoitettuja rahoitusosuuksia koskevia
pyyntöjä varten ja niitä käytetään mahdollisten rahoitusvelvoitteiden täyttämiseen
31 päivän joulukuuta 2030 jälkeen.
4.           EIP vastaa kassanhallinnasta
1 kohdassa tarkoitettujen varojen osalta 55 artiklan 4 kohdassa
säädetyssä hallinnointisopimuksessa olevien yksityiskohtaisten sääntöjen
mukaisesti.
5.           Investointikehystä
hallinnoidaan Cotonoun sopimuksessa, merentakaisten alueiden assosiaatiosta
tehdyssä päätöksessä, sisäisessä sopimuksessa ja tämän asetuksen toisessa
osassa vahvistettujen ehtojen mukaisesti.
54 artikla
EIP:lle maksettava korvaus
EIP:lle korvataan kaikki kustannukset, jotka
sille aiheutuvat investointikehyksen toimien hallinnoinnista. Neuvosto tekee
päätöksen EIP:lle maksettavan korvauksen määrästä ja korvausmenettelystä
sisäisen sopimuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kyseisen päätöksen
soveltamissäännöt sisällytetään tämän asetuksen 55 artiklan 4 kohdassa
säädettyyn hallinnointisopimukseen.
55 artikla
Investointikehyksen toteutus
1.           EIP:n hallinnoimiin
yhdennentoista EKR:n varoista rahoitettuihin välineisiin sovelletaan EIP:n omia
sääntöjä.
2.           EIP voi siirtää jäsenvaltioille
tai rahoituksen toteuttamisesta vastaaville jäsenvaltioiden elimille
investointivälineen toteutukseen liittyviä tehtäviä, kun kyse on
jäsenvaltioiden tai asianomaisten elimien osarahoittamista ohjelmista tai
hankkeista, jotka vastaavat sisäisen sopimuksen 10 artiklan 1 kohdan
toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa
täytäntöönpanoasetuksessa ja merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn
päätöksen 74 artiklassa säädettyjen maakohtaisten yhteistyöstrategioiden
ja ohjelma-asiakirjojen ensisijaisia tavoitteita.
3.           EIP julkaisee
investointikehyksen mukaisen rahoitustuen saajien nimet, ellei tietojen
julkaiseminen vaaranna saajien kaupallisia etuja, noudattaen asianmukaisesti
luottamuksellisuutta ja turvallisuutta koskevia vaatimuksia, erityisesti
henkilötietojen suojaa. Tietojen julkaisuperusteissa ja julkaistujen tietojen
yksityiskohtaisuudessa otetaan huomioon alan ja investointikehyksen
erityispiirteet.
4.           Tämän osan soveltamista
koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tehdään hallinnointisopimus unionin
puolesta toimivan komission ja EIP:n välillä.
56 artikla
Investointikehykseen liittyvä
raportointi
EIP toimittaa komissiolle säännöllisesti
tietoja investointikehyksen mukaisesti toteutetuista toimista, myös
korkotuista; EIP:lle rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjen perusteella
maksettujen varojen käytöstä; ja erityisesti sitoumusten, hankintojen ja
maksujen neljännesvuosittaisista kokonaismääristä 55 artiklan 4 kohdassa
säädettyyn hallinnointisopimukseen sisältyvien yksityiskohtaisten sääntöjen
mukaisesti.
57 artikla
Investointikehyksen
kirjanpito ja tilinpäätöslaskelmat
1.           EIP huolehtii
investointikehyksen, myös hallinnoimiensa ja yhdennestätoista EKR:stä
rahoitettujen korkotukien, kirjanpidosta, jotta voidaan varmistaa varojen koko
kierron kattava kirjausketju, joka alkaa niiden saamisesta ja ulottuu niiden
maksamiseen sekä niiden tuottamiin tuloihin ja mahdolliseen myöhempään
perintään asti. EIP laatii tarvittavat kirjanpito- ja tilinpäätössäännöt ja
-menetelmät kansainvälisten tilinpäätösstandardien mukaisesti ja antaa ne
tiedoksi komissiolle ja jäsenvaltioille.
2.           EIP toimittaa vuosittain
neuvostolle ja komissiolle kertomuksen hallinnoimillaan yhdennentoista EKR:n
varoilla rahoitettujen toimenpiteiden toteutuksesta, sekä 1 kohdassa tarkoitettujen
sääntöjen ja menetelmien mukaisesti laaditut tilinpäätöslaskelmat ja
44 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot.
Näiden asiakirjojen luonnokset on toimitettava
viimeistään kyseistä varainhoitovuotta seuraavan varainhoitovuoden helmikuun 28
päivänä ja lopulliset toisinnot viimeistään seuraavan varainhoitovuoden
kesäkuun 30 päivänä, jotta komissio voi käyttää niitä laatiessaan
43 artiklassa tarkoitetun tilinpäätöksen sisäisen sopimuksen
11 artiklan 5 kohdan mukaisesti. EIP toimittaa komissiolle kertomuksen
hallinnoimiensa varojen hoidosta viimeistään maaliskuun 31 päivänä.
58 artikla
EIP:n toimien ulkoinen
tarkastus ja vastuuvapaus
EIP:n toisen osan mukaisesti hallinnoimilla
yhdennentoista EKR:n varoilla rahoitetut toimet tarkastetaan ja niitä koskeva
vastuuvapaus myönnetään EIP:n menettelyjen mukaisesti. Tätä
tilintarkastustuomioistuimen toimittamaa tarkastusta koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä on määräykset EIP:n, komission ja
tilintarkastustuomioistuimen välisessä kolmikantasopimuksessa.
KOLMAS OSA
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
I OSASTO
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
59 artikla
Aikaisemmista EKR:istä
jääneiden varojen siirtäminen
Sellaiset kahdeksatta, yhdeksättä ja
kymmenettä EKR:ää, jäljempänä ’aikaisemmat EKR:t’, koskevien sisäisten
sopimusten mukaisesti muodostetut varat, jotka ovat jääneet käyttämättä,
siirretään yhdenteentoista EKR:ään sisäisen sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan b
alakohdan sekä kyseisen artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti.
60 artikla
Aikaisempien EKR:ien varoista
saatavat korkotulot
Aikaisempien EKR:ien varojen tuottamista
korkotuloista kertynyt ylijäämä siirretään yhdenteentoista EKR:ään ja
osoitetaan samoihin tarkoituksiin kuin sisäisen sopimuksen 1 artiklan
6 kohdassa tarkoitetut tulot. Samoin menetellään aikaisempien EKR:ien
sekalaisten tulojen osalta; niitä muodostuu muun muassa viivästyskoroista,
joita on peritty silloin kun jäsenvaltioiden rahoitusosuudet rahastoon on
maksettu myöhässä. EIP:n hallinnoimista yhdennentoista EKR:n varoista
kertyvillä koroilla täydennetään investointikehystä.
61 artikla
Rahoitusosuuksien alentaminen
käyttämättä jääneillä varoilla
Määrät, jotka liittyvät kymmenennestä tai
aikaisemmista EKR:istä rahoitettuihin hankkeisiin ja joita ei ole sidottu
sisäisen sopimuksen 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai jotka on vapautettu
sisäisen sopimuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ellei neuvosto ole
yksimielisesti toisin päättänyt, vähennetään sisäisen sopimuksen 1 artiklan 2
kohdan a alakohdassa tarkoitetusta jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien osasta.
Kunkin jäsenvaltion rahoitusosuuteen
kohdistuva vaikutus lasketaan suhteessa jäsenvaltion yhdeksänteen ja
kymmenenteen EKR:ään maksamaan osuuteen. Vaikutus lasketaan vuosittain.
62 artikla
Tämän asetuksen soveltaminen
aikaisempien EKR:ien mukaisiin toimiin
Tämän asetuksen säännöksiä, jotka koskevat
taloushallinnon toimijoita, tulotapahtumia, menojen vahvistamista, hyväksymistä
ja maksamista, tietojenkäsittelyjärjestelmiä, avustuksia, julkisia hankintoja,
tilinpäätöstä ja kirjanpitoa sekä ulkoista tarkastusta ja vastuuvapauden
myöntämistä, sovelletaan myös aikaisemmista EKR:istä rahoitettuihin toimiin
voimassa olevia oikeudellisia sitoumuksia noudattaen. Näitä säännöksiä ei
sovelleta investointikehykseen.
63 artikla
Rahoitusosuuksia koskevien
menettelyjen aloittaminen
Edellä 21–24 artiklassa säädettyjä
jäsenvaltioiden rahoitusosuuksia koskevaa menettelyä sovelletaan ensimmäisen
kerran vuoden n + 2 rahoitusosuuksiin sillä edellytyksellä, että sisäinen
sopimus tulee voimaan jaksolla, joka ulottuu vuoden n lokakuun 1 päivästä
vuoden n + 1 syyskuun 30 päivään.
II OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
64 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Se on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL C , , s. .
[2]               EUVL C , , s. .
[3]               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom)
N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon
sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o
1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).
[4]               Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012, annettu
29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista
varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU,
Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1).
[5]               Neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1182/71,
annettu 3 päivänä kesäkuuta 1971, määräaikoihin, päivämääriin ja
määräpäiviin sovellettavista säännöistä (EYVL L 124, 8.6.1971,
s. 1).
[6]               Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY,
annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen
käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281,
23.11.1995, s. 31).
[7]               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen
toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden
tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1).


Avis juridique important

|

52001PC0790

Ehdotus neuvoston asetus lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1mm:n ruostumattoman teräslangan tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1599/1999 muuttamisesta  /* KOM/2001/0790 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1mm:n ruostumattoman teräslangan tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1599/1999 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTAsetusluonnoksella ehdotetaan muutettavaksi neuvoston asetusta (EY) N:o 1599/1999, jolla otettiin käyttöön lopullinen tasoitustulli Intiasta peräisin olevan, CN-koodiin ex 7223 00 19 kuuluvan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuonnissa.Liitteenä oleva luonnos neuvoston asetukseksi sisältää yksityiskohtaisempia tietoja, joista ilmenee, että yhden uuden viejän tukimarginaali oli 15,8 prosenttia tutkimusajanjakson aikana.Tutkimuksessa vahvistettiin niin ikään, että kyseinen viejä täyttää kaikki edellytykset, joiden perusteella sen olisi katsottava olevan uusi viejä perusasetuksen 20 artiklan mukaisesti.Tästä syystä kyseiselle viejälle olisi määritettävä yksilöllinen tasoitustulli.Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1mm:n ruostumattoman teräslangan tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1599/1999 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 [1] ja erityisesti sen 20 artiklan,[1]  EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1.on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,sekä katsoo seuraavaa:A. AIEMPI MENETTELY(1) Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1599/1999 [2] käyttöön lopullisen tasoitustullin Intiasta peräisin olevan, CN-koodiin ex 7223 00 19 kuuluvan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan, jäljempänä 'tarkasteltavana oleva tuote', tuonnissa. Toimenpiteen lajiksi valittiin yksittäisiin viejiin sovellettava 0-35,4 prosentin suuruinen arvotulli sekä 48,8 prosentin suuruinen jäännöstulli.[2]  EYVL L 189, 22.7.1999, s. 1.B. TÄMÄ MENETTELY1. Tarkastelua koskeva pyyntö(2) Lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen komissio vastaanotti kahden Bombayssa toimivan intialaisen tuottajan, Sindia Steels Limitedin ja Nevatia Steel & Alloys Private Limitedin, jäljempänä 'Nevatia', asetuksen (EY) N:o 2026/97, jäljempänä 'perusasetus', 20 artiklan mukaisesti esittämän pyynnön asetuksen (EY) N:o 1599/1999 nopeutetun tarkastelun vireillepanosta. Kyseiset yritykset väittivät, etteivät ne olleet etuyhteydessä muihin intialaisiin tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittaviin tuottajiin. Lisäksi ne väittivät, että ne eivät olleet vieneet tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön alkuperäisenä tutkimusajanjaksona, eli 1 päivän huhtikuuta 1997 ja 31 päivän maaliskuuta 1998 välisenä aikana, mutta kylläkin sen jälkeen.2. Nopeutetun tarkastelun vireillepano(3) Komissio tutki kyseisten kahden intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimittaman näytön ja piti sitä riittävänä perusasetuksen 20 artiklan säännösten mukaisen tarkastelun vireille panemiseksi. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa ja annettuaan yhteisön tuotannonalalle tilaisuuden esittää huomautuksia komissio pani Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella [3] vireille neuvoston asetuksen (EY) N:o 1599/1999 nopeutetun tarkastelun asianomaisten yritysten osalta ja aloitti asiaa koskevat tutkimukset.[3]  EYVL C 288, 9.10.1999, s. 45.3. Tarkasteltavana oleva tuote(4) Tässä tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1599/1999 tarkoitettu tuote.4. Asianomaiset osapuolet(5) Komissio ilmoitti asiasta virallisesti kyseiselle kahdelle yritykselle ja Intian viranomaisille. Lisäksi se antoi muille osapuolille, joita asia suoranaisesti koski, tilaisuuden esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Tällaisia pyyntöjä ei komissiolle kuitenkaan esitetty.Komissio lähetti kyselylomakkeet asianomaisille yrityksille ja sai niiltä vastaukset asetetussa määräajassa. Komissio hankki ja tarkisti kaikki tutkimuksensa kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäyntejä asianomaisten yritysten toimitiloihin.5. Tutkimusajanjakso(6) Tukia koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 1998 ja 31 päivän maaliskuuta 1999 välisen ajanjakson, jäljempänä 'tutkimusajanjakso'.6. Menetelmät(7) Tutkimuksessa käytettiin samoja menetelmiä kuin alkuperäisessä tutkimuksessa.C. TARKASTELUN LAAJUUS(8) Koska vahinkoa koskevien päätelmien tarkastelua ei ollut pyydetty, tarkastelu rajoitettiin koskemaan tukien myöntämistä.(9) Komissio tutki samat tukijärjestelmät kuin alkuperäisessä tutkimuksessakin. Lisäksi selvitettiin, olivatko vientiä harjoittavat tuottajat hyödyntäneet tukijärjestelmiä, joita alkuperäisen valituksen yhteydessä oli väitetty käytetyn mutta joita ei ollut hyödynnetty alkuperäisen tutkimuksen aikana.Lopuksi selvitettiin, olivatko vientiä harjoittavat tuottajat hyödyntäneet alkuperäisen tutkimusajanjakson jälkeen käyttöön otettuja tukijärjestelmiä tai saaneet tapauskohtaisia tukia kyseisen ajankohdan jälkeen.D. TUTKIMUKSEN TULOKSET1. Tarkastelua koskevan pyynnön peruuttaminen(10) Tutkimuksen aikana yksi yritys, Nevatia, peruutti nopeutettua tarkastelua koskevan pyyntönsä. Tämän vuoksi tutkimus päätetään kyseisen yrityksen osalta. Lisäselvitys koskee näin ollen ainoastaan toista eli Sindia Steels Limitedin esittämää nopeutettua tarkastelua koskevaa pyyntöä.2. Uuden viejän kelpoisuus(11) Tutkimuksessa vahvistettiin, että Sindia Steels Limited ei ollut vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana ja että se oli aloittanut yhteisöön suuntautuvan viennin kyseisen ajanjakson jälkeen.Lisäksi asianomainen yritys pystyi tyydyttävällä tavalla osoittamaan, ettei sillä ollut suoria tai välillisiä yhteyksiä sellaisiin intialaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joihin sovellettiin tarkasteltavana olevan tuotteen osalta voimassa olevia tasoitustoimenpiteitä.Näin ollen vahvistetaan, että Sindia Steels Limitedin olisi katsottava olevan uusi viejä perusasetuksen 20 artiklan mukaisesti, koska se jätettiin alkuperäisen tutkimuksen aikana yrityskohtaisen tutkimuksen ulkopuolelle muusta kuin siitä syystä, että se olisi kieltäytynyt toimimasta yhteistyössä komission kanssa; kyseiselle yritykselle olisi näin ollen määritettävä yksilöllinen tasoitustulli.3. Tuet(12) Komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella tutkittiin seuraavat viisi järjestelmää:- Passbook-järjestelmä (Passbook Scheme, PBS)- tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPB)- tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)- vientiteollisuuden vapaa-alueiden (Export Processing Zones) / vientiin suuntautuneiden yksiköiden (Export Oriented Units) järjestelmä, ja- yhtiöverosta vapauttamisen järjestelmä (Income Tax Exemption Scheme).4. Passbook-järjestelmä (Passbook scheme, PBS)(13) Sindia Steels Limited ei ollut hyödyntänyt Passbook-järjestelmää, joka lakkautettiin 1 päivänä huhtikuuta 1997, eli alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana, ja korvattiin tuontitullien hyvitysjärjestelmällä (DEPB).5. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPB)Yleistä(14) Sindia Steels Limitedin todettiin saaneen tämän järjestelmän mukaisia etuja. Yritys käytti viennin jälkeistä DEPB-järjestelmää.Kyseisessä järjestelmässä tukikelpoiset viejät voivat pyytää hyvityksiä, jotka lasketaan tiettynä prosenttimääränä vietyjen lopputuotteiden arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet kyseiset DEPB-prosenttimäärät useimmille tuotteille - myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle - tuotantopanoksia ja tuotosta koskevien vakionormien (Standard Input/Output norms) perusteella. Lisenssi, josta ilmenee hyvityksen määrä, annetaan ilman eri toimenpiteitä.Viennin jälkeinen DEPB mahdollistaa kyseisten hyvitysten käytön kaikkien muiden kuin rajoitettujen tai kiellettyjen tuontitavaroiden (esimerkiksi raaka-aineet tai tuotantohyödykkeet) myöhemmin tapahtuvaan tuontiin. Kyseiset tuontitavarat voidaan myydä kotimaan markkinoilla (jolloin niihin sovelletaan liikevaihtoveroa) tai ne voidaan käyttää muuten.DEPB-hyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä. DEPB-lisenssi on voimassa 12 kuukauden ajan sen antamispäivästä.(15) DEPB-järjestelmän ominaispiirteet eivät ole muuttuneet alkuperäisen tutkimuksen jälkeen. Tämä järjestelmä on selvästi sidoksissa vientitulokseen, mistä syystä alkuperäisessä tutkimuksessa katsottiin, että kyse on perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesta erityisestä tuesta, joka mahdollistaa tasoitustullin käyttöönoton.Tuen määrän laskeminen(16) Todettiin, että Sindia Steels Limited ei ollut käyttänyt lisenssejä tullittomaan tuontiin. Sen sijaan yritys myi osan lisensseistään, ja näin saatu etu laskettiin lisenssiin kirjatun hyvityksen määrän perusteella riippumatta siitä, millä hinnalla lisenssi myytiin. Kyseinen yritys väitti, että etu olisi rajoitettava lisenssin tosiasiallisen myyntihinnan suuruiseksi, sillä tämä hinta on monesti lisenssin hyvityksen nimellisarvoa alhaisempi. Kyseistä väitettä ei kuitenkaan voida hyväksyä alkuperäisen tutkimuksen päätelmien perusteella [komission asetuksen (EY) N:o 618/1999 johdanto-osan 34 kappale [4]], jotka vahvistettiin neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1599/1999, siitä syystä, että lisenssin myynti nimellisarvoa alhaisempaan hintaan on puhtaasti kaupallinen päätös, joka ei muuta järjestelmästä saadun vastatoimeen oikeuttavan edun määrää.[4]  EYVL L 79, 24.3.1999, s. 25.Tuesta saadun edun kokonaisarvo jaettiin tutkimusajanjakson kokonaisviennille samaan tapaan kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Yrityksen DEPB-lisenssin saamiseen liittyvien kulujen perusteella pyytämät vähennykset hyväksyttiin silloin, kun ne oli asianmukaisesti perusteltu.Sindia Steels Limited käytti tätä järjestelmää tutkimusajanjakson aikana ja sai tukea 15,5 prosenttia.6. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods scheme, EPCGS)Yleistä(17) Sindia Steels Limitedin todettiin saaneen tämän järjestelmän mukaisia etuja.Jotta yritys voi käyttää järjestelmää, sen on esitettävä toimivaltaisille viranomaisille yksityiskohtaiset tiedot maahantuotavien tuotantohyödykkeiden tyypistä ja arvosta. Yritys voi tuoda tuotantohyödykkeitä joko tullitta tai alennetulla tullilla riippuen siitä, minkä asteiseen vientivelvoitteeseen yritys on valmis sitoutumaan. Lisenssi, jolla annetaan lupa tuontiin etuustullein, annetaan ilman eri toimenpiteitä.Vientivelvoitteen täyttäminen edellyttää vientitavaroiden tuottamista maahantuotuja tuotantohyödykkeitä käyttämällä.Lisenssin saamiseksi on maksettava käsittelymaksu.(18) EPCGS-järjestelmän ominaispiirteet eivät ole muuttuneet alkuperäisen tutkimuksen jälkeen. Alkuperäisen tutkimuksen aikana todettiin, että EPCGS on vastatoimeen oikeuttava tuki, koska se, että viejä maksaa alennetun tullin tai tuo tullitta, on Intian viranomaisten taloudellista tukea; viranomainen luopuu sille kuuluvasta tulosta ja yritys saa etua, koska kannettavia tulleja on alennettu tai sille on myönnetty vapautus tuontitulleista.Tuki on perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, koska sitä ei voi saada sitoutumatta tavaroiden vientiin; tukea on tämän vuoksi pidettävä erityisenä ja vastatoimeen oikeuttavana.Tuen määrän laskeminen(19) Tässä tutkimuksessa käytettiin samaa laskentamenetelmää kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, joten viejän saama etu on laskettu tuoduista tuotantohyödykkeistä kantamatta jääneiden tuontitullien perusteella jakamalla kyseinen määrä sellaiselle ajanjaksolle, joka vastaa kyseisten tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa asianomaisella tuotannonalalla. Tämä ajanjakso on määritetty käyttämällä intialaisten tuottajien alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana tosiasiallisesti EPCGS-järjestelmässä tuomien tuotantohyödykkeiden poistoaikojen painotettua keskiarvoa (tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantomäärän perusteella), jolloin tavanomaiseksi poistoajaksi saatiin 15,5 vuotta. Kyseinen määrä on jaettu tutkimusajanjakson kokonaisviennille.(20) Sindia Steels Limited sai kyseisestä järjestelmästä 0,3 prosentin edun.7. Vientiteollisuuden vapaa-alueet (Export Processing Zones, EPZ) / Vientiin suuntautuneet yksiköt (Export Oriented Units, EOU)(21) Todettiin, että Sindia Steels Limited ei toiminut vientiteollisuuden vapaa-alueella eikä ollut vientiin suuntautunut yksikkö.8. Yhtiöverosta vapauttamisen järjestelmä (Income Tax Exemption Scheme, ITES)(22) Todettiin, että Sindia Steels Limited ei ollut saanut yhtiöverosta vapauttamisen järjestelmän mukaisia etuja.9. Muut järjestelmät(23) Todettiin, että Sindia Steels Limited ei ollut hyödyntänyt alkuperäisen tutkimusajanjakson jälkeen käyttöön otettuja uusia tukijärjestelmiä eikä ollut saanut tapauskohtaisia tukia kyseisen ajankohdan jälkeen.10. Tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä(24) Edellä mainittuihin eri järjestelmiin liittyvät lopulliset päätelmät huomioon ottaen tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavien tukien määrät ovat Sindia Steels Limitedin osalta seuraavat:>TAULUKON PAIKKA>E. TARKASTELUN KOHTEENA OLEVIEN TOIMENPITEIDEN MUUTTAMINEN(25) Tutkimuksen aikana tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että Sindia Steels Limitedin tuottaman ja viemän läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan yhteisöön suuntautuvaan tuontiin olisi sovellettava tasoitustulleja, jotka vastaavat tasoltaan kyseiselle yritykselle määritettyjä yksilöllisiä tuen määriä.(26) Tämän vuoksi on muutettava neuvoston asetusta (EY) N:o 1599/1999.F. TOIMENPITEISTÄ ILMOITTAMINEN JA NIIDEN KESTO(27) Asianomaiselle yritykselle on ilmoitettu niistä tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella neuvoston asetusta (EY) N:o 1599/1999 aiotaan ehdottaa muutettavaksi, ja kyseiselle yritykselle on annettu tilaisuus esittää huomautuksia. Huomautuksia ei ole esitetty.(28) Tämä tarkastelu ei muuta sitä päivää, jona neuvoston asetuksen (EY) N:o 1599/1999 voimassaolon on perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarkoitus päättyä,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaLisätään neuvoston asetuksen (EY) N:o 1599/1999 1 artiklan 2 kohdassa olevaantaulukkoon seuraava:>TAULUKON PAIKKA>2 artiklaPäätetään Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan Nevatia Steel & Alloys Private Limitedin harjoittamaa tuontia koskeva neuvoston asetuksen (EY) N:o 1599/1999 nopeutettu tarkastelu.3 artiklaTämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja