               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 12.3.2019
            COM(2019) 140 final
            2019/0081(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen puitteissa Yhdistyneen kuningaskunnan yleissopimukseen liittymiseksi toimittaman hakemuksen osalta Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen puitteissa (NEAFC-yleissopimus) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan (Yhdistynyt kuningaskunta) yleissopimukseen liittymisen osalta unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta.

               2.Ehdotuksen tausta

               Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti 29. maaliskuuta 2017 Eurooppa-neuvostolle aikomuksestaan erota unionista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan nojalla. Tämä tarkoittaa sitä, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulee kolmas maa ja unionin oikeuden soveltaminen siihen lakkaa 30. maaliskuuta 2019, jollei unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisessä erosopimuksessa määrätä muusta päivämäärästä tai jollei Eurooppa-neuvosto yhteisymmärryksessä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa sovi yksimielisesti eri päivämäärästä.

               Unionista eroamiseensa asti Yhdistynyt kuningaskunta on edelleen jäsenvaltio, jolla on kaikki perussopimuksista johtuvat oikeudet ja velvollisuudet, mukaan lukien vilpittömän yhteistyön periaatteen noudattaminen. Eurooppa-neuvosto myönsi 29. huhtikuuta 2017 hyväksymissään suuntaviivoissa, että kansainvälisissä yhteyksissä on tarpeen ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan erityisluonne eroavana jäsenvaltiona edellyttäen, että maa noudattaa velvollisuuksiaan ja kunnioittaa unionin etuja niin kauan kuin se on jäsenvaltio.

               Unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat neuvotelleet Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan nojalla erosopimuksen, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25. marraskuuta 2018, jäljempänä ’erosopimus’. Sopimuksen tekemistä koskevat sisäiset menettelyt ovat parhaillaan käynnissä unionin tasolla
                  1
               . Erosopimuksen neljännessä osassa määrätään siirtymäkaudesta, jonka aikana unionin oikeutta, mukaan lukien unionin tekemät kansainväliset sopimukset, sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jäljempänä ’siirtymäkausi’. Unioni ilmoittaa kansainvälisille kumppaneilleen erosopimuksessa määrätyistä erityisjärjestelyistä, joiden mukaisesti Yhdistynyttä kuningaskuntaa kohdeltaisiin siirtymäkauden aikana jäsenvaltiona, kun sovelletaan unionin tekemiä kansainvälisiä sopimuksia, joihin myös NEAFC-yleissopimus kuuluu.

               Marraskuun 13. päivänä 2018 annetussa komission tiedonannossa Valmistautuminen Yhdistyneen kuningaskunnan eroamiseen Euroopan unionista 30. maaliskuuta 2019: Varautumissuunnitelma esitetään varautumistoimenpiteet, joihin komissio aikoo ryhtyä siinä tapauksessa, ettei erosopimusta ole voimassa eroamispäivänä. Tiedonannossa komissio luettelee tarpeellisina pitämänsä toimet mutta toteaa samalla, että lisätoimia voi olla tarpeen toteuttaa myöhemmässä vaiheessa.

               Eurooppa-neuvosto (50 artikla) kehotti uudelleen 13. joulukuuta 2018 valmistautumaan kaikilla tasoilla entistä vahvemmin Yhdistyneen kuningaskunnan eron seurauksiin ja ottamaan huomioon kaikki mahdolliset tulokset.

               NEAFC-yleissopimusta sovelletaan nykyisin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, koska unioni on yleissopimuksen osapuoli. Tämä soveltaminen päättyy sinä päivänä, jona NEAFC-yleissopimusta ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan unionin jäsenvaltiona.

               NEAFC-yleissopimuksen päätavoitteena on ”edistää Koillis-Atlantin kalavarojen säilyttämistä ja parasta mahdollista käyttöä rantavaltion kalastusta koskevan lainkäyttövallan laajentamisjärjestelmän mukaisesti ja suosia asiaankuuluvalla tavalla mainittuja kalavaroja koskevia kansainvälisiä neuvotteluja ja yhteistyötä”. NEAFC-yleissopimus tuli voimaan 17. maaliskuuta 1982. Yhdistynyt kuningaskunta on NEAFC-yleissopimuksen tallettaja.

               Vuoden 1982 NEAFC-yleissopimus korvasi alkuperäisen vuonna 1959 tehdyn Koillis-Atlantin kalastussopimuksen, kun Euroopan unionin jäsenvaltiot erosivat vuonna 1963 perustetusta NEAFC-järjestöstä yksittäisinä jäseninä sekä vuonna 1977 laajensivat kalastusvyöhykkeensä 200 meripeninkulmaan. Vuoden 1959 NEAFC-yleissopimus oli puolestaan korvannut silmäkoon ja kalaverkkojen sekä kalojen alimpien mittojen sääntelystä vuonna 1946 tehdyn yleissopimuksen.

               Vuoden 1982 NEAFC-yleissopimusta muutettiin vuonna 2004 (lisättiin riitojenratkaisumenettelyt) ja vuonna 2006 (NEAFC-yleissopimusta muutettiin kansainvälisen oikeuden ja kansainvälisten välineiden muutosten huomioon ottamiseksi). Vuosien 2004 ja 2006 muutokset eivät ole läpikäyneet koko ratifiointiprosessia kaikissa yleissopimuksen osapuolissa. Vuonna 2006 annetulla Lontoon julkilausumalla osapuolet sopivat soveltavansa muutoksia vapaaehtoisuuden pohjalta, kunnes ratifiointi on saatettu päätökseen.

               NEAFC-yleissopimuksen soveltamista varten osapuolet perustivat Koillis-Atlantin kalastuskomission (NEAFC). NEAFC on oikeushenkilö, ja sillä on suhteissaan muihin kansainvälisiin järjestöihin ja yleissopimuksen osapuolten alueilla sellainen oikeustoimikelpoisuus, joka on sen tehtävien suorittamiseksi ja tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

               Osapuolia on viisi, ja ne ovat kaikki NEAFC-yleissopimusalueella sijaitsevia rantavaltioita: Euroopan unioni (EU), Tanska (Färsaarten ja Grönlannin osalta), Islanti, Norja ja Venäjä. Lippuvaltioille, joilla on tosiasiallinen kalastusintressi Koillis-Atlantilla, voidaan myöntää yhteistyötä tekevän muun kuin yleissopimuksen osapuolen asema, jolloin ne voivat antaa sellaisille lippunsa alla purjehtiville aluksille luvan harjoittaa toimintaa NEAFC-yleissopimusalueella, jotka suostuvat panemaan täytäntöön NEAFC-toimenpiteet. Yhteistyötä tekeviä muita kuin yleissopimuksen osapuolia on nykyisin kuusi: Bahama, Curaçao, Kanada, Liberia, Panama ja Uusi-Seelanti.

               Euroopan unioni on NEAFC-yleissopimuksen osapuoli
                  2
               , koska yleissopimuksen ala kuuluu yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisalaan. Unionilla on yhteisen kalastuspolitiikan osalta yksinomainen toimivalta. Unionin oikeuden nojalla NEAFC-yleissopimus kattaa jäsenvaltiot.

               NEAFC-järjestöllä on toimivalta antaa suosituksia kalastuksenhoitotoimenpiteistä, jotka koskevat osapuolten kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden ulkopuolella harjoitettavaa kalastusta sekä osapuolten kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvia alueita, kun asianomainen osapuoli tätä pyytää. Hyväksytyistä suosituksista tulee osapuolia sitovia, jollei osapuoli esitä suositukselle vastalausetta määräajassa.

               Yhdistynyt kuningaskunta toimitti 8. tammikuuta 2019 hakemuksen liittyä NEAFC-yleissopimukseen osapuolena. Samana päivänä tallettaja ilmoitti asiasta Euroopan komissiolle.

               NEAFC-yleissopimuksen mukaan jokainen valtio (Euroopan unionin jäsenvaltioita lukuun ottamatta) voi milloin tahansa liittyä yleissopimukseen edellyttäen, että kyseisen valtion liittymishakemuksen hyväksyy kolme neljäsosaa kaikista yleissopimuksen osapuolista. Hakemus hyväksytään, jos 90 päivän kuluessa ilmoituksen päivästä kolme neljäsosaa osapuolista on ilmoittanut tallettajalle hyväksyvänsä hakemuksen
                  3
               . Tallettaja ilmoittaa liittymistä hakevalle valtiolle ja kaikille osapuolille hakemuksen tuloksesta. Liittyminen tapahtuu tallettamalla liittymiskirja tallettajan huostaan, ja liittyminen tulee voimaan päivänä, jona tallettaja vastaanottaa liittymiskirjan.

               Yhdistynyt kuningaskunta on selventänyt, että sen hakemus jätettiin osana varautumissuunnittelua tilanteeseen, jossa erosopimusta ei saada aikaan, ja että muutoin se pidättyy saattamasta NEAFC-yleissopimukseen liittymistä voimaan, kunnes ajankohta siirtymäkaudella on tähän sopiva, erosopimuksen mukaisesti.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Tämän neuvoston päätöksen nojalla komission olisi voitava hyväksyä unionin puolesta Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen NEAFC-yleissopimukseen ottaen huomioon seuraava edellytys: koska Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eron päivämäärästä ja ehdoista ei toistaiseksi ole varmuutta, unionin hyväksyntä olisi toimitettava NEAFC:n tallettajalle vain siinä tapauksessa, että ero toteutuu ilman erosopimusta, viimeistään NEAFC-yleissopimuksen 20 artiklan 4 kohdassa ilmoittamiselle asetetun määräajan päättyessä.

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013
                  4

                mukaisesti yhteisen kalastuspolitiikan keskeisenä tavoitteena on ”taata, että kalastustoimet ovat ympäristöllisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti kestäviä, että niitä hoidetaan johdonmukaisesti taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien etujen saavuttamista ja kalakantojen elvyttämistä ja säilyttämistä kestävän enimmäistuoton tuottavien tasojen yläpuolella koskevien tavoitteiden kanssa ja että ne parantavat elintarviketarjontaa”.

               On unionin etu, että Yhdistynyt kuningaskunta tekee yhteistyötä yhteisesti tärkeiden kantojen hoitamiseksi noudattaen kaikilta osin 10. joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, jäljempänä ’UNCLOS’ ja hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10. joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta 4 päivänä elokuuta 1995 tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’YK:n kalakantasopimus’ tai minkä tahansa muun kansainvälisen sopimuksen määräyksiä tai kansainvälisen oikeuden sääntöjä.

               UNCLOS:n 56, 63 ja 116 artiklan nojalla Yhdistyneellä kuningaskunnalla on oikeutettuja kalastusintressejä NEAFC-yleissopimusalueella (aavalla merellä) ja rantavaltiona siltä osin kuin Yhdistyneen kuningaskunnan talousvyöhykkeeseen kuuluvat vedet sijaitsevat NEAFC-yleissopimuksen yleissopimusalueella.

               Kuten UNCLOS:n 63 artiklan 2 kohdassa ja YK:n kalakantasopimuksen 8 artiklassa määrätään, silloin kun samaa kantaa tai läheisten lajien kantoja esiintyy sekä talousvyöhykkeellä että siihen liittyvällä sen ulkopuolisella alueella, rantavaltion ja näitä kantoja tällä alueella pyytävien valtioiden on tehtävä yhteistyötä sopiakseen toimista, jotka ovat tarpeellisia kantojen säilyttämiseksi talousvyöhykkeeseen liittyvällä alueella. Yhteistyö voidaan toteuttaa alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen puitteissa tai, jos alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt eivät ole toimivaltaisia kyseisen kannan suhteen, erityisjärjestelynä sellaisten maiden välillä, joiden intressinä asianomainen kalastus on.

               Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen NEAFC-yleissopimukseen mahdollistaa sen, että Yhdistynyt kuningaskunta voi tehdä yhteistyötä tarvittavien kalastuksenhoitotoimenpiteiden osalta ottaen asianmukaisesti huomioon muiden maiden ja Euroopan unionin oikeudet, edut ja velvollisuudet sekä varmistaa kalastustoiminnan harjoittamisen siten, ettei kantoja hyödynnetä kestämättömästi.

               Ottaen huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan oikeutetut kalastusintressit NEAFC-yleissopimusalueella, Yhdistyneen kuningaskunnan velvollisuus tehdä yhteistyötä välttämättömän kalastuksenhoidon osalta ja tarve varmistaa, että NEAFC:n suositukset sitovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa sen liittyessä yleissopimukseen, komissio suosittaa, että Yhdistyneen kuningaskunnan hakemus hyväksytään ottaen samalla huomioon ehdot, joiden mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta eroaa unionista.

               Ehdotetaan, että komissio valtuutetaan ilmoittamaan NEAFC-yleissopimuksen tallettajalle unionin kanta, jossa puolletaan Yhdistyneen kuningaskunnan liittymistä yleissopimukseen, jos Yhdistynyt kuningaskunta eroaa unionista ilman erosopimusta ennen kuin määräaika, jota sovelletaan Yhdistyneen kuningaskunnan liittymistä NEAFC-yleissopimukseen koskevaan hakemukseen, päättyy.

               Jos Yhdistynyt kuningaskunta eroaa unionista erosopimuksen ja siihen liittyvän siirtymäkauden ehdoin, unioni ilmoittaa erosopimuksen allekirjoitusajankohtana kansainvälisille kumppaneilleen, mukaan lukien NEAFC-yleissopimuksen muut osapuolet, että kyseisen siirtymäkauden aikana Yhdistynyttä kuningaskuntaa on kohdeltava jäsenvaltiona niitä kansainvälisiä sopimuksia sovellettaessa, joiden osapuoli unioni on. Tällöin Yhdistyneen kuningaskunnan hakemus NEAFC-yleissopimukseen liittymiseksi olisi esitettävä uudelleen, erosopimuksen ehtojen mukaisesti.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ käsittää myös sellaiset säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  5
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Mikä tahansa valtio voi liittyä NEAFC-yleissopimukseen milloin tahansa. Hakemus hyväksytään, jos 90 päivän kuluessa siitä päivästä, jona tallettaja on ilmoittanut vastaanottaneensa hakemuksen, kolme neljäsosaa yleissopimuksen osapuolista on ilmoittanut tallettajalle hyväksyvänsä hakemuksen. Tallettaja ilmoittaa liittymistä hakevalle valtiolle ja kaikille osapuolille hakemuksen tuloksesta.

               Liittyminen tapahtuu tallettamalla liittymiskirja tallettajan huostaan, ja liittyminen tulee voimaan päivänä, jona tallettaja vastaanottaa liittymiskirjan. Tallettaja ilmoittaa kaikille tämän yleissopimuksen allekirjoittaneille ja kaikille siihen liittymässä oleville osapuolille ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjojen tallettamisesta ja ilmoittaa allekirjoittajille tämän yleissopimuksen voimaantulopäivämäärän sekä osapuolet, joita voimaantulo koskee.

               Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen yleissopimukseen on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla NEACF-yleissopimuksen 24 artiklan mukaisesti ja voi vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön sisältöön.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta NEAFC-yleissopimuksen institutionaalisia rakenteita. Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on useita tavoitteita tai siihen sisältyy useita osatekijöitä ja jos jokin näistä tavoitteista tai osatekijöistä on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden muut tavoitteet tai osatekijät ovat liitännäisiä, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kalastuspolitiikkaan.

               Sen vuoksi päätösehdotuksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 43 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 43 artikla yhdessä SEUTsopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2019/0081 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen puitteissa Yhdistyneen kuningaskunnan yleissopimukseen liittymiseksi toimittaman hakemuksen osalta Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskeva yleissopimus
                  6
               , jäljempänä ’NEAFC-yleissopimus’, hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 81/608/ETY
                  7
               , ja se tuli voimaan 17 päivänä maaliskuuta 1982.

               (2)Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti 29 päivänä maaliskuuta 2017 aikomuksestaan erota unionista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan nojalla. Perussopimuksia lakataan soveltamasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan siitä päivästä, jona erosopimus tulee voimaan, tai, jollei sopimusta ole, kahden vuoden kuluttua mainitusta ilmoituksesta eli 30 päivänä maaliskuuta 2019, jollei Eurooppa-neuvosto yhteisymmärryksessä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa päätä yksimielisesti pidentää tätä määräaikaa.

               (3)Unionista eroamiseensa asti Yhdistynyt kuningaskunta on edelleen jäsenvaltio, jolla on kaikki perussopimuksista johtuvat oikeudet ja velvollisuudet, mukaan lukien vilpittömän yhteistyön periaatteen noudattaminen.

               (4)Eurooppa-neuvosto myönsi 29 päivänä huhtikuuta 2017 hyväksymissään suuntaviivoissa, että kansainvälisissä yhteyksissä on tarpeen ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan erityisluonne eroavana jäsenvaltiona, edellyttäen että maa noudattaa velvollisuuksiaan ja kunnioittaa unionin etuja niin kauan kuin se on jäsenvaltio.

               (5)Erosopimus sisältää järjestelyjä, joiden mukaisesti unionin oikeuden määräyksiä ja säännöksiä sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sen päivän jälkeen, jona perussopimuksia lakataan soveltamasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (siirtymäkausi). Jos mainittu sopimus tulee voimaan, unionin oikeutta, mukaan lukien kansainväliset sopimukset, joiden osapuoli unioni on, sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa siirtymäkauden aikana mainitun sopimuksen mukaisesti, ja sen soveltaminen päättyy siirtymäkauden päättyessä.

               (6)NEAFC-yleissopimusta sovelletaan nykyisin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, koska Euroopan unioni on kyseisen yleissopimuksen osapuoli, kun taas NEAFC-yleissopimuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti unionin jäsenvaltiot eivät voi liittyä yleissopimukseen.

               (7)NEAFC-yleissopimuksen 20 artiklan 4 kohdan nojalla valtio voi liittyä NEAFC-yleissopimukseen, jos kyseisen valtion liittymishakemus hyväksytään kaikkien sopimuksen osapuolten kolmen neljäsosan enemmistöllä 90 päivän kuluessa siitä päivästä, jona tallettaja on ilmoittanut vastaanottaneensa hakemuksen.

               (8)Yhdistynyt kuningaskunta toimitti 8 päivänä tammikuuta 2019 hakemuksen, joka koski liittymistä NEAFC-yleissopimukseen osapuolena, siltä varalta, ettei erosopimusta ole sinä päivänä, jona perussopimusten soveltaminen siihen lakkaa.

               (9)Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS)
                  8
                56, 63 ja 116 artiklan nojalla Yhdistyneellä kuningaskunnalla on oikeutettuja kalastusintressejä NEAFC-yleissopimusalueella (aavalla merellä) ja rantavaltiona siltä osin kuin Yhdistyneen kuningaskunnan talousvyöhykkeeseen kuuluvat vedet sijaitsevat NEAFC-yleissopimuksen yleissopimusalueella.

               (10)On unionin etu, että Yhdistynyt kuningaskunta tekee yhteistyötä yhteisesti tärkeiden kantojen hoitamiseksi noudattaen kaikilta osin UNCLOS:n ja hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta 4 päivänä elokuuta 1995 tehdyn sopimuksen
                  9
               , jäljempänä ’YK:n kalakantasopimus’, tai minkä tahansa muun kansainvälisen sopimuksen määräyksiä ja kansainvälisen oikeuden sääntöjä.

               (11)Kuten UNCLOS:n 63 artiklan 2 kohdassa ja YK:n kalakantasopimuksen 8 artiklassa määrätään, silloin kun samaa kantaa tai läheisten lajien kantoja esiintyy sekä talousvyöhykkeellä että siihen liittyvällä sen ulkopuolisella alueella, rantavaltion ja näitä kantoja tällä alueella pyytävien valtioiden on tehtävä yhteistyötä sopiakseen toimista, jotka ovat tarpeellisia kantojen säilyttämiseksi talousvyöhykkeeseen liittyvällä alueella. Yhteistyö voidaan toteuttaa alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen puitteissa tai, jos mainitut alueelliset järjestöt eivät ole toimivaltaisia kyseisen kannan suhteen, erityisjärjestelynä sellaisten maiden välillä, joiden intressinä asianomainen kalastus on.

               (12)Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen NEAFC-yleissopimukseen mahdollistaa sen, että Yhdistynyt kuningaskunta voi tehdä yhteistyötä tarvittavien kalastuksenhoitotoimenpiteiden osalta ottaen asianmukaisesti huomioon muiden maiden ja Euroopan unionin oikeudet, edut ja velvollisuudet ja voi varmistaa kalastustoiminnan harjoittamisen siten, että kyseessä olevaa kantaa tai kyseessä olevia kantoja hyödynnetään kestävästi.

               (13)Sen vuoksi on unionin etu hyväksyä NEAFC-yleissopimukseen liittymistä koskeva hakemus, jonka Yhdistynyt kuningaskunta on toimittanut siltä varalta, että Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista toteutuu ilman erosopimusta ennen kuin NEAFC-yleissopimuksen 20 artiklan 4 kohdassa ilmoittamiselle asetettu määräaika on päättynyt,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.
                     Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen, jäljempänä ’NEAFC-yleissopimus’, puitteissa unionin puolesta otettava kanta on, että hyväksytään Yhdistyneen kuningaskunnan hakemus NEAFC-yleissopimukseen liittymiseksi.

               2.
                     Valtuutetaan komissio ilmoittamaan NEAFC-yleissopimuksen tallettajalle unionin kanta vain siinä tapauksessa, että Yhdistyneen kuningaskunnan ero unionista toteutuu ilman erosopimusta ennen kuin NEAFC-yleissopimuksen 20 artiklan 4 kohdassa ilmoittamiselle asetettu määräaika on päättynyt.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Ks. neuvoston päätös (EU) 2019/274, annettu 11 päivänä tammikuuta 2019, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamista Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin ja Euroopan atomienergiayhteisön puolesta (EUVL L 471, 19.2.2019, s. 1).

                     (2)

                        EYVL L 227, 12.8.1981, s. 21.

                     (3)

                        Yhdistyneen kuningaskunnan 8. tammikuuta 2019 jättämän hakemuksen osalta 90 päivän ajanjakso päättyy 8. huhtikuuta 2019.

                     (4)

                        EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22.

                     (5)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (6)

                        EYVL L 227, 12.8.1981, s. 22.

                     (7)

                        Neuvoston päätös 81/608/ETY, tehty 13 päivänä heinäkuuta 1981, Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen tekemisestä (EYVL L 227, 12.8.1981, s. 21).

                     (8)

                        EYVL L 179, 23.6.1998, s. 3.

                     (9)

                        EYVL L 189, 3.7.1998, s. 14.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 28.3.2019
            COM(2019) 159 final
            2019/0087(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin puolesta Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomiteassa ja meriturvallisuuskomiteassa otettavasta kannasta aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen liitteeseen II, irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen vuoden 2011 säännöstöön, hengenpelastuslaitteita koskevaan kansainväliseen säännöstöön, ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen liitteessä olevaan C, E ja P lomakkeeseen sekä kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevaan kansainväliseen turvallisuussäännöstöön tehtävien muutosten hyväksymiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä, jolla vahvistetaan unionin puolesta Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomitean 74. istunnossa (MEPC 74), joka pidetään Lontoossa 13.–17. toukokuuta 2019, ja Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 101. istunnossa (MSC 101), joka pidetään Lontoossa 5.–14. kesäkuuta 2019, esitettävä kanta. Tarkoituksena on hyväksyä muutoksia lastijäämiä ja viskositeetiltaan ja/tai sulamispisteeltään korkeiden ja pysyviä kelluvia tuotteita sisältävien säiliöiden pesuvesiä koskevaan MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II, irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua tarkastusohjelmaa koskevaan vuoden 2011 kansainväliseen säännöstöön (ESP-säännöstö),

               hengenpelastuslaitteita koskevan kansainvälisen säännöstön (LSA-säännöstö), 6.1.1.3 kohtaan ja 4.4.8.1 kohtaan, varusteluetteloihin (SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevat lomakkeet C, E ja P) sekä kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön (IGF-säännöstö), A ja A-1 osaan.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) koskeva yleissopimus

               Kansainvälinen merenkulkujärjestö IMO on perustettu Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevalla yleissopimuksella. IMOn tarkoituksena on tarjota foorumi valtioiden väliselle yhteistyölle kaikkien kansainvälisen kauppamerenkulun teknillisiä kysymyksiä koskevien hallitusten omaksumien säännösten ja menettelytapojen alalla, edistää tiukimpien mahdollisten määräysten yleistä hyväksymistä meriturvallisuuden, tehokkaan navigoinnin sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisen ja torjunnan alalla yhtäläisten toimintaedellytysten luomiseksi sekä käsitellä asiaan liittyviä hallinnollisia ja oikeudellisia seikkoja.

               Yleissopimus tuli voimaan 17. maaliskuuta 1958.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat sen sopimuspuolia.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, sopimuspuolia. MARPOL-yleissopimus tuli voimaan 2. lokakuuta 1983. Unioni ei ole MARPOL-yleissopimuksen sopimuspuoli.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, sopimuspuolia. SOLAS-yleissopimus tuli voimaan 25. toukokuuta 1980. Unioni ei ole SOLAS-yleissopimuksen sopimuspuoli.

               Vuonna 2011 annetussa irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevassa kansainvälisessä säännöstössä (ESP-säännöstö) vahvistetaan vaatimukset yksirunkoisten ja kaksoisrungolla varustettujen irtolastialusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa varten SOLAS-yleissopimuksen XI-1/2 säännön määräysten mukaisesti.

               Hengenpelastuslaitteita koskevassa kansainvälisessä säännöstössä (LSA-säännöstö) vahvistetaan kansainväliset standardivaatimukset, jotka koskevat SOLAS-yleissopimuksen III luvun soveltamisalaan kuuluvia hengenpelastuslaitteita, mukaan lukien henkilökohtaiset hengenpelastuslaitteet, visuaaliset apuvälineet, pelastusveneet ja -lautat sekä valmiusveneet, laitteet pelastusveneiden ja -lauttojen laskemiseksi vesille ja niihin siirtymiseksi sekä MES-järjestelmät, nuoranheittolaitteet ja yleishälytys- ja kaiutinlaitejärjestelmät.

               Kaasuja tai alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön (IGF-säännöstö) tarkoituksena on antaa kansainvälinen normi aluksille, joissa käytetään kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita. Säännöstössä käsitellään kaikkia aloja, joilla on tarvetta ottaa erityisesti huomioon kaasujen tai muiden alhaisessa lämpötilassa leimahtavien polttoaineiden käyttö, ja annetaan kriteerit käyttövoimaksi tai avustaviin tarkoituksiin tarvittavien maakaasua käyttävien koneistojen sijoittamiseen ja asentamiseen siten, että taataan turvallisuuden, luotettavuuden ja käyttövarmuuden suhteen samanlainen toimivuustaso kuin joka saadaan uusilla, vertailukelpoisilla tavanomaisia polttoöljyä käyttävillä pää- ja apukoneilla.

               2.2.Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO)

               IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä. IMO on yleinen standardeja laativa viranomainen kansainvälisen merenkulun turvallisuuden, turvatoimien ja ympäristönsuojelun alalla. Sen tärkein tehtävä on luoda oikeudenmukainen ja tehokas merenkulkualan sääntelykehys, joka hyväksytään ja pannaan täytäntöön yleisesti.

               IMOn jäsenyys on avoin kaikille valtioille, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat IMOn jäseniä. Euroopan komissiolla on ollut IMOssa vuodesta 1974 lähtien tarkkailijan asema, joka perustuu valtioiden välisen neuvoa-antavan merenkulkujärjestön
                  1
                (IMCO) ja Euroopan yhteisöjen komission väliseen yhteistyöjärjestelyyn molemmille tärkeissä asioissa.

               IMOn meriympäristön suojelukomitea, joka koostuu kaikista IMOn jäsenistä, kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Se käsittelee IMOn toimialaan kuuluvia ympäristökysymyksiä aluksista aiheutuvan pilaantumisen – öljy, irtolastina kuljetettavat kemikaalit, jätevedet ja kiinteät jätteet sekä alusten päästöt, kuten ilman epäpuhtaudet ja kasvihuonekaasupäästöt – ehkäisemisen ja torjunnan alalla. Näitä kysymyksiä säännellään MARPOL-yleissopimuksella. Se käsittelee myös painolastivesien hallintaa, kiinnittymisenestojärjestelmiä, alusten kierrätystä, pilaantumisen torjuntavalmiuksia ja -toimia sekä erityisalueiden ja erityisen herkkien merialueiden kartoittamista.

               Meriympäristön suojelukomitea huolehtii IMOn yleissopimuksen, yleiskokouksen tai neuvoston sille määräämien tehtävien suorittamisesta sekä kaikkien sellaisten edellä mainittuun soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille on mahdollisesti annettu jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella tai puitteissa ja jotka IMO on hyväksynyt. Meriympäristön suojelukomitea ja sitä avustavat elimet tekevät päätöksensä jäsenten enemmistöllä.

               Myös IMOn meriturvallisuuskomitea koostuu kaikista IMOn jäsenistä ja kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Sen tehtävänä on käsitellä kaikkia kysymyksiä, jotka kuuluvat IMOn toimialaan ja koskevat merenkulun apuneuvoja, alusten rakentamista ja varustamista, turvallisuuden vaatimaa alusten miehitystä, sääntöjä yhteentörmäysten ehkäisemiseksi, vaarallisten lastien käsittelyä, meriturvallisuutta tehostavia toimenpiteitä, hydrograafisia tiedonantoja, laivapäiväkirjoja ja merenkulkutietoja, merionnettomuuksien tutkimista, meripelastusta sekä muita merenkulun turvallisuutta suoranaisesti koskevia asioita.

               Meriturvallisuuskomitea huolehtii IMOn yleissopimuksen, yleiskokouksen tai neuvoston sille määräämien tehtävien suorittamisesta sekä kaikkien sellaisten edellä mainittuun soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille on mahdollisesti annettu jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella tai puitteissa ja jotka IMO on hyväksynyt. Meriturvallisuuskomitea ja sitä avustavat elimet tekevät päätöksensä jäsenten enemmistöllä.

               2.3.IMOn meriympäristön suojelukomitean suunniteltu säädös

               Meriympäristön suojelukomitean on määrä hyväksyä 13.–17. toukokuuta 2019 pidettävässä 74. istunnossaan (MEPC 74) lastijäämiä ja viskositeetiltaan ja/tai sulamispisteeltään korkeiden ja pysyviä kelluvia tuotteita sisältävien säiliöiden pesuvesiä koskevaan MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II muutoksia, joilla vähennetään ympäristövaikutuksia. MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II suunniteltujen muutosten tarkoituksena on puuttua merkittävään pilaantumiseen, jota on aiheutunut esimerkiksi parafiinin päästämisestä Pohjanmeren ja Itämeren rantavaltioissa useiden viime vuosien aikana.

               2.4.IMOn meriturvallisuuskomitean suunniteltu säädös

               Meriturvallisuuskomitean on määrä hyväksyä 5.–14. kesäkuuta 2019 pidettävässä 101. istunnossaan (MSC 101) muutoksia vuonna 2011 annettuun irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen säännöstöön (ESP-säännöstö), hengenpelastuslaitteita koskevaan kansainväliseen säännöstöön (LSA-säännöstö), LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohtaan, varusteluetteloihin (SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevat lomakkeet C, E ja P) ja kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön (IGF-säännöstö) A ja A-1 osaan.

               2.4.1.ESP-säännöstöön tehtävien muutosten tarkoituksena on tehdä toimituksellisia mukautuksia, joilla yksilöidään kaikki sitovat vaatimukset ja parannetaan taulukoita ja lomakkeita. Muutoksilla myös yhdistetään toimitukselliset mukautukset uusiin olennaisiin vaatimuksiin, jotta voidaan ottaa huomioon päivitykset, joita on äskettäin tehty Kansainvälisen luokituslaitosten järjestön (International Association of Classification Societies Unified Requirements – IACS) yhdenmukaistettujen vaatimusten (Unified Requirements – UR) Z10-sarjaan. Z10-sarja koskee öljysäiliöalusten, irtolastialusten, kemikaalisäiliöalusten, kaksoisrungolla varustettujen öljysäiliöalusten ja kaksoisvaipalla varustettujen irtolastialusten runkojen katsastuksia. IACS:n yhdenmukaistetut vaatimukset ovat IACS:n antamia päätöslauselmia asioista, jotka liittyvät suoraan luokituslaitosten erityisiin sääntövaatimuksiin ja käytänteisiin tai kuuluvat niiden piiriin, mukaan lukien luokituslaitosten sääntöjen ja käytänteiden perustana olevat yleisperiaatteet. Yhdenmukaistetut vaatimukset sisällytetään osaksi IACS:n jäsenyhteisöjen sääntöjä ja käytänteitä yhden vuoden kuluessa niiden hyväksynnästä IACS:n yleisen politiikan työryhmässä edellyttäen, että kunkin jäsenyhteisön hallintoelin ratifioi ne. Yhdenmukaiset vaatimukset ovat vähimmäisvaatimuksia. Lisäksi muutosluonnoksissa käytetty kieli on yhdenmukaistettu IMOn käytäntöjen mukaiseksi, jotta vältetään monitulkintaisuus ja epäjohdonmukaisuus.

               2.4.2.LSA-säännöstöön suunniteltujen muutosten tarkoituksena on varmistaa muiden kuin pelastusaluksiin kuuluvien pienten valmiusveneiden manuaalista vesillelaskua koskevan 6.1.1.3 kohdan yhdenmukainen täytäntöönpano.

               2.4.3.LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohtaan tehtävien muutosten tarkoituksena on vapauttaa kahdella toisistaan riippumattomalla käyttövoimayksiköllä varustetut pelastusveneet vaatimuksesta, jonka mukaan pelastusveneissä on oltava riittävät kelluvat airot ja niihin liittyvät osat (tapit, hankaimet tai vastaavat kiinnikkeet) pelastusveneiden liikuttamiseen tyynen veden oloissa. Katsastuksissa oli käynyt ilmi, ettei joissakin kahdella toisistaan riippumattomalla käyttövoimayksiköllä varustetuissa pelastusveneissä ollut meloja, airoja eikä niiden käyttämiseen tarvittavia muita osia, ja oli päätelty, ettei LSA-säännöstön ja meriturvallisuuskomitean kiertokirjeen lisäyksessä MSC/Circ.980/Add.1 oteta huomioon kahdella toisistaan riippumattomalla käyttövoimayksiköllä varustettuja pelastusveneitä.

               2.4.4.MSC 100 hyväksyi luonnoksen yhteiseksi tulkinnaksi, jonka mukaan LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohtaa ei tarvitse soveltaa kahdella toisistaan riippumattomalla käyttövoimayksiköllä varustettuihin pelastusveneisiin, joissa asianomainen järjestely koostuu kahdesta erillisestä moottorista, akselista, polttoainetankista, putkistosta ja kaikista muista siihen liittyvistä laitteista. Tulkinnan mukaan pelastusveneen olisi lisäksi oltava muiden näkökohtien osalta kokonaisuudessaan LSA-säännöstön 4.4.8 kohdan mukainen.

               LSA-säännöstön nykyinen 4.4.8.1 kohta korvataan siten, että se on MSC 100:n hyväksymän yhteisen tulkinnan mukainen.

               2.4.5.Varusteluetteloihin (SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevat lomakkeet C, E ja P) suunniteltujen muutosten tarkoituksena on muuttaa SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevien lomakkeiden C, E ja P 8.1 kohtaa lisäämällä siihen alaviite, jossa ilmoitetaan, ettei kaikkia lueteltuja indikaattoreita sovelleta kaikkiin aluksiin ja että ne voidaan tarvittaessa poistaa. Yleensä kaikkia alustyyppejä ei varusteta asianomaisilla indikaattoreilla (peräsimen, potkurin, ohjauspotkurin, potkurin nousun ja toimintatilan indikaattoreilla).

               2.4.6.Kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön (IGF-säännöstö) A ja A-1 osaan suunniteltujen muutosten tarkoituksena on parantaa säännöstön johdonmukaisuutta maakaasua käyttäviä aluksia koskevien nykyisten vaatimusten osalta tekemällä muutoksia, jotka ovat säännöstön soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella tarpeellisia.

               3.Unionin puolesta esitettävä kanta

               3.1.Muutokset lastijäämiä ja viskositeetiltaan korkeiden ja pysyviä kelluvia tuotteita sisältävien säiliöiden pesuvesiä koskevaan MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II

               Meriympäristön suojelukomitean 68. istunnossa (MEPC 68), joka järjestettiin Lontoossa 11.–15. toukokuuta 2015, hyväksyttiin MARPOL-yleissopimuksen liitteessä II määrättyjen lastijäämiä ja viskositeetiltaan korkeiden ja pysyviä kelluvia tuotteita sisältävien säiliöiden pesuvesiä koskevien vaatimusten uudelleentarkastelusta uusi osio sisällytettäväksi pilaantumisen ehkäisyä ja torjuntaa käsittelevän alakomitean, jäljempänä ’PPR’, kaksivuotisohjelmaan, ja se oli määrä saada päätökseen vuonna 2018.

               MARPOL-yleissopimuksen liitteen II muutosluonnokset viimeisteltiin pilaantumisen ehkäisyä ja torjuntaa käsittelevän alakomitean (PPR 5) viidennessä istunnossa, joka järjestettiin Lontoossa 5.–9. helmikuuta 2018. MARPOL-yleissopimuksen liitteen II muutosluonnokselle annettiin hyväksyntä meriympäristön suojelukomitean 73. istunnossa (MEPC 73), joka pidettiin Lontoossa 22.–26. lokakuuta 2018. Luonnos on tarkoitus hyväksyä MEPC 74:ssa.

               MARPOL-yleissopimuksen liitteen II muutosluonnokset esitetään IMOn asiakirjan MEPC 73/19 liitteessä 13. Meriympäristön suojelukomitean 73. istunnosta laaditun raportin (MEPC 73/19) 11.12 kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä MEPC 74:ssa.

               3.2.Muutokset irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan vuoden 2011 kansainväliseen säännöstöön (ESP-säännöstö)

               Alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevän alakomitean 5. istunnossa (SDC 5), joka pidettiin Lontoossa 22.–26. tammikuuta 2018, muistutettiin mieliin, että saman alakomitean 4. istunnossa (SDC 4), joka pidettiin Lontoossa 13.–17. helmikuuta 2017, Kansainvälisen luokituslaitosten järjestö (IACS) ja sihteeristö oli valtuutettu analysoimaan vuoden 2011 ESP-säännöstöä. Tarkoituksena oli ehdottaa toimituksellisia mukautuksia kaikkien sitovien vaatimusten yksilöimiseksi, taulukko- ja lomakemallien parantamiseksi sekä edistymisraportin laatimiseksi SDC 5:tä varten.

               SDC 5 totesi, että kaikki vuoden 2011 ESP-säännöstön alaviitteissä olevat merkitykselliset kohdat olisi sisällytettävä uuden konsolidoidun asiakirjan varsinaiseen tekstiin. SDC 5 totesi myös, että ESP-säännöstön taulukko- ja lomakemalleja on syytä parantaa. Lisäksi SDC 5 katsoi, että toimitukselliset mukautukset on tehtävä yhdessä IACS:n vuoden 2011 ESP-säännöstöön ehdottamien uusien olennaisten muutosten kanssa, jotta voidaan ottaa huomioon viimeaikaiset päivitykset IACS:n yhdenmukaistettujen vaatimusten Z10-sarjaan.

               SDC 5 kannatti ehdotusta, joka koski vuoden 2011 ESP-säännöstön muutosluonnoksen toimittamista hyväksyntää varten meriturvallisuuskomitean 99. istuntoon (MSC 99) Lontoossa 16.–25. toukokuuta 2018. Tarkoituksena oli hyväksyä muutokset meriturvallisuuskomitean 100. istunnossa (MSC 100) ja saattaa ne voimaan 1. heinäkuuta 2020.

               MSC 99 tarkasteli vuoden 2011 ESP-säännöstön muutosluonnoksia, jotka SDC 5 oli valmistellut säännöstön säännöllistä päivittämistä koskevan menettelyn mukaisesti, ja hyväksyi ne. Ne siirrettiin MSC 100:lle lopullista hyväksyntää varten.

               MSC 100, joka pidettiin Lontoossa 3.–7. joulukuuta 2018, käsitteli muutosluonnoksia yhdessä ehdotettujen muiden muutosten kanssa ja totesi, ettei muutosluonnoksissa käytetty kieli vastaa IMOn käytäntöä (eroja oli pakottavuuteen liittyvissä verbimuodoissa). Eroavuudet olisivat haitaksi IMOn määräysten tulevalle kehitykselle, koska ne voisivat johtaa monitulkintaisuuteen ja epäjohdonmukaisuuteen. Huomautettiin myös, että vuoden 2011 ESP-säännöstön muutosluonnoksessa olisi otettava huomioon ESP-säännöstön konsolidoidun toisinnon luonnos, joka on parhaillaan tekeillä alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevässä alakomiteassa.

               Keskusteltuaan asiasta MSC 100 päätti jättää ESP-säännöstön muutosluonnoksen hyväksymisen lepäämään, valmistella tarkistetun vuoden 2011 ESP-säännöstön muutosluonnoksen, jossa pakottavuuteen liittyvät verbit ovat oikein, ja toimittaa tämän tarkistetun luonnoksen MSC 101:lle hyväksyntää varten.

               Tämä asia sisältyi neuvoston päätökseen 2018/1601
                  2
               . Vuoden 2011 ESP-säännöstöön tehtäviä muutoksia koskevaan unionin puolesta esitettävään kantaan tehtävistä vähäisistä muutoksista voidaan kyseisen neuvoston päätöksen 3 artiklan 3 kohdan mukaan sopia ilman erillistä neuvoston päätöstä. Koska ESP-säännöstöön tehtäviä muutoksia ei kuitenkaan voida pitää vähäisinä, asia on sisällytetty uudelleen tähän ehdotukseen neuvoston päätökseksi Euroopan unionin puolesta Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 101. istunnossa otettavasta kannasta.

               Vuoden 2011 ESP-säännöstöön tehtäviä muutoksia koskeva MSC:n päätöslauselmaluonnos esitetään MSC 100:n raportin liitteessä [X] [(MSC 100/XX/Add.X)]. MSC 100 -raportin [(MSC 100/XX)] [10.20] kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä MSC 101:ssa.

               3.3.Muutokset hengenpelastuslaitteita koskevan kansainvälisen säännöstön (LSA-säännöstö) 6.1.1.3 kohtaan

               Meriturvallisuuskomitean 96. istunnossa (MSC 96), joka pidettiin Lontoossa 11.–20. toukokuuta 2016, oli sovittu, että sisällytetään LSA-säännöstön 6.1.1.3 kohdan yhdenmukaista tulkintaa koskeva uusi osio osaksi alakomitean kaksivuotisohjelmaa vuosille 2016–2017 ja SSE 4:n alustavaan esityslistaan. Määräajaksi asetettiin vuosi 2017. Osiolla on määrä laatia muutoksia LSA-säännöstön 6.1.1.3 kohtaan sen yhdenmukaisen täytäntöönpanon helpottamiseksi ja erityisesti sellaisten valmiusveneiden vesillelaskussa käytettävien käsikäyttöisten mekanismien sallimiseksi, jotka eivät ole aluksen pelastusaluksia.

               Aluksen järjestelmiä ja laitteistoja käsittelevän alakomitean 4. istunnossa (SSE 4), joka järjestettiin Lontoossa 20.–24. maaliskuuta 2017, ja 5. istunnossa (SSE 5), joka järjestettiin Lontoossa 12.–16. maaliskuuta 2018, keskusteltiin huolenaiheista, jotka liittyvät LSA-säännöstön muutosluonnoksen tuomiin riskeihin, joita aiheutuisi, jos pelastusveneen laskuvaihe sijoituspaikasta vesille sallittaisiin ilman pelastusveneisiin osoitettua henkilömäärää veneessä, sekä muutoksen soveltamisalaa koskevista näkemyksistä.

               Meriturvallisuuskomitea hyväksyi LSA-säännöstön muutosluonnoksen 100. istunnossaan (MEPC 100), joka pidettiin Lontoossa 3.–7. joulukuuta 2018. Luonnos on tarkoitus hyväksyä MEPC 101:ssa. Tästä päätöksestä huolimatta komitea pyysi aluksen järjestelmiä ja laitteistoja käsittelevän alakomitean Lontoossa 4.–8. maaliskuuta 2019 järjestettävää 6. istuntoa tarkastelemaan muutosluonnosten edelleen aiheuttamia huolenaiheita ja tarjoamaan MSC 101:lle neuvoja ennen muutosten hyväksymistä.

               LSA-säännöstön 6.1.1.3 kohdan muutosluonnokset esitetään MSC 100:n raportin liitteessä [x] [(MSC 100/xx/Add.x)]. MSC 100 :n raportin [(MSC 100/xx)] [9.6] kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä MSC 101:ssa.

               3.4.Muutokset hengenpelastuslaitteita koskevan kansainvälisen säännöstön 4.4.8.1 kohtaan

               Alusten järjestelmiä ja laitteistoja käsittelevän alakomitean 5. istunnossa (SSE 5), joka järjestettiin Lontoossa 12.–16. maaliskuuta 2018, unioni ehdotti hengenpelastuslaitteita koskevan kansainvälisen LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohdan ja hengenpelastuslaitteiden stardardoitujen arviointi- ja testausraporttilomakkeiden (MSC/Circ.980/Add.1, 4.4.1.2 jakso) yhteistä tulkintaa, ja ehdotus hyväksyttiin. MSC 100 hyväksyi yhteistä tulkintaa koskevan tekstiluonnoksen ja LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohtaan muita muutoksia, joiden tarkoituksena oli johdonmukaistaa säännöstön ja yhteisen tulkinnan vaatimus.

               LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohtaan tehtävät muutokset esitetään MSC 100:n raportin liitteessä [x] [(MSC 100/xx/Add.x)]. MSC 100:n raportin [(MSC 100/xx)] [9.23] kohdassa todetaan, että nämä muutokset LSA-säännöstöön on määrä hyväksyä MSC 101:ssa.

               3.5.Muutokset varusteluetteloihin (SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevat lomakkeet C, E ja P)

               Meriturvallisuuskomitean 100. istunnossa (MSC 100), joka pidettiin Lontoossa 3.–7. joulukuuta 2018, sovittiin, että tarkastellaan muutoksia varusteluetteloihin (SOLAS-yleissopimuksen liitteen lomakkeisiin C, E ja P) siinä ymmärryksessä, että vähäisiä korjauksia/seikkoja voidaan käsitellä komiteoissa muita esille tulevia asioita koskevassa esityslistan kohdassa. Tarkastelun jälkeen MSC 100 hyväksyi ehdotetut muutosluonnokset meriturvallisuuskomitean 101. istunnossa (MSC 101) tapahtuvaa lopullista hyväksyntää varten.

               Varusteluetteloiden (SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevien lomakkeiden C, E ja P) muutosluonnokset esitetään MSC 100:n raportin liitteessä [x] [(MSC 100/xx/Add.x)]. MSC 100:n raportin [(MSC 100/xx)] [9.30] kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä MSC 101:ssa.

               3.6.Muutokset kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön (IGF-säännöstö) A ja A-1 osaan

               Lastien ja konttien kuljetusta käsittelevän alakomitean 4. istunnossa (CCC 4), joka pidettiin Lontoossa 11.–15. syyskuuta 2017, perustettiin uudelleen alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttävien alusten turvallisuutta koskevien teknisten määräysten kehittämistä käsittelevä työryhmä jatkamaan IGF-säännöstön muutosluonnoksiin liittyvää työtä polttokennojen osalta ja laatimaan luonnokset metyyli-/etyylialkoholia polttoaineenaan käyttävien alusten turvallisuutta koskeviksi teknisiksi määräyksiksi. CCC 4 hyväksyi työryhmän valmistelemat maakaasuun liittyviä vaatimuksia koskevat IGF-säännöstön A ja A-1 osan muutosluonnokset ja pyysi meriturvallisuuskomitean 99. istuntoa (MSC 99), joka pidettiin 16.–25. toukokuuta 2018 Lontoossa, hyväksymään muutokset ja toimittamaan ne meriturvallisuuskomitean 100. istuntoon (MSC 100) lopullista hyväksyntää varten.

               MSC 99 tarkasteli kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön (IGF-säännöstö) A ja A-1 osan muutosluonnosta sekä siitä esitettyjä lisähuomioita, joihin sisältyi nestemäisen polttoaineen putkista koneistotilan ulkopuolelle pääseviä vuotoja vastaan suojautumista koskeva vaihtoehtoinen ratkaisuehdotus. Keskusteltuaan asiasta MSC 99 päätti jättää IGF-säännöstön A ja A-1 osan muutosluonnoksen hyväksymisen lepäämään ja ohjeisti lastien ja konttien kuljetusta käsittelevän alakomitean 5. istuntoa (CCC 5), joka pidettiin Lontoossa 10.–14. syyskuuta 2018, tarkastelemaan uudelleen määräyksen 9.5.6 muutosluonnoksia ja raportoimaan tuloksista MSC 100:lle kiireellisesti.

               CCC 5 tarkasteli uudelleen määräyksen 9.5.6 ja IGF-säännöstön muutosluonnoksia ja tuli siihen tulokseen, ettei määräystä 9.5.6 ollut tarpeen muuttaa. CCC 5 päätti siis pyytää MSC 100:aa, joka pidettiin  Lontoossa 3.–7. joulukuuta 2018, hyväksymään IGF-säännöstön A ja A-1 osan muutosluonnokset, sellaisina kuin ne on esitetty asiakirjan CCC 4/12 liitteessä 1, ja toimittamaan ne meriturvallisuuskomitean 101. istuntoon (MSC 101) lopullista hyväksyntää varten.

               MSC 100 yhtyi CCC 5:n kantaan siitä, ettei määräykseen 9.5.6 tarvittu uusia muutoksia, jotka koskevat vaihtoehtoista ratkaisua vuodoilta suojautumiseen. Näkemykset kuitenkin erosivat sen osalta, onko tarpeen lisätä teksti, jolla varmistetaan vuotojen havaitsemista koskevien vaatimusten soveltaminen nestemäisen polttoaineen kuljetusputkiin. MSC 100 hyväksyi CCC 4:ssä valmistellun tekstin ja IGF-säännöstön A ja A-1 osaan tehtävät muutokset sekä niiden lopullisen hyväksymisen MSC 101:ssä mutta huomautti, että hyväksymisvaiheessa olisi vielä mahdollista jättää muita ehdotuksia.

               Kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön A ja A-1 osan muutosluonnokset esitetään MSC 100:n raportin [(MSC 100/xx/Add.x)] liitteessä [x]. MSC 100:n raportin (MSC 100/xx) 11.5 kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä MSC 101:ssa.

               3.7.Asiaa koskeva EU:n lainsäädäntö ja EU:n toimivalta

               3.7.1.Muutokset MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II

               Alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja pilaamisrikoksista määrättävistä seuraamuksista, myös rikosoikeudellisista seuraamuksista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2005/35/EY sisällytetään alusten aiheuttamaa ympäristön pilaantumista koskevat kansainväliset normit EU:n lainsäädäntöön ja pyritään varmistamaan, että laittomista päästöistä vastuussa oleviin henkilöihin sovelletaan asianmukaisia seuraamuksia. Direktiivissä tarkoitetut pilaantumista aiheuttavat aineet määritellään MARPOL-yleissopimuksen liitteisiin I ja II sisältyviksi aineiksi. Lisäksi aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa annetussa direktiivissä 2000/59/EY edellytetään jäsenvaltioiden varmistavan, että satamissa on niissä yleensä käyvien alusten tarpeisiin riittävät vastaanottolaitteet ja vaaditaan alusten toimittavan jätteensä, lastijäämät mukaan lukien, tällaisiin laitteisiin ennen lähtöä. Tavoitteena on vähentää jätteiden päästämistä aluksista mereen. Liitteessä II tarkoitetut säiliöiden pesuvedet luokitellaan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviksi lastijäämiksi. Direktiivissä 2000/59/EY edellytetään myös, että alukset ilmoittavat seuraavaan satamaansa etukäteen kaikesta toimitettavaksi aiotusta ja alukseen jäävästä jätteestä ja lastijäämistä sekä käytettävissä olevasta varastointikapasiteetista.

               Näin ollen MSC 101:ssä hyväksyttävät muutokset, joilla muutetaan MARPOL-yleissopimuksen liitettä II lastijäämien ja viskositeetiltaan ja/tai sulamispisteeltään korkeiden ja pysyviä kelluvia tuotteita sisältävien säiliöiden pesuvesien osalta, vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja pilaamisrikoksista määrättävistä seuraamuksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/35/EY ja aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa annetun direktiivin 2000/59/EY soveltamisen kautta.

               3.7.2.Muutokset irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan vuoden 2011 kansainväliseen säännöstöön (ESP-säännöstö)

               Yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 530/2012 tavoitteena on vahvistaa nopeutettu käyttöönottoaikataulu kyseisen asetuksen 3 artiklassa määriteltyjen MARPOL  73/78 yleissopimuksen kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten soveltamiseksi yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin ja kieltää raskasöljyn kuljettaminen yksirunkoisilla öljysäiliöaluksilla jäsenvaltioiden satamiin tai satamista.

               Asetuksella (EU) N:o 530/2012 velvoitetaan soveltamaan IMOn kunnonarviointijärjestelmää (CAS) yli 15 vuoden ikäisiin yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin. Asetuksen 5 artiklassa vaaditaan, että tällaisten säiliöalusten on oltava CAS-järjestelmän mukaisia, ja kyseinen järjestelmä määritellään 6 artiklassa kunnonarviointijärjestelmäksi, joka on hyväksytty 27. huhtikuuta 2001 annetulla päätöslauselmalla MEPC 94(46), sellaisena kuin se on muutettuna 11. lokakuuta 2002 annetulla päätöslauselmalla MEPC 99(48) ja 4. joulukuuta 2003 annetulla päätöslauselmalla MEPC 112(50). Irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavassa laajennetussa katsastusohjelmassa (ESP) täsmennetään, miten tämä tehostettu tarkastus on tehtävä. Koska CAS-järjestelmässä käytetään ESP-ohjelmaa välineenä järjestelmän tavoitteen saavuttamiseen, ESP-tarkastusten muutoksia sovelletaan suoraan ja automaattisesti asetuksen (EU) N:o 530/2012 kautta.

               Näin ollen MSC 101:ssä hyväksyttävät muutokset, joilla muutettaisiin ESP-säännöstöä, vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 530/2012 soveltamisen kautta.

               3.7.3.Muutokset LSA-säännöstön 6.1.1.3 kohtaan

               Vesillelaskulaitteet ja vinssit on sisällytetty laivavarusteiden suunnittelu-, valmistus- ja suorituskykyvaatimuksista ja testausnormeista sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/306 kumoamisesta 15 päivänä toukokuuta 2018 annettuun komission täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/773. Asianomaisessa täytäntöönpanoasetuksessa viitataan vesillelaskulaitteita koskevan MED/1.21, 1.23, 1.24 ja 1.25 kohdan osalta LSA-säännöstöön ja päätöslauselmaan MSC.81(70). Sen vuoksi kyseiset laitteet kuuluvat laivavarusteista ja neuvoston direktiivin 96/98/EY kumoamisesta 23 päivänä heinäkuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/90/EU soveltamisalaan.

               Sen vuoksi LSA-säännöstöön tehtävät muutokset, jotka on määrä hyväksyä MSC 101:ssa, vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2014/90/EU ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/778 soveltamisen kautta.

               3.7.4.Muutokset LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohtaan

               Pelastusveneet on sisällytetty laivavarusteiden suunnittelu-, valmistus- ja suorituskykyvaatimuksista ja testausnormeista sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/306 kumoamisesta 15 päivänä toukokuuta 2018 annettuun komission täytäntöönpanoasetukseen (EU) 2018/773. Asianomaisessa täytäntöönpanoasetuksessa viitataan pelastusveneitä koskevan MED/1.7 kohdan osalta LSA-säännöstöön ja päätöslauselmaan MSC/Circular 980. Sen vuoksi kyseiset laitteet kuuluvat laivavarusteista ja neuvoston direktiivin 96/98/EY kumoamisesta 23 päivänä heinäkuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/90/EU soveltamisalaan.

               Sen vuoksi LSA-säännöstöön tehtävät muutokset, jotka on määrä hyväksyä MSC 101:ssa, vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2014/90/EU ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/778 soveltamisen kautta.

               3.7.5.Muutokset varusteluetteloihin (SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevat lomakkeet C, E ja P)

               Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdalla sovelletaan SOLAS-yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna, A-luokan matkustaja-aluksiin.

               Näin ollen varusteluetteloon tehtävät muutokset, jotka on määrä hyväksyä MSC 101:ssä, vaikuttavat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EY soveltamisen kautta.

               3.7.6.Muutokset kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön (IGF-säännöstö) A ja A-1 osaan

               Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdalla sovelletaan SOLAS-yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna, A-luokan matkustaja-aluksiin. SOLAS-yleissopimus määrää IGF-säännöstön noudattamisen pakolliseksi matkustaja-alusten osalta. Lisäksi vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta 22 päivänä lokakuuta 2014 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/94/EU vaaditaan jäsenvaltioita varmistamaan, että nesteytettyä maakaasua on saatavilla merialuksille EU:n ydinverkkoon kuuluvissa satamissa vuoden 2025 lopusta alkaen. EU:n jäsenvaltioissa on saatu valmiiksi kansalliset vaihtoehtoisia polttoaineita ja niihin liittyvää infrastruktuuria koskevat toimintakehykset, joissa painotetaan erityisesti erilaisia tukitoimenpiteitä ja aloitteita nesteytetyn maakaasun tankkauspisteiden edistämiseksi ja kehittämiseksi merialuksia varten.

               Sen vuoksi LSA-säännöstöön tehtävät muutokset, jotka on määrä hyväksyä MSC 101:ssa, vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EU ja direktiivin 2014/94/EU soveltamisen kautta.

               3.7.7.EU:n toimivalta

               Lastijäämiä ja viskositeetiltaan ja/tai sulamispisteeltään korkeiden ja pysyviä kelluvia tuotteita sisältävien säiliöiden pesuvesiä koskevaan MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II tehtävät muutokset vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2005/35/EY ja direktiivin 2000/59/EY soveltamisen kautta.

               Vuoden 2011 ESP-säännöstöön tehtävät muutokset vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 530/2012 soveltamisen kautta.

               Muutokset hengenpelastuslaitteita koskevan kansainvälisen LSA-säännöstön

               6.1.1.3 kohtaan vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2014/90/EU ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/778 soveltamisen kautta.

               Muutokset LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohdan yhteiseen tulkintaan vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2014/90/EU ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/778 soveltamisen kautta.

               Muutokset varusteluetteloon (SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevaan C, E ja P lomakkeeseen) vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EY soveltamisen kautta.

               Muutokset kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön A ja A-1 osaan vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EY ja direktiivin 2014/94/EU soveltamisen kautta.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen tai kyseisen sopimuksen osapuoli
                  3
               .

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ käsittää myös sellaiset säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  4
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               IMOn meriympäristön suojelukomitea ja meriturvallisuuskomitea ovat sopimuksella perustettuja elimiä; ne on perustettu Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevalla yleissopimuksella.

               Säädökset, jotka IMOn meriympäristön suojelukomitean ja meriturvallisuuskomitean on määrä antaa, ovat säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Suunnitelluilla säädöksillä voidaan vaikuttaa ratkaisevasti seuraavan EU:n lainsäädännön sisältöön:

               –Alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja pilaamisrikoksista määrättävistä seuraamuksista annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/35/EY ja aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa annettu direktiivi 2000/59/EY. Tämä johtuu siitä, että pilaavat aineet on direktiivissä 2005/35/EY määritelty MARPOL-yleissopimuksen liitteiden I ja II soveltamisalaan kuuluviksi aineiksi. Lisäksi direktiivissä 2000/59/EY edellytetään jäsenvaltioiden varmistavan, että satamissa on niissä yleensä käyvien alusten tarpeisiin riittävät vastaanottolaitteet. Tavoitteena on vähentää jätteiden ja lastijäämien päästämistä aluksista mereen ja siten suojella meriympäristöä.

               –Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012, yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta. Tämä johtuu siitä, että asetuksessa (EU) N:o 530/2012 säädetään vaatimuksesta käyttää IMOn kunnonarviointijärjestelmää (CAS), jossa puolestaan käytetään laajennettua katsastusohjelmaa (ESP) keinona saavuttaa tavoitteet.

               –Laivavarusteiden suunnittelu-, valmistus- ja suorituskykyvaatimuksista ja testausnormeista sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/306 kumoamisesta 15 päivänä toukokuuta 2018 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/773 sekä laivavarusteista ja neuvoston direktiivin 96/98/EY kumoamisesta 23 päivänä heinäkuuta 2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/90/EU. Tämä johtuu siitä, että täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2018/773 viitataan vesillelaskulaitteiden osalta LSA-säännöstöön, ja sen vuoksi kyseinen laitetyyppi kuuluu direktiivin 2014/90/EU soveltamisalaan.

               –Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY. Tämä johtuu siitä, että direktiivin 2009/45/EY mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia.

               –Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY yhdessä vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/94/EU kanssa. Tämä johtuu siitä, että direktiivin 2009/45/EY mukaan A-luokan matkustaja-alusten on oltava kokonaisuudessaan SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia, sekä siitä, että direktiivi 2014/94/EU vaatii jäsenvaltioita varmistamaan, että nesteytettyä maakaasua on saatavilla EU:n ydinverkkoon kuuluvissa satamissa merialuksille vuoden 2025 lopusta alkaen.

               Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos toinen näistä tavoitteista tai osatekijöistä on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät meriliikenteeseen. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmä

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2019/0087 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin puolesta Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriympäristön suojelukomiteassa ja meriturvallisuuskomiteassa otettavasta kannasta aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen liitteeseen II, irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen vuoden 2011 säännöstöön, hengenpelastuslaitteita koskevaan kansainväliseen säännöstöön, ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen liitteessä olevaan C, E ja P lomakkeeseen sekä kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevaan kansainväliseen turvallisuussäännöstöön tehtävien muutosten hyväksymiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Merenkulkualalla toteutettavalla Euroopan unionin toiminnalla olisi pyrittävä suojelemaan meriympäristöä ja parantamaan meriturvallisuutta.

               (2)Kansainvälistä merenkulkujärjestöä, jäljempänä, ’IMO’, koskeva yleissopimus tuli voimaan 17 päivänä maaliskuuta 1958. IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren ja ilman pilaantumisen ehkäisemisestä.

               (3)Yleissopimuksen 38 artiklan a alakohdan mukaan meriympäristön suojelukomitea suorittaa tehtäviä, jotka annetaan tai voidaan antaa IMOlle kansainvälisillä yleissopimuksilla tai niiden perusteella, aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi, erityisesti kun on kyse sääntöjen tai muiden määräysten hyväksymisestä tai muuttamisesta.

               (4)IMOn yleissopimuksen 28 artiklan b alakohdan mukaan meriturvallisuuskomitea huolehtii kaikkien niiden tehtävien suorittamisesta, joita sille on määrätty mainitussa yleissopimuksessa, IMOn yleiskokouksessa tai IMOn neuvostossa, tai kaikkien sellaisten mainitun artiklan soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille voidaan antaa jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella ja jolle IMO voi antaa hyväksyntänsä.

               (5)Kansainvälinen yleissopimus aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, tuli voimaan 2 päivänä lokakuuta 1983.

               (6)MARPOL-yleissopimuksen 16 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla kyseiseen yleissopimukseen tehtävät muutokset voidaan hyväksyä asianmukaisessa elimessä, joka käsillä olevassa tapauksessa on meriympäristön suojelukomitea.

               (7)Kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, tuli voimaan 25 päivänä toukokuuta 1980.

               (8)SOLAS-yleissopimuksen VIII artiklan b kohdan iii alakohdan mukaisesti IMOn meriturvallisuuskomitea voi hyväksyä muutoksia SOLAS-yleissopimukseen.

               (9)Meriympäristön suojelukomitean on määrä 13.–17. toukokuuta 2019 pidettävässä 74. istunnossaan, jäljempänä ’MEPC 74', hyväksyä muutoksia MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II.

               (10)Meriturvallisuuskomitean on määrä hyväksyä 5.–14. kesäkuuta 2019 pidettävässä 101. istunnossaan, jäljempänä ’MSC 101, muutoksia vuonna 2011 annettuun irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen säännöstöön, jäljempänä ’vuoden 2011 ESP-säännöstö’, hengenpelastuslaitteita koskevaan kansainväliseen säännöstöön, jäljempänä ’LSA-säännöstö’, varusteluetteloihin (SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevat lomakkeet C, E ja P) sekä kaasuja tai muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön, jäljempänä ’IGF-säännöstö’, A ja A-1 osaan.

               (11)On aiheellista vahvistaa MEPC 74:n yhteydessä unionin puolesta otettava kanta, koska MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II tehtävät muutokset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/35/EY
                  5
                ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/59/EY
                  6
               , sisältöön.

               (12)On aiheellista vahvistaa MSC 101:ssa unionin puolesta otettava kanta, koska vuoden 2011 ESP-säännöstöön tehtävät muutokset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 530/2012
                  7
               , sisältöön; koska LSA-säännöstöön tehtävät muutokset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön, erityisesti komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/773
                  8
                ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/90/EU
                  9
               , sisältöön; koska SOLAS-yleissopimukseen tehtävät muutokset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY
                  10
               , sisältöön; ja koska IGF-säännöstöön tehtävät muutokset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön, erityisesti matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/94/EU
                  11
               , sisältöön.

               (13)MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen II tehtävillä muutoksilla olisi varmistettava, että lastijäämiin ja viskositeetiltaan ja/tai sulamispisteeltään korkeiden ja pysyviä kelluvia tuotteita sisältäviin säiliöiden pesuvesiin liittyvät ympäristövaikutukset vähenevät.

               (14)Vuoden 2011 ESP-säännöstöön tehtävillä muutoksilla olisi sisällytettävä kyseiseen säännöstöön toimituksellisia mukautuksia, joissa yksilöidään kaikki sitovat vaatimukset ja parannetaan taulukoita ja lomakkeita, sekä yhdistettävä kyseiset toimitukselliset mukautukset uusiin olennaisiin vaatimuksiin, jotta voidaan ottaa huomioon päivitykset, joita on äskettäin tehty Kansainvälisen luokituslaitosten järjestön yhdenmukaistettujen vaatimusten Z10-sarjaan.

               (15)LSA-säännöstön 6.1.1.3 kohtaan tehtävillä muutoksilla olisi varmistettava yhdenmukainen täytäntöönpano muiden kuin pelastusaluksiin kuuluvien pienten valmiusveneiden manuaalisen vesillelaskun osalta.

               (16)LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohtaan tehtävillä muutoksilla olisi varmistettava, että vapautetaan kahdella toisistaan riippumattomalla käyttövoimayksiköllä varustetut pelastusveneet vaatimuksesta, jonka mukaan pelastusveneissä on oltava riittävät kelluvat airot ja niihin liittyvät osat pelastusveneiden liikuttamiseen tyynen veden oloissa.

               (17)SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevien varusteluettelolomakkeiden C, E ja P 8.1 kohtaan tehtävillä muutoksilla olisi varmistettava selkeys sen suhteen, ettei kaikkia luetteloituja indikaattoreita sovelleta kaikkiin aluksiin ja että niitä voidaan tarpeen mukaan poistaa.

               (18)IGF-säännöstön A ja A-1 osaan tehtävillä muutoksilla olisi varmistettava maakaasua polttoaineena käyttäviä aluksia koskevien nykyisten vaatimusten johdonmukaisuus tekemällä säännöstön soveltamisesta saatuun kokemukseen perustuvia muutoksia.

               (19)Unionin kannan esittävät yhdessä unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä IMOn meriympäristön suojelukomiteassa ja meriturvallisuuskomiteassa, toimien yhdessä unionin etujen mukaisesti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               IMOn meriympäristön suojelukomitean 74. istunnossa unionin puolesta otettavana kantana on hyväksyä aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen liitteeseen II muutokset, jotka liittyvät lastijäämiä ja viskositeetiltaan korkeiden ja pysyviä kelluvia tuotteita sisältävien säiliöiden pesuvesiä koskeviin vaatimuksiin ja jotka on esitetty IMOn asiakirjan MEPC 73/19/Add.1 liitteessä 13.

               2 artikla

               IMOn meriturvallisuuskomitean 101. istunnossa unionin puolesta otettavana kantana on hyväksyä

               a)irtolastialusten ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua tarkastusohjelmaa koskevaan vuoden 2011 kansainväliseen säännöstöön tehtävät muutokset, jotka esitetään IMOn asiakirjan [MSC 100/XX/Add.X] liitteessä [X];

               b)LSA-säännöstön 6.1.1.3 kohtaan tehtävät muutokset, jotka esitetään IMOn asiakirjan [(MSC 100/XX/Add.X)] liitteessä [X];

               c)LSA-säännöstön 4.4.8.1 kohtaan tehtävät muutokset, jotka esitetään IMOn asiakirjan [(MSC 100/XX/Add.X)] liitteessä [X];

               d)SOLAS-yleissopimuksen liitteessä olevien varusteluettelolomakkeiden C, E ja P 8.1 kohtaan tehtävät muutokset, jotka esitetään IMOn asiakirjan [MSC 100/XX/Add.X] liitteessä [X].

               e)IGF-säännöstön A ja A-1 osaan tehtävät muutokset, jotka esitetään IMOn asiakirjan [(MSC 100/XX/Add.X)] liitteessä [X].

               3 artikla

               1.Jäsenvaltiot, jotka ovat IMOn jäseniä, esittävät 1 artiklassa esitetyn, unionin puolesta otettavan kannan toimien yhdessä unionin etujen mukaisesti.

               2.Jäsenvaltiot, jotka ovat IMOn jäseniä, esittävät 2 artiklassa esitetyn, unionin puolesta otettavan kannan toimien yhdessä unionin etujen mukaisesti.

               3.Edellä 1 ja 2 artiklassa tarkoitettuihin kantoihin tehtävistä vähäisistä muutoksista voidaan sopia ilman erillistä neuvoston päätöstä.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Nimi muutettiin vuonna 1982 Kansainväliseksi merenkulkujärjestöksi (IMO).

                     (2)

                        Neuvoston päätös (EU) 2018/1601, annettu 15 päivänä lokakuuta 2018, Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) meriympäristön suojelukomitean 73. istunnossa ja meriturvallisuuskomitean 100. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen VI liitteessä olevaan 14 sääntöön ja irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua tarkastusohjelmaa koskevaan vuoden 2011 säännöstöön tehtävien muutosten hyväksymiseen (EUVL L 267, 25.10.2018, s. 6).

                     (3)

                        Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (4)

                        Asia C-399/12 Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (5)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, ammattipätevyyden tunnustamisesta (EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22).

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa (EYVL L 332, 28.12.2000, s. 81).

                     (7)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012, yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta (EUVL L 172, 30.6.2012, s. 3).

                     (8)

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2018/773, annettu 15 päivänä toukokuuta 2018, laivavarusteiden suunnittelu-, valmistus- ja suorituskykyvaatimuksista ja testausnormeista sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/306 kumoamisesta (EUVL L 133, 30.5.2018, s. 1).

                     (9)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/90/EU, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, laivavarusteista ja neuvoston direktiivin 96/98/EY kumoamisesta (EUVL L 257, 28.8.2014, s. 146).

                     (10)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä (EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1).

                     (11)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/94/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2014, vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta (EUVL L 307, 28.10.2014, s. 1).