               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.4.2018
            COM(2018) 164 final
            2018/0077(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan yhteisestä ilmailualueesta tehdyllä sopimuksella (ECAA) perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta siltä osin kuin on kyse sen työjärjestyksestä

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen aihe

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Euroopan yhteisen ilmailualueen perustamista koskevassa sopimuksessa perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta sen työjärjestyksen suunnitellun hyväksymisen osalta.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Monenvälinen sopimus Euroopan yhteisen ilmailualueen (ECAA) perustamisesta

               Euroopan yhteisen ilmailualueen (ECAA) perustamista koskevan, Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden, Albanian tasavallan, Bosnia ja Hertsegovinan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Islannin tasavallan, Montenegron tasavallan, Norjan kuningaskunnan, Serbian tasavallan ja Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen Kosovon-siviilioperaation monenvälisen sopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’ECAA-sopimus’, tavoitteena on luoda Euroopan yhteinen ilmailualue, jonka perusperiaatteita ovat vapaa markkinoillepääsy, sijoittautumisvapaus, yhtäläiset kilpailuedellytykset sekä yhteiset säännöt muun muassa turvallisuuden, turvatoimien, ilmaliikenteen hallinnan, sosiaalisten näkökohtien ja ympäristön aloilla.  ECAA-sopimus tuli voimaan 1. joulukuuta 2017.

               Euroopan unioni on ECAA-sopimuksen
                  2
                osapuoli.

               2.2.Sekakomitea

               ECAA-sopimuksen 18 artiklalla perustettu sekakomitea vastaa sopimuksen hallinnoinnista ja huolehtii sen asianmukaisesta täytäntöönpanosta ja antaa tätä varten suosituksia ja tekee päätöksiä sopimuksessa määrätyissä asioissa. Sekakomitea tekee päätöksensä yksimielisesti. Se voi kuitenkin päättää enemmistöäänestysmenettelyn soveltamisesta tietyissä erityiskysymyksissä. Euroopan komissio toimii sekakomitean puheenjohtajana yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.

               2.3.Sekakomitean suunnitellut säädökset

               Sekakomitea vahvistaa työjärjestyksensä ensimmäisessä kokouksessaan.

               Suunniteltu säädös hyväksytään ECAA-sopimuksen 18 artiklan 5 kohdan mukaisesti; siinä säädetään, että sekakomitea ”vahvistaa työjärjestyksensä”.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Neuvostoa pyydetään vahvistamaan unionin puolesta otettava kanta työjärjestyksen suhteen, jotta sekakomitea voi toimia asianmukaisesti ECAA-sopimuksen 18 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

               Sopimuksen osapuolena unionin on esitettävä kantansa ECAA-sopimuskumppaneille sekakomiteassa, jotta sopimus voidaan panna asianmukaisesti täytäntöön ja sitoumukset täyttää.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Sekakomitea on sopimuksella eli tässä tapauksessa ECAA-sopimuksella perustettu elin.

               Säädös, joka sekakomitean on määrä hyväksyä, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla ECAA-sopimuksen 19 artiklan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta ECAA-sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaan päätöksen aineellinen oikeusperusta riippuu lähinnä sen suunnitellun säädöksen tarkoituksesta ja sisällöstä, jota koskeva kanta unionin puolesta esitetään. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät lentoliikenteeseen.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               ECAA-sopimuksen 19 artiklan nojalla sekakomitean päätökset julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, kun ne on hyväksytty.

               2018/0077 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan yhteisestä ilmailualueesta tehdyllä sopimuksella (ECAA) perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta siltä osin kuin on kyse sen työjärjestyksestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Monenvälinen sopimus Euroopan yhteisen ilmailualueen perustamisesta, jäljempänä ’ECAA-sopimus’, tehtiin unionin puolesta neuvoston päätöksellä 2018/145
                  3
               , ja se tuli voimaan 1 päivänä joulukuuta 2017.

               (2)ECAA-sopimuksen 18 artiklan 5 kohdan mukaan sekakomitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               (3)Sekakomitean on määrä 3 päivänä toukokuuta 2018 suunnitellussa ensimmäisessä kokouksessaan vahvistaa työjärjestyksensä, jotta sekakomitea voi toimia asianmukaisesti ECAA-sopimuksen 18 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

               (4)On aiheellista vahvistaa sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta, koska sekakomitean hyväksymä säädös tulee olemaan oikeudellisesti sitova.

               (5)ECAA-sopimuksen 19 artiklan 2 kohdan nojalla sekakomitean päätökset julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Unionin puolesta sekakomitean ensimmäisessä kokouksessa otettava kanta on seuraava:

               – hyväksytään tämän päätöksen liitteenä oleva sekakomitean työjärjestys.

               Unionin edustajat sekakomiteassa voivat sopia sekakomitean päätösluonnokseen tehtävistä vähäisistä muutoksista ilman uutta neuvoston päätöstä.

               2 artikla

               Kun sekakomitean säädös on hyväksytty, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Kesäkuun 10 päivänä 1999 hyväksytyn YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 mukaisesti.

                     (2)

                        EUVL L 26, 31.1.2018, s. 1.

                     (3)

                        EUVL L 26, 31.1.2018, s. 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel5.4.2018
            COM(2018) 164 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus: Neuvoston päätös
            Euroopan yhteisestä ilmailualueesta tehdyllä sopimuksella (ECAA) perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta siltä osin kuin on kyse sen työjärjestyksestä

               LIITE

               ECAA-SEKAKOMITEAN

               päätös N:o 1/2018

               ECAA-SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan yhteisen ilmailualueen perustamisesta tehdyn Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden, Albanian tasavallan, Bosnia ja Hertsegovinan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Islannin tasavallan, Montenegron tasavallan, Norjan kuningaskunnan, Serbian tasavallan ja Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen Kosovon-siviilioperaation monenvälisen sopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’ECAA-sopimus’, ja erityisesti sen 18 artiklan,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               Ainoa artikla

               Hyväksytään tämän päätöksen liitteenä oleva sekakomitean työjärjestys.

               Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta 2018.

               Sekakomitean puolesta, puheenjohtaja

                     Carlos Bermejo Acosta

               LIITE

               ECAA-SEKAKOMITEAN TYÖJÄRJESTYS

               1 artikla

               Yleiset määräykset

               1. ECAA-sekakomitea on perustettu Euroopan yhteisen ilmailualueen perustamisesta tehdyn Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden, Albanian tasavallan, Bosnia ja Hertsegovinan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Islannin tasavallan, Montenegron tasavallan, Norjan kuningaskunnan, Serbian tasavallan ja Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen Kosovon-siviilioperaation monenvälisen sopimuksen
                  2
               , jäljempänä ’ECAA-sopimus’, 18 artiklan mukaisesti.

               2. Sekakomitea vastaa tämän sopimuksen hallinnoinnista ja varmistaa sen asianmukaisen täytäntöönpanon.

               3. ECAA-sopimuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekakomitea koostuu sopimuspuolten edustajista.

               4. ECAA-sopimuksen 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti sekakomitea tekee päätöksensä yksimielisesti.  Se voi kuitenkin päättää enemmistöäänestysmenettelyn soveltamisesta tietyissä erityiskysymyksissä.

               2 artikla

               Puheenjohtajuus

               Sekakomitean puheenjohtajana toimivat vuorotellen jokin ECAA-sopimuskumppani ja Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot.  Kun Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot toimivat sekakomitean kokouksen puheenjohtajana, niitä edustaa Euroopan komissio.

               3 artikla

               Kokoukset

               1.
                     Sekakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa ja kun olosuhteet sitä edellyttävät, elleivät osapuolet toisin sovi.

               2. Kukin sekakomitean kokous pidetään osapuolten sopimana päivänä.

               3. Jos osapuolet niin sopivat, sekakomitean kokoukset voidaan pitää millä tahansa sovitulla teknisellä keinolla, kuten videokonferenssina.

               4 artikla

               Valtuuskunnat

               1.
                     Ennen kutakin kokousta osapuolille ilmoitetaan sekakomitean sihteeristön kautta kokoukseen osallistuvien valtuuskuntien suunniteltu kokoonpano.

               2.
                     Sekakomitea voi kutsua muita kuin jäseniä kokouksiinsa antamaan tietoja erityisistä aiheista.

               5 artikla

               Sihteeristö

               Euroopan komission virkamies toimii sekakomitean sihteerinä.

               6 artikla

               Kirjeenvaihto

               Kaikki sekakomitean puheenjohtajalle osoitettu ja häneltä lähtevä kirjeenvaihto toimitetaan myös sihteerille. Sihteeri varmistaa, että kyseinen kirjeenvaihto toimitetaan osapuolille.

               7 artikla

               Luottamuksellisuus

               Asioiden käsittely komiteassa on luottamuksellista. Kun osapuoli toimittaa sekakomitealle luottamuksellisiksi määriteltyjä tietoja, muiden osapuolten on käsiteltävä kyseisiä tietoja luottamuksellisina.

               8 artikla

               Kokousten esityslista

               1.
                     Sihteeristö laatii kutakin sekakomitean kokousta varten alustavan esityslistan osapuolten tekemien ehdotusten pohjalta. Esityslistalle ottamista koskeva pyyntö on esitettävä vähintään 21 kalenteripäivää ennen kokousta, ja sen tueksi on esitettävä asiaa koskevat tausta-asiakirjat.

               2.
                     Alustava esityslista on toimitettava kaikille osapuolille viimeistään 15 kalenteripäivää ennen kokousta.

               3.
                     Sekakomitea hyväksyy esityslistan kunkin kokouksen alussa.  Muu kuin alustavalla esityslistalla oleva asia voidaan ottaa esityslistalle, jos osapuolet niin sopivat.

               4.
                     Puheenjohtaja voi lyhentää 1 kohdassa esitettyä määräaikaa jonkin erityistapauksen asettamien vaatimusten tai kiireellisyyden huomioon ottamiseksi.

               9 artikla

               Pöytäkirja ja toimintaa koskevat päätelmät

               1.
                     Sihteeri laatii luonnoksen sekakomitean kunkin kokouksen pöytäkirjaksi. Siinä mainitaan tehdyt päätökset, annetut suositukset ja hyväksytyt päätelmät.

               2.
                     Kuukauden kuluessa kokouksesta pöytäkirjaluonnos toimitetaan sekakomitean hyväksyttäväksi kirjallisella menettelyllä. Komitea voi myös hyväksyä pöytäkirjan seuraavassa kokouksessaan.

               3.
                     Kun pöytäkirja on hyväksytty, puheenjohtaja ja sihteeri allekirjoittavat sen, ja kullekin osapuolelle toimitetaan yksi kopio.

               10 artikla

               Päätökset ja suositukset

               1.
                     Sekakomitea tekee päätöksensä ja muotoilee suosituksensa yksimielisesti. ECAA-sopimuksen 16 artiklassa, 20 artiklassa ja 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut päätökset ja suositukset edellyttävät kuitenkin yksinkertaista enemmistöä.

               2.
                     Sekakomitean katsotaan olevan päätösvaltainen vain, jos neljä Kaakkois-Euroopan osapuolta ja Euroopan unioni ovat edustettuina.

               3.
                     Kokousten välisenä aikana sekakomitea voi tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia kirjallista menettelyä noudattaen. Mikä tahansa osapuoli voi kuitenkin pyytää, että sekakomitea kutsutaan koolle keskustelemaan asiasta. Kirjallisen menettelyn noudattamista ehdottava osapuoli toimittaa asiakirjaluonnoksen sihteerille, joka toimittaa sen kaikille osapuolille. Kukin osapuoli ilmoittaa puheenjohtajalle ja sihteerille 15 työpäivän kuluessa asiakirjaluonnoksen vastaanottamisesta, hyväksyykö se luonnoksen vai ei, ehdottaako se luonnokseen mitään muutoksia tai katsooko se, että sekakomitea olisi kutsuttava koolle keskustelemaan asiasta. Jos luonnos hyväksytään, puheenjohtaja viimeistelee päätöksen tai suosituksen jäljempänä olevan 5 ja 6 kohdan mukaisesti.

               4.
                     Osapuolen pidättäytyminen äänestämästä ei estä sekakomiteaa toteuttamasta toimenpiteitä edellyttäen, että tämän jakson 2 kohdassa edellytetty päätösvaltaisuus on saavutettu.

               5.
                     Sekakomitean päätösten ja suositusten nimenä on joko ”päätös” tai ”suositus”, jonka jäljessä on järjestysluku, hyväksymispäivä ja kuvaus aiheesta.

               6.
                     Sekakomitean päätökset ja suositukset allekirjoittaa puheenjohtaja, ja sihteeri todistaa ne oikeiksi.

               7.
                     Osapuolet julkaisevat sekakomitean tekemät päätökset virallisissa lehdissään. Kukin osapuoli voi päättää julkaista minkä tahansa sekakomitean hyväksymän muun asiakirjan. Kullekin osapuolelle toimitetaan yksi kopio päätöksistä ja suosituksista.

               11 artikla

               Kielet

               1.
                     Sekakomitean virallisina kielinä ovat osapuolten viralliset kielet. Osapuolet pyrkivät kuitenkin tehokkuuden vuoksi käyttämään englannin kieltä sekakomitean kokouksissa, kirjeenvaihdossa ja asiakirjojen valmistelussa.

               2.
                     Sekakomitean päätökset ja suositukset kirjoitetaan englanniksi.

               12 artikla

               Kulut

               1.
                     Kukin osapuoli vastaa itse kuluista, joita sille aiheutuu sekakomitean ja työ- tai asiantuntijaryhmien kokouksiin osallistumisesta.

               2.
                     Sekakomitea sopii asiantuntijoiden virkamatkoihin liittyvien kulujen jakamisesta.

               13 artikla

               Työjärjestyksen muuttaminen

               Tätä työjärjestystä voidaan muuttaa 10 artiklan mukaisesti.

               14 artikla

               Työryhmät

               1.
                     Sopimuksen 18 artiklan 8 kohdan mukaisesti perustettujen työ- tai asiantuntijaryhmien kokoonpanosta ja toiminnasta sovitaan noudattaen soveltuvin osin sekakomiteaan sovellettavia sääntöjä.

               2.
                     Työ- tai asiantuntijaryhmät työskentelevät sekakomitean alaisuudessa, ja niiden on raportoitava sekakomitealle aina kokoustensa jälkeen. Työryhmät eivät voi tehdä päätöksiä, mutta ne voivat antaa komitealle suosituksia.

               3.
                     Sekakomitea voi tehdä päätöksen työ- tai asiantuntijaryhmän toimeksiannon päättämisestä tai muuttamisesta.

                     (1)

                        Kesäkuun 10 päivänä 1999 hyväksytyn YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 mukaisesti.

                     (2)

                        Kesäkuun 10 päivänä 1999 hyväksytyn YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 mukaisesti.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 23.5.2018
            COM(2018) 281 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta ennakkomaksujen maksamiseksi unionin vuoden 2019 yleisestä talousarviosta

               PERUSTELUT

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  1
                ja erityisesti sen 10 artiklan nojalla Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta voidaan ottaa käyttöön varoja vuosittain enintään 500 miljoonaa euroa (vuoden 2011 hintoina) yli rahoituskehyksen asianomaisten otsakkeiden enimmäismäärien.

               Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  2
                11 kohdassa vahvistetaan solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa koskevat menettelyt.

               Rahastoon liittyvät tukikelpoisuusedellytykset vahvistetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002 muuttamisesta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa
                  3
               , jossa säädetään, että talousarvioon otetaan ennakkomaksujen maksamista varten enintään 50 000 000 euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoina.

               Komissio sisällyttää kyseiset määrät vuoden 2019 talousarvioesitykseen.

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta ennakkomaksujen maksamiseksi unionin vuoden 2019 yleisestä talousarviosta

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  4
                ja erityisesti sen 4 a artiklan 4 kohdan,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  5
                ja erityisesti sen 11 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, tavoitteena on antaa unionille mahdollisuus reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteisiin osoittaakseen solidaarisuutta katastrofialueiden väestöä kohtaan.

               (2)Rahasto ei saa ylittää 500 000 000 euron enimmäismäärää (vuoden 2011 hintoina), kuten neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  6
                10 artiklassa säädetään.

               (3)Muutetun asetuksen (EY) N:o 2012/2002 4 a artiklan 4 kohdassa säädetään, että aina kun tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että budjettivarat ovat hyvissä ajoin käytettävissä, rahastosta voidaan ottaa käyttöön varoja 50 000 000 euron enimmäismäärään asti ennakkomaksujen maksamista varten ottamalla vastaavat määrärahat unionin yleiseen talousarvioon.

               (4)Jotta voidaan varmistaa, että unionin vuoden 2019 yleisessä talousarviossa on käytettävissä riittävät budjettivarat hyvissä ajoin, rahastosta olisi otettava käyttöön 50 000 000 euroa ennakkomaksujen maksamista varten,

               (5)Jotta varat saataisiin rahastosta käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava varainhoitovuoden 2019 alusta,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan unionin yleisessä talousarviossa varainhoitovuodeksi 2019 otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja 50 000 000 euroa maksusitoumus- ja maksumäärärahoina ennakkomaksujen maksamista varten.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (3)

                        EUVL L 189, 27.6.2014, s. 143.

                     (4)

                        EUVL L 189, 27.6.2014, s. 143.

                     (5)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (6)

                        EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.6.2018
            COM(2018) 399 final
            2018/0221(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin puolesta tehtävästä ehdotuksesta Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemisesta tehdyn sopimuksen (AEWA) liitteiden 2 ja 3 muuttamisesta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen tausta

               1.1.Sopimus Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemisesta

               Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemisesta tehty sopimus (AEWA) koskee muuttavien vesilintujen ja niiden elinympäristöjen suojelua Afrikassa, Euroopassa, Lähi-idässä, Keski-Aasiassa, Grönlannissa ja Kanadan saaristossa.

               AEWA laadittiin muuttavia lajeja koskevan yleissopimuksen (CMS) puitteissa, ja sitä hallinnoidaan YK:n ympäristöohjelmalla (UNEP). Sen avulla maat ja kansainvälinen ympäristönsuojeluyhteisö pyrkivät yhdessä yhdenmukaistamaan muuttavien vesilintujen suojelua ja hoitoa läpi koko muuttoreitin.

               Sopimus tuli voimaan 1. marraskuuta 1999. Euroopan unioni on ollut tämän sopimuksen sopimuspuoli 1. lokakuuta 2005 lähtien
                  1
               . Tällä hetkellä sopimuspuolia on 77: niistä 41 on Euraasiasta (EU mukaan luettuna) ja 36 Afrikasta.

               Sopimuksessa annetut sitoumukset on pantu unionin lainsäädännössä täytäntöön luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetulla direktiivillä 2009/147/EY (lintudirektiivi)
                  2
               . Lintudirektiivi koskee kaikkien luonnonvaraisina elävien lintulajien suojelua jäsenvaltioiden Eurooppaan kuuluvilla alueilla, joihin perustamissopimusta sovelletaan. Se kattaa näiden lajien suojelun, hoitamisen ja sääntelyn, ja siinä vahvistetaan säännöt niiden hyödyntämisestä.

               1.2.Sopimuspuolten kokous

               Sopimuspuolten kokous on sopimuksen pääasiallinen päättävä elin. Sillä on valtuudet tarkistaa sopimuksen liitteet, ja se kokoontuu joka kolmas vuosi.

               Sopimuspuolten seitsemäs kokous järjestetään 4.–8. joulukuuta 2018 Etelä-Afrikassa.

               Sopimuksen X artiklan 2 ja 3 kappaleiden mukaan kaikki liitteiden muuttamista koskevat ehdotukset toimitetaan sopimuksen sihteeristölle vähintään 150 päivää ennen sopimuspuolten kokouksen istuntoa eli 7. heinäkuuta 2018.

               1.3.Kroatian ja Italian ehdotukset

               Kroatia ja Italia ovat ehdottaneet, että EU tekee ehdotuksen sopimuksen liitteen 2 muuttamisesta siten, että siihen lisätään karimetso (Phalacrocorax aristotelis). Liitteessä 2 luetellaan lajit, joihin sopimusta sovelletaan.

               Kroatia ja Italia ovat lisäksi ehdottaneet, että Euroopan unioni tekee ehdotuksen sopimuksen liitteen 3 muuttamisesta siten, että liitteessä olevan taulukon 1 sarakkeeseen A luokkaan 2
                  3
                lisätään Phalacrocorax aristotelis aristotelis -alalajin EU:n ulkopuolinen Barentsinmeren populaatio ja luokkaan 1c
                  4
                Phalacrocorax aristotelis desmarestii -alalajin EU:n sisäinen populaatio (itäinen Välimeri – Kroatia, Adrianmeri).

               Ehdotusten syyt ovat seuraavat:

               Phalacrocoracidae-heimo (merimetsot) sisältyy jo sopimuksen liitteeseen 2. Kuusi kahdeksasta sopimuksen maantieteelliseen soveltamisalaan kuuluvalla alueella pesivästä lajista on lueteltu liitteessä 2, koska ne ovat muuttavia lajeja. Liitteessä ei ole lueteltu kahta lajia, karimetsoa Phalacrocorax aristotelis ja kaislamerimetsoa Phalacrocorax africanus.

               Karimetso elää Atlantin rannikolla Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa Marokosta aina Pohjois-Norjaan, Kuolan niemimaalle ja Islantiin asti sekä Välimeren ja osittain Mustanmeren rannikoilla (del Hoyo et al. 1992). Sillä on kolme alalajia: Ph. a. aristotelis Atlantilla, Ph. a. desmarestii Välimerellä ja Mustallamerellä ja Ph. a. riggenbachi Marokossa. Kaiken kaikkiaan lajin linnut ovat paikkalintuja tai levittäytyviä, mutta jotkin populaatiot ovat aidosti muuttavia populaatioita: Ph. a. aristotelis -alalajin pohjoisimmat populaatiot Norjassa ja Venäjällä sekä Ph. a desmarestii -alalajin Adrianmeren populaatiot.

               Maailmanlaajuisesti populaation arvioitiin olevan kooltaan noin 100 000 paria 1990-luvulla, kun taas vuonna 2004 sen kooksi arvioitiin 75 000–81 000 paria (BirdLife International 2004). IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi (BirdLife 2015). Vaikka jotkin populaatiot ovat vakaita, yleinen suuntaus on kuitenkin laskeva (Wetlands International 2006). Populaatioiden koossa on todettu suurta vaihtelua. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan populaatio kasvoi vuosien 1969 ja 1987 välisenä aikana 21 prosenttia vuosien 1969–1970 31 600 parista 47 300 pariin vuosina 1985–1987. Tätä seurasi 27 prosentin lasku vuosien 1998 ja 2002 välisenä aikana ja 26 prosentin lisälasku vuoteen 2011 mennessä (Balmer et al. 2013). Myös Norjassa populaation koossa on suurta vaihtelua. Pohjoisin muuttava populaatio Barentsinmerellä pieneni vuoden 1980 10 000 parista noin 1 000 pariin vuoteen 1994 mennessä. Populaatio kuitenkin kasvoi jälleen noin 5 000 pariin vuonna 2013 (Fauchald et al. 2015).

               Alalajin Ph. a. desmarestii populaatiossa arvioitiin olevan noin 8 700–11 126 pesivää paria (Bazin and Imbert 2012). Vuonna 2006 populaatiossa arvioitiin olevan noin 10 000 yksilöä (Culioli 2006). Korsikan populaatio pieneni, kun aiemmin vakaa, vuosina 1975–1983 jopa 1 000 paria käsittänyt populaatio pieneni vuoteen 1994 mennessä yli 50 prosentilla noin 375 pariin. Tämän jälkeen populaatio elpyi jälleen. (Dubois et al. 2008.)

               Alalajia Ph. a. desmarestii suojellaan sen levinneisyysalueen Euroopan osassa. Se on luokiteltu uhanalaiseksi useissa maissa: esimerkiksi Bulgariassa se on luokiteltu vaarantuneeksi ja Albaniassa erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Ph. a. aristotelis on suojeltu osassa sen levinneisyysaluetta (Yhdistynyt kuningaskunta). Yhdistyneessä kuningaskunnassa se siirrettiin hiljattain keltaiselta listalta punaiselle listalle (Eaton et al. 2015), ja Venäjällä se on uhanalaisten lajien luettelossa populaation pienen koon vuoksi. Norjassa laji on silmälläpidettävien luokassa, sillä populaatio on pienentynyt 15–30 prosenttia yli kymmenen vuoden aikana (Korneev et al. 2015).

               Velando ja Freire (2002) korostavat, että Ph. a. desmarestii -alalajin tehokas suojelu edellyttää sen pesimäalueiden sekä ravinnonhankinta- ja yöpymisalueiden suojelua sekä pohjakalakantojen kalastuksen sääntelyä ravinnonhankinta-alueilla. Velandon ja Freiren (2002) mukaan BirdLife on ehdottanut vuonna 2015 seuraavia suojelutoimia: 1) lajille tärkeiden merellä sijaitsevien paikkojen tunnistaminen; 2) näiden paikkojen nimeäminen suojelluiksi merialueiksi; 3) tärkeimpien pesimä- ja talvehtimisalueiden hoitaminen muun muassa haitallisia petoja hävittämällä; 4) kalastusaluksissa tapahtuvan valvonnan suorittaminen niiden alueiden määrittämiseksi, joissa on suuri riski joutua verkkokalastuksen sivusaaliiksi; 5) korjaus- ja suojelutoimien toteuttaminen tarvittaessa.

               1.4.Luxemburgin ehdotukset

               Luxemburg on ehdottanut seuraavien kolmen lajin kaikkien populaatioiden siirtämistä sopimuksen liitteen 3 taulukon 1 sarakkeeseen A: kuovisirri
                  5
                (Calidris ferruginea), lunni
                  6
                (Fratercula arctica) ja ruokki
                  7
                (Alca torda). Luxemburg ei ole ehdottanut näitä kolmea lajia mihinkään tiettyyn luokkaan, mutta sopimuksen liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 esitettyjen perusteiden mukaisesti kuovisirri (Calidris ferruginea) ja ruokki (Alca torda) kuuluvat luokkaan 4
                  8
                ja lunni (Fratercula arctica) luokkaan 1b
                  9
               .

               Luxemburg viittaa ehdotuksessaan AEWA:n kuudennen sopimuspuolten kokouksen päätöslauselmaan 6.1
                  10
               , jossa todettiin, että seuraavat lajit on luokiteltu kansainvälisesti uhanalaisiksi: haahka (Somateria mollissima), punasotka (Aythya ferina), mustakurkku-uikku (Podiceps auritus), meriharakka (Haematopus ostralegus), töyhtöhyyppä (Vanellus vanellus), punakuiri (Limosa lapponica), isosirri (Calidris canutus), kuovisirri (Calidris ferruginea), armenianlokki (Larus armenicus), lunni (Fratercula arctica) ja ruokki (Alca torda). Päätöslauselmassa todettiin, että on tärkeää huomioida näiden muutosten seuraukset seitsemännen sopimuspuolten kokouksen luetteloissa.

               1.5.Ehdotusten arviointi

               Kroatian, Italian ja Luxemburgin ehdottamien liitteitä 2 ja 3 koskevien muutosten seurauksena kaikkiin karimetson (Phalacrocorax aristotelis), kuovisirrin (Calidris ferruginea), lunnin (Fratercula arctica) ja ruokin (Alca torda) populaatioihin sovellettaisiin sopimuksen liitteessä 3 olevaa 2.1.1. jaksoa, jossa säädetään liitteessä 3 olevan taulukon 1 sarakkeessa A lueteltujen lajien populaatioiden suojeluun sovellettavista oikeudellisista toimenpiteistä. Sopimuspuolet suojelevat taulukon 1 sarakkeessa A lueteltuja populaatioita sopimuksen III artiklan 2 kappaleen a kohdan mukaisesti. Tällaiset sopimuspuolet kieltävät erityisesti ja ottaen huomioon alla olevan 2.1.3 kappaleen määräykset:

               a) kyseisiin, niiden alueilla oleviin populaatioihin kuuluvien lintujen pyynnin ja niiden munien ottamisen;

               b) tahallisen häirinnän siinä määrin kuin häirinnällä olisi merkitystä kyseisen populaation suojelulle; ja

               c) yllä olevan a kohdan mukaisesti asetettujen kieltojen vastaisesti pyydettyjen kyseisiin populaatioihin kuuluvien lintujen tai niiden munien hallussapidon tai käytön ja kaupan, sekä sellaisten lintujen ja niiden munien tunnistettavissa olevien osien tai johdannaisten hallussapidon tai käytön ja kaupan.

               Poikkeuksena sarakkeen A luokissa 2 ja 3 lueteltujen ja tähdellä merkittyjen populaatioiden sekä sarakkeen A luokassa 4 lueteltujen populaatioiden osalta metsästystä voidaan jatkaa lajien kestävän käytön periaatteen mukaisesti
                  11
               . Lajien kestävän käytön on tapahduttava kansainvälisen lajikohtaisen toimintasuunnitelman puitteissa, jonka mukaisesti sopimuspuolet pyrkivät toteuttamaan sopeutuvan luonnonvarojen käytön ja hoidon periaatteita
                  12
               . Tällaiseen käyttöön on sovellettava vähintään 2.1.2 kappaleessa tarkoitettuja oikeustoimenpiteitä, joita sovelletaan taulukon 1 sarakkeessa B lueteltuihin populaatioihin kuuluvien lintujen pyyntiin.

               Italian ja Kroatian sekä Luxemburgin ehdotukset ovat aiheellisia. Ne ovat yhteensopivia EU:n lainsäädännön ja erityisesti lintudirektiivin kanssa ja täydentävät sitä.

               Luontodirektiivien asiantuntijaryhmän (NADEG) kirjallisen kuulemisen jälkeen komissio ehdottaa, että unionin olisi kannatettava edellä mainittuja ehdotuksia, sillä ne ovat tieteellisesti perusteltuja ja ne vastaavat unionin sitoumusta tehdä kansainvälistä yhteistyötä luonnon monimuotoisuuden suojelemiseksi. Muutoksia koskevat ehdotukset eivät edellytä unionin voimassa olevan lainsäädännön muuttamista.

               Kaikki liitteiden muuttamista koskevat ehdotukset toimitetaan sopimuksen sihteeristölle vähintään 150 päivää ennen sopimuspuolten kokouksen istuntoa eli 7. heinäkuuta 2018 (vrt. sopimuksen X artiklan 2 ja 3 kappale).

               Neuvoston on sen vuoksi tarpeen tehdä kiireellisesti päätös edellä mainitun ehdotuksen toimittamisesta sopimuksen sihteeristölle Euroopan unionin puolesta. Tämä muodostaa SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun unionin puolesta esitettävän kannan.

               2018/0221 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin puolesta tehtävästä ehdotuksesta Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemisesta tehdyn sopimuksen (AEWA) liitteiden 2 ja 3 muuttamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemista koskeva sopimus, jäljempänä ’sopimus’, tehtiin unionin puolesta neuvoston päätöksellä 2006/871/EC
                  13
               , ja se tuli voimaan 1 päivänä lokakuuta 2005. Sopimuksella pyritään suojelemaan muuttavia vesilintuja ja niiden elinympäristöjä Afrikassa, Euroopassa, Lähi-idässä, Keski-Aasiassa, Grönlannissa ja Kanadan saaristossa.

               (2)Sopimuksen osapuolena unioni voi tehdä sopimuksen liitteiden muuttamista koskevia ehdotuksia. Liite 2 sisältää vesilintulajit, joihin sopimusta sovelletaan. Liitteessä 3 olevassa toimintasuunnitelmassa määritellään toimet, kuten lajien ja elinympäristöjen suojelu, ihmisten toiminnan hallinta, tutkimus ja seuranta, koulutus ja tiedottaminen sekä toimeenpano, joita osapuolten on toteutettava sopimuksen III artiklassa määriteltyjen yleisten suojelutoimenpiteiden mukaisesti ensisijaisesti suojeltavien lajien osalta.

               (3)Kroatia ja Italia ovat ehdottaneet, että Euroopan unioni tekee ehdotuksen sopimuksen liitteen 2 muuttamisesta siten, että siihen lisätään karimetso (Phalacrocorax aristotelis).

               (4)Kroatia ja Italia ovat lisäksi ehdottaneet, että Euroopan unioni tekee ehdotuksen sopimuksen liitteen 3 muuttamisesta siten, että liitteessä olevan taulukon 1 sarakkeeseen A luokkaan 2
                  14
                lisätään Phalacrocorax aristotelis aristotelis -alalajin EU:n ulkopuolinen Barentsinmeren populaatio ja luokkaan 1c
                  15
                Phalacrocorax aristotelis desmarestii -alalajin EU:n sisäinen populaatio (itäinen Välimeri – Kroatia, Adrianmeri).

               (5)Luxemburg on ehdottanut seuraavien kolmen lajin kaikkien populaatioiden siirtämistä sopimuksen liitteessä 3 olevan taulukon 1 sarakkeeseen A: kuovisirri
                  16
                (Calidris ferruginea), lunni
                  17
                (Fratercula arctica) ja ruokki
                  18
                (Alca torda). Luxemburg ei ole ehdottanut näitä kolmea lajia mihinkään tiettyyn luokkaan, mutta sopimuksen liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 esitettyjen perusteiden mukaisesti kuovisirri (Calidris ferruginea) ja ruokki (Alca torda) kuuluvat luokkaan 4
                  19
                ja lunni (Fratercula arctica) luokkaan 1b
                  20
               .

               (6)Kroatian, Italian ja Luxemburgin ehdottamien liitteitä 2 ja 3 koskevien muutosten seurauksena kaikkiin karimetson (Phalacrocorax aristotelis), kuovisirrin (Calidris ferruginea), lunnin (Fratercula arctica) ja ruokin (Alca torda) populaatioihin sovellettaisiin sopimuksen liitteessä 3 olevaa 2.1.1. jaksoa, jossa säädetään liitteessä 3 olevan taulukon 1 sarakkeessa A lueteltujen lajien populaatioiden suojeluun sovellettavista säädöksistä. Sopimuspuolet kieltävät erityisesti taulukon 1 sarakkeessa A lueteltujen populaatioiden osalta kyseisiin niiden alueilla oleviin populaatioihin kuuluvien lintujen pyynnin ja niiden munien ottamisen ja tahallisen häirinnän siinä määrin kuin häirinnällä olisi merkitystä kyseisen populaation suojelulle. Poikkeuksena sarakkeen A luokissa 2 ja 3 lueteltujen ja tähdellä merkittyjen populaatioiden sekä sarakkeen A luokassa 4 lueteltujen populaatioiden osalta metsästystä voidaan jatkaa lajien kestävän käytön periaatteen mukaisesti
                  21
               . Lajien kestävän käytön on tapahduttava kansainvälisen lajikohtaisen toimintasuunnitelman erityismääräysten puitteissa, joiden mukaisesti sopimuspuolet pyrkivät toteuttamaan sopeutuvan luonnonvarojen käytön ja hoidon periaatteita
                  22
               .

               (7)Italian ja Kroatian sekä Luxemburgin ehdotukset ovat aiheellisia. Ne ovat yhteensopivia EU:n lainsäädännön ja erityisesti direktiivin 2009/147/EC
                  23
                kanssa ja täydentävät sitä.

               (8)Ehdotukset ovat tieteellisesti perusteltuja ja ne vastaavat unionin sitoumusta tehdä kansainvälistä yhteistyötä luonnon monimuotoisuuden suojelemiseksi.

               (9)Lajit on jo sisällytetty luonnonvaraisten lintujen suojelusta annettuun direktiiviin 2009/147/EC, ja karimetso (Phalacrocorax aristotelis) on myös mainittu direktiivin liitteessä I. Ehdotetut muutokset eivät sen vuoksi edellyttäisi muutoksia unionin lainsäädäntöön.

               (10)Unionin olisi sen vuoksi toimitettava ehdotukset sopimuksen sihteeristölle, sillä sopimuspuolten seitsemäs kokous pidetään 4 ja 8 päivän joulukuuta 2018 välisenä aikana Etelä-Afrikassa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.Unioni esittää seuraavat ehdotukset Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemista koskevan sopimuksen liitteiden 2 ja 3 muuttamisesta:

               (a)Lisätään karimetso (Phalacrocorax aristotelis) sopimuksen liitteeseen 2.

               (b)Lisätään liitteessä 3 olevan taulukon 1 sarakkeen A luokkaan 2 Phalacrocorax aristotelis aristotelis -alalajin EU:n ulkopuolinen Barentsinmeren populaatio ja luokkaan 1c Phalacrocorax aristotelis desmarestii -alalajin EU:n sisäinen populaatio (itäinen Välimeri - Kroatia, Adrianmeri).

               (c)Siirretään sopimuksen liitteessä 3 olevan taulukon 1 sarakkeen A luokkaan 4 kaikki kuovisirrin (Calidris ferruginea), luokkaan 1b kaikki lunnin (Fratercula arctica) ja luokkaan 4 kaikki ruokin (Alca torda) populaatiot.

               2.Komissio toimittaa ehdotuksen Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemisesta tehdyn sopimuksen sihteeristölle Euroopan unionin puolesta.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös 2006/871/EY, tehty 18 päivänä heinäkuuta 2005, Afrikan ja Euraasian muuttavien vesilintujen suojelemista koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 345, 8.12.2006, s. 24).

                     (2)

                        EUVL L 20, 26.1.2010, s. 7. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:020:0007:0025:FI:PDF

                     (3)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevan taulukon 1 mukaan luokkaan 2 kuuluvat populaatiot, joiden koko vaihtelee noin 10 000 ja noin 25 000 yksilön välillä.

                     (4)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevan taulukon 1 mukaan luokkaan 1 kuuluvat a) lajit, jotka kuuluvat muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemisesta tehdyn yleissopimuksen liitteeseen I; b) lajit, jotka on luokiteltu uhanalaisiksi Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton IUCN:n uhanalaisten lajien punaisessa kirjassa ja jotka on esitetty BirdLife International -järjestön viimeisimmässä yhteenvedossa; ja c) populaatiot, joiden koko on pienempi kuin noin 10 000 yksilöä.

                     (5)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 luetellaan tällä hetkellä kaksi Calidris ferruginea -lajin populaatiota: länsi-Siperian/länsi-Afrikan populaatio sarakkeen B luokassa 2c sekä keski-Siperian/Lounais-Aasian ja itäisen ja eteläisen Afrikan populaatio sarakkeessa B luokassa 2c.

                     (6)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 luetellaan tällä hetkellä kolme Fratercula arctica -lajin populaatiota: sarakkeessa C lueteltu populaatio Hudsoninlahdelta ja itäisestä Mainesta eteläiseen Grönlantiin, Islannissa, Karhusaarella ja Norjasta Novaja Zemljan eteläosiin; sarakkeen A luokassa 3a lueteltu populaatio Kanadan koillisosissa, pohjoisessa Grönlannissa, Jan Mayenilla, Huippuvuorilla ja Novaja Zemljan pohjoisosissa; sarakkeessa C lueteltu populaatio Färsaarilla, Norjan ja Ruotsin eteläosissa, Britanniassa, Irlannissa ja Ranskan luoteisosissa.

                     (7)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 luetellaan tällä hetkellä kaksi Alca torda -lajin populaatiota: sarakkeessa C lueteltu Alca torda torda -alalajin populaatio Pohjois-Amerikan itäosissa, Grönlannissa, Itämeren ja Vienanmeren itäosissa sekä sarakkeessa C lueteltu Alca torda islandica -alalajin populaatio Islannissa, Färsaarilla, Britanniassa, Irlannissa, Helgolandissa ja Ranskan luoteisosissa.

                     (8)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevan taulukon 1 luokassa 4 luetellaan lajit, jotka on luokiteltu silmälläpidettäviksi IUCN:n uhanalaisten lajien punaisessa kirjassa ja jotka esiintyvät BirdLife International -järjestön viimeisimmässä yhteenvedossa, mutta jotka eivät täytä luokkien 1, 2 tai 3 edellytyksiä ja jotka edellyttävät kansainvälisen tason toimia.

                     (9)

                        Ks. edellä 4.

                     (10)

                        UNEP/AEWA/MOP6/Res. 6.1 —
                  http://www.unep-aewa.org/en/document/adoption-amendments-aewa-annexes-2
                  .

                     (11)

                        ”Kestävä käyttö” tarkoittaa biologisen monimuotoisuuden osien käyttöä siten, että käytön laatu tai määrä ei pitkällä aikavälillä johda biologisen monimuotoisuuden vähenemiseen, ja joka siten tukee biologisen monimuotoisuuden mahdollisuuksia tyydyttää nykyisten ja tulevien sukupolvien tarpeet ja pyrkimykset.

                     (12)

                        Sopeutuva luonnonvarojen käyttö ja hoito on määräajoin toistuva prosessi, jossa metsästysmääräykset annetaan populaatioiden ja elinympäristöjen seurannan, pyyntimäärien rekisteröinnin, tiedon analysoinnin ja sääntelyvaihtoehtojen määrittelyn käsittävän järjestelmän perusteella.

                     (13)

                        EUVL L 345, 8.12.2006, s. 24.

                     (14)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevan taulukon 1 mukaan luokkaan 2 kuuluvat populaatiot, joiden koko vaihtelee noin 10 000 ja noin 25 000 yksilön välillä.

                     (15)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevan taulukon 1 mukaan luokkaan 1 kuuluvat a) lajit, jotka kuuluvat muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemisesta tehdyn yleissopimuksen liitteeseen I; b) lajit, jotka on luokiteltu uhanalaisiksi Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton IUCN:n uhanalaisten lajien punaisessa kirjassa ja jotka on esitetty BirdLife International -järjestön viimeisimmässä yhteenvedossa; ja c) populaatiot, joiden koko on pienempi kuin noin 10 000 yksilöä.

                     (16)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 luetellaan tällä hetkellä kaksi Calidris ferruginea -lajin populaatiota: länsi-Siperian/länsi-Afrikan populaatio sarakkeen B luokassa 2c sekä keski-Siperian/Lounais-Aasian ja itäisen ja eteläisen Afrikan populaatio sarakkeessa B luokassa 2c.

                     (17)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 luetellaan tällä hetkellä kolme Fratercula arctica -lajin populaatiota: sarakkeessa C lueteltu populaatio Hudsoninlahdelta ja itäisestä Mainesta eteläiseen Grönlantiin, Islannissa, Karhusaarella ja Norjasta Novaja Zemljan eteläosiin; sarakkeen A luokassa 3a lueteltu populaatio Kanadan koillisosissa, pohjoisessa Grönlannissa, Jan Mayenilla, Huippuvuorilla ja Novaja Zemljan pohjoisosissa; sarakkeessa C lueteltu populaatio Färsaarilla, Norjan ja Ruotsin eteläosissa, Britanniassa, Irlannissa ja Ranskan luoteisosissa.

                     (18)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 luetellaan tällä hetkellä kaksi Alca torda -lajin populaatiota: sarakkeessa C lueteltu Alca torda torda -alalajin populaatio Pohjois-Amerikan itäosissa, Grönlannissa, Itämeren ja Vienanmeren itäosissa sekä sarakkeessa C lueteltu Alca torda islandica -alalajin populaatio Islannissa, Färsaarilla, Britanniassa, Irlannissa, Helgolandissa ja Ranskan luoteisosissa.

                     (19)

                        Sopimuksen liitteessä 3 olevan taulukon 1 luokassa 4 luetellaan lajit, jotka on luokiteltu silmälläpidettäviksi IUCN:n uhanalaisten lajien punaisessa kirjassa ja jotka esiintyvät BirdLife International -järjestön viimeisimmässä yhteenvedossa, mutta jotka eivät täytä luokkien 1, 2 tai 3 edellytyksiä ja jotka edellyttävät kansainvälisen tason toimia.

                     (20)

                        Ks. edellä 15.

                     (21)

                        ”Kestävä käyttö” tarkoittaa biologisen monimuotoisuuden osien käyttöä siten, että käytön laatu tai määrä ei pitkällä aikavälillä johda biologisen monimuotoisuuden vähenemiseen, ja joka siten tukee biologisen monimuotoisuuden mahdollisuuksia tyydyttää nykyisten ja tulevien sukupolvien tarpeet ja pyrkimykset.

                     (22)

                        Sopeutuva luonnonvarojen käyttö ja hoito on määräajoin toistuva prosessi, jossa metsästysmääräykset annetaan populaatioiden ja elinympäristöjen seurannan, pyyntimäärien rekisteröinnin, tiedon analysoinnin ja sääntelyvaihtoehtojen määrittelyn käsittävän järjestelmän perusteella.

                     (23)

                        EUVL L 20, 26.1.2010, s. 7.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 11.6.2018
            COM(2018) 479 final
            2018/0257(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisen assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Lähes puolen vuosisadan ajan Euroopan unionilla ja Marokolla on ollut antoisa ja moniulotteinen kumppanuus, josta on osoituksena erityisesti Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välinen assosiointia koskeva Euro–Välimeri-sopimus
                     1
                  , jäljempänä ’EU–Marokko-assosiaatiosopimus’ tai ’assosiaatiosopimus’, joka tuli voimaan vuonna 2000. Maataloustuotteiden, jalostettujen maataloustuotteiden, kalojen ja kalastustuotteiden osalta assosiaatiosopimuksessa otetaan käyttöön vapauttamistoimenpiteitä Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehdyllä sopimuksella
                     2
                  , jäljempänä ’sopimus’, joka tuli voimaan vuonna 2012.

                  Tämän etuoikeutetun kumppanuuden perusteella Marokolle myönnettiin myös ”pitkälle edistyneen maan” status vuonna 2008, mikä vahvistaa vankat kahdenväliset suhteet ja kummankin osapuolen kunnianhimoiset tavoitteet ja sitoutumisen esimerkiksi hyvää hallintotapaa sekä poliittisia ja sosiaalis-taloudellisia uudistuksia koskevien yhteisten aloitteiden edistämiseen.

                  Samaan aikaan EU on johdonmukaisesti vahvistanut sitoutuneensa Länsi-Saharan konfliktin ratkaisemiseen. Se ei ole tunnustanut Marokon oikeutta hallita Länsi-Saharaa vaan antaa täyden tukensa YK:n pääsihteerin ja hänen henkilökohtaisen edustajansa toimille, joiden tarkoituksena on auttaa osapuolia löytämään ratkaisu, joka on poliittisesti oikeudenmukainen, kestävä ja molempien osapuolten hyväksyttävissä ja joka mahdollistaisi Länsi-Saharan kansalle itsemääräämisoikeuden sopimuksilla, jotka ovat Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja tavoitteiden mukaisia, sellaisina kuin ne on ilmaistu Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmissa ja erityisesti päätöslauselmissa 2152 (2014) ja 2218 (2015).

                  Euroopan unionin tuomioistuin on todennut 21. joulukuuta 2016 antamassaan tuomiossa asiassa C-104/16 P
                     3
                  , ettei EU:n ja Marokon välistä assosiaatiosopimusta ja vapautussopimusta sovelleta Länsi-Saharaan.

                  Unionin tuomioistuimen tuomion jälkeen käytäntöä, jossa assosiaatiosopimuksen ja sen pöytäkirjojen mukaisia kauppaetuuksia tosiasiallisesti sovellettiin tuotteisiin, jotka ovat peräisin Länsi-Saharasta, joka ei ole itsehallintoalue, ei voitu jatkaa ilman, että pöytäkirjaa N:o 1 (marokkolaisten maataloustuotteiden, jalostettujen maataloustuotteiden sekä kalojen ja kalastustuotteiden pääsy EU:n markkinoille) ja pöytäkirjaa N:o 4 (alkuperäsäännöt) muutettaisiin niin, että Länsi-Saharasta peräisin olevia tuotteita olisi kohdeltava samalla tavoin kuin Marokossa tuotettuja tuotteita.

                  Neuvosto valtuutti 29. toukokuuta 2017 komission aloittamaan neuvottelut oikeusperustan luomiseksi unionin etuuskohtelun myöntämiseksi Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille ja hyväksyi neuvotteluohjeet. Neuvottelut käytiin kahdessa osassa. Ensimmäinen neuvottelukierros pidettiin 15.–16. kesäkuuta 2017 ja toinen 18. heinäkuuta 2017. Pääneuvottelijat parafoivat sopimusluonnoksen 31. tammikuuta 2018.

                  Tällä ehdotuksella muutetaan EU–Marokko-assosiaatiosopimuksen pöytäkirjaa N:o 4 ja pöytäkirjaa N:o 1 unionin tuomioistuimen 21. joulukuuta 2016 antaman tuomion noudattamiseksi ja oikeusperustan luomiseksi etuuksille, jotta Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille voidaan myöntää etuuskohtelu.

                  Ehdotuksen tavoitteena on välttää kaupan häiriöt Länsi-Saharan kanssa säilyttämällä pääsy unionin markkinoille vakaalla tasolla myöntämättä uusia etuuksia. Erityisesti ehdotuksella pyritään helpottamaan Länsi-Saharan taloudellista kehitystä myöntämällä sen Euroopan unioniin suuntautuvalle viennille sama kohtelu kuin Marokosta peräisin olevien tuotteiden viennille. Tällaisilla toimenpiteillä voidaan välttää se, ettei Länsi-Sahara jää kilpailullisesti huonompaan asemaan eikä siten menetä investointimahdollisuuksia verrattuna naapurimaihin, joihin sovelletaan tullietuuksia eri perustein (assosiaatiosopimusten tai yleisen tullietuusjärjestelmän puitteissa).

                  Lopuksi on korostettava, että unionin tuomioistuimen 27. helmikuuta 2018 antama tuomio asiassa C-266/16 koskee EU:n ja Marokon välistä kalastusalan kumppanuussopimusta, joka on erillinen kysymys assosiaatiosopimuksen ja tämän ehdotuksen aiheena olevasta markkinoille pääsystä.

                  Kaikki sopimukset katsotaan ainoastaan tilapäisiksi siihen asti, kun riita saadaan ratkaistua YK:n puitteissa YK:n turvallisuusneuvoston asiaa koskevien päätöslauselmien mukaisesti. Tässä yhteydessä on huomattava, että sopimuksessa määrätään, että se tehdään sanotun kuitenkaan rajoittamatta EU:n kantaa Länsi-Saharan asemaan ja Marokon kantaa samaan alueeseen.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Tämä ehdotus on johdonmukainen nykyisen kauppapolitiikan kanssa. On syytä huomata, että tulliviranomaiset ovat tosiasiallisesti soveltaneet tullietuuksia Marokosta peräisin oleviksi todistettuihin Länsi-Saharan tuotteisiin 21. joulukuuta 2016 asti, jolloin unionin tuomioistuimen tuomio asiassa C-104/16 P annettiin. Uusia kauppaetuuksia ei myönnetä Marokolle eikä Länsi-Saharallekaan verrattuna niihin, jotka sillä tosiasiassa oli ennen 21. joulukuuta 2016, vaan tavoitteena on yksinkertaisesti laajentaa tullietuuksien kattamaa maantieteellistä aluetta muttei muuttaa tullietuuksien kattamaa määrää tai tuotteita.

                  Ehdotus on Euroopan naapuruuspolitiikan yleisten tavoitteiden mukainen, koska se kehittää kauppa- ja taloussuhteita Välimeren naapurustossa tiiviin yhteistyön hengessä. Se vastaa myös unionin yleistä politiikkaa, jonka tavoitteena on lujittaa etuoikeutettua kumppanuutta Marokon kanssa, tämän vaikuttamatta Yhdistyneiden kansakuntien menettelyn lopputulokseen Länsi-Saharan osalta.

                  Se, että kauppaetuuksilla voi olla osapuolten alueita laajempi soveltamisala, ei ole uutta, sillä EU:n ja Marokon assosiaatiosopimukseen sisältyy kaksi yhteistä julistusta, joissa todetaan, että Marokko hyväksyy San Marinosta ja Andorrasta peräisin olevat tuotteet ”sopimuksen mukaisiksi yhteisön alkuperätuotteiksi”.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Marokolle pöytäkirjoilla N:o 1 ja N:o 4 myönnetyt tullietuudet voidaan ulottaa koskemaan Länsi-Saharan tuotteita tietyin edellytyksin, jos tähän on olemassa asianmukainen oikeusperusta. Liitteenä olevan sopimusluonnoksen tarkoituksena onkin vahvistaa tällainen oikeusperusta. Näitä assosiaatiosopimuksen pöytäkirjoja muuttamalla unionin tullietuuksien myöntäminen voidaan myös perustaa paikalliselle väestölle aiheutuvien hyötyjen ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen arvioinnille.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

                  Tämän sopimuksen allekirjoittamisen mahdollistava oikeusperusta on perussopimuksen 207 artikla yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 5 kohdan kanssa, koska tämä asia kuuluu yhteisen kauppapolitiikan piiriin.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Yhteinen kauppapolitiikka kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan (SEUT-sopimuksen 3 artiklan 1 kohta), eikä toissijaisuusperiaatetta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimus) 5 artiklan 3 kohdan mukaan sovelleta EU:n yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvilla aloilla.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Ehdotus on oikeasuhteinen ratkaisu ongelmaan. Sopimus ei vaikuta saharalaista alkuperää olevien tuotteiden pääsyyn EU:n markkinoille verrattuna tilanteeseen ennen tuomioistuimen 21. joulukuuta 2016 antamaa tuomiota. Alkuperäsäännöt vahvistetaan assosiaatiosopimuksen pöytäkirjassa N:o 4, jota muutetaan, jotta voidaan saavuttaa tavoiteltu päämäärä ja reagoida kohtuullisen ajan kuluessa nykyisiin kaupallisiin epävarmuustekijöihin, jotka vaikuttavat Länsi-Saharan tuotteiden vientiin Euroopan unioniin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Yhdistyneiden kansakuntien menettelyä Länsi-Saharan osalta ja riidan lopullista ratkaisua.

                  Näin ollen ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisen assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta ei ylitä sitä, mikä on tarpeen tai asianmukaista odotettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

               •Toimintatavan valinta

                  Asianomaiset pöytäkirjat voidaan muuttaa ainoastaan osapuolten välisellä sopimuksella. Tämä koskee myös kauppaetuuksien täytäntöönpanon edellyttämää viranomaisten välistä yhteistyötä.

                  Sopimus tehdään kirjeenvaihtona Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä. Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välinen sopimus on ainoa keino varmistaa, että Länsi-Saharasta peräisin olevien tuotteiden tuontiin voidaan soveltaa etuuskohtelua alkuperän perusteella, kun otetaan huomioon, että Marokon viranomaiset ovat ainoat viranomaiset, jotka voivat varmistaa sääntöjen noudattamisen tällaisten etuuksien myöntämistä varten.

                  Sopimusluonnoksessa määrätään mahdollisuudesta soveltaa sopimusta väliaikaisesti ennen sen tekemistä. Ei ole kuitenkaan katsottu tarpeelliseksi ehdottaa väliaikaista soveltamista.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Vaikutustenarviointi

                  Neuvoston pyynnön mukaisesti komissio on arvioinut sopimuksen mahdollisia vaikutuksia kestävään kehitykseen, erityisesti Länsi-Saharan tuotteille myönnetyistä tullietuuksista johtuvia etuja ja haittoja asianomaiselle väestölle.

               Komission yksiköillä on ollut tässä erilaisia metodologisia rajoitteita. Ensinnäkin rajoitteena on yleisesti se, että Länsi-Saharaa koskevat tilastotiedot ovat epätäydellisiä ja epäyhtenäisiä. Toinen rajoite johtuu käytännöstä, joka vallitsi 21. joulukuuta 2016 asti, jolloin unionin tuomioistuin antoi tuomionsa. Länsi-Saharasta peräisin olevien tuotteiden unioniin suuntautuvassa tuonnissa on tosiasiassa sovellettu samoja etuuksia kuin Marokosta peräisin olevien tavaroiden tuonnissa eikä Länsi-Saharan tuontia ole yleensä mahdollista erottaa Marokon tuonnista. Lisäksi jo ilmaisu ”asianomainen väestö” voidaan tulkita eri tavoin ja jopa ristiriitaisesti
                  4
               . Ilmaisu voi viitata alueella asuvaan väestöön, mikä on Marokon tulkinta, jossa asukkaita ei eroteta toisistaan asukkaiden etnisyyden tai yhteisön perusteella. Se voi myös viitata erityisesti etnisyyden tai yhteisön perusteella määritettyihin asukkaisiin (saharalaisiin). Tässä tapauksessa väestöön voi ainakin osittain kuulua Länsi-Saharan ulkopuolella asuvia (pakolaisia) ja toisaalta joitakin alueelle hiljattain asettuneita asukkaita taasen ei mahdollisesti lasketa väestöön kuuluviksi. Tämä on erityisesti Polisario-rintaman tulkinta.

               Länsi-Saharan kansalla on oikeus itsemääräämisoikeuteen, mutta väestönlaskenta ei ole Euroopan unionin tehtävä ja toisaalta YK:n asiakirjoissa muiden kuin autonomisten alueiden taloudellisesta toiminnasta viitataan myös asukkaisiin silloin, kun puhutaan näiden alueiden asukkaiden sosioekonomisista hyödyistä.
                  5
                Pitäen mielessä nämä erot ja valvontaan liittyvät kansaan kohdistuvien vaikutusten arvioinnin ongelmat, kun otetaan huomioon, että kansan määritelmä ei ole täsmällinen ja että tullietuuksia sovelletaan tietyn alueen tuotteisiin ja että edut pääasiassa näin ollen liittyvät loogisesti kyseiselle alueelle, analyysissä keskityttiin Länsi-Saharan väestölle koituviin etuihin.

                  Arviointiperusteet perustuvat asianmukaisiin parametreihin Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 73 artiklan puitteissa. Siinä määrätään, että ne, jotka ”ottavat vastuun sellaisten alueiden hallinnosta, joiden väestö ei vielä ole saavuttanut täydellistä itsehallintoa, tunnustavat sen periaatteen, että näiden alueiden asukkaiden edut ovat ensisijaiset, ja omaksuvat pyhänä luottamustehtävänään velvollisuuden edistää kaikin mahdollisin tavoin ... näiden alueiden asukkaiden hyvinvointia”.

                  Arviointi koskee näin ollen Länsi-Saharasta tulevia kauppavirtoja ja erityisesti kalastustuotteiden, maataloustuotteiden ja fosfaattien kauppavirtoja sekä vaikutuksia luonnonvaroihin, työllisyyteen ja ihmisoikeuksiin. Se ei perustu pelkästään nykyisten tietojen analyysiin vaan myös ennusteisiin. Kun otetaan huomioon Länsi-Saharan erikoistilanne ja se, kuinka vaikea unionin on kolmantena osapuolena tehdä tutkintaa Länsi-Saharan alueella, komissio yritti saada puolueettomia ja luotettavia tietoja etenkin yhteydenpidosta Marokon, kansalaisyhteiskunnan ja Polisario-rintaman kanssa sekä julkisesti saatavilla olevista tiedoista. Komissio otti lisäksi huomioon kaikki muut saatavilla olevat tiedot. Joissain tapauksissa tiedoista ei edelleenkään voida tehdä päätelmiä ja ne ovat rajallisia.

               Sidosryhmien kuuleminen

                  Euroopan komission yksiköt ja Euroopan ulkosuhdehallinto suorittivat laajan kuulemisen Länsi-Saharan väestön keskuudessa.

                  Näissä kuulemisissa kävi ilmi, että enemmistö kannatti vapauttamissopimuksen muuttamista, jotta tullietuudet voidaan laajentaa kattamaan Länsi-Saharan tuotteet. Kuulemiseen osallistuneista suurin osa näki tässä myönteisiä vaikutuksia koko väestölle painottaen erityisesti ratkaisevaa vipuvaikutusta, joita tällaisilla kauppaetuuksilla olisi yksityisten investointien kannalta. Näiden vastaajien mukaan etuoikeutettu pääsy Euroopan markkinoille parantaisi liiketoimintaympäristöä, lisäisi eurooppalaisten suoria sijoituksia ja tukisi näin uutta, osallistavaa ja kestävää kehitysmallia Länsi-Saharassa. Enemmistön kannan mukaan Länsi-Saharan kauppavirtoja sulkeva jatkuva oikeudellinen epävarmuus sen sijaan vaarantaisi selkeästi sosioekonomisen kehityksen, kuten on jo nähtävissä Länsi-Saharan kauppasuhteiden hiljennyttyä tiettyjen jäsenvaltioiden kanssa tai tietyillä aloilla. Osallistujien mukaan Länsi-Saharan markkinoille pääsyn ja ulkomaisten investointien rajoittaminen ei tekisi muuta kuin haittaisi alueen oman taloudellisen toiminnan kehittämistä ja vaarantaisi tietynlaisen sosioekonomisen tai poliittisen kehityksen juuri nyt, kun Länsi-Sahara näyttää vihdoin pääsevän jaloilleen.

                  Polisario-rintama, jota myös kuultiin, ja jotkin kansalaisjärjestöt ilmaisivat kielteisiä mielipiteitä. Niiden perusteina eivät kuitenkaan olleet tullietuuksien soveltamisesta Länsi-Saharan väestölle aiheutuvat kielteiset vaikutukset, vaan pikemminkin pelko siitä, että etuudet jäädyttävät Länsi-Saharan tilanteen nykyiselleen eli Marokko heidän käsityksensä mukaisesti jatkaisi alueen miehitystä.

                  Arviointi osoittaa, että EU–Marokko-assosiaatiosopimuksen mukaisten tullietuuksien myöntämisellä on Länsi-Saharan talouteen myönteinen vaikutus, joka mahdollisesti jatkuisi tai jopa kasvaisi tulevaisuudessa. Pelko siitä, että tullietuuksien laajentaminen tarkoittaisi vallitsevan tilanteen hyväksymistä ei ole perusteltu, koska mikään tässä sopimuksessa ei viittaa Marokon suvereniteetin hyväksymiseen Länsi-Saharassa.

                  Ihmisoikeudet

                  Ihmisoikeustilanne Länsi-Saharassa vastaa yleisesti ihmisoikeustilannetta Marokossa. Suojamekanismit ja lainsäädäntö ovat samat. Länsi-Saharassa on kuitenkin poliittiseen kiistaan liittyviä erityispiirteitä, jotka koskevat etenkin sanan-, ilmaisun- ja yhdistymisvapautta. Itse asiassa kaikenlainen ”alueellisen koskemattomuuden horjuttaminen”, toisin sanoen myös Polisario-rintaman ajama itsenäisyyden tavoittelu, on sakkojen tai jopa vangitsemisen uhalla kiellettyä.

                  Yleisesti ottaen tullietuuksien laajentamisen Länsi-Saharan tuotteisiin odotetaan analogisesti vaikuttavan ihmisoikeustilanteeseen siten kuin EU–Marokko-assosiaatiosopimus on vaikuttanut Marokon ihmisoikeustilanteeseen. Siltä osin kuin sopimus edistää sääntelyn lähentämistä EU:n standardeihin eri aloilla, voidaan havaita epäsuora myönteinen vaikutus etenkin työolojen (esim. turvatoimenpiteet), työlainsäädännön (esim. lastensuojelu), kasvinsuojelutoimenpiteiden sekä kuluttajasuojan osalta.

                  Taloudelliset ja kaupalliset vaikutukset

                  Toimialakohtaiset päätelmät esitetään jäljempänä.

                  Länsi-Saharassa on maataloustuotantoa, erityisesti tuorevihannestuotantoa (tomaatit ja melonit), jolle on markkinat EU:ssa. Tällaisen tuotannon määräksi arvioidaan 64 000 tonnia, ja alalla on noin 14 000 työpaikkaa. Tuotannon tuonnin arvo on noin 65 miljoonaa euroa. Jos tullietuuksia ei sovelleta, viennistä jouduttaisiin maksamaan 6,6 miljoonan euron suuruiset tullit.

                  Taloudelliset hyödyt voisivat kasvaa, jos Länsi-Sahara tulevaisuudessa lisää edelleen tuotantoaan ja vientiään EU:hun parhaillaan harkinnassa olevissa hankkeissa. Tällä olisi vaikutusta myös työpaikkojen lukumäärään, joka joidenkin ennusteiden mukaan voi viisinkertaistua. Joidenkin väitteiden mukaan viljelytoiminnan kehittäminen sopimuksen kannustamana vaikuttaisi luonnonvarojen ja erityisesti veden käyttöön, mutta Marokon – joidenkin kyseenalaistamat – arviot pohjaveden käytöstä osoittavat, että vaikutus uusiutumattomiin vesivarantoihin olisi vähäinen. Samalla toteutetaan toimia, joilla vähennetään pohjaveden käyttöä (paikalliskastelu, suolanpoisto merivedestä). Kaiken kaikkiaan näyttää siltä, että uskottavia vaihtoehtoja tämän alueen taloudelliseen kehittämiseen on tällä hetkellä vähän, ja toisaalta vesivarojen käytöstä aiheutuvat haitat korvautuvat myönteisinä taloudellisina vaikutuksina Länsi-Saharassa.

                  Kalastustuotteiden alalla Länsi-Saharassa on merkittävä kalastustuotteiden jalostusteollisuus, muun muassa 141 laitosta, joilla on lupa harjoittaa vientiä Euroopan unioniin. Kalastustuotteiden viennin arvo vuonna 2015 oli 100 miljoonaa euroa ja vuonna 2016 jo 200 miljoonaa euroa. Viennistä EU:hun suoraan tai välillisesti riippuvaisia työpaikkoja on noin 45 000. Tullietuuksien laajentamisella tähän tuontiin olisi siten merkittävä vaikutus alueen talouteen ja työllisyyteen. Tämä olisi johdonmukaista myös sen kanssa, että EU pyrkii taloudellisella tuellaan tukemaan ja parantamaan alan kilpailukykyä, työllisyyttä ja kalastajien elämänlaatua sekä luonnonvarojen kestävää hyödyntämistä Länsi-Saharassa. Sen sijaan näiden etuuksien myöntämättä jättäminen vaarantaisi paitsi viennin myös työllisyyden, ja helpottaisi jalostustoiminnan siirtämistä muihin paikkoihin ja todennäköisesti Marokkoon. Se olisi myös vastoin Euroopan unionin tavoitteita tukea tämän alan kehitystä Länsi-Saharassa.

                  Länsi-Saharan kalastustuotteiden EU:n tuojat ilmoittivat, että näiden tuotteiden ostamisesta olisi paljon vähemmän hyötyä, jos minkäänlaista etuuskohtelua ei myönnetä, koska yhteinen ulkoinen tullitariffi on niin korkea (ilman etuuskohtelua – muu kuin suosituimmuustulli).

                  Länsi-Saharan jättäminen assosiaatiosopimuksen ulkopuolelle ei vaikuta välittömästi eikä suoraan fosfaattiteollisuuteen sen nykytila huomioon ottaen. Tähän on kolme pääasiallista syytä: 1. tiettyjen tuotteiden (raakafosfaatit) tuonti on tullitonta (suosituimmuuskohtelu), 2. kaikelle tuotetulle fosfaatille on olemassa markkinat Euroopan unionissa, 3. joidenkin Länsi-Saharassa tuotettujen fosfaattien jalostus Marokossa (tai missä tahansa muussa maassa, jonka kanssa Euroopan unioni on tehnyt etuuskohtelusopimuksen) riittäisi siihen, että näille tuotteille myönnettäisiin etuuskohteluun oikeuttava Marokon alkuperä eli näiden jalostettujen tuotteiden etuuskohtelu ei riipu mineraalien alkuperästä.

                  Samaan aikaan vaikuttaa siltä, että etuuksien myöntäminen Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille vaikuttaisi tiettyjen fosfaattien tuotannon kehitykseen tulevaisuudessa. Itse asiassa huomattavat investoinnit (yli 2 miljardia dollaria) fosfaattijohdannaisten valmistukseen Länsi-Saharassa (erityisesti fosforihappo ja lannoitteet) vaarantuisivat, jos näiden fosfaattituotteiden vienti unioniin ei olisi oikeutettu tullietuuskohteluun. Ilman tullietuuksia investoinnit muissa paikoissa, joilla tuotanto kuuluisi tullietuuksien piiriin (esim. Marokossa), olisivat houkuttelevampia kuin Länsi-Saharassa. Investointien keskeytys Länsi-Saharassa vaikuttaisi tuotantokapasiteettiin sekä tuotevalikoiman laajuuteen ja näin ollen myös fosfaattialan työpaikkoihin alueella.

                  Yleisesti voidaan siis todeta, että tullietuuksien myöntämisellä olisi merkittävä vaikutus alueen taloudelliseen kehitykseen. Jotta näitä vaikutuksia voidaan kuitenkin seurata, sopimus sisältää kehyksen ja menettelyn, joiden avulla asianosaiset voivat tietoja säännöllisesti vaihtamalla arvioida sopimuksen vaikutuksia sen täytäntöönpanon aikana.

                  Vaikka täsmällisten tietojen saaminen ei aina ole helppoa, tästä tutkimuksesta voidaan päätellä, että Länsi-Saharassa on taloudellista toimintaa ja tuotantoa, jotka hyötyisivät suuresti samoista kauppaetuuksista kuin mitä Marokon kuningaskunnalle on myönnetty. Osaan tällaisesta tuotannosta sovellettiinkin näitä tullietuuksia 21. joulukuuta 2016 saakka, ja tämä mahdollisti taloudellisen toiminnan kehittämisen ja työpaikkojen luomisen Länsi-Saharassa: tämä koskee erityisesti kalastustuotealaa ja eräitä maataloustuotteita. Unionin tullietuuksien laajentaminen kattamaan kyseiset tuotteet varmistaisi viennin jatkumisen.

                  Länsi-Saharan elinkeinopotentiaalin monipuolistaminen on välttämätöntä, ja tämä edellyttää ulkoisten investointien tukemista, mikä taas edellyttää parempaa oikeusvarmuutta ja selvitystä Länsi-Saharasta Euroopan unioniin suuntautuvaan vientiin nykyisin tai tulvaisuudessa sovellettavista tullimääräyksistä. Tullietuuksien ulottaminen Länsi-Saharasta peräisin oleviin tuotteisiin olisi omiaan turvaamaan investointiedellytykset ja, kun otetaan huomioon alueen käyttämätön elinkeinopotentiaali ja nykyinen suorien ulkomaisten investointien vähyys, edistämään paikallista työllisyyttä tukevaa nopeaa ja huomattavaa kehitystä.

                  Tullietuuksien peruuttaminen sen sijaan vaarantaisi merkittävästi Länsi-Saharan vientiä, erityisesti maataloustuotteiden ja kalastustuotteiden vientiä, ja sen vuoksi on todennäköistä, että tuotanto – joka jo nyt on vähäistä – vähenisi entisestään ja loisi siten uuden esteen alueen kehitykselle. Jos tullietuuksia ei uloteta koskemaan Länsi-Saharan tuotteita, näihin tuotteisiin sovellettaisiin unionissa suosituimmuuskohtelutulleja eikä niillä näin olisi etuoikeutettua pääsyä EU:n markkinoille. Tämä vaikuttaisi vain hyvin vähän teollisuustuotteiden (fosfaatit) vientiin, mutta sillä olisi erittäin kielteinen vaikutus kalastustuotteiden ja maataloustuotteiden vientiin EU:hun.

                  Yleisemmin voidaan todeta, että tullietuuksien myöntämisellä on todennäköisesti suuri vaikutus Länsi-Saharan alueen talouden kehitykseen, koska se lisää investointeja näillä aloilla. Tämä pätee esimerkiksi tiettyihin fosfaatteihin (etenkin fosforihappo ja lannoitteet), joiden osalta suunnitellaan jo investointeja, sekä maatalouteen, jossa on myös kehityshankkeita, ja kalastukseen. Sitä vastoin silloin, jos tällaisia etuuksia ei myönnetä, investoinnit ja taloudellisen toiminnan kehittäminen ja monipuolistaminen voisivat vaikeutua ja työllisyysaste heiketä.

                  Kansainvälisen oikeuden ja erityisesti Wienin yleissopimuksen 36 artiklan mukaan tullietuuksien myöntäminen on sinällään pelkästään lisäoikeus Länsi-Saharan alueelle, ilman mitään vastavelvoitteita, ja tämän vuoksi voidaan olettaa, että se hyödyttää oikeuden saajaa.  Itse asiassa väitetyt kielteiset vaikutukset ovat pelkästään epäsuoria vaikutuksia, jotka liittyvät vesivarojen käyttöön tai työllisyyteen.  Ihmisoikeuksien osalta ei ole kielteisiä vaikutuksia, joiden voitaisiin katsoa johtuvan tullietuuksista.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ehdotus ei liity REFIT-ohjelmaan.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  EU:n tullitulojen osalta ei odoteta merkittäviä talousarviovaikutuksia. Tältä osin on muistettava, että Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille on tosiasiallisesti myönnetty 21. joulukuuta 2016 asti vapautus tulleista unioniin tuotaessa.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Jotta sopimuksen vaikutuksia asianomaiseen väestöön sekä luonnonvarojen käyttöön asianomaisilla alueilla voidaan seurata, sopimus sisältää kehyksen ja menettelyn, joiden avulla asianosaiset voivat tietoja säännöllisesti vaihtamalla arvioida sopimuksen vaikutuksia sen täytäntöönpanon aikana. Euroopan unioni ja Marokko ovat sopineet jakavansa keskenään tietoa EU–Marokko-assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaatiokomiteassa vähintään kerran vuodessa. Arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt määritetään myöhemmin, ja ne toimitetaan assosiaatiokomitean hyväksyttäviksi.

                  Lisäksi komission yksiköt ja Euroopan ulkosuhdehallinto tiedottavat kansalaisyhteiskunnalle sopimuksen täytäntöönpanosta.

               2018/0257 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisen assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan Euro–Välimeri-sopimus
                  6
               , jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, tuli voimaan 1 päivänä maaliskuuta 2000.

               (2)Assosiaatiosopimuksen tultua voimaan unioni on edelleen vahvistanut kahdenvälisiä suhteitaan Marokon kanssa ja myöntänyt sille pitkälle edistyneen maan aseman.

               (3)Samalla unioni, joka ei ole tunnustanut Marokon oikeutta hallita Länsi-Saharaa, on jatkuvasti toistanut sitoutumisensa Länsi-Saharaa, joka on tällä hetkellä Marokon suurelta osin hallinnoima itsehallintoa vailla oleva alue, koskevan konfliktin ratkaisemiseen. Unioni antaa täyden tukensa YK:n pääsihteerin ja hänen henkilökohtaisen edustajansa pyrkimyksille auttaa osapuolia löytämään ratkaisu, joka on poliittisesti oikeudenmukainen, kestävä ja molempien osapuolten hyväksyttävissä ja joka mahdollistaisi Länsi-Saharan kansalle itsemääräämisoikeuden järjestelyillä, jotka ovat Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan tavoitteiden ja periaatteiden mukaisia, sellaisina kuin ne on ilmaistu Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmissa ja erityisesti päätöslauselmissa 2152 (2014) ja 2218 (2015).

               (4)Assosiaatiosopimuksen voimaantulon jälkeen sellaisten Länsi-Saharasta tulevien tuotteiden tuonnissa unioniin, joille on annettu todistus marokkolaisesta alkuperästä, on myönnetty mainitun sopimuksen asianomaisten määräysten mukaiset tullietuudet.

               (5)Asiassa C-104/16 P antamassaan tuomiossa
                  7
                unionin tuomioistuin on kuitenkin täsmentänyt, että assosiaatiosopimuksen soveltamisala kattaa ainoastaan Marokon kuningaskunnan alueen eikä Länsi-Saharan itsehallintoa vailla olevaa aluetta.

               (6)On tärkeää varmistaa, etteivät vuosien mittaan syntyneet kauppavirrat häiriintyisi, ja antaa samalla asianmukaiset takeet ihmisoikeuksien suojelusta ja kestävästä kehityksestä näillä alueilla. Neuvosto valtuutti komission 29 päivänä toukokuuta 2017 aloittamaan neuvottelut Marokon kuningaskunnan kanssa oikeusperustan luomiseksi, jotta Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille voidaan myöntää assosiaatiosopimuksessa määrätyt tullietuudet. Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välinen sopimus on ainoa keino varmistaa, että Länsi-Saharasta peräisin olevien tuotteiden tuontiin sovelletaan etuuskohtelua alkuperän perusteella, kun otetaan huomioon, että Marokon viranomaiset ovat ainoat viranomaiset, jotka voivat varmistaa sääntöjen noudattamisen tällaisten etuuksien myöntämistä varten.

               (7)Komissio on arvioinut sopimuksen mahdollisia vaikutuksia kestävän kehityksen kannalta, erityisesti Länsi-Saharan tuotteille myönnettäviin tullietuuksiin liittyviä etuja ja haittoja asianomaiselle väestölle sekä vaikutuksia luonnonvarojen hyödyntämiseen kyseisillä alueilla. Tullietuuksien vaikutuksia työllisyyteen, ihmisoikeuksiin ja luonnonvarojen hyödyntämiseen on erittäin vaikea mitata, koska ne ovat luonteeltaan välillisiä. Niitä koskevan puolueettoman tiedon saanti ei myöskään ole helppoa.

               (8)Arvioinnista käy kuitenkin ilmi, että kaiken kaikkiaan edut, joita Länsi-Saharan taloudelle koituu assosiaatiosopimuksessa määrättyjen tullietuuksien myöntämisestä Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille, ja erityisesti sen voimakas vipuvaikutus taloudelliseen ja sitä kautta sosiaaliseen kehitykseen ylittävät kuulemisessa esiin tuodut haitat, kuten luonnonvarojen – erityisesti pohjavesivarantojen – laaja käyttö, joiden osalta on toteutettu toimenpiteitä.

               (9)Tullietuuksien laajentamisella kattamaan Länsi-Saharasta peräisin olevat tuotteet on näin kaiken kaikkiaan myönteinen vaikutus asianomaiselle väestölle, ja tämä vaikutus saattaa tulevaisuudessa vielä voimistua. Arviointi osoittaa, että tullietuuksien laajentaminen Länsi-Saharan tuotteisiin on omiaan varmistamaan edellytykset investoinneille ja edistämään paikallista työllisyyttä tukevaa nopeaa ja huomattavaa kehitystä. Se, että Länsi-Saharassa on taloudellista toimintaa ja tuotantoa, jotka hyötyisivät suuresti assosiaatiosopimuksessa määrätyistä tullietuuksista, osoittaa, että tullietuuksien myöntämättä jättäminen haittaisi merkittävästi Länsi-Saharan vientiä, erityisesti kalastustuotteiden ja maataloustuotteiden vientiä. Tullietuuksien myöntämisellä on todennäköisesti myönteinen vaikutus Länsi-Saharan alueen talouden kehitykseen, koska se lisää investointeja.

               (10)Komissio on yhdessä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa myös varmistanut, että väestö, johon sopimus vaikuttaa, on otettu asianmukaisesti mukaan järjestämällä kuulemisia, joihin on osallistunut useita erilaisia Länsi-Saharan väestön sosioekonomisia ja poliittisia toimijoita. Enemmistö osallistujista on puoltanut assosiaatiosopimuksen tullietuuksien laajentamista Länsi-Saharaan. Laajentamisen vastustajat eivät tuoneet esiin konkreettisia kielteisiä vaikutuksia alueen väestölle, mutta katsoivat pääsääntöisesti, että sopimus vahvistaisi Marokon asemaa Länsi-Saharan alueella. On kuitenkin todettava, ettei mikään sopimuksen sanamuodossa anna aihetta katsoa, että sillä tunnustettaisiin Marokon oikeus hallita Länsi-Saharaa. Unioni aikoo lisäksi tehostaa tukeaan YK:n johdolla aloitetulle prosessille kiistan ratkaisemiseksi rauhanomaisesti.

               (11)Komissio on sen vuoksi neuvotellut unionin puolesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välillä kirjeenvaihtona tehdyn ja 31 päivänä tammikuuta 2018 parafoidun sopimuksen assosiaatiosopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta.

               (12)Sopimus edistää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan mukaisia unionin tavoitteita.

               (13)Sopimus olisi sen vuoksi allekirjoitettava Euroopan unionin puolesta sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään Euroopan unionin puolesta Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisen assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen allekirjoittaminen sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               Allekirjoitettavan sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jolla sopimuksen neuvottelijan nimeämä(t) henkilö(t) valtuutetaan allekirjoittamaan sopimus sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan […].

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 70, 18.3.2000, s. 2.

                     (2)

                        Sopimus Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisen maataloustuotteita, jalostettuja maataloustuotteita sekä kaloja ja kalastustuotteita koskevia vastavuoroisia vapauttamistoimenpiteitä ja Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosioinnista tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1, N:o 2 ja N:o 3 sekä niiden liitteiden korvaamista ja mainitun assosiaatiosopimuksen muuttamista koskevan sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona (EUVL L 241, 7.9.2012, s. 2).

                     (3)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 21. joulukuuta 2016, Euroopan unionin neuvosto v. Front Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

                     (4)

                        On huomattava, että vaikka esimerkiksi neuvotteluohjeiden ranskankielisessä versiossa viitataan ”väestöihin” (populations), englanninkielisessä versiossa käytetään ilmaisua ”kansa” (people). Tämä on osoitus siitä, että terminologia vaihtelee jo YK:n asiakirjoissa. Esimerkiksi Kansainvälinen tuomioistuin käyttää 16. lokakuuta 1975 antamassaan päätelmissä ilmaisua ”väestöt” (populations) ranskankielisessä versiossa mutta ”kansa” (people) englanninkielisessä versiossa.

                     (5)

                        Yleiskokouksen 7. joulukuuta 2017 hyväksymä päätöslauselma taloudellisesta toiminnasta ja muusta kansojen itsemääräämisoikeutta haittaavista toimista (asiakirja A/RES/72/92, 14. joulukuuta 2017).

                     (6)

                        EYVL L 70, 18.3.2000, s. 2.

                     (7)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 21. joulukuuta 2016, Euroopan unionin neuvosto v. Front Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel11.6.2018
            COM(2018) 479 final
            LIITE
            asiakirjaan
            ehdotus neuvoston päätökseksi
            ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisen assosiointia koskevan Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen No 1 ja N:o 4 muuttamisesta Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen allekirjoittamisesta unionin puolesta

               LIITE

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 muuttamista koskeva Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välinen kirjeenvaihtona tehty sopimusluonnos

               A. Unionin kirje

               Arvoisa vastaanottaja

               Minulla on kunnia viitata Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen, jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, puitteissa käytyihin neuvotteluihin joidenkin kyseisen sopimuksen pöytäkirjojen muuttamisesta.

               Neuvottelujen päätteeksi Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta ovat sopineet seuraavaa:

               Tämä sopimus ei rajoita EU:n kantaa Länsi-Saharan asemaan eikä Marokon kuningaskunnan kantaa mainittuun alueeseen.

               Molemmat osapuolet vahvistavat tukensa Yhdistyneiden kansakuntien prosessille ja pääsihteerin pyrkimyksille päästä lopulliseen poliittiseen ratkaisuun Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti ja turvallisuusneuvoston päätöslauselmien pohjalta.

               Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta ovat sopineet lisäävänsä assosiaatiosopimuksen pöytäkirjan N:o 4 loppuun seuraavan yhteisen julistuksen.

               ”Yhteinen julistus Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen, jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 soveltamisesta

               1.
                     Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille, joita Marokon tulliviranomaiset valvovat, myönnetään samat kauppaetuudet kuin Euroopan unionin assosiaatiosopimuksen soveltamisalaan kuuluville tuotteille myöntämät kauppaetuudet.

               2.
                     Pöytäkirjaa N:o 4 sovelletaan soveltuvin osin määriteltäessä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden alkuperäluonnetta, alkuperäselvitys mukaan luettuna
                  1
               .

               3.
                     Euroopan unionin jäsenvaltioiden tulliviranomaiset ja Marokon tulliviranomaiset vastaavat pöytäkirjan N:o 4 soveltamisesta näihin tuotteisiin. ”

               Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta toistavat sitoutuneensa panemaan pöytäkirjat täytäntöön perusvapauksien ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevien assosiaatiosopimuksen määräysten mukaisesti.

               Yhteisen julistuksen sisällyttämisen perustana on Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan pitkään jatkunut etuoikeutettu kumppanuus, sellaisena kuin se on erityisesti vahvistettu Marokolle myönnetyllä edistyneen maan asemalla, sekä osapuolten yhteinen tavoite syventää ja laajentaa kumppanuuttaan.

               Tämän kumppanuuden hengessä ja jotta sopimuspuolet voivat arvioida, miten tämä sopimus vaikuttaa etenkin kestävään kehitykseen erityisesti asianomaiselle väestölle koituvien etujen ja asianomaisten alueiden luonnonvarojen hyödyntämisen osalta, Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta ovat sopineet vaihtavansa keskenään tietoja assosiaatiokomiteassa vähintään kerran vuodessa.

               Tämän arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt määritetään myöhemmin, ja assosiaatiokomitean on hyväksyttävä ne kahden kuukauden kuluessa tämän kirjeenvaihdon voimaantulosta.

               Tätä kirjeenvaihtoa voidaan soveltaa väliaikaisesti osapuolten välisillä ilmoituksilla yhteisesti tiedoksi annetulla sopimuksella Euroopan unionin neuvoston allekirjoitusvaltuutuksen päivämäärästä lähtien.

               Tämä kirjeenvaihtona tehty sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona molemmat osapuolet ovat ilmoittaneet toisilleen, että ne ovat saattaneet päätökseen sisäiset menettelynsä sopimuksen hyväksymiseksi.

               Olisin kiitollinen, jos voisitte vahvistaa hallituksenne olevan yhtä mieltä edellä olevasta.

               Vastaanottakaa, Arvoisa Rouva/Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.

               Euroopan unionin neuvoston puolesta

               B. Marokon kuningaskunnan kirje

               Arvoisa vastaanottaja

               Minulla on kunnia ilmoittaa vastaanottaneeni seuraavan tänään päivätyn kirjeenne:

               ”Arvoisa vastaanottaja

               Minulla on kunnia viitata Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen, jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, puitteissa käytyihin neuvotteluihin joidenkin kyseisen sopimuksen pöytäkirjojen muuttamisesta.

               Neuvottelujen päätteeksi Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta ovat sopineet seuraavaa:

               Tämä sopimus ei rajoita EU:n kantaa Länsi-Saharan asemaan eikä Marokon kuningaskunnan kantaa mainittuun alueeseen.

               Molemmat osapuolet vahvistavat tukensa Yhdistyneiden kansakuntien prosessille ja pääsihteerin pyrkimyksille päästä lopulliseen poliittiseen ratkaisuun Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti ja turvallisuusneuvoston päätöslauselmien pohjalta.

               Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta ovat sopineet lisäävänsä assosiaatiosopimuksen pöytäkirjan N:o 4 loppuun seuraavan yhteisen julistuksen.

               ”Yhteinen julistus Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välisestä assosiaatiosta tehdyn Euro–Välimeri-sopimuksen, jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 4 soveltamisesta

               1.
                     Länsi-Saharasta peräisin oleville tuotteille, joita Marokon tulliviranomaiset valvovat, myönnetään samat kauppaetuudet kuin Euroopan unionin assosiaatiosopimuksen soveltamisalaan kuuluville tuotteille myöntämät kauppaetuudet.

               2.
                     Pöytäkirjaa N:o 4 sovelletaan soveltuvin osin määriteltäessä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden alkuperäluonnetta, alkuperäselvitys mukaan luettuna
                  2
               .

               3.
                     Euroopan unionin jäsenvaltioiden tulliviranomaiset ja Marokon tulliviranomaiset vastaavat pöytäkirjan N:o 4 soveltamisesta näihin tuotteisiin. ”

               Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta toistavat sitoutuneensa panemaan pöytäkirjat täytäntöön perusvapauksien ja ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevien assosiaatiosopimuksen määräysten mukaisesti.

               Yhteisen julistuksen sisällyttämisen perustana on Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan pitkään jatkunut etuoikeutettu kumppanuus, sellaisena kuin se on erityisesti vahvistettu Marokolle myönnetyllä edistyneen maan asemalla, sekä osapuolten yhteinen tavoite syventää ja laajentaa kumppanuuttaan.

               Tämän kumppanuuden hengessä ja jotta sopimuspuolet voivat arvioida, miten tämä sopimus vaikuttaa etenkin kestävään kehitykseen erityisesti asianomaiselle väestölle koituvien etujen ja asianomaisten alueiden luonnonvarojen hyödyntämisen osalta, Euroopan unioni ja Marokon kuningaskunta ovat sopineet vaihtavansa keskenään tietoja assosiaatiokomiteassa vähintään kerran vuodessa.

               Tämän arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt määritetään myöhemmin, ja assosiaatiokomitean on hyväksyttävä ne kahden kuukauden kuluessa tämän kirjeenvaihdon voimaantulosta.

               Tätä kirjeenvaihtoa voidaan soveltaa väliaikaisesti osapuolten välisillä ilmoituksilla yhteisesti tiedoksi annetulla sopimuksella Euroopan unionin neuvoston allekirjoitusvaltuutuksen päivämäärästä lähtien.

               Tämä kirjeenvaihtona tehty sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona molemmat osapuolet ovat ilmoittaneet toisilleen, että ne ovat saattaneet päätökseen sisäiset menettelynsä sopimuksen hyväksymiseksi.

               Olisin kiitollinen, jos voisitte vahvistaa hallituksenne olevan yhtä mieltä edellä olevasta.

               Vastaanottakaa, Arvoisa Rouva/Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus. ”

               Minulla on kunnia vahvistaa hallitukseni olevan yhtä mieltä kyseisen kirjeen sisällöstä.

               Vastaanottakaa, Arvoisa Rouva/Herra, korkeimman kunnioitukseni vakuutus.

               Marokon kuningaskunnan puolesta

                     (1)

                        Marokon tulliviranomaiset vastaavat pöytäkirjan N:o 4 määräysten soveltamisesta 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin.

                     (2)

                        Marokon tulliviranomaiset vastaavat pöytäkirjan N:o 4 määräysten soveltamisesta 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin.