				|

		52014PC0006

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS työnvälityspalvelujen eurooppalaisesta verkostosta, liikkuvuuspalvelujen tarjoamisesta työntekijöille ja työmarkkinoiden yhdentymisen tiivistämisestä /* COM/2014/06 final - 2014/0002 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
1.1.        Ehdotuksen soveltamisala
Tällä asetusehdotuksella pyritään parantamaan
EU:n sisäistä työvoiman liikkuvuutta tukevien palvelujen saantia työntekijöiden
kannalta ja tukemaan näin oikeudenmukaista liikkuvuutta ja lisäämään
työllistymismahdollisuuksien hyödyntämistä koko unionissa.
Ehdotuksella korvataan säännökset, jotka
koskevat avoimiin työpaikkoihin, työhakemuksiin ja ansioluetteloihin liittyvien
tietojen vaihtoa (nk. välitystoimintaa) jäsenvaltioiden välillä ja jotka
sisältyvät nyt asetuksen (EU) N:o 492/2011[1]
II lukuun ja 38 artiklaan, ja se perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn
sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, 46 artiklaan. Sillä myös perustetaan
(uudelleen) Euroopan työnvälitysverkosto, nk. Eures-verkosto, jonka
tarkoituksena on avustaa jäsenvaltioiden välisessä työnhaussa ja
rekrytoinnissa. Samanlainen verkosto toimii nykyäänkin vuonna 2012 annetun
komission päätöksen[2]
perusteella. Kun tämä asetus hyväksytään, komissio kumoaa näin ollen edellä
mainitun, nykyisen Eures-verkoston toimintaa koskevan päätöksen.
Perussopimuksen 45 artiklassa turvataan
työntekijöiden vapaa liikkuvuus unionissa ja 46 artiklassa vahvistetaan
toimenpiteet tämän vapauden toteuttamiseksi etenkin varmistamalla kansallisten
työvoimaviranomaisten kiinteä yhteistoiminta. Komissio esitti hiljattain myös
ehdotuksen[3]
julkisten työvoimapalvelujen verkoston perustamisesta yhteistyön ja
vastavuoroisen oppimisen tehostamiseksi perussopimuksen 149 artiklan
perusteella. Verkoston toimintaan sisältyy useammanlaisia tavoitteita ja
aloitteita kannustavien toimien muodossa, ja se täydentää tätä ehdotusta.
1.2.        Ehdotuksen tarkoitus
Vapaa liikkuvuus on yksi Euroopan unionin
neljästä perusvapaudesta ja EU:n kansalaisuuden perustekijä. Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen (SEUT) 45 artiklalla vahvistetaan EU:n kansalaisten oikeus
muuttaa toiseen jäsenvaltioon työskentelyä varten.
Liikkuvuudesta koituu sosiaalisia ja
taloudellisia etuja. EU:n sisäisen liikkuvuuden lisääntyminen laajentaa
työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia ja auttaa työnantajia täyttämään
avoimet työpaikat paremmin ja nopeammin. Näin edistetään eurooppalaisia
työmarkkinoita, joilla on korkea työllisyystaso (SEUT-sopimuksen 9 artikla).
EU:n sisäinen työvoiman liikkuvuus on suhteellisen
vähäistä, kun otetaan huomioon EU:n työmarkkinoiden ja työvoiman koko.
Vuotuinen liikkuvuus 27 jäsenvaltion EU:ssa (EU27) on 0,29 prosenttia, mikä on
alle Australian (1,5 prosenttia 8 osavaltion välillä) ja Amerikan yhdysvaltojen
(2,4 prosenttia 50 osavaltion välillä).[4]
Euroopan noin 241 miljoonan ihmisen työvoimasta vain noin 7,5 miljoonaa (eli
3,1 %) harjoittaa taloudellista toimintaa toisessa jäsenvaltiossa.[5] Tällä hetkellä
joissakin jäsenvaltioissa on korkeat työttömyysasteet samalla kun toisissa on
paljon avoimia työpaikkoja.
Sellaisten työntekijöiden lukumäärä on ollut
merkittävässä nousussa, jotka ovat ilmoittaneet, että heillä on ”vakaana
aikeena” (eli niiden osuus, jotka suunnittelevat muuttavansa maasta 12 kk:n
kuluessa) muuttaa ulkomaille työskentelemään.[6]
Eures-verkostoon rekisteröitymiset osoittavat, että kansallisten rajojen yli
työpaikkoja etsivien lukumäärä on kohonnut. Eures-portaaliin rekisteröityneiden
työnhakijoiden lukumäärä kohosi vuoden 2007 ja joulukuun 2013 välillä 175 000:sta
1 200 000:een, mutta ammatillinen liikkuvuus ei lisääntynyt
vastaavasti.
Tällä hetkellä vuosittain toiseen
jäsenvaltioon työskentelemään muuttaa keskimäärin vain noin 700 000 ihmistä[7], vaikka kyselyjen
perusteella voidaan ekstrapoloida, että noin 2,9 miljoonaa EU:n kansalaista
haluaisi muuttaa seuraavien 12 kuukauden aikana[8].
Tämä tarkoittaa merkittävää liikkuvuuspotentiaalia ja haastetta
Eures-verkostolle.
On monia syitä siihen, miksi EU:n sisäisen
työvoiman liikkuvuuden mahdollisuudet jäävät hyödyntämättä eivätkä yksittäiset
kansalaiset toteuta aikeitaan ja muuta toiseen maahan työskentelemään.
Kyselyjen[9]
mukaan yleisimmät odotetut tai kohdatut käytännön vaikeudet ovat tarvittavan
kielitaidon puute ja työpaikan löytämiseen liittyvät ongelmat. EU voi puuttua
jälkimmäiseen ongelmaan lisäämällä tietoa työllistymismahdollisuuksista eri
puolilla unionia ja kehittämällä asianmukaisia tukipalveluja EU:n sisäisten
rekrytointien kannustamiseksi. Tämä on vahvistetun Eures-verkoston tehtävä.
Eures-verkoston toimintaan tehtiin joitakin
muutoksia komission aloitteesta vuonna 2012 annetun päätöksen kautta, mutta
asetuksen (EU) N:o 492/2011 II lukua, joka muodostaa EU:n sisäistä työvoiman
liikkuvuutta koskevat eurooppalaiset sääntelypuitteet jäsenvaltioiden välistä välitystoimintaa
ja tiedonvaihtoa varten, ei ole muutettu vuoden 1992 jälkeen.
Tarvitaan perusteellinen tarkistus, jotta
voidaan ottaa huomioon uudet liikkuvuusmallit, oikeudenmukaista liikkuvuutta
koskeva vahvistunut vaatimus, avoimia työpaikkoja koskevien tietojen jakamiseen
liittyvän teknologian muutokset, erilaisten rekrytointikanavien käyttö
työnhakijoiden ja työnantajien parissa sekä julkisten työvoimapalvelujen ohella
muiden työpaikkojen välittäjien kasvava asema rekrytointipalvelujen
tarjoamisessa. Oikeudenmukaisella liikkuvuudella tarkoitetaan liikkuvuutta,
joka tapahtuu vapaaehtoisesti ja jossa noudatetaan työlainsäädäntöä ja
työelämän normeja sekä työntekijöiden oikeuksia unionissa.
Kasvu- ja työllisyyssopimuksesta 28. ja 29.
kesäkuuta 2012 annetuissa Eurooppa-neuvoston päätelmissä tunnustettiin
poliittinen tarve lisätä EU:n sisäistä työvoiman liikkuvuutta korkeiden
työttömyyslukujen vuoksi ja todettiin, että ”Eures-portaalista olisi
kehitettävä todellinen eurooppalainen työnvälitys- ja rekrytointiväline”. Vuotuisesta
kasvuselvityksestä (2013) ja nuorisotyöllisyydestä 13. ja 14. joulukuuta 2012
annetuissa Eurooppa-neuvoston päätelmissä kehotettiin komissiota ehdottamaan
uutta Eures-asetusta.
EU:n kansalaisuutta koskevassa vuoden 2013
katsauksessa[10]
komissio sitoutui esittämään vuonna 2013 aloitteen Eures-verkoston
nykyaikaistamiseksi, jotta voitaisiin vahvistaa työvoimapalvelujen asemaa ja
vaikutusta kansallisella tasolla ja parantaa työvoiman liikkuvuuden
koordinointia EU:ssa (toimenpide 2). Eures-verkoston nykyaikaistaminen sisältyy
myös 25. marraskuuta 2013 annettuun EU:n kansalaisten ja heidän perheidensä
vapaata liikkuvuutta koskevaan komission tiedonantoon (”Free movement of EU
citizens and their families: Five actions to make a difference”)[11] osana toimea, jolla
pyritään auttamaan paikallisviranomaisia soveltamaan vapaata liikkuvuutta
koskevia EU:n sääntöjä käytännössä (toimi 5).
Eurooppa-neuvoston 28. ja 29. kesäkuuta 2012
antamissa päätelmissä esitetyn pyynnön mukaisesti Eures-verkostoa laajennetaan
asteittain niin, että se kattaa myös oppisopimus- ja työharjoittelupaikat.
Nuorten työllisyyttä tuetaan EU:n sisäisellä rekrytoinnilla ”Eka
Eures-työpaikka” -järjestelmän kautta. Järjestelmässä yhdistetään räätälöity
työnhakuapu ja taloudellinen tuki esimerkiksi matkakuluihin työhaastatteluja
varten ja työpaikkaan asettumiseen. Komissio aikoo tukea jatkossakin tällaisia
järjestelmiä. Asetusehdotuksella olisi myös parannettava työnvälityspalvelujen
valmiuksia kehittää yhteistyökumppanuuksia, jotta saataisiin lisättyä nuorten
EU:n sisäisiä rekrytointeja. Jotta varmistetaan johdonmukaisuus EU-tason
aloitteiden, kuten digitaalialan työllisyyden edistämiseksi perustetun suuren
koalition ja eurooppalaisen oppisopimusyhteenliittymän, kanssa, Eures-verkostoa
kehotetaan edistämään aktiivisesti myös näitä aloitteita.
1.3.        Eures-verkoston puutteet
Komissio
hyväksyi työllisyyspaketin[12]
mukaisesti vuonna 2012 päätöksen[13]
Eures-verkoston nykyaikaistamisesta ja parantamisesta. Kyseisellä päätöksellä
korvataan vuoden 2003 komission päätös[14]
ja pyritään luomaan kannustimia, joilla vahvistetaan työnhakijoiden ja
työpaikkojen yhteensaattamiseen, työhönsijoitukseen ja rekrytointiin liittyviä
Eures-verkoston nykyisiä toimia muun muassa hyödyntämällä yksityisiä
työnvälityspalveluja mahdollisuuksien mukaan muuttamatta oikeusperustaa (asetus
(EY) N:o 492/2011).  Komission täytäntöönpanopäätös 2012/733/EU tuli voimaan 1
päivänä tammikuuta 2014.
Saatujen kokemusten perusteella
Eures-verkosto, jolla on noin 900 neuvojaa, ja Eures-portaali, joka toimii
yhteisenä eurooppalaisena työpaikkojen välitysfoorumina, ovat auttaneet monia
työhakijoita ja työnantajia toteuttamaan liikkuvuuteen liittyviä
mahdollisuuksia. Välineen puoleen kääntyvät ja sen tarjoamia palveluja
käyttävät yleensä arvostavat sitä.
On kuitenkin ilmeistä, että nykyisen laisena
väline ei ole riittävästi varustettu, jotta se edistäisi oikeudenmukaisen
liikkuvuuden malleja osana ratkaisuja Euroopan työmarkkinoiden epätasapainoon,
etenkin kun otetaan huomioon EU:n työvoiman koko ja nykyisen taloustilanteen
asettamat haasteet. Eures-verkoston toiminnassa on yksilöity seuraavat
puutteet:
–
epätäydellinen avointen työpaikkojen ja
ansioluetteloiden reservi, joka olisi EU:n tasolla kaikkien jäsenvaltioiden
käytettävissä (työmarkkinoiden avoimuus);
–
avoimet työpaikat ja ansioluettelot EU:n tasolla
yhdistävän Eures-portaalin rajoittunut kyky saattaa yhteen työnhakijoita ja
työpaikkoja, mikä johtuu kansallisista työnvälitysjärjestelmistä tulevien
tietojen semanttisesta yhteentoimimattomuudesta (automatisoidun
yhteensaattamisen potentiaali);
–
Eures-palvelujen epätasainen saanti eri puolilla
EU:ta, koska työnhakijat ja työnantajat eivät saa järjestelmällisesti kaikkia
tarvittavia tietoja Eures-järjestelmästä eivätkä tarjousta lisäavusta rekrytoinnin
ensimmäisessä vaiheessa (valtavirtaistaminen);
–
vähäiset mahdollisuudet avustaa työnhakijoiden ja
työpaikkojen yhteensaattamisessa, rekrytoinnissa ja työhönsijoituksessa niitä
työnhakijoita ja työnantajia, jotka ovat ilmoittaneet olevansa kiinnostuneita
EU:n sisäisestä työvoiman liikkuvuudesta, mukaan luettuna aktiivisten
työmarkkinatoimenpiteiden ja sosiaaliturvaa koskevien tietojen ja neuvojen
tarjoaminen (tukipalvelut);
–
tehoton tiedonvaihto jäsenvaltioiden välillä
työvoiman puutteesta ja ylitarjonnasta, mikä haittaa Eures-verkoston
kohdennetumpaa käytännön yhteistyötä (tietojen vaihto ja yhteistyö).
1.4.        Ehdotuksen tavoitteet
Ehdotuksen yleisenä tavoitteena on tehdä
Eures-verkostosta toimiva väline kaikille työnhakijoille tai työnantajille, jotka
ovat kiinnostuneita EU:n sisäisestä työvoiman liikkuvuudesta. Ehdotuksen
erityistavoitteissa käsitellään edellä esitettyjä puutteita seuraavasti:
–
saavutetaan Eures-portaalissa lähes täydellinen
avointen työpaikkojen tarjonta niin, että työnhakijat kaikkialla Euroopassa
pääsevät välittömästi tutustumaan samoihin avoimiin työpaikkoihin, sekä laaja
ansioluetteloiden reservi, josta rekisteröityneet työnantajat voivat
rekrytoida;
–
mahdollistetaan hyvä automatisoitu avointen
työpaikkojen ja ansioluetteloiden yhteensaattaminen Eures-portaalissa
jäsenvaltioiden välillä, käännökset kaikille EU-kielille sekä kansallisella ja
alakohtaisella tasolla hankittujen taitojen, pätevyyksien, tutkintojen ja
ammattitaidon ymmärtäminen;
–
asetetaan saataville perustiedot Eures-verkostosta
kaikkialla unionissa kaikille työnhakijoille tai työntekijöille, jotka etsivät
rekrytointiin liittyvää asiakaspalvelua, ja tarjotaan kaikille kiinnostuneille
jatkuva pääsy Eures-verkostoon;
–
avustetaan kaikkia yhteensaattamisesta, työhönsijoituksesta
ja rekrytoinnista kiinnostuneita Eures-verkoston kautta;
–
tuetaan Eures-verkoston toimintaa vaihtamalla
tietoja työvoiman puutteesta ja ylitarjonnasta jäsenvaltioissa ja
koordinoimalla toimia jäsenvaltioiden välillä.
2.           KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTIEN
TULOKSET
2.1.        Jäsenvaltioiden kuuleminen
Vuoden 2012 päätöksen lähtökohtana oli vuonna
2010 tehty Eures-verkoston arviointi[15].
Vuoden 2012 päätöstä valmisteltaessa jäsenvaltioita kuultiin Eures-verkoston
nykyisistä puutteista ja sen tulevista mahdollisista suuntaviivoista.
Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa
kuultiin virallisesti päätösluonnoksesta syksyllä 2012. Päätöksen päätavoite –
suunnata Eures-palvelut yleisestä tiedottamisesta ja neuvonnasta enemmänkin
työntekijöiden ja työpaikkojen yhteensovittamiseen, työhönsijoitukseen ja
rekrytointiin – otettiin yleisesti tyytyväisesti vastaan. Kaikki jäsenvaltiot
tukivat myös ajatusta Eures-toimien ohjelmakaudesta ja yhteisistä
indikaattoreista, jotta lisättäisiin suorituskykyä koskevaa avoimuutta,
lisättäisiin tiedonvaihtoa ja parannettaisiin toimien koordinointia.
Tämän jälkeen yksittäiset jäsenvaltiot ovat
asiantuntijoiden kokouksissa selkeyttäneet kantaansa mahdollisten
täytäntöönpanotoimenpiteiden soveltamisalasta kansalliset käytännöt ja
rajoitteet huomioon ottaen. Näiden kokousten tuloksena sovittiin, että
mukautetaan lähestymistapaa, jonka mukaan verkosto avataan muillekin
palveluntarjoajille kuin julkisille työvoimapalveluille, niin että
jäsenvaltioilla on enemmän aikaa ja joustoa kehittää yhteistyökumppanuuksia
kansallisella tasolla.
2.2.        Käyttäjien kuuleminen
Eures-verkostoa koskevan yleisen kuulemisen
perusteella vuonna 2013 lähetettiin kyselylomakkeita, joissa tarkasteltiin
avoimia työpaikkoja koskevien tietojen saantia kansallisella tasolla,
työnhakijoiden ja työnantajien pääsyä Eures-verkostooon sekä
yhteensaattamiseen, työhönsijoitukseen ja rekrytointiin liittyvien toimien
organisointia Eures-verkostossa. Kyselylomakkeisiin saadut vastaukset vahvistavat
komission yksilöimien puutteiden esiintymisen, koska niissä tulevat esiin
jäsenvaltioiden väliset suuret erot seuraavissa: a) mitkä työpaikat asetetaan
välitettäväksi Euroopan laajuisesti (työmarkkinoiden avoimuus), b) lähtökohta
automatisoidun yhteensaattamisen mahdollistamiseksi, c) miten Eures-verkostoa
on mahdollista käyttää käytännössä (valtavirtaistaminen) ja d) tukipalvelujen
tosiasiallinen tarjoaminen.
2.3.      Vaikutusten arviointi
Parempaa sääntelyä koskevan politiikkansa
mukaisesti komissio teki vaikutusten arvioinnin toimintavaihtoehdoista, joilla
yksilöityjä puutteita voitaisiin käsitellä.
Eri toimintavaihtoehdot olivat 1)
nykytilanteen säilyttäminen, 2) asetuksen (EY) N:o 492/2011 muuttaminen sen
säännösten täytäntöönpanoa koskevan komission toimivallan osalta, 3) uuden
asetuksen ja täysin uusien säännösten käyttöönotto ja 4) uuden asetuksen
käyttöönotto, johon liittyy komission erityinen toimeksianto lisätä julkisten
ja yksityisten työnvälityspalvelujen välistä yhteistyötä. Kaikkia vaihtoehtoja
analysoitiin ottaen huomioon ehdotuksen yleinen tavoite, joka on tehdä
Eures-verkostosta toimiva väline kaikille työnhakijoille tai työnantajille,
jotka ovat kiinnostuneita EU:n sisäisestä työvoiman liikkuvuudesta.
Vaikutusten arviointi osoitti, että ensimmäinen
vaihtoehto viivästyttäisi vuoden 2012 päätöksellä käynnistettyä uudistusta.
Toinen vaihtoehto antaisi komissiolle mahdollisuuden esittää asianmukaisia
toimenpiteitä ja jatkaa prosessia kohti tehokkaampaa välinettä. Joidenkin
jäsenvaltioiden rajoitusten vuoksi tämän vaihtoehdon ei kuitenkaan odoteta
takaavan päätöksellä haluttua tulosta ilman asetukseen (EY) N:o 492/2011
tehtäviä muutoksia. Toisella vaihtoehdolla ei myöskään täysin ratkaistaisi
automatisoituun yhteensaattamiseen, valtavirtaistamiseen, tukipalveluihin sekä
tiedonvaihtoon ja yhteistyöhön liittyviä puutteita. Parhaana pidetty vaihtoehto
on tämän vuoksi asetuksen (EY) N:o 492/2011 ja vuoden 2012 päätöksen
korvaaminen yhdellä välineellä, johon yhdistetään näiden kahden säännökset ja
jossa käsitellään myös kaikkia puutteita. Tähän vaihtoehtoon liittyen hylättiin
joukko erityisiä vaihtoehtoja, koska ne eivät olleet oikeassa suhteessa
täsmennettyihin tavoitteisiin. Neljännen vaihtoehdon, jonka mukaan vaihtoehtoon
3 lisättäisiin komission toimeksianto luoda itsenäisesti yhteistyökumppanuuksia
uusien työnvälityspalvelujen kanssa koko Eures-verkoston eduksi, katsottiin
menevän pidemmälle kuin mikä on tarpeen tässä vaiheessa.
Vaikutustenarviointilautakunta antoi lausunnon
vaikutustenarviointia koskevasta luonnoksesta 5. joulukuuta 2013. Lautakunnan
lausunto ja lopullinen vaikutustenarviointi tiivistelmineen julkaistaan tämän
ehdotuksen ohessa.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
SISÄLTÖ
3.1.        Oikeusperusta
Ehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 46 artiklaan
eli sillä on sama oikeusperusta kuin asetuksella (EU) N:o 492/2011, ja se
mahdollistaa asetusten tai direktiivien hyväksymisen tavallista
lainsäätämisjärjestystä noudattaen.
3.2.        Toissijaisuus- ja
suhteellisuusperiaatteet
Ehdotetun asetuksen tavoitteet liittyvät
tiiviisti SEU-sopimuksen 3 artiklan 3 kohdassa asetettuihin tavoitteisiin,
joiden mukaan Euroopan unioni toteuttaa sisämarkkinat, joiden perustana on
täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä tavoitteleva erittäin
kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous, SEUT-sopimuksen 9 artiklaan
(korkean työllisyystason edistäminen ja riittävän sosiaalisen suojelun
takaaminen) sekä SEUT-sopimuksen 45 artiklaan (oikeus hakea tosiasiallisesti
tarjottua työtä vapaasti jäsenvaltioiden alueella).
Ehdotuksen yksittäiset erityistoimenpiteet
liittyvät tiiviisti toisiinsa. Ne vahvistavat toisiaan, ja yhdessä niiden
pitäisi tehdä Eures-verkostosta suosituin väline kaikille työnhakijoille tai
työnantajille, jotka ovat kiinnostuneita EU:n sisäisestä työvoiman liikkuvuudesta.
Sikäli kuin toimenpiteisiin liittyy nykyisten avoimuutta koskevien
velvoitteiden laajentaminen, automatisoidun yhteensaattamisen mahdollistaminen,
yhdenvertaisen pääsyn takaaminen Eures-verkostoon kaikkialla unionissa,
käytännön tukipalvelujen selvempi määrittely ja nykyisten
tiedonvaihtojärjestelyjen laajentaminen, niitä pidetään kattavana mutta
tasapainoisena vastauksena eri puutteisiin nykyisissä yhteistyöpuitteissa. Nämä
toimenpiteet ovat riittäviä myös, kun otetaan huomioon työttömien tilanne työmarkkinoilla,
työnhakijoiden tarpeet (”vakaat aikeet”) ja työpaikka- ja
rekrytointimarkkinoiden (tekninen) kehittyminen.
Jokainen yksittäinen toimenpide on perusteltu
omana toimenpiteenään, joka edistää työntekijöiden vapaata liikkuvuutta
perussopimuksen 46 artiklan mukaisesti. Kullakin toimenpiteellä joko pyritään
parantamaan ”kansallisten työvoimaviranomaisten kiinteää yhteistoimintaa”
(SEUT-sopimuksen 46 artiklan a alakohta) ja/tai ”toteuttamaan järjestelmiä”,
joilla avoimet työpaikat ja työhakemukset saadaan kohtaamaan (SEUT-sopimuksen
46 artiklan d alakohta).
Koska avointen työpaikkojen, työhakemusten ja
ansioluetteloiden välittäminen valtioiden rajojen yli ja siitä seuraava
työntekijöiden työhönsijoittuminen edellyttävät yhteisiä puitteita eri jäsenvaltioiden
organisaatioiden yhteistyölle, ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa
riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin, minkä vuoksi vaaditaan
EU:n tason toimia.
Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä
asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
Avoimuuden osalta jäsenvaltiot asettavat Eures-portaaliin saataville vain ne
avoimet työpaikat ja ansioluettelot, jotka ovat jo saatavilla kansallisella
tasolla. Automatisoituun yhteensaattamiseen päästään käyttämällä yksinkertaisia
yhteentoimivia välineitä, eikä tarkoituksena ole ottaa käyttöön yhteistä
luokitusjärjestelmää kansallisella tasolla. Valtavirtaistaminen eli
Eures-palvelujen sisällyttäminen työvoimapalvelujen yleisönpalvelutehtäviin
voidaan saavuttaa vakiomuotoisella tiedotuksella (verkossa ja/tai paperilla),
ja se tulee kyseeseen vain tilanteissa, joissa kohderyhmään ollaan suorassa
yhteydessä yksittäisten henkilöiden nimenomaisesta pyynnöstä (esim. kun
työvoimapalvelulta pyydetään asiakaspalvelua). Tukipalveluja voidaan tarjota
kansallisella tasolla eri tavoin ja eri kanavia pitkin, ja niiden tehoa ja
laajuutta voidaan mukauttaa työnhakijoiden ja työnantajien tilanteen
perusteella. Jäsenvaltiot jakavat jatkossa järjestelmällisemmin työvoiman
puutetta ja ylitarjontaa ja tähän liittyvää politiikkaa koskevia tietoja, mutta
politiikkaa koskevat päätökset eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella
ei ole erityisiä vaikutuksia EU:n talousarvioon. Euroopan komission Eures-verkoston
osalta toteuttamat toimet, jotka johtavat henkilö- ja/tai taloudellisten
resurssien tarpeeseen, kuuluvat työllisyyttä ja sosiaalista innovointia
koskevasta eurooppalaisesta ohjelmasta (”EaSI”) (2014–2020) annetun asetuksen[16] soveltamisalaan, ja ne
katetaan tälle ohjelmalle myönnetyistä vuotuisista määrärahoista.
Kaudella
2014–2020 tästä EU-ohjelmasta rahoitetaan horisontaalisia toimenpiteitä, kuten
Eures-portaalia, yhteistä koulutusohjelmaa, kohdennettuja
liikkuvuusjärjestelyitä, kuten ”Eka Eures-työpaikka”, sekä taitojen/osaamisen,
pätevyyksien ja ammattien eurooppalainen luokituksen (ESCO) kehittämistä.
Samalla kaudella jäsenvaltioissa toteutettavat toimet, jotka liittyvät EU:n
sisäiseen työvoiman liikkuvuuteen, voivat saada tukea Euroopan sosiaalirahastosta.

5.           EHDOTUKSEN SISÄLTÖ
5.1.        I luku – Yleiset säännökset
Luvussa määritellään ehdotuksen kohde (1
artikla) ja sen keskeiset käsitteet (2 artikla).
Ehdotuksella yhdistetään yksiksi puitteiksi
asetuksen (EY) N:o 492/2011 II luku ja 38 artikla sekä Eures-verkostoa koskeva
komission päätös 733/2012/EU.
Ehdotuksessa viitataan kauttaaltaan
työntekijöihin ja työnantajiin kohderyhminä. Työntekijät määritellään
viittaamalla kansalaisille SEUT-sopimuksen 45 artiklalla annettuihin
oikeuksiin. Näitä säännöksiä sovellettaessa kyseessä ovat kansalaiset, jotka
hakevat työtä ja joilla on oikeus ryhtyä palkattuun työhön ja toimia siinä
toisen jäsenvaltion alueella. Kyseessä voivat kuitenkin olla myös kolmannen
maan kansalaiset, jotka asuvat laillisesti jossakin jäsenvaltiossa ja joilla on
oikeus työskennellä, edellyttäen että he voivat muuttaa toiseen jäsenvaltioon.
Ehdotuksessa katetaan myös nämä
kansalaisryhmät, kun he hakevat oppisopimus- tai työharjoittelupaikkaa, johon
liittyy työsopimus. Eurooppa-neuvoston 28. ja 29. kesäkuuta 2012 esittämän
pyynnön käsittelemiseksi jotkin Eures-verkoston jäsenet tutkivat jo
epävirallisesti mahdollisuuksia laajentaa verkoston soveltamisalaa niin, että
se kattaisi oppisopimus- ja työharjoittelutilanteet. Asiasta käynnistetään
vuoden 2014 aikana pilottihanke, joka antaa jäsenvaltiolle mahdollisuuden jakaa
vapaaehtoispohjalta paikkatarjouksia ja hakemuksia. Tavoitteena pitäisi olla,
että alalle kehittyy vähitellen tietojen, tarjousten ja hakemusten
vaihtojärjestelmä, joka kattaa työsopimusten ulkopuoliset tilanteet.
5.2.        II luku – Eures-verkoston
perustaminen
Tässä luvussa perustetaan Eures-verkosto
uudelleen (3 artikla). Siinä säädetään verkoston kokoonpanosta (4 artiklan 1
kohta) ja a) komission (Euroopan koordinointitoimisto – 6 artikla), b)
jäsenvaltioiden asetuksen soveltamista varten nimeävien elinten (kansalliset
koordinointitoimistot – 7 artikla) ja c) Eures-verkostoon palveluntarjoajina
osallistuvien organisaatioiden (Eures-yhteistyökumppanit – 9 artikla)
tehtävistä ja vastuualoista. Koska verkostossa on kyse vastavuoroisesta avusta,
kaikki organisaatiot jakavat yhteisen vastuun (4 artiklan 2 kohta).
Eures-verkostolla edistetään laajempia
poliittisia tavoitteita (5 artikla). EU:n sisäistä työvoiman liikkuvuutta
helpottavana välineenä se on yksi monista ratkaisuista ja toimintalinjoista,
joilla pyritään korkeaan työllisyystasoon.
Asetuksen 8 artiklalla luodaan puitteet,
joiden perusteella yksittäiset jäsenvaltiot antavat organisaatioille luvan
liittyä Eures-verkostoon Eures-yhteistyökumppaneina liitteessä esitettyjen
yhteisten vähimmäiskriteerien mukaisesti (8 artiklan 4 kohta). Tämä säännös on
ehdotuksen tärkein väline, jolla laajennetaan Eures-verkoston jäsenyyttä.
Tavoitteena on perustaa joustava mekanismi,
joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden sisällyttää (asteittain)
Eures-verkostoon niin monta organisaatiota kuin pidetään hyödyllisenä
Eures-verkoston tavoitteiden edistämisen kannalta.
–
Hakijaorganisaatioita ei määritellä millään tavoin,
joten verkostoon pääsy voidaan myöntää monenlaisille asiaan liittyville
organisaatioille, kuten yksityisille tai kolmannen sektorin
työnvälityspalveluille, työnantajien organisaatioille, ammattiliitoille,
kauppakamareille ja siirtotyöntekijöitä tukeville kansalaisjärjestöille. Kaikki
nämä organisaatiot voivat merkityksellisesti edistää EU:n sisäistä työvoiman
liikkuvuutta tavalla tai toisella.
–
Koska joihinkin näistä organisaatioista saattaa
kohdistua erityisiä rajoituksia niiden toimeksiannon tai oikeudellisen tai
hallinnollisen aseman vuoksi, niiden on mahdollista halutessaan osallistua vain
joihinkin Eures-verkoston toiminnan osiin (9 artiklan 1 kohta).
–
Näistä organisaatioista voi tulla
Eures-yhteistyökumppaneita myös yhdessä muiden organisaatioiden kanssa (8
artiklan 6 kohta). Näin puitteet mahdollistavat suuren joustavuuden
yhteistyökumppanuuksien rakentamisessa kansallisella tasolla ja siten laajan
maatieteellisen ja temaattisen kattavuuden ja palvelujen tarjoamisen
asteittaisen kehittämisen oikeassa suhteessa liikkuvuusmalleihin ja
-tarpeisiin.
Asetuksen 8 artiklan 3 kohdalla otetaan
käyttöön työnvälityspalvelujen oikeus hakea Eures-verkoston jäsenyyttä.
Oikeutta voidaan harjoittaa vain maassa, jossa kyseiset työnvälityspalvelut
toimivat lainmukaisesti (alueperiaate). Julkisilla työvoimapalveluilla on
edelleen merkittävä asema Eures-verkostossa (10 artikla), mutta muuntyyppisten
työnvälityspalvelujen esittämien hakemusten tarkastelu jätetään yksittäisten
jäsenvaltioiden tehtäväksi. Jäsenvaltio voi ottaa käyttöön muitakin kuin liitteessä
säädettyjä kriteereitä, jos sitä pidetään tarpeellisena (8 artiklan 5 kohta).
Asetuksen 11 artiklalla otetaan käyttöön yksi
hallintoelin, joka helpottaa asetukseen liittyvää komission ja jäsenvaltioiden
välistä käytännön yhteistyötä.
5.3.        III luku – Avoimuus
Luku sisältää avoimuutta ja automatisoitua
yhteensaattamista koskevat erityistoimenpiteet:
–
saavutetaan Eures-portaalissa lähes täydellinen
avointen työpaikkojen tarjonta niin, että työnhakijat kaikkialla Euroopassa
pääsevät välittömästi tutustumaan samoihin avoimiin työpaikkoihin, sekä kattava
ansioluetteloiden reservi, josta rekisteröityneet työnantajat voivat rekrytoida
(14, 15 ja 17 artikla);
–
mahdollistetaan hyvä avointen työpaikkojen ja
ansioluetteloiden automatisoitu yhteensaattaminen Eures-portaalissa
jäsenvaltioiden välillä, käännökset kaikille EU-kielille sekä kansallisella ja
alakohtaisella tasolla hankittujen taitojen, pätevyyksien, ammattien ja
tutkintojen ymmärtäminen (16 artikla).
Tämän luvun säännöksillä tuetaan nimenomaisesti
avoimuusperiaatteen ulottamista muihin organisaatioihin kuin julkisiin
työvoimapalveluihin periaatteessa siten, että Eures-yhteistyökumppanit
osallistuvat vapaaehtoisesti Eures-verkoston toimintaan. Lisäksi julkisia
työvoimapalveluja kannustetaan luomaan yhteistyökumppanuuksia muiden asiaan
liittyvien organisaatioiden kanssa Eures-portaalin helppokäyttöisyyttä koskevan
periaatteen mukaisesti (15 artiklan 2 kohta) ja helpottamaan tiedonsiirtoa
kansallisella tasolla luomalla kansallinen yhteyspiste (15 artiklan 5 kohta).
Avointen työpaikkojen lähes täydellinen
tarjoaminen
Tällä hetkellä kaikki jäsenvaltiot eivät aseta
Eures-portaaliin saataville kaikkia kansallisella tasolla julkaistuja ja
saatavilla olevia avoimia työpaikkoja. Asetuksen 14 artiklan 1 kohdan a
alakohdassa edellytetään, että jäsenvaltiot asettavat Eures-portaaliin
saataville kaikki avoimet työpaikat, jotka ne julkaisevat kansallisesti, ja
näin sillä laajennetaan asetuksen (EU) N:o 492/2011 13 artiklan soveltamisalaa.

Tämä merkitsee ensinnäkin sitä, että poistetaan
mahdolliset yleiset hallinnolliset rajoitukset, jotka tällä hetkellä liittyvät
avointen työpaikkojen siirtämiseen Eures-portaaliin, kuten työsopimuksen
luonteeseen ja kestoon tai työnantajien rekrytointiaikeisiin liittyvät rajoitukset
(14 artiklan 2 kohta).
Toiseksi tarkoituksena on lisätä avointen
työpaikkojen reserviin ne avoimet työpaikat, jotka a) ovat saatavilla julkisten
työvoimapalvelujen kautta paikallis- tai aluetasolla mutta joita ei jaeta
keskustasolla eikä viedä Eures-portaaliin, b) tulevat kolmansilta osapuolilta,
kuten yksityisiltä työnvälityspalveluilta, jos nämä asetetaan julkisten
työvoimapalvelujen saataville nykyisten kansallisten sopimusten mukaisesti, ja
c) tulevat Eures-yhteistyökumppaneilta.
Kun otetaan huomioon hakurobottien suhteellisen
tuore tekninen kehitys, tällaisia välineitä hyödyntävien jäsenvaltioiden
vähäinen määrä sekä mahdolliset tietosuojaongelmat, tässä vaiheessa ei
ehdoteta, että kaikkien jäsenvaltioiden olisi asetettava Eures-portaaliin saataville
kaikki tiedot, jotka on kerätty hakuroboteilla kansallisen lainsäädännön
mukaisesti.
Kattava työhakemusten ja ansioluetteloiden
reservi
Euroopan tasolla ei tapahdu tällä hetkellä
mitään automaattista ansioluetteloiden tai muiden työnhakijan profiilitietojen
sähköistä vaihtoa asetuksen (EU) N:o 492/2011 13 artiklan muotoilusta
huolimatta. Asetusehdotuksen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdassa edellytetään,
että jatkossa jäsenvaltiot asettavat Eures-portaaliin saataville työhakemukset
ja ansioluettelot, jotka ovat saatavilla kansallisesti, sillä edellytyksellä
että kyseinen henkilö on antanut suostumuksen niiden siirtämiseen
Eures-portaaliin.
Tämä koskee sellaisten tietojen siirtämistä
Eures-portaaliin, jotka työnhakija on toimittanut a) suoraan julkiselle
työvoimapalvelulle, b) julkiselle työvoimapalvelulle julkisen työvoimapalvelun
ja muun työnvälityspalvelun välisen sopimuksen tai tiedonjakojärjestelyn
perusteella ja c) Eures-yhteistyökumppaneille. Näin Eures-portaaliin
rekisteröityneillä työnantajilla olisi suora pääsy laajempaan ansioluetteloiden
reserviin.
Verkkoonpääsyä koskevat tukimekanismit
työnhakijoille ja työnantajille
Jotta
työnhakijoiden ja työnantajien olisi helpompi jakaa työhakemuksia,
ansioluetteloita ja avoimia työpaikkoja valtioiden rajojen yli, käyttöön
otetaan kaksi velvoitetta: a) 15 artiklassa edellytetään, että julkiset
työvoimapalvelut ja Eures-yhteistyökumppanit helpottavat hallinnoimistaan
työnhakuportaaleista pääsyä Eures-portaaliin, ja b) 17 artiklassa säädetään,
että julkisten työvoimapalvelujen ja muiden Eures-yhteistyökumppaneiden, jotka
rekisteröivät tietoja, on tarjottava työnhakijoille ja työnantajille
riittävästi tukea, jos he haluavat rekisteröityä myös Eures-portaaliin.
Automatisoitu yhteensaattaminen
Euroopan komissio on kehittämässä taitojen,
osaamisen, pätevyyksien ja ammattien eurooppalaista luokitusta. Luokituksen
ensimmäisenä tehtävänä on toimia Eures-portaalin automaattisena taitoihin
pohjautuvana yhteensaattamisvälineenä, mutta se mahdollistaa myös tietojen täyden
yhteentoimivuuden kansallisten työnhakuportaalien välillä koko Euroopassa.
Tekniseltä kannalta luokitusjärjestelmien
yhdenmukaistamista ei tarvita, jotta saavutetaan yhteentoimivuus automatisoitua
yhteensaattamista varten. Jotta voidaan sisällyttää unionin lainsäädäntöön
asianmukainen mekanismi, jolla annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus kehittää
automatisoitua työnhakijoiden ja työpaikkojen yhteensaattamista valtioiden
rajat ylittävästi kansallisissa työnhakuportaaleissa, ehdotuksen 16 artiklassa
säädetään vain, että jäsenvaltiot tekevät alustavan luettelon liittääkseen
kaikki luokitukset tähän eurooppalaiseen luokitukseen. Ehdotetun asetuksen 16
artiklan 3 kohdassa asetetaan kaikille jäsenvaltioille määräaika, jonka jälkeen
kaikkien jaettujen tietojen pitäisi olla yhteentoimivia, edellyttäen että
käytetään teknisiä standardeja ja malleja (16 artiklan 5 kohta).
Vastuu tietojen laadusta
Vastuu avoimia työpaikkoja koskevien tietojen
laadusta, toimitettujen tietojen oikeellisuudesta ja siitä, että tiedot ovat
kansallisen lainsäädännön ja standardien mukaiset, on organisaatiolla, joka
toimittaa tiedot Eures-portaaliin. Portaalin käyttäjille tiedotetaan tästä
vastuusta portaalissa esitettävällä komission vastuuvapauslausekkeella.
Ehdotuksen 14 artiklan 4 kohdassa viitataan tällaisen kansallisen lainsäädännön
ja standardien tarpeeseen, 5 kohdassa säädetään yhteistyötä ja tiedonvaihtoa
koskevasta periaatteesta ja 6 kohdassa säädetään, että avoimia työpaikkoja
koskevien tietojen lähteen on oltava jäljitettävissä (organisaatioon, joka
toimittaa sen portaaliin).
5.4.        IV luku – Tukipalvelut
Luku sisältää valtavirtaistamista ja
tukipalveluja koskevat erityistoimenpiteet:
–
asetetaan saataville perustiedot Eures-verkostosta
kaikkialla unionissa kaikille työnhakijoille tai työntekijöille, jotka etsivät
rekrytointiin liittyvää asiakaspalvelua, ja tarjotaan jatkuvasti kaikille
kiinnostuneille pääsy Eures-verkostoon (19 artikla ja 20 artiklan 1 kohta);
–
avustetaan kaikkia yhteensaattamisesta,
työnvälityksestä ja rekrytoinnista kiinnostuneita Eures-verkoston kautta (20
artiklan 2–4 kohta, 21–23 artikla).
Tämän luvun säännöksillä tuetaan
nimenomaisesti tukipalvelujen tarjoamisen ulottamista muihin organisaatioihin
kuin julkisiin työvoimapalveluihin periaatteessa siten, että
Eures-yhteistyökumppanit osallistuvat vapaaehtoisesti Eures-verkoston
toimintaan. Julkisia työvoimapalveluita kannustetaan lisäksi kehittämään
yhteistyökumppanuuksia, jotta voidaan edistää EU:n sisäiseen työvoiman
liikkuvuuteen liittyvän yhtenäisen palvelupaketin tarjoamista työnantajille (21
artiklan 4 kohta).
Periaatteet

Ehdotetun asetuksen 18 artiklan 1 ja 2 kohtaan
on kirjattu periaatteet, joiden mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava
alueellaan tosiasiallinen pääsy Eures-verkostoon ja laadittava koordinoitu
lähestymistapa tukipalveluihin niin, että ne ottavat huomioon vastuunsa
Eures-yhteistyökumppaneiden hyväksymisjärjestelmässä, kansallisen
koordinointitoimiston jouhevan toiminnan sekä julkisten työvoimapalveluiden
roolin yleisen edun palvelijana alalla. Ehdotuksen 18 artiklan 3 kohdassa
yksilöidään vaihtoehdot palvelujen tarjoamiseksi kunkin jäsenvaltion alueella.
Ehdotuksen 18 artiklan 5 kohtaan on kirjattu
periaate, jonka mukaan työntekijöille suunnattujen tukipalvelujen on oltava
maksuttomia, mutta työnantajille suunnatuista useimmista tukipalveluista
voidaan periä maksu kansallisten käytäntöjen mukaisesti (18 artiklan 6 kohta).
Valtavirtaistaminen

Ehdotuksen 19 artiklassa ja 20 artiklan 1
kohdassa säädetään, että a) jokaiselle työntekijälle ja työantajalle, joka on
rekisteröitynyt työnvälityspalvelun asiakkaaksi EU:ssa, on annettava
tarvittavat perustiedot Eures-verkoston tarjoamista mahdollisuuksista ja b)
jokaiselle kiinnostuneelle työntekijälle on tiedotettava aktiivisesti
Eures-tarjonnasta ja siihen liittyvästä lisäavusta.
Tukipalvelut

Nykykäytäntöjen mukaan Eures-verkostoon
kuuluvia organisaatioita kehotetaan tarjoamaan tiedotuspalveluja, neuvontaa ja
ohjausta työnhakijoille ja työnantajille seuraavasti:
–
[ne] auttavat ja neuvovat työnhakijoita, jotka
haluavat lähteä töihin ulkomaille, sopivista avoimista työpaikoista sekä
auttavat ja neuvovat työhakemusten ja suositellun eurooppalaisen mallin
mukaisten ansioluetteloiden laatimisessa. Työnhakijoille on annettava
mahdollisuus tallentaa ansioluettelonsa Eures-verkoston tietokantaan.
–
[ne] toimittavat tietoja ja tarjoavat
työhönottopalveluja työnantajille, jotka haluavat palkata työntekijöitä muista
maista. Näihin palveluihin kuuluu työnhakijoille asetettavia vaatimuksia
koskeva neuvonta. Verkoston jäsenet ja yhteistyökumppanit kehittävät osaltaan
Eures-verkoston ansioluettelojen tietokantaa välineeksi, jonka avulla
työnantajat pääsevät varantoon, jossa on tiedot ulkomailla työskentelystä
kiinnostuneista työntekijöistä.
Jäsenvaltioita kehotettiin vuoden 2012
päätöksessä keskittymään enemmän työnhakijoiden ja työpaikkojen
yhteensaattamiseen, työhönsijoittamiseen ja rekrytointiin.
Jotta tuettaisiin yhdemukaisempaa
täytäntöönpanoa Eures-verkostossa, EU-lainsäädännössä olisi täsmennettävä tukipalvelut,
joita on tarjottava EU:n sisäiseen työvoiman liikkuvuuteen liittyvästä avusta
kiinnostuneille työnhakijoille ja työnantajille. Ehdotuksen 20–23 artiklassa
katetaan koko palvelujen kirjo, joka vaihtelee perustietojen ja ohjauksen
antamisesta räätälöidympään apuun, mukaan luettuna sosiaaliturva ja
rekrytoinnin jälkeinen tuki.
Erityiset
tukipalvelut
Rajatyöntekijöihin kohdistuu erityisongelmia
sosiaaliturvan, verotuksen ja vakuutusten osalta, minkä vuoksi he tarvitsevat
erityistukea.
Asianomaiset jäsenvaltiot voivat päättää
perustaa yhteistyö- ja palvelurakenteita raja-alueille, ja jos ne tekevät näin,
rajatyöntekijöille tarjottavien tukipalvelujen on sisällettävä seuraavat: a)
yhden palvelupisteen ratkaisut avoimista työpaikoista, työhakemuksista ja
ansioluetteloista tiedottamiseksi (15 artiklan 6 kohta), b) kohdennetut
perustiedot (19 artiklan 2 kohta) ja c) sosiaaliturvan alalla yhdennetty
verkkoonpääsy (23 artiklan 2 kohta) ja toimivaltaisten viranomaisten auttaminen
ja asian saattaminen niiden käsiteltäväksi (23 artiklan 3 kohta).
Yhtenä näiden tukirakenteiden erityismuotona
ovat rajatylittävät yhteistyökumppanuudet. Jäsenvaltioiden julkisten
työvoimapalvelujen ohjauksessa ne voivat tuoda yhteen erilaisissa
kumppanuusmuodostelmissa alueellisten rajatylittävien työmarkkinoiden tarpeiden
mukaan julkiset työvoimapalvelut, työnantaja- ja työntekijäjärjestöt,
paikallisviranomaiset ja muut laitokset, jotka käsittelevät työllisyyteen ja
ammatilliseen koulutukseen liittyviä ongelmia raja-alueilla. Erityiseen
tukirakenteeseen oikeutetut raja-alueet ovat työmarkkina-alueita, joilla
valtioiden rajat ylittävä työssäkäynti on merkittävää tai joilla siihen on
selvä potentiaali.
Syrjimätön pääsy aktiivisen
työmarkkinapolitiikan piiriin
Ehdotetun asetuksen 24 artiklassa säädetään
periaatteesta, jonka mukaan niiden kansalaisten, jotka muuttavat oman maansa
alueella, ja niiden kansalaisten, jotka muuttavat toiseen jäsenvaltioon,
välillä ei saa esiintyä syrjintää aktiivisen työmarkkinapolitiikan piiriin
pääsyssä (yhdenvertainen kohtelu ulkomaille suuntautuvan liikkuvuuden
tapauksessa). Säännös on luonnollinen seuraus asetuksen (EU) N:o 492/2011 5
artiklasta, jonka mukaan työntekijät, jotka hakevat työtä toisessa
jäsenvaltiossa, saavat samaa tukea, jotka myönnetään kyseisen jäsenvaltion
omille kansalaisille (yhdenvertainen kohtelu ulkomailta tulevan liikkuvuuden
tapauksessa).
5.5.        V luku – Suhde
liikkuvuuspolitiikkaan
Tähän lukuun sisältyy erityistoimenpide, jolla

–
tuetaan Eures-verkoston toimintaa vaihtamalla
tietoja työvoiman puutteesta ja ylitarjonnasta jäsenvaltioissa ja
koordinoimalla toimia jäsenvaltioiden välillä (25–30 artikla).
Tämän luvun säännöksillä tuetaan
nimenomaisesti tietojen ja indikaattoreiden keruun ja tarkastelun ulottamista
muihin organisaatioihin kuin julkisiin työvoimapalveluihin siten, että
Eures-yhteistyökumppanit osallistuvat Eures-verkoston toimintaan.
Tiedonvaihdon ja raportoinnin tarkoitus
Luvun säännösten tarkoituksena on lujittaa
nykyisiä järjestelyitä tietojen jakamiseksi Eures-verkostossa, kun siitä on
etua konkreettisten yhteisten tuotosten laadun tai jäsenvaltioiden politiikan
koordinoinnin kannalta.
Tiedonvaihtoon liittyvät toimet
Ehdotuksen 25 artiklassa esitetään säännös,
josta sovittiin EU:n työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskevan ohjelman
neuvottelujen yhteydessä. Tällä pitäisi helpottaa liikkuvuusvirtoja ja -malleja
koskevien tietojen analysointityön sisällyttämistä Eures-verkoston työhön.
Koska säännös sopii paremmin Eures-asetukseen, vastaava säännös työllisyyttä ja
sosiaalista osallisuutta koskevassa ohjelmassa ehdotetaan kumottavaksi (ks. 35
artikla).
Ehdotuksen 26 artiklalla otetaan käyttöön
velvoite, jonka mukaan jäsenvaltioiden on jaettava EU:n sisäiseen työvoiman
liikkuvuuteen liittyvät työmarkkinatiedot. Näin jäsenvaltioiden on helpompi
yhdistää Eures-verkoston toimet laajempaan liikkuvuuspolitiikkaan.
Ehdotuksen 27 artiklan tarkoituksena on
kannustaa kaikkia Eures-verkoston organisaatioita eli koordinointitoimistoja,
julkisia työvoimapalveluita ja muita Eures-kumppaneita jakamaan avoimesti ja
aktiivisesti yksittäisten jäsenvaltioiden tilanteesta käytettävissä olevia
tietoja, joista on todennäköisesti hyötyä EU:n sisäisestä liikkuvuudesta
kiinnostuneille työntekijöille. Tällä hetkellä tällaisia tietoja keräävät vain
koordinointitoimistot, jotka toimittavat ne Eures-portaaliin. Alhaalta ylöspäin
suuntautuva osallistavampi prosessi tällaisten tietojen keräämiseksi olisi
hyödyllistä työntekijöiden kannalta. Tulokset voidaan konsolidoida sovittujen
mallien mukaisesti (27 artiklan 3 kohta).
Ehdotuksen 28 artiklaan sisältyy ohjelmatyötä
koskeva lähestymistapa vuoden 2012 päätöksestä. Suunniteltuja toimia,
resursseja ja seurantaa koskevien tietojen jakamisella kansallisten
koordinointitoimistojen kesken voitaisiin vahvistaa koko Eures-verkoston
toimivuutta. Tällainen lähestymistapa saattaa parantaa synergiaetuja ja edistää
yhteisten rekrytointihankkeiden kehittämistä.
Raportointiin liittyvät toimet
Ehdotuksen 29 artiklassa vahvistetaan tavat,
joilla voidaan mitata Eures-verkoston tuloksia.
Ehdotuksen 30 artiklassa toistetaan asetuksen
(EU) N:o 492/2011 17 artikla, jonka mukaan asetuksen II luvun täytäntöönpanosta
on raportoitava joka toinen vuosi.
5.6.        VI luku – Loppusäännökset
Ehdotuksen 31 artiklassa selvennetään, että
kaikki asetuksessa säädetyt toimenpiteet on toteutettava henkilötietojen suojaa
koskevan EU-lainsäädännön ja kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden
mukaisesti. Koska komissio eurooppalaisena koordinointitoimistona on yksi
toimijoista, myös asetusta (EY) N:o 45/2001 on noudatettava.
Ehdotuksen 32 artiklassa säädetään asetuksen
voimaantulon jälkeen tehtävästä arvioinnista.
Ehdotuksen 33 ja 34 artikla ovat EU:n
sekundaarilainsäädännön vakiosäännöksiä, jotka liittyvät SEUT-sopimuksen 290 ja
291 artiklan soveltamiseen.
Ehdotuksen 35 artiklassa esitetään kumoamista
koskevat säännökset.
Ehdotuksen 36 artiklassa tuodaan esiin
liittymissopimusten mukaiset siirtymäjärjestelyt. Tätä säännöstä sovelletaan
Kroatiaan.
2014/0002 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
työnvälityspalvelujen eurooppalaisesta
verkostosta, liikkuvuuspalvelujen tarjoamisesta työntekijöille ja
työmarkkinoiden yhdentymisen tiivistämisestä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 46 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille
parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[17],
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[18],
ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Työntekijöiden vapaa
liikkuvuus on unionin kansalaisten perusvapaus ja yksi unionin sisämarkkinoiden
pilareista, joka on kirjattu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
jäljempänä ’perussopimus’, 45 artiklaan. Sen täytäntöönpanoa on kehitetty
edelleen unionin lainsäädännöllä, jolla pyritään takaamaan unionin
kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen myönnettyjen oikeuksien
täysimääräinen harjoittaminen.
(2)       Työntekijöiden vapaa
liikkuvuus on keskeinen tekijä, jotta voidaan kehittää yhdennetympiä unionin
työmarkkinoita, jotka mahdollistavat työntekijöiden liikkuvuuden korkean
työttömyyden alueilta työvoimapulasta kärsiville alueille. Sillä edistetään
myös oikeiden taitojen löytymistä avointen työpaikkojen täyttämiseksi ja
työmarkkinoiden pullonkaulojen poistamiseksi.
(3)       Työntekijöiden vapaasta
liikkuvuudesta unionin alueella 5 päivänä huhtikuuta 2011 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011[19] (kodifikaatio)
säännöksillä vahvistetaan työpaikkojen ja työhakemusten välittämistä ja
tiedonvaihtoa koskevat mekanismit, ja 26 päivänä marraskuuta 2012 annetussa
komission täytäntöönpanopäätöksessä 2012/733/EU säädetään Euroopan
työnvälityspalvelujen verkoston (eli Eures-verkoston) toiminnasta edellä
mainitun asetuksen mukaisesti. Näitä sääntelypuitteita on tarkistettava, jotta
voidaan ottaa huomioon uudet liikkuvuusmallit, oikeudenmukaista liikkuvuutta
koskevat vahvistuneet vaatimukset, avoimia työpaikkoja koskevien tietojen
jakamiseen tarkoitetun teknologian muutokset, erilaisten rekrytointikanavien
käyttö työnhakijoiden ja työnantajien parissa sekä muiden työpaikkojen
välittäjien kasvava rooli julkisten työvoimapalvelujen ohella
rekrytointipalvelujen tarjoamisessa.
(4)       Jotta voidaan auttaa
työntekijöitä harjoittamaan tehokkaasti oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen,
tämän asetuksen mukaisesti annettavaa tukea voivat saada perussopimuksen 45
artiklan mukaisesti kaikki unionin kansalaiset, joilla on oikeus ryhtyä
palkattuun työhön, ja heidän perheenjäsenensä. Jäsenvaltioiden on tarjottava
sama tuki kaikille kolmannen maan kansalaisille, joihin sovelletaan unionin tai
kansallisen lainsäädännön mukaisesti yhdenvertaista kohtelua maan omien
kansalaisten kanssa tällä alalla.
(5)       Työmarkkinoiden välinen
kasvava keskinäinen riippuvuus edellyttää työvoimapalvelujen tiiviimpää
yhteistyötä, jotta kaikilla työntekijöillä olisi mahdollisuus vapaaseen
liikkuvuuteen unionissa vapaaehtoisen ja oikeudenmukaisen työntekijöiden
liikkuvuuden kautta perussopimuksen 46 artiklan a alakohdan mukaisesti, ja
tämän vuoksi olisi perustettava yhteiset puitteet jäsenvaltioiden ja komission
väliselle yhteistyölle asioissa, jotka liittyvät työvoiman liikkuvuuteen
unionissa. Näillä puitteilla olisi saatettava yhteen avoimet työpaikat
unionissa ja mahdollisuus hakea näitä avoimia työpaikkoja, jäljempänä
’välitystoiminta’, määritettävä tähän liittyvien tukipalvelujen tarjoaminen
työntekijöille ja työnantajille sekä tarjottava yhteinen lähestymistapa
kyseisen yhteistyön helpottamiseksi tarvittavien tietojen jakamiseen.
(6)       Eurooppa-neuvosto kehotti
kasvu- ja työllisyyssopimuksessa tutkimaan mahdollisuutta sisällyttää
oppisopimus- ja työharjoittelupaikat Eures-verkoston piiriin;
oppisopimuskoulutuksessa ja työharjoittelussa olevat voivat kuulua tämän
asetuksen piiriin, kunhan asianomaisia henkilöitä pidetään työntekijöinä
kansalaisuuteen liittyvien oikeuksien nojalla perussopimuksen 45 artiklan
mukaisesti. Olisi otettava käyttöön oppisopimuskoulutuksessa ja
työharjoittelussa olevien liikkuvuutta unionissa koskevien yleisten tietojen
asianmukainen vaihto, ja olisi kehitettävä tällaisiin paikkoihin haluaville
tarjottavaa riittävää apua, joka perustuu tarjousten välittämismekanismiin,
kunhan tällaista välitystoimintaa pidetään toteuttamiskelpoisena asianmukaisten
standardien mukaisesti ja jäsenvaltioiden toimivalta huomioon ottaen.
(7)       Unionissa olisi sovellettava
yhdenmukaisemmin työvoiman liikkuvuuteen liittyvää välitystoimintaa,
tukipalveluita ja tiedonvaihtoa. Sen vuoksi edellytetään, että Eures-verkosto
perustetaan olennaiseksi osaksi jäsenvaltioiden ja komission välisiä yhteisiä
yhteistyöpuitteita. Verkostoon osallistuvien eri organisaatioiden, kuten
Euroopan komission (Euroopan koordinointitoimisto), jäsenvaltioiden
kansallisella tasolla toimien toteuttamista varten nimeämien elinten,
jäljempänä ’kansalliset koordinointitoimistot’ ja työnhakijoita ja työnantajia
avustavien organisaatioiden, jäljempänä ’Eures-yhteistyökumppanit’, tehtävät ja
vastuualueet olisi määriteltävä.
(8)       Kansainvälistä ja valtioiden
rajat ylittävää yhteistyötä ja kaikille Eures-verkostossa toimiville
organisaatioille jäsenvaltioissa annettavaa tukea helpotetaan unionin
tasoisella rakenteella, jäljempänä ’Euroopan koordinointitoimisto’, jonka olisi
tarjottava yhteisiä tietoja, koulutustoimia, välineitä ja neuvontaa. Rakenteen
pitäisi olla vastuussa myös eurooppalaisen ammatillisen liikkuvuuden portaalin,
jäljempänä ’Eures-portaalin’, yhteisen tietoteknisen järjestelmän,
kehittämisestä. Sen työskentelyn ohjaamiseksi olisi laadittava monivuotisia työohjelmia
yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.
(9)       Jäsenvaltioiden olisi
perustettava kansallisen tason koordinointitoimistoja antamaan yleistä tukea ja
apua kaikille alueellaan toimiville Eures-verkostoon kuuluville
organisaatioille ja tukemaan yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden vastaavien
organisaatioiden ja Euroopan koordinointitoimiston kanssa. Näiden
koordinointitoimistojen tehtävänä olisi erityisesti oltava avoimiin
työpaikkoihin liittyvien valitusten ja ongelmien käsittely sekä sen
varmentaminen, noudatetaanko unionissa vapaaehtoiseen ja oikeudenmukaiseen
työvoiman liikkuvuuteen liittyviä seikkoja.
(10)     Työmarkkinaosapuolten
osallistumisella Eures-verkoston toimintaan edistetään etenkin liikkuvuuden
esteiden analysointia samoin kuin oikeudenmukaista ja vapaaehtoista
työntekijöiden liikkuvuutta unionissa, myös raja-alueilla. Tämän vuoksi
työmarkkinaosapuolten unionin tason edustajien olisi oltava mukana
Eures-verkoston yleisessä hallintorakenteessa ja kansalliset
työnantajaorganisaatiot ja ammattiliitot voivat hakea
Eures-yhteistyökumppaniksi.
(11)     Eures-verkoston kokoonpanon
muiden kuin edellä mainittujen organisaatioiden osalta olisi oltava joustava,
jotta se voi mukautua rekrytointipalvelumarkkinoiden muutoksiin. Erilaisten
työnvälityspalvelujen esiintulo sekä julkisten työvoimapalvelujen kansallisiin
rekrytointipalveluihin liittyvän roolin uudistuminen osoittavat, että
jäsenvaltioiden ja komission on yhdessä pyrittävä laajentamaan Eures-verkostoa
unionin tärkeimpänä välineenä unionin sisäisten rekrytointipalvelujen
tarjoamisessa.
(12)     Eures-verkoston avaamisesta
useammille jäsenille saadaan sosiaalisia ja taloudellisia etuja. Sillä
parannetaan palvelujen tarjoamisen tehokkuutta helpottamalla
yhteistyökumppanuuksia, vahvistamalla täydentävyyttä ja parantamalla laatua.
Eures-verkoston markkinaosuus kasvaa, kunhan uudet jäsenet asettavat avoimet
työpaikat, työhakemukset ja ansioluettelot saataville. Kansainvälisellä ja
valtioiden rajat ylittävällä yhteistyöllä, joka on keskeinen tekijä
Eures-verkoston toiminnassa, voidaan saada aikaan innovatiivisia oppimis- ja
yhteistyömuotoja työnvälityspalvelujen kesken, mukaan luettuna avoimia
työpaikkoja ja tukipalveluita koskevat laatustandardit. Eures-verkosto lisäisi
näin ollen merkityksellisyyttään ja siitä tulisi yksi jäsenvaltioiden ja
Euroopan komission käytettävissä olevista unionin tärkeimmistä välineistä,
jolla tuetaan konkreettisia toimia työllisyystason kohottamiseksi unionissa.
(13)     Kun otetaan huomioon
työmarkkinoiden organisointiin liittyvä toimivalta, kullakin jäsenvaltiolla
olisi oltava omalla alueellaan vastuu organisaatioiden hyväksymisestä
osallistumaan Eures-verkostoon Eures-yhteistyökumppaneina. Hyväksyntään olisi
sovellettava yhteisiä vähimmäiskriteereitä ja hyväksymisprosessiin tiettyjä
perussääntöjä, jotta varmistetaan avoimuus ja yhdenvertaiset mahdollisuudet
Eures-verkostoon liittymisen osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
tarvittavaa joustoa, jotta voidaan ottaa huomioon erilaiset kansalliset
yhteistyömallit ja -muodot julkisten työvoimapalvelujen ja muiden
työmarkkinatoimijoiden välillä jäsenvaltioissa.
(14)     Yhtenä Eures-verkoston
tavoitteista on tukea oikeudenmukaista unionin sisäistä työntekijöiden
liikkuvuutta, minkä vuoksi osallistuvien organisaatioiden hyväksymiseen
sovellettavien yhteisten vähimmäiskriteerien olisi sisällettävä vaatimus, jonka
mukaan organisaatiot sitoutuvat noudattamaan sovellettavia työnormeja ja
oikeudellisia vaatimuksia täysimääräisesti.
(15)     Jotta varmistetaan
asianmukainen tasapaino Eures-verkoston tämänhetkisen toiminnan, joka perustuu
julkisten työvoimapalvelujen pitkäaikaiseen yhteistyöhön, ja sen tavoitteen
välillä, että laajennetaan Eures-verkostoon osallistumista uusiin
organisaatioihin, olisi annettava säännöksiä, joilla tunnustetaan julkisten
työvoimapalvelujen erityisasema Eures-verkostossa. Olisi sovellettava
siirtymäkautta, jonka jälkeen myös julkisten työvoimapalvelujen osallistumiseen
ryhdytään soveltamaan yhteisiä vähimmäiskriteereitä täysimääräisesti.
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että julkiset työvoimapalvelut täyttävät
asetuksen mukaiset yhteiset vähimmäiskriteerit ja velvoitteet.
(16)     Jotta työntekijöille ja
työnantajille voidaan välittää luotettavia ja ajantasaisia tietoja työvoiman
liikkuvuuden eri näkökohdista unionissa, Eures-verkoston olisi tehtävä
yhteistyötä muiden sellaisten elinten, palvelujen ja unionin verkostojen
kanssa, jotka edistävät liikkuvuutta ja tiedottavat kansalaisille heidän
unionin lainsäädännön mukaisista oikeuksistaan, kuten Sinun Eurooppasi
-portaali, Euroopan nuorisoportaali ja SOLVIT, ammattipätevyyksien
tunnustamisesta vastaavat organisaatiot sekä elimet, jotka edistävät,
analysoivat, seuraavat ja tukevat työntekijöiden yhdenvertaista kohtelua ja
jotka on nimetty [on measures facilitating the exercise of rights conferred on
workers in the context of the freedom of movement for workers] annetun
[Euroopan parlamentin ja neuvoston] direktiivin ../2013/EU mukaisesti.
(17)     Vapaata liikkuvuutta koskeva
oikeus edellyttää, että luodaan keinot, joilla voidaan tukea välitystoimintaa
eli avointen työpaikkojen, työhakemusten ja ansioluetteloiden vaihtoa, jotta
sekä työntekijöillä että työnantajilla on täysimääräinen pääsy työmarkkinoille
perussopimuksen 46 artiklan d alakohdan mukaisesti, ja tämän vuoksi komission
olisi perustettava unionin tasolle yhteinen tietotekninen järjestelmä, jota se
myös hoitaa. Oikeuden turvaaminen tarkoittaa sitä, että annetaan työntekijöille
tilaisuus hyödyntää todellisuudessa kaikkia työllistymismahdollisuuksia koko
unionissa.
(18)     Yhteisen tietoteknisen
järjestelmän, joka yhdistää avoimet työpaikat ja mahdollisuuden hakea näitä
työpaikkoja ja tarjoaa työnhakijoille ja työnantajille mahdollisuuden sovittaa
tietoja yhteen automaattisesti tiettyjen kriteerien ja tasojen perusteella,
pitäisi helpottaa tasapainon saavuttamista unionin työmarkkinoilla; tämän
pitäisi lisätä työllisyystasoa ja auttaa välttämään elin- ja työllisyystasoon
kohdistuvia vakavia uhkia eri alueilla ja toimialoilla.
(19)     Oikeudellinen vastuu yhteiseen
tietotekniseen järjestelmään toimitettujen tietojen, etenkin avoimia
työpaikkoja koskevien tietojen, ominaislaadun ja teknisen laadun
varmistamisesta, on tiedot toimittaneella organisaatiolla jäsenvaltioiden
lainsäädännön ja/tai niiden vahvistamien standardien mukaisesti. Komissio edistää
yhteistyötä, jotta Euroopan tasoiseen tietojenvaihtoon liittyvät mahdolliset
petokset tai väärinkäytökset voidaan havaita mahdollisimman varhaisessa
vaiheessa.
(20)     Yhteinen taitojen, osaamisen,
pätevyyksien ja ammattien eurooppalainen luokitus on yksi tärkeimmistä
välineistä, jolla mahdollistetaan verkkovälitteinen työnhaku unionissa, ja
onkin tarpeen tiivistää jäsenvaltioiden ja Euroopan komission välistä
yhteistyötä, jotta päästään yhteentoimivaan ja merkitykselliseen
automatisoituun työnhakijoiden ja työpaikkojen yhteensaattamiseen valtioiden
rajojen yli, mukaan luettuna yhteisen luokitusjärjestelmän ja kansallisten
luokitusjärjestelmien liittäminen toisiinsa. Tässä yhteydessä olisi
hyödynnettävä myös muita taitojen ja pätevyyksien vertailuun ja avoimuuteen
liittyviä vakiintuneita eurooppalaisia malleja ja välineitä, kuten
eurooppalaista tutkintojen viitekehystä sekä tutkintoja ja pätevyyksiä
selkeyttäviä yhteisiä puitteita (Europass).
(21)     Eures-verkostoon osallistuvien
organisaatioiden tarjoamia palveluita, jäljempänä ’tukipalvelut’, varten olisi
vahvistettava yhteinen lähestymistapa, ja unionin sisäiseen liikkuvuuteen
liittyvissä seikoissa apua hakevien työntekijöiden ja työnantajien
yhdenvertaisen kohtelun periaate olisi turvattava mahdollisimman hyvin siitä
riippumatta, mihin unionin jäsenvaltioon he ovat sijoittautuneet, minkä vuoksi
olisi vahvistettava periaatteet ja säännöt tukipalvelujen saatavuudesta kunkin
jäsenvaltion alueella. Tämä yhteinen lähestymistapa kattaa myös oppisopimus- ja
työharjoittelutilanteet, joita pidetään työntekona.
(22)     Unionin sisäiseen
liikkuvuuteen liittyviä mahdollisuuksia koskevan avunsaannin laajempi ja
kattavampi valinnanvara hyödyttää työntekijöitä, ja sitä tarvitaan, jotta
voidaan parantaa Eures-verkoston potentiaalia tarjota tukea työntekijöille koko
heidän työelämänsä ajan ja turvata siirtymät työmarkkinoilla ja työurat.
(23)     Tukipalveluilla autetaan
vähentämään työnhakijoiden edessä olevia esteitä, kun he harjoittavat unionin
lainsäädännön mukaisia oikeuksiaan, sekä hyödyntämään tehokkaammin kaikki
työmahdollisuudet, millä taataan paremmat työllistymisnäkymät.
(24)     Työvoiman kysynnän
perusteellisesta ymmärtämisestä ammatti- ja sektorikohtaisesti sekä
työnantajien tarpeiden perusteella olisi etua työntekijöiden vapaata
liikkuvuutta unionissa koskevan oikeuden kannalta, minkä vuoksi tukipalveluihin
olisi sisällyttävä työnantajille, etenkin pienille ja keskisuurille
yrityksille, annettava laadukas apu. Tiivis yhteistyö työnvälityspalvelujen ja
työnantajien välillä lisää avointen työpaikkojen reserviä ja sopivien
hakijoiden ja työpaikkojen yhteensaattamista, turvaa työnhakijoiden, etenkin
heikommassa asemassa oleviin ryhmiin kuuluvien, työhönsiirtymisväylät ja
parantaa työmarkkinatietoja.
(25)     Kaikille jäsenvaltioille
yhteiset tukipalvelut olisi määriteltävä yhteisymmärryksessä työhakijoille ja
työnantajille annettavaa tiedotusta, neuvontaa ja opastusta koskevien
jäsenvaltioiden parhaiden käytäntöjen perusteella.
(26)     Koska työntekijöiden
tukipalvelut liittyvät vapaata liikkuvuutta koskevan perusoikeuden
harjoittamiseen, niiden olisi oltava maksuttomia. Työnantajien tukipalveluista
voidaan kuitenkin periä maksu kansallisten käytäntöjen mukaisesti.
(27)     Erityishuomiota olisi
kiinnitettävä liikkuvuuden tukemiseen raja-alueilla ja palveluiden tarjoamiseen
rajatyöntekijöille, jotka asuvat yhdessä jäsenvaltiossa ja työskentelevät
toisessa ja joiden on selviydyttävä erilaisista kansallisista käytännöistä ja
oikeudellisista järjestelmistä ja joiden liikkuvuutta haittaavat erityiset
hallinnolliset, oikeudelliset tai verotukseen liittyvät esteet. Jäsenvaltiot
voivat halutessaan perustaa erityisiä tukirakenteita tämäntyyppisen
liikkuvuuden helpottamiseksi, ja tällaisten rakenteiden olisi Eures-verkoston
puitteissa käsiteltävä tiedotukseen, neuvontaan, työvoiman kysynnän ja
tarjonnan rajatylittävään yhteensaattamiseen sekä työhönsijoituksiin liittyviä
erityistarpeita.
(28)     Työmarkkinoiden avoimuus ja
riittävät valmiudet saattaa yhteen työnhakijat ja avoimet työpaikat ovat
ennakkoedellytyksiä työvoiman liikkuvuudelle unionissa. Työvoiman tarjonnan ja
kysynnän parempaan tasapainoon voidaan päästä tehokkaalla unionin tasoisella
järjestelmällä, joka jäsenvaltioiden ja Euroopan komission olisi perustettava;
järjestelmän tarkoituksena olisi vaihtaa tietoja kansallisista ja
alakohtaisista työvoiman ylitarjonta- ja puutetilanteista, sitä olisi
käytettävä pohjana jäsenvaltioiden kehittäessä liikkuvuuspolitiikkaansa ja sen
olisi tuettava käytännön yhteistyötä Eures-verkoston puitteissa.
(29)     Työntekijöiden vapaa
liikkuvuus ja korkea työllisyystaso liittyvät tiiviisti toisiinsa ja
edellyttävät, että jäsenvaltiot laativat liikkuvuuspolitiikkaa, joka tukee
paremmin toimivia työmarkkinoita unionissa. Jäsenvaltioiden liikkuvuuspolitiikkaa
olisi pidettävä olennaisena osana niiden sosiaali- ja työllisyyspolitiikkaa.
(30)     Olisi vahvistettava
ohjelmakausi unionin sisäistä liikkuvuutta koskevien toimien koordinoinnin
tueksi. Jotta jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmiin liittyvä ohjelmatyö olisi
tehokasta, siinä olisi otettava huomioon liikkuvuusvirtoja ja -malleja koskevat
tiedot, nykyistä ja ennustettua työvoiman puutetta ja ylitarjontaa koskevat
analyysit sekä Eures-verkoston mukaiset rekrytointikokemukset ja -käytännöt ja
tarkasteltava EU:n sisäistä työvoiman liikkuvuutta edistävien jäsenvaltioiden
organisaatioiden käytettävissä olevia nykyisiä resursseja ja välineitä.
(31)     Toimintasuunnitelmaluonnosten
jakaminen jäsenvaltioiden kesken ohjelmakauden puitteissa mahdollistaa sen,
että kansalliset koordinointitoimistot, jotka toimivat jäsenvaltioiden puolesta
yhdessä Euroopan koordinointitoimiston kanssa, pystyvät kohdentamaan
Eures-verkoston resurssit asianmukaisiin toimiin ja hankkeisiin ja ohjaamaan
näin Eures-verkoston kehitystä niin, että siitä tulisi paremmin
tulossuuntautunut väline, joka reagoi työntekijöiden tarpeisiin työmarkkinoiden
liikkeiden mukaan.
(32)     Jotta saataisiin riittäviä
tietoja Eures-verkoston tulosten mittaamiseksi, olisi vahvistettava yhteiset
indikaattorit. Indikaattoreiden olisi ohjattava Eures-verkostoon osallistuvia
organisaatioita tulosten kartoittamisessa ja autettava arvioimaan saavutettua
edistystä koko Eures-verkostolle asetettuihin tavoitteisiin nähden, mukaan
luettuna sen panos koordinoidun työllisyysstrategian täytäntöönpanoon
perussopimuksen 145 artiklan mukaisesti.
(33)     Jos tässä asetuksessa
säädettyihin toimenpiteisiin liittyy henkilötietojen käsittelyä, se on tehtävä
henkilötietojen suojaa koskevan EU:n lainsäädännön[20] ja asiaa koskevien
kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti.
(34)     Tässä asetuksessa
kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin
perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, sellaisina kuin niihin
viitataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa.
(35)     Tämän asetuksen tavoitteita –
eli jäsenvaltioiden välisten yhteistyöpuitteiden perustamista, jotta voidaan
saattaa yhteen avoimet työpaikat ja mahdollistaa näiden työpaikkojen hakeminen
ja edistää kysynnän ja tarjonnan välisen tasapainon saavuttamista
työmarkkinoilla – ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden
toimin, vaan ne voidaan toimien laajuuden ja vaikutusten takia toteuttaa
paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan
unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen
mukaisesti. Mainitussa 5 artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen
mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen
saavuttamiseksi tarpeen.
(36)     Komissiolle olisi siirrettävä
valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, jotta
voidaan varmistaa, että jäsenvaltioille asetettuja velvoitteita, jotka koskevat
organisaatioiden hyväksymistä osallistumaan Eures-verkostoon
Eures-yhteistyökumppaneina ja yhteisten indikaattoreiden toimittamista
organisaatioiden toiminnasta, voidaan muuttaa niiden soveltamisesta saatujen
kokemusten perusteella tai työmarkkinoiden muuttuvien tarpeiden huomioon
ottamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan
toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi
delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että
asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle
yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(37)     Jotta voidaan varmistaa, että
välitystoimintaan ja automatisoituun työnhakijoiden ja työpaikkojen
yhteensaattamiseen sovellettavat tekniset standardit ja mallit sekä
jäsenvaltioiden välisessä tiedonvaihdossa käytettävät mallit ja menettelyt
pannaan täytäntöön yhdenmukaisesti, täytäntöönpanovalta olisi annettava
komissiolle. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja
periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission
täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
1.           Asetuksen tavoitteena on
helpottaa työntekijöiden vapaan liikkuvuuden harjoittamista unionissa
SEUT-sopimuksen 45 artiklan mukaisesti perustamalla jäsenvaltioiden ja
komission yhteistyölle yhteiset puitteet.
2.           Edellä 1 kohdan mukaisesti
tässä asetuksessa säädetään tavoitteista, periaatteista ja säännöistä
seuraavien osalta:
a)      jäsenvaltioiden ja komission välinen
yhteistyö avoimia työpaikkoja, työhakemuksia ja ansioluetteloita koskevien
tietojen jakamisessa sekä työntekijöiden työpaikkoihin sijoittamisessa tämän
tuloksena;
b)      jäsenvaltioiden toteuttamat ja niiden
väliset toimet työvoiman kysynnän ja tarjonnan tasapainon parantamiseksi
unionin työmarkkinoilla, jotta edistetään työllisyyden korkeaa tasoa;
c)      työnvälityspalvelujen eurooppalaisen
verkoston toiminta jäsenvaltioiden ja komission välillä;
d)      työvoiman liikkuvuuteen liittyvät
tukipalvelut työntekijöille ja työnantajille.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)           ’julkisilla työvoimapalveluilla’
jäsenvaltioiden organisaatioita, jotka osana asiaan liittyviä ministeriöitä,
julkisia elimiä tai julkisoikeudellisia organisaatioita vastaavat aktiivisen
työmarkkinapolitiikan täytäntöönpanosta ja tarjoavat työvoimapalveluja yleisen
edun nimissä;
b)           ’työnvälityspalveluilla’ kaikkia jäsenvaltioissa
laillisesti toimivia luonnollisia tai oikeushenkilöitä, jotka tarjoavat
palveluita työnhakijoille työpaikan saamiseksi ja työnantajille työntekijöiden
rekrytoimiseksi;
c)           ’avoimella työpaikalla’
työtarjousta, mukaan luettuna oppisopimus- tai työharjoittelupaikka, jota
pidetään työnä;
d)           ’välitystoiminnalla’ tietojen
vaihtoa ja avointen työpaikkojen, työhakemusten ja ansioluetteloiden
käsittelyä;
e)           ’yhteisellä tietoteknisellä
järjestelmällä’ tietoteknistä infrastruktuuria ja siihen liittyviä
järjestelmiä, jotka perustetaan Euroopan tasolla välitystoimintaa varten;
f)            ’työhönsijoituksella’
(työnvälityspalvelu sijoittaa työntekijän työnantajan palvelukseen) tai
’rekrytoinnilla’ (työnantaja rekrytoi työntekijän) sellaisen palvelun
tarjoamista, jolla sovitetaan yhteen kysyntää ja tarjontaa avoimen työpaikan
täyttämiseksi;
g)           ’rajatyöntekijällä’ henkilöä, joka
toimii palkattuna työntekijänä yhdessä jäsenvaltiossa mutta asuu toisessa
jäsenvaltiossa, johon hän palaa pääsääntöisesti päivittäin tai vähintään kerran
viikossa.
II LUKU
EURES-VERKOSTON PERUSTAMINEN
3 artikla
Perustaminen
Tällä asetuksella perustetaan
työnvälityspalvelujen eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Eures-verkosto’.
4 artikla
Kokoonpano, tehtävät ja yhteiset vastuualueet
1.           Eures-verkosto muodostuu
seuraaviin luokkiin kuuluvista organisaatioista:
a)      Euroopan komissio, jonka vastuulla on
avustaa Eures-verkostoa sen tehtävien suorittamisessa Euroopan
koordinointitoimiston kautta;
b)      Eures-jäsenet, jotka ovat jäsenvaltioiden
nimittämiä elimiä ja jotka vastaavat asetuksen soveltamisesta jäsenvaltiossa;
niitä kutsutaan myös kansallisiksi koordinointitoimistoiksi;
c)      Eures-yhteistyökumppanit, jotka ovat
organisaatioita, joille jäsenvaltiot ovat antaneet luvan tarjota kansallisen,
alueellisen ja/tai paikallisen tason tukea välitystoiminnassa ja/tai
tukipalveluita työntekijöille ja työnantajille.
2.           Kaikki Eures-verkostoon
osallistuvat organisaatiot edistävät omien tehtäviensä ja vastuualueidensa
mukaisesti aktiivisesti ja tiiviissä yhteistyössä työvoiman liikkuvuuden
unionissa tarjoamia mahdollisuuksia ja pyrkivät parantamaan tapoja ja keinoja,
joilla työntekijät ja työnantajat voivat hyödyntää näitä mahdollisuuksia
paikallisella, alueellisella, kansallisella ja Euroopan tasolla.
5 artikla
Tavoitteet
Eures-verkostolla edistetään seuraavia tavoitteita:
a)           helpotetaan SEUT-sopimuksen 45
artiklalla ja työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta unionin alueella 5 päivänä
huhtikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o
492/2011[21]
säännöksillä myönnettyjen oikeuksien harjoittamista;
b)           pannaan täytäntöön koordinoitu
työllisyysstrategia SEUT-sopimuksen 145 artiklan mukaisesti;
c)           parannetaan EU:n työmarkkinoiden
toimintaa ja yhtenäisyyttä;
d)           lisätään oikeudenmukaisuuteen
perustuvaa vapaaehtoista alueellista ja ammatillista liikkuvuutta unionissa;
e)           edistetään sosiaalista osallisuutta
ja työmarkkinoilta syrjäytyneiden integroitumista työelämään.
6 artikla
Euroopan koordinointitoimiston vastuualueet
1.           Euroopan koordinointitoimisto
vastaa erityisesti seuraavien tarjoamisesta:
a)      yhtenäisten puitteiden muotoilu ja
horisontaalisen tuen tarjoaminen Eures-verkostolle, mukaan luettuna seuraavat:
i) eurooppalaisen ammatillisen liikkuvuuden
portaalin, jäljempänä ’Eures-portaali’, ja siihen liittyvien tietoteknisten
palvelujen pitäminen toiminnassa ja kehittäminen, mukaan luettuina järjestelmät
ja menettelyt avointen työpaikkojen, työhakemusten, ansioluetteloiden ja muiden
asiakirjojen, kuten osaamispassien ja vastaavien, sekä muun tiedon
vaihtamiseksi yhteistyössä muiden asiaan liittyvien unionin tieto- ja
neuvontapalvelujen tai -verkostojen sekä aloitteiden kanssa;
ii) tiedotus- ja viestintätoiminta;
iii) yhteinen Eures-henkilöstön koulutusohjelma;
iv) verkostumisen, hyvien käytäntöjen ja
vastavuoroisen oppimisen helpottaminen Eures-verkostossa;
b)      alueellisen ja ammatillisen liikkuvuuden
analysointi;
c)      oppisopimus- ja harjoittelupaikkoja
koskevien asianmukaisten yhteistyö- ja selvityspuitteiden kehittäminen
unionissa tämän asetuksen mukaisesti;
d)      Eures-toiminnan ja sen
työllistämisvaikutusten seuranta ja arviointi yhteistyössä Eures-jäsenten
kanssa.

2.           Monivuotiset työohjelmat
laaditaan yhteistyössä 11 artiklassa tarkoitetun Eures-koordinointiryhmän
kanssa.
7 artikla
Kansallisten koordinointitoimistojen vastuualueet
1.           Kukin kansallinen
koordinointitoimisto vastaa seuraavista:
a)      välitystoimintaan liittyvä yhteistyö
komission ja muiden jäsenvaltioiden kanssa III luvussa vahvistettujen
puitteiden mukaisesti;
b)      Eures-verkoston työn organisointi
jäsenvaltioissa, mukaan luettuna tukipalvelujen tarjoaminen IV luvun
mukaisesti;
c)      asianomaisen jäsenvaltion toteuttamien
toimien koordinointi ja toimien koordinointi muiden jäsenvaltioiden kanssa V
luvun mukaisesti.
2.           Kansallinen
koordinointitoimisto myös organisoi kansallisella tasolla 6 artiklassa
tarkoitetun Euroopan koordinointitoimiston tarjoamien horisontaalisten
tukitoimien täytäntöönpanon tarvittaessa tiiviissä yhteistyössä Euroopan
koordinointitoimiston ja muiden kansallisten koordinointitoimistojen kanssa.
Tällaisia horisontaalisia tukitoimia ovat erityisesti seuraavat:
a)      toimiston alueella toimivia
Eures-yhteistyökumppaneita, niiden toimintaa ja niiden työntekijöille ja
työnantajille tarjoamien tukipalvelujen laajuutta koskevien tietojen keruu ja
validointi julkaisemista varten, mukaan luettuna Eures-portaalilla;
b)      Eures-toimintaan liittyvien valmentavien
koulutustoimien tarjoaminen sekä henkilöstön valinta osallistumaan yhteiseen
koulutusohjelmaan ja vastavuoroista oppimista koskevaan toimintaan;
c)      28 ja 29 artiklaan liittyvien tietojen
keruu ja analysointi.
3.           Kansallinen
koordinointitoimisto validoi, päivittää säännöllisesti ja levittää viipymättä
kansallisella tasolla saatavilla olevia tietoja ja neuvoja julkaisemista
varten, mukaan luettuna Eures-portaalilla, seuraavista:
a)      elin- ja työolot;
b)      työllisyyteen liittyvät hallinnolliset
menettelyt;
c)      työntekijöihin sovellettavat säännöt;
d)      oppisopimuskoulutus ja harjoittelu;
e)      tarpeen mukaan rajatyöntekijöiden tilanne
etenkin raja-alueilla.
Kansallinen koordinointitoimisto voi tarpeen
mukaan validoida ja levittää tietoja yhteistyössä muiden tieto- ja
neuvontapalvelujen ja -verkostojen ja asianmukaisten elinten kanssa
kansallisella tasolla, mukaan luettuina työntekijöiden vapaan liikkuvuuden
puitteissa työntekijöille myönnettyjen oikeuksien harjoittamista helpottavista
toimenpiteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2013/.../EU[22]
5 artiklassa tarkoitetut rakenteet ja elimet.
4.           Kansallinen
koordinointitoimisto tarjoaa yleistä tukea alueellaan Eures-verkoston
toimintaan osallistuville organisaatioille siltä osin kuin on kyse yhteistyöstä
muiden jäsenvaltioiden vastaavien Eures-organisaatioden kanssa. Tähän sisältyy
tuki Eures-verkoston avoimiin työpaikkoihin ja rekrytointeihin liittyvissä
valitusasioissa ja yhteistyö viranomaisten, kuten työsuojeluviranomaisten,
kanssa.
5.           Kansallinen
koordinointitoimisto edistää yhteistyötä sidosryhmien, kuten
ammatinvalintapalvelujen, korkeakoulujen, kauppakamareiden ja oppisopimus- ja
harjoittelujärjestelmiin liittyvien organisaatioiden, kanssa.
6.           Kunkin jäsenvaltion on
varmistettava, että sen kansallisella koordinointitoimistolla on henkilöstö ja
muut resurssit, jotka se tarvitsee tässä asetuksessa määriteltyjen tehtävien
suorittamiseen.
7.           Kansallisen
koordinointitoimiston johdossa on kansallinen koordinaattori, joka on 11
artiklassa tarkoitetun koordinointiryhmän jäsen.
8 artikla
Eures-yhteistyökumppaneiden hyväksyminen
1.           Kunkin jäsenvaltion on perustettava
järjestelmä, jolla hyväksytään Eures-yhteistyökumppanit osallistumaan
Eures-verkoston toimintaan ja seurataan niiden toimintaa ja sitä, että ne
noudattavat kansallista ja unionin lainsäädäntöä soveltaessaan tätä asetusta.
Järjestelmän on oltava avoin ja oikeasuhteinen, ja siinä on noudatettava
hakijaorganisaatioiden yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sekä
oikeudenmukaista menettelyä.
2.           Jäsenvaltioiden on
ilmoitettava Euroopan koordinointitoimistolle käyttöön otetuista kansallisista
järjestelmistä ja niistä Eures-yhteistyökumppaneista, jotka ne ovat hyväksyneet
osallistumaan Eures-verkostoon.
3.           Jäsenvaltiossa lainmukaisesti
toimivat työnvälityspalvelut voivat pyytää saada osallistua kyseisessä
jäsenvaltiossa Eures-verkostoon Eures-yhteistyökumppanina tässä asetuksessa
säädettyjen edellytysten ja jäsenvaltion perustaman järjestelmän mukaisesti.
4.           Eures-yhteistyökumppanit
hyväksytään osallistumaan Eures-verkostoon liitteessä säädettyjen yhteisten
vähimmäiskriteerien mukaisesti.
5.           Yhteiset vähimmäiskriteerit
eivät estä jäsenvaltiota soveltamasta lisäkriteereitä tai -vaatimuksia, joita
jäsenvaltio pitää tarpeellisina työnvälityspalveluja koskevien sääntöjen
moitteettoman soveltamisen ja työmarkkinapolitiikan tehokkaan hallinnon vuoksi
alueellaan. Avoimuuden takaamiseksi tällaiset kriteerit ja vaatimukset kuuluvat
olennaisena osana 1 kohdassa tarkoitettuun järjestelmään.
6.           Eures-yhteistyökumppanit
voivat ottaa yhteistyöhön mukaan muita Eures-yhteistyökumppaneita tai muita
organisaatioita noudattaakseen liitteessä esitettyjä kriteereitä yhdessä.
Tällöin asianmukaisen yhteistyökumppanuuden jatkuminen on lisäedellytys
Eures-verkostoon osallistumiselle.
7.           Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä 33 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
liitteen muuttamiseksi.
8.           Komissio voi hyväksyä
täytäntöönpanosäädöksillä mallin kansallisten järjestelmien ja menettelyjen
kuvaamiseksi jäsenvaltioiden välistä kansallisia järjestelmiä koskevaa
tiedonvaihtoa varten. Komissio antaa kyseiset täytäntöönpanosäädökset
34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä
noudattaen.
9 artikla
Eures-yhteistyökumppaneiden vastuualueet
1.           Hakijaorganisaatiot voivat
valintansa mukaan osallistua Eures-verkostoon seuraavien vaihtoehtojen
mukaisesti:
a)      avointen työpaikkojen reservin
edistäminen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti;
b)      työhakemusten ja ansioluetteloiden
reservin edistäminen 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti;
c)      tukipalvelujen tarjoaminen työntekijöille
ja työnantajille IV luvun mukaisesti; tai
d)      a–c alakohtien yhdistelmä.
2.           Eures-yhteistyökumppanit
nimeävät yhden tai useampia yhteyspisteitä, kuten työhönsijoitus- ja
rekrytointitoimistoja, puhelinpalvelukeskuksia, itsepalveluvälineitä ja
vastaavia, joiden kautta työntekijät ja työnantajat voivat saada tukea
välitykseen ja/tai käyttää tukipalveluja tämän asetuksen mukaisesti.
Yhteyspisteet voivat perustua myös henkilöstönvaihto-ohjelmiin tai virkamiesten
siirtoihin, taikka niissä voivat olla mukana työvoimanvälitystoimistot.
3.           Yhteyspisteiden on
ilmoitettava työntekijöille ja työnantajille tarjottavien tukipalvelujen
laajuus selvästi.
4.           Jäsenvaltiot voivat
edellyttää, että Eures-yhteistyökumppanit edistävät seuraavia:
a)      15 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun kansallisen
yhteyspisteen toiminta maksua vastaan tai muutoin;
b)      26 ja 27 artiklassa tarkoitettujen
tietojen vaihto;
c)      28 artiklassa tarkoitettu ohjelmakausi;
d)      tiedon keruu 29 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden
on päätettävä näitä toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
kansallisissa järjestelmissään suhteellisuusperiaatteen perusteella ottaen
huomioon erilaisia tekijöitä, kuten Eures-yhteistyökumppaneiden hallinnolliset
valmiudet ja osallistuminen Eures-verkostoon 1 kohdan mukaisesti.
10 artikla
Julkisten työvoimapalvelujen asema
1.           Jäsenvaltiot voivat siirtää
julkisille työvoimapalveluilleen yleisiä tehtäviä tai toimia, jotka liittyvät
tämän asetuksen mukaisten tehtävien organisointiin, kuten
Eures-yhteistyökumppaneiden hyväksymiseksi tarkoitettujen kansallisten
järjestelmien kehittäminen ja hoitaminen tai 20 artiklassa tarkoitettujen
perustietojen laatiminen ja jakelu.
2.           Jäsenvaltiot voivat antaa
21–23 artiklassa tarkoitettujen tukipalvelujen tarjoamisen julkisten
työvoimapalvelujensa tehtäväksi, edellyttäen että ne osallistuvat
Eures-verkoston toimintaan joko tämän asetuksen 8 artiklan tai liitteen
mukaisesti hyväksyttynä Eures-yhteistyökumppanina tai Eures-yhteistyökumppanina
3 kohdan poikkeuksen perusteella.
3.           Jäsenvaltiot voivat myöntää
enintään viiden vuoden ajaksi tämän asetuksen soveltamispäivästä poikkeuksen
tämän asetuksen 8 artiklan ja liitteen soveltamisesta niiden julkisten
työvoimapalvelujen osalta, jotka kuuluivat asetuksen voimaantulohetkellä
Eures-verkostoon komission täytäntöönpanopäätöksen 2012/733/EU mukaisesti tai
tapauksen mukaan komission päätöksen 2003/8/EY mukaisesti. Jäsenvaltioiden on
ilmoitettava myönnetyistä poikkeuksista komissiolle.
11 artikla
Koordinointiryhmä
1.           Koordinointiryhmä muodostuu
Euroopan koordinointitoimiston ja kansallisten koordinointitoimistojen
edustajista.
2.           Koordinointiryhmä tukee tämän
asetuksen täytäntöönpanoa vaihtamalla tietoja ja laatimalla ohjeita. Se auttaa
etenkin 14 artiklan 8 kohdassa ja 16 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen teknisten
standardien ja mallien luonnosten laatimisessa.
3.           Euroopan koordinointitoimisto
organisoi koordinointiryhmän toimintaa ja toimii puheenjohtajana kokouksissa.
Se kutsuu unionin tason työmarkkinaosapuolten
edustajia osallistumaan kokouksiin.
12 artikla
Yhteinen identiteetti ja tavaramerkki
1.           Eures-nimeä käytetään
yksinomaisesti Eures-verkoston puitteissa toteutettavissa toimissa tämän
asetuksen mukaisesti. Siitä käytetään vakiologoa, jonka graafisen asun on
määrittänyt Euroopan koordinointitoimisto.
2.           Eures-palvelun merkki ja sitä
kuvaava logo rekisteröidään yhteisön tavaramerkiksi sisämarkkinoiden
harmonisointivirastossa, ja kaikkien 3 artiklassa tarkoitettujen
Eures-verkostoon osallistuvien organisaatioiden on käytettävä sitä kaikessa
Eures-verkostoon ja tähän asetukseen liittyvässä toiminnassaan yhteisen
visuaalisen identiteetin varmistamiseksi.
3.           Eures-verkostoon osallistuvat
organisaatiot varmistavat, että niiden toimittama tiedotus- ja
viestintäaineisto on yhdenmukaista Eures-verkoston yleisen viestintätoiminnan
sekä Euroopan koordinointitoimiston välittämän tiedon kanssa.
4.           Ainoastaan Euroopan
koordinointitoimistolla on valtuudet antaa kolmansille osapuolille lupa käyttää
Eures-logoa, ja sen on tiedotettava tästä asianomaisille organisaatioille.
5.           Eures-verkostoon
osallistuvien organisaatioiden on ilmoitettava Euroopan koordinointitoimistolle
välittömästi kolmansien osapuolten tai kolmansien maiden logon väärinkäytöstä.
13 artikla
Yhteistyö
1.           Euroopan koordinointitoimisto
edistää Eures-verkoston yhteistyötä muiden unionin tiedotus- ja
neuvontapalvelujen ja -verkostojen kanssa.
2.           Kansalliset
koordinointitoimistot tekevät yhteistyötä 1 kohdassa tarkoitettujen palvelujen
ja verkostojen kanssa unionin, kansallisella, alueellisella ja paikallisella
tasolla synergiaetujen saamiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi ja
ottavat tarvittaessa toimintaan mukaan Eures-yhteistyökumppanit.
3.           Jäsenvaltioiden on pyrittävä
kehittämään yhden palvelupisteen ratkaisuja Eures-verkoston yhteisiä toimia ja
edellä mainittuja palveluja ja verkostoja koskevaan viestintään työntekijöiden
ja työnantajien kanssa.
III LUKU
YHTEINEN TIETOTEKNINEN JÄRJESTELMÄ
14 artikla
Yhteisen tietoteknisen järjestelmän organisointi
1.           Saattaakseen
työpaikkatarjoukset yhteen työpaikkahakemusten kanssa kunkin jäsenvaltion on
asetettava Eures-portaaliin saataville seuraavat:
a)      kaikki sen julkisissa työvoimapalveluissa
saatavilla olevat ja sen Eures-yhteistyökumppaneiden esittämät avoimet
työpaikat;
b)      kaikki sen julkisissa työvoimapalveluissa
saatavilla olevat ja sen Eures-yhteistyökumppaneiden esittämät työhakemukset ja
ansioluettelot, edellyttäen että asianomaiset työntekijät ovat suostuneet
asettamaan tiedot saataville myös Eures-portaaliin 3 kohdassa määriteltyjen
ehtojen mukaisesti.
2.           Asettaessaan avoimia
työpaikkoja koskevia tietoja saataville Eures-portaaliin jäsenvaltiot
a)      eivät saa tehdä eroa työsopimusten
luonteen ja keston tai työnantajien rekrytointiaikeiden perusteella;
b)      voivat jättää ilmoittamatta avoimet työpaikat,
jotka luonteensa tai kansallisten sääntöjen mukaan ovat avoimia vain tietyn
maan kansalaisille.
3.           Edellä 1 kohdan b alakohdassa
tarkoitetun työntekijän suostumuksen on oltava nimenomainen, yksiselitteinen,
vapaaehtoinen, täsmällinen ja tietoon perustuva. Työntekijän on voitava
peruuttaa suostumuksensa milloin tahansa ja vaatia saataville asetettujen
tietojen poistamista tai muuttamista. Työntekijän on voitava valita eri
vaihtoehdoista, joilla hän voi rajoittaa häntä koskevien yleisten tai tiettyjen
määrittelevien tietojen saantia.
4.           Jäsenvaltioilla on oltava
käytössä tarvittavat mekanismit ja standardit, joilla varmistetaan avoimia
työpaikkoja ja ansioluetteloita koskevien tietojen sisällöllinen ja tekninen
laatu.
5.           Niiden on vaihdettava tietoja
4 kohdassa tarkoitetuista mekanismeista ja standardeista sekä tietoturvaa ja
tietosuojaa koskevista standardeista. Niiden on tehtävä yhteistyötä toistensa
ja Euroopan koordinointitoimiston kanssa, etenkin kun kyse on valituksista ja
sellaisista avoimista työpaikoista, joiden ei katsota täyttävän kansallisen
lainsäädännön mukaisesti sovellettavia standardeja.
6.           Niiden on varmistettava, että
tietojen lähteet voidaan jäljittää tietojen laadun seurantaa varten.
7.           Jotta mahdollistetaan
työtarjousten ja työhakemusten yhteensaattaminen, kunkin jäsenvaltion on
toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot yhtenäisen järjestelmän mukaisesti.
8.           Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksillä tarvittavat tekniset standardit ja mallit, joiden
avulla on tarkoitus päästä 7 kohdassa tarkoitettuun yhtenäiseen järjestelmään.
Komissio antaa kyseiset täytäntöönpanosäädökset 34 artiklan
3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
15 artikla
Pääsy yhteiseen tietotekniseen järjestelmään kansallisella tasolla
1.           Julkisten työvoimapalvelujen
on varmistettava, että Eures-portaali on linkitetty kaikkiin niiden keskus-,
alue- tai paikallistasolla hallinnoimiin työnhakuportaaleihin ja että se on
selvästi näkyvissä ja siihen voidaan tehdä intuitiivisia hakuja niiden kautta.
2.           Julkisten työvoimapalvelujen
on pyrittävä tekemään sopimuksia muiden kyseisen jäsenvaltion alueella
toimivien työnvälityspalvelujen kanssa sen varmistamiseksi, että 1 kohdassa
tarkoitettua periaatetta sovelletaan myös niiden hallinnoimiin verkkovälitteisiin
työnhakuvälineisiin.
3.           Jäsenvaltioiden on
varmistettava, että julkisten työvoimapalvelujen hallinnoimissa virkailijoille
tarkoitetuissa sisäisissä välineissä olevat kaikki Eures-portaaliin ilmoitetut
avoimet työpaikat, työhakemukset ja ansioluettelot ovat saatavilla samalla
tavalla kuin kansalliset tiedot näissä välineissä.
4.           Asianomaisten
Eures-yhteistyökumppaneiden on myös sovellettava 1–3 kohdassa tarkoitettuja
periaatteita näiden organisaatioiden 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti tekemän
valinnan mukaisesti.
5.           Jäsenvaltioiden on otettava
käyttöön kansallinen yhteyspiste, joka mahdollistaa sellaisten avoimia
työpaikkoja, työhakemuksia ja ansioluetteloita koskevien tietojen siirtämisen
Eures-portaaliin, jotka on asettanut saataville mikä tahansa organisaatio, joka
on halukas jakamaan nämä tiedot myös Eures-portaalilla.
6.           Jäsenvaltioiden on pyrittävä
kehittämään yhden palvelupisteen ratkaisuja viestintään rajatyöntekijöiden ja
-työnantajien kanssa sellaisilla valtioiden rajat ylittävillä alueilla, joilla
asianomaiset jäsenvaltiot yhdessä pitävät tarpeellisena erityisten yhteistyö-
ja palvelurakenteiden perustamista.
16 artikla
Automatisoitu työntekijöiden ja työpaikkojen yhteensaattaminen yhteisen
tietoteknisen järjestelmän kautta
1.           Komissio laatii taitojen,
osaamisen, pätevyyksien ja ammattien eurooppalaisen luokituksen. Luokituksen
avulla voidaan helpottaa verkossa tehtäviä työhakemuksia valtioiden rajojen yli
Euroopan unionissa saattamalla yhteen työntekijät ja työpaikat, kartoittamalla
ammattitaitovajeet, tunnustamalla tutkinnot ja pätevyydet sekä tarjoamalla
ammatinvalinnanohjausta Eures-portaalissa.
2.           Jäsenvaltiot tekevät
yhteistyötä toistensa ja Euroopan komission kanssa kansallisten järjestelmien
yhteentoimivuuden ja 1 kohdassa tarkoitetun luokituksen osalta.
3.           Tätä varten kunkin
jäsenvaltion on 1 päivään tammikuuta 2017 mennessä laadittava alustava
luettelo, jossa liitetään kaikki kansalliset, alueelliset ja alakohtaiset
luokitukset 1 kohdassa tarkoitettuun luokitukseen, ja luettelon käyttöönoton
jälkeen päivitettävä sitä säännöllisesti Euroopan koordinointitoimiston
käyttöön antaman sovelluksen avulla, jotta se pysyy ajan tasalla
rekrytointipalvelujen kehityksen kanssa.
4.           Komissio antaa teknistä tukea
niille jäsenvaltioille, jotka päättävät korvata kansalliset luokitukset 1
kohdassa tarkoitetulla luokituksella.
5.           Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksillä tekniset standardit ja mallit, jotka ovat tarpeen 1
kohdassa tarkoitetun luokituksen toiminnalle. Komissio antaa kyseiset täytäntöönpanosäädökset
34 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
17 artikla
Helpon pääsyn takaavat mekanismit työntekijöille ja työnantajille
1.           Julkisten työvoimapalvelujen
on varmistettava, että niiden palveluja käyttävät työntekijät, jotka asettavat
työhakemuksia ja/tai ansioluetteloita saataville niiden kautta, voivat
halutessaan pyytää kyseistä työvoimapalvelua auttamaan heitä Eures-portaaliin
rekisteröitymisessä 15 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun kansallisen
yhteyspisteen kautta.
2.           Julkisten työvoimapalvelujen
on perustettava samanlainen mekanismi helpottamaan työnantajaksi
rekisteröitymistä Eures-portaalilla niiden työnantajien osalta, jotka käyttävät
niiden palveluita julkaistakseen avoimia työpaikkoja kansallisella tasolla joko
suoraan niiden työnhakuportaalien tai jäsenvaltioiden tukemien muiden
järjestelmien kautta.
3.           Asianomaisten
Eures-yhteistyökumppaneiden on myös sovellettava 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja
periaatteita näiden organisaatioiden 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti tekemän
valinnan mukaisesti.
4.           Työntekijöiden ja
työnantajien on saatava yleisiä tietoja siitä, miten, milloin ja missä ne
voivat päivittää, tarkistaa ja peruuttaa tietoja.
IV LUKU
TUKIPALVELUT
18 artikla
Periaatteet
1.           Jäsenvaltioiden on varmistettava,
että työntekijät ja työnantajat saavat tukipalveluja kansallisella tasolla.
2.           Jäsenvaltioiden on tuettava
koordinoidun lähestymistavan kehittämistä tällaisiin palveluihin kansallisella
tasolla.
3.           Jäsenvaltioiden on
varmistettava 20–23 artiklassa tarkoitettujen tukipalvelujen tarjoaminen
Eures-yhteistyökumppaneiden kautta seuraavasti:
a)      asianomaisen jäsenvaltion julkisten
työvoimapalvelujen kautta 10 artiklan mukaisesti;
b)      asianomaisen jäsenvaltion julkisten
työvoimapalvelujen vastuulla toimivien organisaatioiden kautta näiden
organisaatioiden tarjoamia palveluja koskevien delegointi-, ulkoistamis- tai
erityissopimusten perusteella, jotka on tehty joko näiden julkisten
työvoimapalvelujen tai muiden elinten kanssa;
c)      yhden tai useamman Eures-yhteistyökumppanin
kautta; tai
d)      a–c alakohtien yhdistelmällä.
4.           Joko 3 kohdan a alakohdassa
tai b alakohdassa tarkoitettujen organisaatioiden on tarjottava vähintään 20–23
artiklassa tarkoitetut tukipalvelut kussakin jäsenvaltiossa.
5.           Työntekijöiden tukipalvelut,
joita tarkoitetaan 20, 22 ja 23 artiklassa, ja avustaminen rekisteröitymisessä
Eures-portaaliin, jota tarkoitetaan 17 artiklassa, on tarjottava maksuttomasti.

6.           Työnantajien tukipalvelut,
joita tarkoitetaan 21 ja 22 artiklassa, ja avustaminen rekisteröitymisessä
Eures-portaaliin, jota tarkoitetaan 17 artiklassa, voivat olla maksullisia.
Veloitetut maksut eivät saa erota Eures-palveluista perittävistä maksuista ja
muista maksuista, joita sovelletaan asianomaisen organisaation tarjoamiin
vastaaviin palveluihin.
7.           Asianomaisten
Eures-yhteistyökumppaneiden on ilmoitettava selvästi tiedotuskanaviensa kautta
työntekijöille ja työnantajille tarjoamiensa tukipalvelujen valikoima, se missä
ja miten palvelut ovat saatavilla ja palvelujen saantia koskevat edellytykset.
Nämä tiedot julkaistaan Eures-portaalissa.
19 artikla
Perustietojen saatavuus
1.           Jäsenvaltioiden on
varmistettava, että kaikki työntekijät ja työnantajat, jotka pyytävät
asiakaspalvelua työnvälityspalveluista, saavat liikkuvuuteen liittyvästä tuesta
kansallisella tasolla saatavilla olevat perustiedot tai heille tiedotetaan
näistä perustiedoista, jotka
a)      antavat heille tietoa vähintään
Eures-portaalin ja Eures-verkoston olemassaolosta, asiaan liittyvien
Eures-yhteistyökumppaneiden yhteystiedoista kansallisella tasolla, käytetyistä
rekrytointikanavista (sähköiset palvelut, räätälöidyt palvelut, yhteyspisteiden
sijainti) sekä asiaankuuluvista verkkolinkeistä, ja
b)      ovat helposti saatavilla ja esitetään
helppokäyttöisellä tavalla.
2.           Jäsenvaltioiden on laadittava
erityistä tiedotusta rajatyöntekijöille sellaisilla valtioiden rajat
ylittävillä alueilla, joilla asianomaiset jäsenvaltiot yhdessä pitävät
tarpeellisena erityisten yhteistyö- ja palvelurakenteiden perustamista.
3.           Euroopan koordinointitoimisto
tukee perustietojen kehittämistä tämän artiklan mukaisesti ja avustaa
jäsenvaltioita, jotta taataan kattavuus riittävän useilla kielillä.
20 artikla
Tukipalvelut työntekijöille
1.           Asianomaiset
Eures-yhteistyökumppanit tarjoavat aktiivisesti kaikille työtä hakeville
työntekijöille mahdollisuuden saada tässä artiklassa määritettyjä palveluita.
Tarjous toistetaan tarpeen mukaan työnhakuprosessin aikana.
2.           Jos työntekijät haluavat
lisäapua, asianomaiset Eures-yhteistyökumppanit tarjoavat tietoja ja ohjausta
yksittäisistä työpaikkamahdollisuuksista ja etenkin seuraavia palveluita:
a)      tarjotaan tietoja elin- ja työoloista tai
neuvotaan, mistä nämä tiedot löytyvät;
b)      tarjotaan tietoja aktiivisista
työmarkkinatoimenpiteistä ja pääsystä näiden toimenpiteiden piiriin;
c)      annetaan pyydettäessä apua työhakemusten
ja ansioluetteloiden laatimisessa, jotta varmistetaan 14 artiklan 8 kohdassa ja
16 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen eurooppalaisten teknisten standardien ja
mallien noudattaminen;
d)      annetaan tarvittaessa apua työhakemusten
lataamisessa ja kansallisten työnhakuportaalien ja Eures-portaalin
käyttämisessä;
e)      sisällytetään tarpeen mukaan seuranta
mahdolliseen EU:n sisäiseen työhönsijoitukseen osaksi yksilöllistä
toimintasuunnitelmaa;
f)       otetaan tarpeen mukaan yhteyttä toiseen
Eures-yhteistyökumppaniin.
3.           Jos työntekijät haluavat
lisäapua ja EU:n sisäinen työhönsijoitus on kohtuullisen todennäköinen,
asianomaiset Eures-yhteistyökumppanit antavat työnhaussa lisäapua, johon
sisältyy seuraavanlaisia palveluita: sopivien avointen työpaikkojen valinta,
apu työhakemusten ja ansioluetteloiden laadinnassa, käännösten tarjoaminen
ja/tai lisätietojen hankkiminen tietyistä avoimista työpaikoista muissa
jäsenvaltioissa.
4.           Kun työntekijä rekrytoidaan
toiseen jäsenvaltioon tämän artiklan mukaisesti tarjottujen palvelujen
tuloksena, Eures-yhteistyökumppanit antavat kyseiselle henkilölle sellaisten
organisaatioiden yhteystiedot, jotka voivat tarjota rekrytoinnin jälkeistä apua
määräjäsenvaltiossa.
21 artikla
Tukipalvelut työnantajille
1.           Asianomaisten
Eures-yhteistyökumppaneiden on tarjottava tietoa ja ohjausta työnantajille,
jotka haluavat rekrytoida työntekijöitä muista jäsenvaltioista, ja etenkin
seuraavia palveluita:
a)      annetaan tietoja säännöistä, joita
sovelletaan nimenomaisesti tällaisia työntekijöitä palkattaessa;
b)      edistetään Eures-verkoston ja
ansioluettelotietokannan käyttöä Eures-portaalilla avointen työpaikkojen
täyttämisen apuvälineenä;
c)      annetaan tietoja ja neuvoja tekijöistä,
jotka voivat helpottaa työntekijöiden rekrytointia ja tukea heidän
integroitumistaan;
d)      annetaan pyydettäessä tietoja ja ohjeita
työpaikkaa koskevien vaatimusten muotoilusta avointa työpaikkaa koskevassa
ilmoituksessa, niin että se on ymmärrettävissä Euroopan laajuisesti;
e)      annetaan pyydettäessä apua avointa
työpaikkaa koskevien tietojen laatimisessa, jotta varmistetaan 14 artiklan 8
kohdassa ja 16 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen eurooppalaisten teknisten
standardien ja mallien noudattaminen;
f)       annetaan tarvittaessa apua
rekisteröitymisessä työnantajaksi Eures-portaaliin;
g)      otetaan tarpeen mukaan yhteyttä toiseen
Eures-yhteistyökumppaniin.
2.           Jos työnantajat haluavat
lisäapua ja EU:n sisäinen rekrytointi on kohtuullisen todennäköinen,
asianomaiset Eures-yhteistyökumppanit antavat lisäapua, johon sisältyy
seuraavanlaisia palveluita: sopivien hakijoiden esivalinta, apu käännösten
tarjoamisessa ja/tai lisätietojen hankkiminen tietyistä työhakemuksista.
3.           Kun työntekijä rekrytoidaan
toiseen jäsenvaltioon tämän artiklan mukaisesti tarjottujen palvelujen
tuloksena, Eures-yhteistyökumppanit antavat kyseiselle työnantajalle sellaisten
organisaatioiden yhteystiedot, jotka voivat tarjota apua muista jäsenvaltioista
hiljattain rekrytoitujen työntekijöiden integroitumiseen.
4.           Julkisten työvoimapalvelujen
on pyrittävä tekemään sopimuksia muiden työnvälityspalvelujen kanssa, jotka
toimivat kyseisen jäsenvaltion alueella,
a)      edistääkseen yhdessä jäsenvaltion
alueella työnantajien rekisteröitymistä Eures-verkostoon ja yhteisen
järjestelmän käyttöä eurooppalaiseen välitystoimintaan;
b)      jakaakseen tietoja ja hyviä
toimintatapoja tukipalveluista työnantajille, jotka ovat kiinnostuneita
rekrytoimaan työntekijöitä muista jäsenvaltioista.
22 artikla
Rekrytoinnin jälkeinen apu
1.           Asianomaisten
Eures-yhteistyökumppaneiden on tarjottava työntekijöiden ja työnantajien
pyynnöstä yleisiä tietoja rekrytoinnin jälkeisestä avusta ja siitä, mistä
rekrytoinnin jälkeistä apua, kuten kulttuurien väliseen viestintään liittyvää
koulutusta, kielikursseja ja integroitumiseen liittyvää tukea, on saatavilla.
2.           Poiketen siitä, mitä 18
artiklan 5 kohdassa säädetään, Eures-yhteistyökumppanit voivat tarjota 1
kohdassa tarkoitettua apua työntekijöille maksua vastaan.
23 artikla
Sosiaaliturvaa koskevien tietojen helpotettu saanti
1.           Jäsenvaltioiden on
varmistettava tämän asetuksen mukaisten tukipalvelujen ja toimivaltaisten
viranomaisten sosiaaliturvan puitteissa tarjoamien palvelujen välinen
koordinointi.
2.           Edellä 1 kohdan
soveltamiseksi jäsenvaltioiden on tuettava integroidun verkkoyhteyden
kehittämistä ensimmäisenä tietolähteenä työntekijöille, rajatyöntekijöille ja
työnantajille.
3.           Asianomaisten
Eures-yhteistyökumppaneiden on työntekijöiden, rajatyöntekijöiden ja
työnantajien pyynnöstä tarjottava yleistä tietoa sosiaaliturvaan liittyvistä
oikeuksista ja sitouduttava toimittamaan erityisiä tietoja koskevat pyynnöt
toimivaltaisille viranomaisille ja tarpeen mukaan muille elimille, jotka
tukevat työntekijöiden oikeuksien harjoittamista vapaan liikkuvuuden
puitteissa.
24 artikla
Pääsy kansallisten työmarkkinatoimenpiteiden piiriin
Jäsenvaltio ei saa rajoittaa kansallisten
työmarkkinatoimenpiteiden piiriin pääsyä pelkästään siksi, että työntekijä
hakee apua löytääkseen työtä toisen jäsenvaltion alueelta.
V LUKU
SUHDE LIIKKUVUUSPOLITIIKKAAN
25 artikla
Liikkuvuusvirtoja ja -suuntauksia koskevien tietojen vaihto
Komissio ja jäsenvaltiot seuraavat työvoiman
liikkuvuusvirtoja ja -suuntauksia unionissa Eurostatin tilastojen ja
käytettävissä olevien kansallisten tietojen perusteella.
26 artikla
Tietojenvaihto jäsenvaltioiden välillä
1.           Jokaisen jäsenvaltion on
kerättävä ja analysoitava erityisesti seuraavia tietoja:
a)      työvoiman puute ja ylitarjonta
kansallisilla ja alakohtaisilla työmarkkinoilla ja se, missä määrin niihin
voidaan puuttua työvoiman liikkuvuudella;
b)      Eures-toimet kansallisella tasolla;
c)      Eures-verkoston asema
rekrytointipalvelujen markkinoilla kansallisella tasolla.
2.           Kansalliset
koordinointitoimistot ovat vastuussa tietojen jakamisesta Eures-verkoston
kanssa ja osallistumisesta yhteiseen analyysiin.
3.           Ottaen huomioon
tietojenvaihto ja yhteinen analyysi jäsenvaltioiden on kehitettävä
liikkuvuuspolitiikkaa olennaisena osana työllisyyspolitiikkaansa.
Liikkuvuuspolitiikka tarjoaa puitteet, joiden perusteella jäsenvaltiot voivat
tehdä 28 artiklassa tarkoitettua ohjelmatyötä.
4.           Euroopan koordinointitoimisto
vahvistaa menettelyt ja hoitaa käytännön järjestelyt helpottaakseen
kansallisten koordinointitoimistojen välistä tietojen vaihtoa ja yhteisen
analyysin kehittämistä.
27 artikla
Tukipalveluihin liittyvä tietojenvaihto
1.           Kaikkien 4 artiklassa
tarkoitettujen Eures-verkostoon osallistuvien organisaatioiden on jaettava ja
vaihdettava tietoja jäsenvaltioiden elin- ja työoloista, hallinnollisista
menettelyistä ja muista jäsenvaltioista tuleviin työntekijöihin sovellettavista
säännöistä ja annettava näin ohjeita työntekijöille ja työnantajille.
2.           Niiden on myös jaettava ja
vaihdettava jäsenvaltioiden tilanteesta tietoja, joista on apua rajatyöntekijöille.

3.           Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksillä tätä tietojen vaihtoa koskevat mallit ja menettelyt.
Komissio antaa kyseiset täytäntöönpanosäädökset 34 artiklan
2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
28 artikla
Ohjelmatyö
1.           Kukin kansallinen
koordinointitoimisto laatii vuosittain työohjelman niiden organisaatioiden
osalta, jotka osallistuvat Eures-verkoston toimintaan kyseisen jäsenvaltion
alueella.
2.           Työohjelmassa määritellään
seuraavat:
a)      tämän asetuksen mukaisesti toteutettavat
pääasialliset toimet;
b)      ohjelman täytäntöönpanoon myönnetyt
henkilöstö- ja taloudelliset resurssit;
c)      suunniteltujen toimien seuranta- ja
arviointijärjestelyt.
3.           Kansalliset
koordinointitoimistot ja Euroopan koordinointitoimisto tarkastelevat yhdessä
työohjelmien luonnoksia ennen niiden hyväksymistä.
4.           Unionin tason
työmarkkinaosapuolten edustajia, jotka osallistuvat Eures-koordinointiryhmään,
on kuultava työohjelmien luonnoksista.
5.           Komissio hyväksyy
täytäntöönpanosäädöksillä ohjelmatyöhön tarvittavat mallit ja menettelyt.
Komissio antaa kyseiset täytäntöönpanosäädökset 34 artiklan
2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
29 artikla
Tietojen keruu ja indikaattorit
1.           Jäsenvaltioiden on
varmistettava, että käytössä on menettelyt, joilla voidaan tuottaa ja kerätä
tietoja kansallisella tasolla toteutetuista toimista, seuraavien yhteisten
indikaattoreiden luokkien mukaisesti:
a)      Eures-verkoston antamat tiedot ja ohjeet:
niiden yhteyksien lukumäärän perusteella, joita Eures-henkilöstöllä on
työntekijöihin ja työnantajiin;
b)      työhönsijoitukset ja rekrytoinnit
Eures-toiminnan tuloksena: Eures-henkilöstön käsittelemien ja prosessoimien
avointen työpaikkojen, työhakemusten ja ansioluetteloiden lukumäärän ja toiseen
jäsenvaltioon rekrytoitujen työntekijöiden lukumäärän perusteella;
c)      kuluttajien tyytyväisyys
Eures-verkostoon: myös käyttäjäkyselyjen perusteella.
2.           Euroopan koordinointitoimisto
on vastuussa Eures-portaalia koskevien tietojen keruusta ja tämän asetuksen
mukaiseen välitystoimintaan liittyvän yhteistyön kehittämisestä.
3.           Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä 33 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti
yhteisten indikaattoreiden kehittämiseksi edelleen.
30 artikla
Täytäntöönpanokertomukset
Ottaen huomioon tämän luvun mukaisesti kerätyt
tiedot Euroopan komissio toimittaa joka toinen vuosi Euroopan parlamentille,
neuvostolle, alueiden komitealle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle
kertomuksen työvoiman liikkuvuudesta unionissa ja työntekijöille tarjotuista
palveluista vapaan liikkuvuuden harjoittamisen helpottamiseksi SEUT-sopimuksen
46 artiklan mukaisesti.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
31 artikla
Henkilötietojen suoja
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet on
toteutettava henkilötietojen suojaa koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti,
erityisesti yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden
tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun direktiivin 95/46/EY[23] ja sitä koskevien
kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen
toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden
tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun asetuksen (EY) N:o 45/2001[24] mukaisesti.
32 artikla
Jälkiarviointi
Euroopan komissio toimittaa Euroopan
parlamentille, neuvostolle, alueiden komitealle ja Euroopan talous- ja
sosiaalikomitealle jälkiarvioinnin asetuksen toiminnasta ja vaikutuksista viisi
vuotta sen voimaantulon jälkeen.
Arviointiin voi liittyä säädösehdotuksia tämän
asetuksen muuttamiseksi.
33 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1.           Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2.           Siirretään 8 ja 29 artiklassa
tarkoitettu valta komissiolle määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen
voimaantulopäivästä tai muusta lainsäätäjän asettamasta päivästä.
3.           Euroopan parlamentti tai
neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 8 ja 29 artiklassa tarkoitetun
säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä
mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana
päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai
jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo
voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4.           Heti kun komissio on antanut
delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan
parlamentille ja neuvostolle.
5.           Edellä olevan 8 ja 29
artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos
Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun
asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle,
ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto
ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne
eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta
tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
34 artikla
Komiteamenettely
1.           Komissiota avustaa tällä
asetuksella perustettu Eures-komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o
182/2011 tarkoitettu komitea.
2.           Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3.           Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
35 artikla
Kumoamiset
1.           Kumotaan jäljempänä
mainituissa säädöksissä olevat seuraavat säännökset:
a)      työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta
unionin alueella 5 päivänä huhtikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 II luku ja 38 artikla
b)      työllisyyttä ja sosiaalista innovointia
koskevasta Euroopan unionin ohjelmasta (”EaSI-ohjelma”) ja eurooppalaisen
työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskevan
Progress-mikrorahoitusjärjestelyn perustamisesta tehdyn päätöksen N:o
283/2010/EU muuttamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1296/2013 23 artikla.
2.           Viittauksia kumottuihin
säädöksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
36 artikla
Soveltaminen
Tämä asetus on voimassa jäsenvaltioissa
ja koskee niiden kansalaisia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU)
N:o 492/2011 2 ja 3 artiklan soveltamista.
37 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 141, 27.5.2011, s. 1.
[2]               Komission päätös, tehty 23 päivänä joulukuuta 2002,
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 täytäntöönpanosta avointen työpaikkojen
ja työhakemusten välittämisen osalta (EYVL L 5, 10.1.2003, s. 16); kumottu
komission täytäntöönpanopäätöksellä 2012/733/EU, annettu 26 päivänä
marraskuuta 2012, asetuksen (EU) N:o 492/2011 panemisesta täytäntöön (EUVL
L 328, 28.11.2012, s. 21). Päätös tulee voimaan 1. tammikuuta 2014.
[3]               COM(2013) 430.
[4]           OECD Economic Surveys European Union, March 2012 tai http://www.oecd-ilibrary.org/economics/oecd-economic-surveys-european-union-2012_eco_surveys-eur-2012-en
[5]               Näissä luvuissa ei oteta huomioon työntekijöitä, jotka
asuvat yhdessä ja työskentelevät toisessa jäsenvaltiossa (rajatyöntekijät).
[6]               EU Employment and Social Situation Quarterly Review,
kesäkuu 2013, Gallup World Poll -tutkimuksen tiedot.
[7]               Kun sovelletaan vuotuista 0,29 prosentin osuutta koko
työvoimaan (241 miljoonaan).
[8]               Kun sovelletaan Gallup World Poll -tutkimuksen tietoja
niiden henkilöiden osuudesta, jotka muuttavat seuraavien 12 kk:n aikana (1,2
prosenttia vuosina 2011 ja 2012), koko työvoimaan (241 miljoonaa).
[9]               Special Eurobarometer 337: Geographical and labour
market mobility (2009).
[10]             COM(2013) 269 final.
[11]             COM(2013) 837 final.
[12]             COM(2012) 173 final.
[13]             EUVL L 328, 28.11.2012, s. 21.
[14]             EYVL L 5, 10.1.2003, s. 16.
[15]             KOM(2010) 731 lopullinen.
[16]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o 1296/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, työllisyyttä ja
sosiaalista innovointia koskevasta Euroopan unionin ohjelmasta (”EaSI-ohjelma”)
ja eurooppalaisen työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskevan Progress-mikrorahoitusjärjestelyn
perustamisesta annetun päätöksen N:o 283/2010/EU muuttamisesta (EUVL L
347, 20.12.2013, s. 238).
[17]             EUVL C , , s. .
[18]             EUVL C , , s. .
[19]             EUVL L 141, 27.5.2011, s. 1.
[20]             Erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi
95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta
henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L
281, 23.11.1995, s. 31) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen
toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden
tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1).
[21]             EUVL L 141, 27.5.2011, s. 1.
[22]             COM(2013) 236 final.
[23]             EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
[24]             EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.
LIITE

1.
Palvelujen tarjoaminen

1.
Organisaatiolla on riittävät mekanismit ja
menettelyt, jotta voidaan todentaa ja varmistaa sovellettavien työnormien ja
oikeudellisten vaatimusten täysimääräinen noudattaminen, mukaan luettuna
sovellettava tietosuojalainsäädäntö ja avoimia työpaikkoja koskevien tietojen
laatuvaatimukset ja -standardit.
2.
Organisaatiolla on osoitetut valmiudet tarjota
asetuksessa tarkoitettuja välitys- ja/tai tukipalveluita, tarpeen mukaan
organisaation valinnan mukaisesti.
3.
Organisaatio kykenee tarjoamaan palveluita useiden
kanavien ja vähintään verkkosivustonsa kautta.
4.
Organisaatiolla on valmiudet ohjata työntekijät ja
työnantajat kääntymään muiden Eures-yhteistyökumppaneiden ja/tai elinten
puoleen, joilla on asiantuntemusta työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta.
5.
Organisaatio vahvistaa noudattavansa periaatetta
Eures-palvelun maksuttomuudesta työntekijöille.

2.
Eures-verkostoon osallistuminen

1.
Organisaatio kykenee takaamaan tietojen
ajantasaisen ja luotettavan toimittamisen.
2.
Organisaation sitoutuu noudattamaan teknisiä
standardeja ja malleja asetuksen mukaisessa välitystoiminnassa ja
tiedonvaihdossa.
3.
Organisaatio kykenee ja sitoutuu toimittamaan
tietoja kansalliselle koordinointitoimistolle palvelujen tarjoamisesta ja
suorituskyvystä tämän asetuksen mukaisesti.
4.
Organisaatiolla on tai se sitoutuu turvaamaan
asianmukaiset henkilöresurssit ottaen huomioon alueellinen tai
institutionaalinen toimeksianto, jota organisaatio hakee
Eures-yhteistyökumppanina.
5.
Organisaatio sitoutuu takaamaan henkilöstöä koskevat
laatustandardit ja rekisteröimään henkilöstön yhteiseen koulutusohjelmaan.