               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 9.6.2017
            COM(2017) 324 final
            2017/0132(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            liikenneyhteisösopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Toimiva liikennejärjestelmä, joka yhdistää unionin sen naapurivaltioiden kanssa, on olennainen osa kestävää talouskasvua ja ihmisten hyvinvointia. Liikennealan yhteistyötä Länsi-Balkanin maiden kanssa hallinnoivat tällä hetkellä 11. kesäkuuta 2004 annetulla Kaakkois-Euroopan liikenneobservatorion yhteisymmärryspöytäkirjalla Albanian, Bosnia ja Hertsegovinan, Kroatian, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Montenegron ja Serbian hallitukset sekä Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon-siviilioperaatio (UNMIK) ja Euroopan komissio, jonka pääasiallisena tavoitteena oli laajentaa Euroopan laajuinen liikenneverkko (TEN-T) ja siihen liittyvät politiikat kattamaan Kaakkois-Euroopan maat.

               Yhteisymmärryspöytäkirja on kuitenkin osoittautunut rajalliseksi, ja komission vuonna 2008 tekemän arvioinnin perusteella on ehdotettu kattavampaa yhteistyötä, johon sisältyy muita liikennepolitiikkoja ja liikenteeseen kuuluvia aloja. Tässä yhteydessä komissio kehotti ottamaan mallia energiayhteisöstä saaduista hyvistä kokemuksista ja hyödyntämään niitä liikenteen alalla, jotta sopimuksella varmistettaisiin, että näiden EU:n tärkeimpien alueellisten kumppanien lainsäädäntö, standardit ja tekniset eritelmät olisivat yhteensopivia unionin lainsäädännön, standardien ja teknisten eritelmien kanssa.

               Neuvosto valtuutti 12. kesäkuuta 2008 ja 9. lokakuuta 2009 komission aloittamaan Euroopan unionin puolesta neuvottelut Albanian, Bosnia ja Hertsegovinan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Kosovon
                  1*, Montenegron ja Serbian kanssa liikenneyhteisön perustamista koskevasta sopimuksesta.

               Teknisellä tasolla käydyt keskustelut saatiin onnistuneesti päätökseen heinäkuussa 2010. Koska yhden osapuolen, Kosovon, nimityksestä oli kuitenkin mahdoton päästä sopimukseen, liikenneyhteisösopimuksen viimeistely keskeytyi lähes kolmeksi vuodeksi. Keskusteluja jatkettiin vuonna 2013, ja yhteisymmärrys sopimuksen lopullisesta versiosta saavutettiin vuonna 2016. Nyt sopimus olisi allekirjoitettava Euroopan unionin puolesta, ja myös muiden osapuolten olisi allekirjoitettava se.

               Sopimuksessa perustetaan ministerineuvosto varmistamaan, että sopimuksessa asetetut tavoitteet saavutetaan. EU:n kanta, joka esitetään ministerineuvostossa tämän antaessa säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, pohjautuu SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaiseen EU:n erityiseen menettelyyn.

               Sopimuksen teksti on parafoitu, mutta pysyvän sihteeristön kotipaikkaa koskeva 33 artikla on jätetty tyhjäksi, koska sen sijaintia ei kyseisenä ajankohtana ollut mahdollista vahvistaa. Tämän vuoksi allekirjoitettavaksi esitettyä tekstiä on muutettu hieman, jotta ministerikomitea voi tehdä asiasta päätöksen osapuolten suostumuksella.

               Ei kuitenkaan ole poissuljettua, etteikö kotipaikasta voitaisi päästä poliittiseen yhteisymmärrykseen Triestessä 12. heinäkuuta 2017 järjestettävässä West-Balkans 6 huippukokouksessa, joka kokoaa yhteen kuusi Länsi-Balkanin maata. Ministerineuvoston päätös virallistetaan myöhemmin, ja EU:n kanta vahvistetaan SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisella päätöksellä.

               •Yleinen tausta

               Alueellisen yhteistyön vahvistaminen Länsi-Balkanin alueella on keskeistä alueen poliittisen vakauden, turvallisuuden, vaurauden ja sosiaalisen kehityksen kannalta. Tältä osin liittyminen liikenneyhteisöön edistää Länsi-Balkanin liittymisprosessia nopeuttamalla kansallisen lainsäädännön mukauttamista unionin säännöstöön liikenteen alalla ja muilla merkityksellisillä aloilla. Liikenneyhteisö on myös tärkeä väline, jonka avulla voitaisiin edistää kuusi Länsi-Balkanin maata kattavan aloitteen osana käynnistettyä uudistusprosessia sekä infrastruktuurin (TEN-T) toteutusta ja rahoitusta kyseisellä alueella.

                •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Liikenneyhteisösopimus on täysin sopusoinnussa voimassa olevien liikennealan säännösten kanssa, ja se korvaa nykyisen yhteistyökehyksen (Kaakkois-Euroopan liikenneobservatorion), joka on ollut käytössä vuodesta 2004.

               •Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa

                  Liikenneyhteisösopimus on täysin yhteensopiva Kaakkois-Euroopan kumppanimaiden yhteistyöjärjestelyn tai laajentumisprosessin puitteissa vahvistettujen politiikkojen ja tavoitteiden kanssa. Sopimus tukee keskeisellä tavalla näitä toimintapolitiikkoja auttamalla Länsi-Balkanin maita lähentämään lainsäädäntöään unionin liikennealan säännöstöön.

                  Liikenneyhteisö on myös täysin linjassa kaikkien liikenteeseen liittyvien merkityksellisten politiikkojen kanssa, kuten ympäristö- tai sosiaalipolitiikan kanssa.

               2.INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

               •Intressitahojen kuuleminen

               Neuvoston nimeämää erityiskomiteaa kuultiin sopimusneuvottelujen ajan.

               3.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Oikeusperusta

                  Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 91 artikla ja 100 artiklan 2 kohta yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa.

               •Toimintatavan valinta

                  Sopimuksen 218 artiklan 5 kohdan mukaan kansainvälisten sopimusten allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta on päätettävä neuvoston päätöksellä.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  Unionin talousarvioon kohdistuva vaikutus on erittäin rajallinen, koska liikenneyhteisöä koskeva talousarvio kattaa ainoastaan sen toimielinten tarvitsemat toimintamenot. Rahoitus saadaan seuraavasta budjettikohdasta: IPA 2017/039–402.20/MC/Liikenneyhteisö.

               2017/0132 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               liikenneyhteisösopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan ja 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto valtuutti 12 päivänä kesäkuuta 2008 ja 9 päivänä lokakuuta 2009 komission aloittamaan unionin puolesta neuvottelut Albanian tasavallan, Bosnia ja Hertsegovinan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Kosovon
                  2
               *, Montenegron tasavallan ja Serbian tasavallan kanssa, jäljempänä ’Kaakkois-Euroopan osapuolet’, liikenneyhteisön perustamista koskevasta sopimuksesta.

               (2)Neuvottelut saatiin menestyksekkäästi päätökseen, kun neljä Kaakkois-Euroopan osapuolta parafoi sopimuksen. Kahden muun Kaakkois-Euroopan osapuolen on määrä parafoida sopimus 12 päivään heinäkuuta 2017 mennessä.

               (3)Sopimus edistää unionin ja Kaakkois-Euroopan välisen liikenteen kehitystä unionin säännöstön pohjalta.

               (4)Sopimus olisi allekirjoitettava unionin puolesta sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen.

               (5)Jotta sopimuksesta saatavat hyödyt voisivat toteutua mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, sopimusta olisi sovellettava väliaikaisesti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään liikenneyhteisösopimuksen allekirjoittaminen unionin puolesta sillä varauksella, että mainitun sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen. Allekirjoitettavan sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jolla sopimuksen neuvottelijan nimeämä(t) henkilö(t) valtuutetaan allekirjoittamaan sopimus sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               3 artikla

               Sopimusta sovelletaan sen 41 artiklan 3 kohdan mukaisesti väliaikaisesti sen allekirjoituspäivästä sen voimaantuloon saakka.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  * Tämä nimitys ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999 ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen.

                     (2)
                  * Tämä nimitys ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999 ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 9.6.2017
            COM(2017) 324 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            liikenneyhteisösopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               10. helmikuuta 2017 (versio 2. kesäkuuta 2017 lopullinen)

               SOPIMUS LIIKENNEYHTEISÖN PERUSTAMISESTA

               Sopimuspuolet,

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’ tai ’Euroopan unioni’,

               ja

               KAAKKOISEUROOPPALAISET OSAPUOLET, Albania, Bosnia ja Hertsegovina, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Kosovo* (jäljempänä ’Kosovo’), Montenegro ja Serbia,

               kaikki edellä mainitut jäljempänä ’osapuolet’, jotka

               TUKEUTUVAT Luxemburgissa 11 päivänä kesäkuuta 2004 allekirjoitetun Kaakkois-Euroopan keskeisen alueellisen liikenneverkon kehittämisestä tehdyn yhteisymmärryspöytäkirjan yhteydessä tehtyyn työhön ja TOTEAVAT, ettei mainittua yhteisymmärryspöytäkirjaa enää tarvita;

               TUNNUSTAVAT, että kansainvälinen liikenne muodostaa yhtenäisen järjestelmän, ja haluavat luoda Euroopan unionin ja kaakkoiseurooppalaisten osapuolten välille liikenneyhteisön, joka perustuu osapuolten liikennemarkkinoiden asteittaiseen yhdentämiseen asiaa koskevan säännöstön pohjalta;

               OTTAVAT HUOMIOON, että liikenneyhteisöä koskevia sääntöjä on sovellettava monenvälisesti liikenneyhteisön sisällä, minkä vuoksi on määriteltävä erityisiä sääntöjä tältä osin;

               PANEVAT MERKILLE väliaikaisen sopimuksen ja siihen liittyvän käytännön toimenpiteitä koskevan pöytäkirjan, jonka Kreikka ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ovat allekirjoittaneet vuonna 1995;

               OVAT YHTÄ MIELTÄ SIITÄ, että liikenneyhteisöä koskevien sääntöjen on aiheellista perustua tämän sopimuksen liitteessä I vahvistettuun asiaa koskevaan lainsäädäntöön, joka on voimassa Euroopan unionissa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen nojalla, ja ottavat huomioon lainsäädäntöön aiemmin sisältyneiden perussopimusten muutokset, kuten ilmaisun ’Euroopan yhteisö’ korvaaminen ilmaisulla ’Euroopan unioni’;

               PITÄVÄT MIELESSÄ, ettei liikennemarkkinoiden yhdentämistä voida saavuttaa yhdellä kertaa, vaan se on toteutettava asteittaisena siirtymisenä, jota helpotetaan kestoltaan rajoitetuilla erityisjärjestelyillä;

               * Tämä nimitys ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999 ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen.

               KOROSTAVAT, että liikenteenharjoittajia olisi kohdeltava syrjimättömästi, kun on kyse mahdollisuuksista käyttää liikenneinfrastruktuuria;

               PITÄVÄT MIELESSÄ, että kaikki kaakkoiseurooppalaiset osapuolet haluavat yhdenmukaistaa liikennettä ja siihen liittyviä näkökohtia koskevan lainsäädäntönsä Euroopan unionin vastaavan lainsäädännön kanssa myös unionin lainsäädännön tulevan kehityksen osalta;

               TUNNUSTAVAT teknisen avun merkityksen tässä suhteessa;

               PITÄVÄT MIELESSÄ tarpeen suojella ympäristöä ja torjua ilmastonmuutosta ja sen, että liikennealaa on kehitettävä kestävällä tavalla;

               PITÄVÄT MIELESSÄ, että on tarpeen ottaa huomioon liikenneyhteisön sosiaalinen ulottuvuus ja perustaa kaakkoiseurooppalaisissa osapuolissa rakenteet sosiaalista vuoropuhelua varten;

               PITÄVÄT MIELESSÄ kaakkoiseurooppalaisten osapuolten Eurooppa-perspektiivin, joka on hiljattain vahvistettu useissa huippukokouksissa;

               PANEVAT MERKILLE, että entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Montenegro, Serbian tasavalta ja Albanian tasavalta ovat Euroopan unionin ehdokasmaita ja että myös Bosnia ja Hertsegovina on hakenut jäsenyyttä;

               PANEVAT MERKILLE, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden sisäisiä menettelyjä voidaan soveltaa Kosovon viranomaisten tämän sopimuksen nojalla laatimien asiakirjojen vastaanottamisessa;

               PANEVAT MERKILLE ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden määrätietoisen lähentymisen Euroopan unioniin ja sen säännöstön täytäntöönpanoon etenkin liikenteen alalla,

               OVAT PÄÄTTÄNEET PERUSTAA LIIKENNEYHTEISÖN:

               Tavoitteet ja periaatteet

               1 ARTIKLA

               1.
                     Tämän sopimuksen tarkoituksena on luoda liikenneyhteisö maantie-, rautatie-, sisävesi- ja meriliikenteen aloilla, jäljempänä ’liikenneyhteisö’, sekä kehittää Euroopan unionin ja kaakkoiseurooppalaisten osapuolten välistä liikenneverkkoa. Liikenneyhteisö perustuu kaakkoiseurooppalaisten osapuolten liikennemarkkinoiden asteittaiseen yhdentämiseen Euroopan unionin liikennemarkkinoihin muun muassa teknisten standardien, yhteentoimivuuden, turvallisuuden, turvatoimien, liikenteen hallinnan, sosiaalipolitiikan, julkisten hankintojen ja ympäristöpolitiikan alojen asiaa koskevan säännöstön pohjalta kaikkien liikennemuotojen paitsi lentoliikenteen osalta. Tätä varten tällä sopimuksella vahvistetaan säännöt, joita sovelletaan osapuolten välillä jäljempänä määritetyin ehdoin. Nämä säännöt sisältävät liitteessä I lueteltujen säädösten säännökset.

               2.
                     Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan siltä osin kuin ne koskevat maantie-, rautatie-, sisävesi- ja meriliikennettä sekä liikenneverkkoja, lentoasemien infrastruktuuri mukaan luettuna, tai niihin liittyvää, liitteessä I tarkoitettua asiaa.

               3.
                     Tämä sopimus koostuu seuraavista osista: artiklat, joissa kerrotaan yleisesti, miten liikenneyhteisö toimii, jäljempänä ’pääsopimus’, liitteet, joista liite I sisältää Euroopan unionin säädökset, joita sovelletaan osapuolten kesken pääsopimuksen puitteissa, ja pöytäkirjat, joista vähintään yhdessä vahvistetaan kunkin kaakkoiseurooppalaisen osapuolen osalta kyseiseen osapuoleen sovellettavat siirtymäjärjestelyt.
               2 artikla

               1.
                     Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

               a)
                     ’sopimuksella’ pääsopimusta, pääsopimuksen liitteitä, liitteessä I lueteltuja säädöksiä sekä pääsopimuksen pöytäkirjoja;

               b)
                     ’kaakkoiseurooppalaisilla osapuolilla’ Albanian tasavaltaa, Bosnia ja Hertsegovinaa, entistä Jugoslavian tasavaltaa Makedoniaa, Kosovoa, Montenegroa ja Serbian tasavaltaa;

               c)
                     mikään tässä sopimuksessa tai sen liitteissä ja pöytäkirjoissa käytetty termi, sanamuoto tai määritelmä ei merkitse sitä, että EU tunnustaisi Kosovon itsenäiseksi valtioksi, eikä sitä, että yksittäiset jäsenvaltiot tunnustaisivat Kosovon itsenäiseksi valtioksi, jos ne eivät ole sitä muutoin tehneet;

               d)
                     ’yleissopimuksella’ mitä tahansa kansainvälistä liikennettä koskevaa yleissopimusta tai sopimusta, joka on avattu allekirjoitettavaksi, tätä sopimusta lukuun ottamatta;

               e)
                     ’EU:n jäsenvaltiolla’ Euroopan unionin jäsenvaltiota;

               f)
                     ’säännöstöllä’ lainsäädäntöä, jonka Euroopan unioni on antanut tavoitteidensa saavuttamiseksi.

               2.
                     Termien ’maa’, ’kansallinen’, ’kansalaiset’, ’alue’ tai ’lippu’ käyttö ei rajoita kunkin osapuolen kansainvälisen oikeuden mukaista asemaa.

               3 artikla

               1.
                     Liitteessä I tai alueellisen ohjauskomitean päätöksissä tarkoitettujen taikka niihin sisältyvien säädösten, siten kuin ne on mukautettu liitteen II mukaisesti, sovellettavat säännökset sitovat osapuolia.

               2.
                     Tällaisten säännösten on oltava osa tai ne on sisällytettävä osaksi kaakkoiseurooppalaisten osapuolten sisäistä oikeusjärjestystä seuraavasti:

               a)
                     Euroopan unionin asetusta vastaava säädös on sisällytettävä osaksi kunkin kaakkoiseurooppalaisen osapuolen sisäistä oikeusjärjestystä alueellisen ohjauskomitean kaakkoiseurooppalaisia osapuolia varten määrittämän ajanjakson kuluessa;

               b)
                     Euroopan unionin direktiiviä vastaavan säädöksen osalta kunkin kaakkoiseurooppalaisen osapuolen toimivaltaiset viranomaiset voivat valita täytäntöönpanon muodon ja menetelmän;

               c)
                     Euroopan unionin päätöstä vastaava säädös on sisällytettävä osaksi kunkin kaakkoiseurooppalaisen osapuolen sisäistä oikeusjärjestystä alueellisen ohjauskomitean kaakkoiseurooppalaisia osapuolia varten määrittämän ajanjakson kuluessa ja sen määrittämällä tavalla.

               3.
                     Jos 1 kohdassa tarkoitettujen säädösten sovellettavista säännöksistä syntyy velvoitteita EU:n jäsenvaltioille, näitä velvoitteita sovelletaan EU:n jäsenvaltioihin Euroopan unionissa sovellettavien sääntöjen mukaan tehdyn päätöksen jälkeen, kun komissio on tehnyt arvioinnin siitä, ovatko kaakkoiseurooppalaiset osapuolet panneet liitteessä I tarkoitetut säännökset täytäntöön täysimääräisinä.

               4 artikla

               Osapuolet toteuttavat kaikki aiheelliset yleiset tai erityiset toimenpiteet tästä sopimuksesta johtuvien velvoitteidensa täyttämiseksi ja pidättäytyvät kaikista toimenpiteistä, jotka voisivat vaarantaa tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamisen.

               SOSIAALISET KYSYMYKSET

               5 ARTIKLA

               Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet panevat täytäntöön liitteessä I vahvistetun sosiaalisen säännöstön liikenteen osalta. Liikenneyhteisöllä vahvistetaan ja edistetään sosiaalista vuoropuhelua ja sosiaalista ulottuvuutta siten, että sosiaalisten näkökohtien osalta viitataan säännöstöön, työntekijöiden perusoikeuksiin sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja soveltuvalla tasolla liikennealalla toimivien kansallisten ja eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten osallistumiseen.

               YMPÄRISTÖ

               6 ARTIKLA

               Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet panevat asiaankuuluvan ympäristöalan säännöstön täytäntöön liikenteen osalta, erityisesti liitteessä 1.6 vahvistetut strategisen ympäristöarvioinnin, ympäristövaikutusten arvioinnin sekä luontoon, veteen ja ilmanlaatuun liittyvät direktiivit.

               JULKISET HANKINNAT

               7 ARTIKLA

               Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet panevat täytäntöön liitteessä I.7 vahvistetun julkisia hankintoja koskevan säännöstön liikenteen osalta.

               INFRASTRUKTUURI

               8 artikla

               1.
                     Kartat Euroopan laajuisen liikenneverkon, jäljempänä ’TEN-T’, kattavan ja ydinverkon alustavasta laajentamisesta Länsi-Balkaniin ovat tämän sopimuksen liitteessä I.1. Alueellinen ohjauskomitea raportoi ministerineuvostolle vuosittain tässä sopimuksessa kuvatun verkon toteuttamisesta. Tekniset komiteat avustavat alueellista ohjauskomiteaa raportin laatimisessa.

               2.
                     Liikenneyhteisö tukee TEN-T:n kattavan ja ydinverkon alustavaa laajentamista Länsi-Balkaniin 4 päivänä helmikuuta 2016 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 2016/758 mukaisesti, kuten liitteessä I.1 vahvistetaan. Se ottaa huomioon asiaan liittyvät kahden- ja monenväliset sopimukset, joita osapuolet ovat tehneet, liikenteen pullonkaulojen poistamiseen sekä kansallisten verkkojen ja EU:n TEN-T-verkon välisten yhteyksien edistämiseen tarvittavien pää- ja liityntäyhteyksien kehittäminen mukaan luettuna.

               9 ARTIKLA

               1.
                     Liikenneyhteisö laatii kahden vuoden välein viisivuotisen säännöllisesti päivitettävän työsuunnitelman, jonka avulla kehitetään TEN-T:n kattavan ja ydinverkon alustavaa laajentamista Länsi-Balkanille ja tunnistetaan unionin parhaiden käytäntöjen mukaiset alueellisesti kiinnostavat ensisijaiset hankkeet, joilla edistetään talouden, aluerakenteellisen yhdentymisen, ympäristövaikutusten, sosiaalisen vaikutuksen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta tasapainoisesti kestävää kehitystä.

               2.
                     Jatkuvasti päivitettävän viisivuotisen työsuunnitelman on muun muassa

               a)
                     oltava liitteessä I vahvistetun Euroopan unionin asiaankuuluvan lainsäädännön mukainen, etenkin siinä tapauksessa, että suunnitelmaan sisältyy Euroopan unionilta saatavaa rahoitusta,

               b)
                     osoitettava, että se on parasta vastinetta rahalle ja mitkä sen laajemmat sosioekonomiset vaikutukset ovat, avunantajien sääntöjen ja parhaiden kansainvälisten käytäntöjen mukaisesti,

               c)
                     kiinnitettävä erityistä huomiota maailmanlaajuiseen ilmastonmuutokseen ja ympäristön kestävyyteen hankkeiden määritys- ja analysointivaiheessa,

               d)
                     sisällettävä mahdollinen rahoitus avustajilta ja kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta erityisesti Länsi-Balkanin investointikehyksen kautta.

               3.
                     Liikenneyhteisö tukee tarvittavia tutkimuksia ja analyysejä, jotka koskevat erityisesti taloudellista elinkelpoisuutta, teknisiä eritelmiä, ympäristövaikutusta, sosiaalisia seurauksia ja rahoitusmekanismeja.

               4.
                     Pysyvä sihteeristö ottaa käyttöön tiedotusjärjestelmän, jota päätöksentekijät käyttävät seuratessaan ja tarkastellessaan, mikä tilanne on TEN-T:n kattavan ja ydinverkon alustavassa laajentamisessa Länsi-Balkaniin ja miten siinä edistytään.

               10 ARTIKLA

               Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet kehittävät tehokkaat liikenteen hallintajärjestelmät, intermodaalijärjestelmät ja älykkäät liikennejärjestelmät mukaan luettuina.

               RAUTATIELIIKENNE

               11 ARTIKLA

               1.
                     EU:n jäsenvaltiossa tai kaakkoiseurooppalaisessa osapuolessa toimiluvan saaneilla rautatieyrityksillä on tämän sopimuksen sekä liitteessä I mainittujen asiaankuuluvien säädösten soveltamisalan ja ehtojen rajoissa oikeus käyttää rautatieinfrastruktuuria kaikissa EU:n jäsenvaltioissa ja kaakkoiseurooppalaisissa osapuolissa kansainvälisen henkilö- ja tavaraliikenteen harjoittamista varten.

               2.
                     EU:n tai jonkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen taikka kaakkoiseurooppalaisen osapuolen myöntämien rautatieyritysten toimilupien, niiden turvallisuustodistusten, veturinkuljettajien hyväksyntäasiakirjojen ja kalustoyksikköjen lupien voimassaoloaikaa ei rajoiteta tämän sopimuksen sekä liitteessä I mainittujen asiaankuuluvien säädösten soveltamisalan ja ehtojen rajoissa.

               MAANTIELIIKENNE

               12 ARTIKLA

               Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet edistävät tehokasta, turvallista ja turvattua maantieliikennettä. Osapuolet pyrkivät yhteistyöllään lähentämään lainsäädäntöään Euroopan unionin toimintastandardeihin ja maantieliikennepolitiikkaan erityisesti panemalla täytäntöön liitteessä I tarkoitetun maantieliikennesäännöstön.

               SISÄVESILIIKENNE

               13 ARTIKLA

               Osapuolet edistävät tehokasta, turvallista ja turvattua sisävesiliikennettä. Osapuolet pyrkivät yhteistyöllään lähentämään lainsäädäntöään Euroopan unionin toimintastandardeihin ja sisävesiliikennepolitiikkaan erityisesti niin, että kaakkoiseurooppalaiset osapuolet panevat täytäntöön liitteessä I vahvistetut säädökset.

               MERILIIKENNE

               14 ARTIKLA

               Osapuolet edistävät tehokasta, turvallista ja turvattua meriliikennettä. Osapuolet pyrkivät yhteistyöllään lähentämään lainsäädäntöään Euroopan unionin toimintastandardeihin ja meriliikennepolitiikkaan erityisesti niin, että kaakkoiseurooppalaiset osapuolet panevat täytäntöön liitteessä I vahvistetut säädökset.

               HALLINNOLLISTEN MUODOLLISUUKSIEN HELPOTTAMINEN

               15 ARTIKLA

               1.
                     Osapuolet helpottavat hallinnollisia menettelyjä (muodollisuuksia), jotka liittyvät siirtymiseen yhdeltä tullialueelta toiselle Euroopan unionin ja kaakkoiseurooppalaisten osapuolten välillä sovellettavien sopimusten tulliyhteistyötä koskevien määräysten mukaisesti.

               2.
                     Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet helpottavat samassa tarkoituksessa myös hallinnollisia menettelyjä, jotka liittyvät siirtymiseen yhdeltä tullialueelta toiselle niiden välillä sovellettavien sopimusten tulliyhteistyötä koskevien määräysten mukaisesti.

               Syrjimättömyys

               16 artikla

               Kaikki kansalaisuuteen perustuva syrjintä on kielletty tämän sopimuksen soveltamisalalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sopimuksessa olevien erityismääräysten soveltamista.

               Kilpailu

               17 artikla

               1.
                     Tämän sopimuksen soveltamisalalla sovelletaan liitteen III määräyksiä. Jos kahden tai useamman osapuolen välillä tehtyihin muihin sopimuksiin, kuten assosiaatiosopimuksiin, sisältyy kilpailu- ja valtiontukisääntöjä, mainittuja sääntöjä sovelletaan kyseisten osapuolten kesken.

               2.
                     Kilpailua koskeviin liitteen III määräyksiin ei sovelleta 18, 19 ja 20 artiklaa. Niitä sovelletaan valtiontukeen.

               Täytäntöönpanon valvonta

               18 artikla

               1.
                     Kukin osapuoli varmistaa, että tästä sopimuksesta ja erityisesti liitteessä I mainituista säädöksistä johtuviin oikeuksiin voidaan vedota kansallisissa tuomioistuimissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.

               2.
                     Kaikki kysymykset, jotka koskevat liitteessä I lueteltujen Euroopan unionin säädösten laillisuutta, kuuluvat Euroopan unionin tuomioistuimen, jäljempänä ’unionin tuomioistuin’, yksinomaiseen toimivaltaan.

               Määräysten ja säännösten tulkinta

               19 artikla

               1.
                     Siltä osin kuin tämän sopimuksen määräykset ja liitteessä I lueteltujen säädösten säännökset ovat asiasisällöltään yhteneviä Euroopan unionin perustamissopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen vastaavien sääntöjen ja näiden perustamissopimusten nojalla annettujen säädösten kanssa, näitä määräyksiä ja säännöksiä tulkitaan niitä täytäntöön pantaessa ja sovellettaessa unionin tuomioistuimen ja Euroopan komission ennen tämän sopimuksen allekirjoittamispäivää antamien asiaa koskevien tuomioiden ja päätösten mukaisesti. Tämän sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen annettavat tuomiot ja päätökset annetaan muille osapuolille tiedoksi. Jos jokin osapuolista sitä pyytää, näiden myöhemmin annettavien tuomioiden ja päätösten vaikutukset selvitetään alueellisessa ohjauskomiteassa, jota avustavat tekniset komiteat, tämän sopimuksen asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Voimassa olevat tulkinnat annetaan tiedoksi kaakkoiseurooppalaisille osapuolille ennen tämän sopimuksen allekirjoituspäivää. Päätösten, jotka alueellinen ohjauskomitea tekee tätä menettelyä noudattaen, on oltava unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisia.

               2.
                     Jos kaakkoiseurooppalaisen osapuolen tuomioistuimen ratkaistavaksi annetussa asiassa tulee esille kysymys tämän sopimuksen, liitteessä I lueteltujen säädösten sisältämien säännösten tai niiden nojalla annettujen ja asiasisällöltään Euroopan unionin perustamissopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen vastaavien sääntöjen tai näiden perussopimusten nojalla annettujen säädösten kanssa yhtenevien säädösten tulkinnasta, kyseinen tuomioistuin pyytää unionin tuomioistuinta tekemään päätöksen tämän kysymyksen osalta, jos se katsoo sen olevan tuomion antamiseksi ja liitteen IV mukaisesti tarpeen. Kaakkoiseurooppalainen osapuoli voi liitteen IV mukaisesti tehdä päätöksen, jolla säädetään, missä määrin ja minkälaisia yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen sen tuomioistuimet soveltavat tätä määräystä. Tällaisesta päätöksestä on ilmoitettava sopimuksen tallettajalle ja unionin tuomioistuimelle. Tallettaja ilmoittaa asiasta muille osapuolille. Unionin tuomioistuimen ennakkoratkaisu sitoo kaakkoiseurooppalaisen osapuolen tuomioistuimia, jotka käsittelevät tapausta, jonka yhteydessä kysymys tuli esiin.

               Uusi lainsäädäntö

               20 artikla

               1.
                     Tällä sopimuksella ei rajoiteta kunkin kaakkoiseurooppalaisen osapuolen oikeutta antaa yksipuolisesti uutta lainsäädäntöä tai muuttaa voimassa olevaa lainsäädäntöään liikenteen alalla tai siihen liittyvällä liitteessä I mainitulla alalla edellyttäen, että tämä tapahtuu syrjimättömyyden periaatetta ja tämän artiklan määräyksiä noudattaen. Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet voivat antaa tällaista lainsäädäntöä ainoastaan, jos se on tämän sopimuksen mukaista.

               2.
                     Kun kaakkoiseurooppalainen osapuoli on antanut uutta lainsäädäntöä tai hyväksynyt muutoksen lainsäädäntöönsä, sen on ilmoitettava asiasta alueellisen ohjauskomitean välityksellä muille osapuolille viimeistään kuukauden kuluttua lainsäädännön antamisesta. Jos jokin osapuoli sitä pyytää, asiaankuuluva tekninen komitea järjestää tämän jälkeen kahden kuukauden kuluessa näkemystenvaihdon tällaisen uuden lainsäädännön tai muutoksen mahdollisista vaikutuksista tämän sopimuksen asianmukaiseen toteutumiseen.

               3.
                     Alueellisen ohjauskomitean tehtävänä on uusien laillisesti sitovien Euroopan unionin säädösten osalta

               a)
                     joko tehdä päätös, jolla tarkistetaan liitettä I siten, että siihen sisällytetään, tarvittaessa vastavuoroisuutta noudattaen, kyseinen uusi säädös; tai

               b)
                     tehdä päätös, jolla kyseinen uusi säädös katsotaan tämän sopimuksen mukaiseksi; tai

               c)
                     päättää muista toimenpiteistä, joilla turvataan tämän sopimuksen asianmukainen toteutuminen.

               4.
                     Sellaisten uusien laillisesti sitovien unionin säädösten, jotka on annettu tämän sopimuksen allekirjoittamisen ja sen voimaantulon välisenä aikana ja joista on ilmoitettu muille osapuolille, päivämääräksi, jolloin asia on annettu käsiteltäväksi, katsotaan se päivämäärä, jolloin ilmoitus on saatu. Alueellinen ohjauskomitea voi tehdä päätöksensä aikaisintaan kuudenkymmenen päivän kuluttua tämän sopimuksen voimaantulosta.

               MINISTERINEUVOSTO

               21 ARTIKLA

               Ministerineuvosto varmistaa, että tässä sopimuksessa asetetut tavoitteet saavutetaan. Sen tehtävänä on

               a)
                     antaa yleisiä toimintapoliittisia ohjeita;

               b)seurata sopimuksen täytäntöönpanon etenemistä sekä sosiaalifoorumin esittämien ehdotusten mukaisia jatkotoimia;

               c)antaa lausuntoja pysyvän sihteeristön johtajan nimittämistä varten;

               d)päästä yhteisymmärrykseen pysyvän sihteeristön kotipaikasta.

               22 ARTIKLA

               Ministerineuvostossa on yksi edustaja kustakin osapuolesta. Kaikki EU:n jäsenvaltiot voivat osallistua tarkkailijoina.

               23 ARTIKLA

               Ministerineuvosto kokoontuu vuosittain.

               ALUEELLINEN OHJAUSkomitea

               24 artikla

               1.
                     Perustetaan alueellinen ohjauskomitea, joka vastaa tämän sopimuksen hallinnoinnista ja huolehtii sen asianmukaisesta täytäntöönpanosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklan soveltamista. Tätä varten se antaa suosituksia ja tekee päätöksiä tässä sopimuksessa määrätyissä asioissa. Osapuolet panevat alueellisen ohjauskomitean päätökset täytäntöön omien sääntöjensä mukaisesti.

               2.
                     Alueellinen ohjauskomitea muodostuu osapuolten edustajasta ja varaedustajasta. Kaikki EU:n jäsenvaltiot voivat osallistua tarkkailijoina.

               3.
                     Alueellinen ohjauskomitea tekee päätöksensä yksimielisesti.

               4.
                     Sopimuksen asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi osapuolet vaihtavat tietoja muun muassa sellaisista uusista säädöksistä tai päätöksistä, jotka ovat tämän sopimuksen kannalta olennaisia, ja neuvottelevat alueellisessa ohjauskomiteassa muun muassa sosiaalisista kysymyksistä, jos jokin osapuoli sitä pyytää.

               5.
                     Alueellinen ohjauskomitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               6.
                     Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet toimivat vuorotellen alueellisen ohjauskomitean puheenjohtajana komitean työjärjestyksessä vahvistettavien yksityiskohtaisten määräysten mukaisesti.

               7.
                     Alueellisen ohjauskomitean puheenjohtaja kutsuu sen koolle vähintään kahdesti vuodessa tämän sopimuksen yleisen toteutumisen tarkastelua varten sekä minkä tahansa osapuolen pyynnöstä aina, kun olosuhteet sitä edellyttävät. Alueellinen ohjauskomitea seuraa jatkuvasti unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön kehitystä. Tätä varten Euroopan unioni toimittaa kaakkoiseurooppalaisille osapuolille kaikki tämän sopimuksen toteutumisen kannalta olennaiset unionin tuomioistuimen tuomiot. Alueellisen ohjauskomitean on ryhdyttävä toimiin kolmen kuukauden kuluessa sopimuksen yhdenmukaisen tulkinnan säilyttämiseksi.

               8.
                     Alueellinen ohjauskomitea vastaa ministerineuvoston tehtäviin liittyvästä valmistelutyöstä.

               25 artikla

               1.
                     Alueellisen ohjauskomitean tekemä päätös sitoo osapuolia. Jos alueellisen ohjauskomitean tekemässä päätöksessä osapuolelta edellytetään toimien toteuttamista, mainitun osapuolen on toteutettava tarvittavat toimet ja ilmoitettava asiasta alueelliselle ohjauskomitealle.

               2.
                     Alueellisen ohjauskomitean päätökset julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja kaakkoiseurooppalaisten osapuolten virallisissa lehdissä. Kussakin päätöksessä mainitaan päivämäärä, johon mennessä osapuolten on pantava se täytäntöön, sekä muut talouden toimijoille mahdollisesti merkitykselliset tiedot.

               TEKNISET KOMITEAT

               26 ARTIKLA

               1.
                     Alueellinen ohjauskomitea päättää perustaa väliaikaisten työryhmien muodossa olevia teknisiä komiteoita. Kukin tekninen komitea voi tehdä alueelliselle ohjauskomitealle päätösehdotuksia vastuualaansa kuuluvista asioista. Tekniset komiteat koostuvat osapuolten edustajista. Kaikki EU:n jäsenvaltiot voivat osallistua tarkkailijoina.

               Asiaankuuluvia kansalaisyhteiskunnan järjestöjä, etenkin ympäristöalan järjestöjä, kutsutaan väliaikaisiksi tarkkailijoiksi.

               2.Tekniset komiteat vahvistavat työjärjestyksensä.

               3.Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet toimivat vuorotellen teknisten komiteoiden puheenjohtajana niiden työjärjestyksessä vahvistettavien yksityiskohtaisten määräysten mukaisesti.

               SOSIAALIFOORUMI

               27 ARTIKLA

               1.Osapuolten on otettava sosiaalinen ulottuvuus asianmukaisesti huomioon ja tunnustettava tarve ottaa työmarkkinaosapuolet mukaan kaikilla asianmukaisilla tasoilla edistämällä sosiaalista vuoropuhelua sopimuksen täytäntöönpanon seurannasta ja sopimuksen vaikutuksista.

               2.Niiden on otettava huomioon, kuinka tärkeää on keskittyä seuraaviin avainaloihin:

               a.ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen, Euroopan sosiaalisen peruskirjan, työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaiset työntekijöiden perusoikeudet;

               b.työlainsäädäntö – parempien työ- ja elinolojen edistämisen osalta;

               c.työturvallisuus ja -terveys – liikennealan työntekijöiden terveyteen ja turvallisuuteen liittyvien työympäristön parannusten osalta;

               d.yhtäläiset mahdollisuudet – keskittyen tarvittaessa ottamaan käyttöön periaate, jonka mukaan miesten ja naisten tulisi saada sama palkka samasta työstä;

               3.
                     Osapuolet sopivat sosiaalifoorumin perustamisesta näiden sosiaalisten näkökohtien käsittelemistä varten. Kukin osapuoli nimeää omia sisäisiä menettelyjään noudattaen ne edustajansa, jotka voivat osallistua sosiaalifoorumiin kokouksiin. Edustajiston on katettava hallitukset, työntekijä- ja työnantajajärjestöt sekä muut asiaan liittyvät tahot, jotka katsotaan keskusteltavien aiheiden kannalta aiheellisiksi. Liikennealaan liittyvien eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten neuvottelukomiteoiden sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean edustajien on oltava kokouksissa läsnä ja osallistuttava niihin. Sosiaalifoorumi vahvistaa työjärjestyksensä.

               PYSYVÄ SIHTEERISTÖ

               28 ARTIKLA

               Pysyvän sihteeristön tehtävänä on

               a)
                     antaa hallinnollista tukea ministerineuvostolle, alueelliselle ohjauskomitealle, teknisille komiteoille ja sosiaalifoorumille;

               b)
                     toimia liikenneobservatoriona, joka seuraa, miten TEN-T:n kattavan ja ydinverkon alustava laajennus Länsi-Balkanille etenee;

               c)
                     tukea kuuden Länsi-Balkanin maan (WB6) liitettävyysohjelmaa, jolla pyritään parantamaan yhteyksiä Länsi-Balkanilla sekä Länsi-Balkanin ja EU:n välillä.

               29 ARTIKLA

               Pysyvällä sihteeristöllä on johtaja ja liikenneyhteisön edellyttämää henkilökuntaa. Pysyvällä sihteeristöllä voi olla myös yksi tai useampi varajohtaja. Sen työkieli on englanti.

               30 ARTIKLA

               Alueellinen ohjauskomitea nimittää pysyvän sihteeristön johtajan ministerineuvostoa kuultuaan. Johtajan toimikausi saa kestää enintään kolme vuotta.  Toimikausi voidaan uusia. Alueellinen ohjauskomitea vahvistaa pysyvän sihteeristön säännöt, etenkin henkilöstön palkkaamista, työoloja ja sihteeristön henkilöstön maantieteellisesti tasapainoista jakautumista koskevat säännöt. Alueellinen ohjauskomitea voi myös nimittää yhden tai useamman varajohtajan. Johtaja valitsee ja nimittää henkilöstön alueellista ohjauskomiteaa kuultuaan.

               31 ARTIKLA

               Pysyvän sihteeristön johtaja ja henkilöstö hoitavat tehtäviään puolueettomasti kysymättä tai vastaanottamatta ohjeita miltään osapuolelta. Heidän tehtävänään on ajaa liikenneyhteisön etua.

               32 ARTIKLA

               Pysyvän sihteeristön johtaja tai nimetty varajohtaja osallistuu ministerineuvoston, alueellisen ohjauskomitean, teknisten komiteoiden ja sosiaalifoorumin kokouksiin.

               33 ARTIKLA

               Pysyvän sihteeristön kotipaikka vahvistetaan 21 artiklan d kohdan mukaisesti.

               TALOUSARVIO

               34 ARTIKLA

               Kunkin osapuolen osuus liikenneyhteisön talousarviosta vahvistetaan liitteessä V. Osuuksia voidaan minkä tahansa osapuolen pyynnöstä tarkastella uudelleen kolmen vuoden välein alueellisen ohjauskomitean päätöksellä.

               35 ARTIKLA

               Alueellinen ohjauskomitea hyväksyy liikenneyhteisön talousarvion vuosittain. Talousarvio kattaa liikenneyhteisön toimintamenot, jotka tarvitaan sen elinten toimintaan. Kunkin elimen menot esitetään talousarviossa erikseen. Alueellinen ohjauskomitea tekee päätöksen tarkemmasta menettelystä, jota noudatetaan talousarvion toteuttamisessa, tilinpäätöksen esittämisessä, tilintarkastuksessa ja tarkastuksissa.

               36 ARTIKLA

               Pysyvän sihteeristön johtaja toteuttaa talousarvion ja raportoi vuosittain alueelliselle ohjauskomitealle talousarvion toteutumisesta. Alueellinen ohjauskomitea voi tarvittaessa päättää jättää talousarvion moitteettoman toteutuksen todentamisen riippumattomien tilintarkastajien tehtäväksi.

               Riitojen ratkaiseminen

               37 artikla

               1.
                     Mikä tahansa osapuoli voi antaa alueellisen ohjauskomitean ratkaistavaksi tämän sopimuksen soveltamista tai tulkintaa koskevat erimielisyydet, ellei tässä sopimuksessa vahvisteta erityisiä menettelyjä.

               2.
                     Kun riita on annettu alueellisen ohjauskomitean käsiteltäväksi 1 kohdan mukaisesti, pidetään välittömästi neuvottelu riitapuolten välillä. Tapauksissa, joissa Euroopan unioni ei ole riitapuolena, jokin riidan osapuolista voi kutsua unionin edustajan mukaan neuvotteluun. Riitapuolet voivat laatia ratkaisuehdotuksen, joka toimitetaan välittömästi alueelliselle ohjauskomitealle. Päätösten, jotka alueellinen ohjauskomitea tekee tätä menettelyä noudattaen, on oltava unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisia.

               3.
                     Jos alueellinen ohjauskomitea ei kykene neljän kuukauden kuluessa siitä, kun asia annettiin sen käsiteltäväksi, tekemään riitaa ratkaisevaa päätöstä, riitapuolet voivat antaa riidan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, ja sen päätös asiassa on lopullinen ja sitova. Yksityiskohtaiset säännöt riitojen antamisesta unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi vahvistetaan liitteessä IV.

                  Tietojen luovuttaminen

               38 artikla

               1.
                     Kaikki elimet, jotka on perustettu tällä sopimuksella tai sen nojalla, varmistavat, että ne noudattavat työssään mahdollisimman laajasti avoimuuden periaatteita. Tätä varten osapuolten kansalaisilla ja kaikilla luonnollisilla henkilöillä tai oikeushenkilöillä, joiden asuinpaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on jossakin osapuolessa, on oikeus tutustua tällä sopimuksella tai sen nojalla perustettujen elinten hallussa oleviin asiakirjoihin edellyttäen, että 2 kohdan mukaisesti määritettäviä periaatteita ja ehtoja noudatetaan.

               2.
                     Alueellinen ohjauskomitea vahvistaa asiakirjoihin tutustumisoikeutta koskevat yleiset periaatteet ja rajoitukset julkisen tai yksityisen edun huomioon ottamiseksi sellaisilla säännöillä, jotka perustuvat asetuksessa (EY) N:o 1049/2001
                  1
                tarkoitettuihin asiakirjojen saatavuutta koskeviin EU:n sääntöihin. Alueellisen ohjauskomitean vahvistamissa säännöissä on määrättävä hallinnollisesta menettelystä, jonka mukaan asiakirjaan tutustumismahdollisuuden kieltämistä voidaan harkita uudelleen tai tarkistaa.

               3.
                     Siltä osin kuin tällä sopimuksella tai sen nojalla perustettujen elinten hallussa oleviin asiakirjoihin sisältyy ympäristötietoa, sellaisena kuin se määritellään tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa tehdyn yleissopimuksen 2 artiklan 3 kohdassa, tällaisen tiedon saaminen varmistetaan mainitun yleissopimuksen 4 artiklan mukaisesti.

               Alueellinen ohjauskomitea vahvistaa tämän kohdan täytäntöönpanon varmistamista varten tarvittavat säännöt. Näissä täytäntöönpanosäännöissä on määrättävä hallinnollisesta menettelystä, jonka mukaan ympäristötietoon tutustumismahdollisuuden kieltämistä voidaan harkita uudelleen tai tarkistaa.

               4.
                     Osapuolten edustajien, valtuutettujen ja asiantuntijoiden sekä tämän sopimuksen nojalla toimivien virkamiesten ja muiden toimihenkilöiden on vielä tehtäviensä päättymisen jälkeenkin pidettävä salassa tiedot, joita koskee salassapitovelvollisuus, erityisesti tiedot yrityksistä, niiden liikesuhteista ja niiden kustannustekijöistä.

               Kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt

               39 artikla

               1.
                     Osapuolet neuvottelevat toistensa kanssa alueellisessa ohjauskomiteassa minkä tahansa osapuolen pyynnöstä

               a)
                     kansainvälisissä järjestöissä ja alueellisissa aloitteissa käsiteltävistä liikennealan kysymyksistä; ja

               b)
                     eri näkökohdista, jotka liittyvät osapuolten ja kolmansien maiden välisten suhteiden mahdolliseen kehitykseen liikenteen alalla, sekä tällä alalla tehtyjen kahden- tai monenvälisten sopimusten olennaisten osien toteutumisesta.

               2.
                     Edellä 1 kohdassa tarkoitetut neuvottelut on kiireellisissä tapauksissa järjestettävä niin pian kuin mahdollista ja joka tapauksessa kolmen kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä.

               Siirtymäjärjestelyt

               40 artikla

               1.
                     Pöytäkirjoissa I–VI vahvistetaan siirtymäjärjestelyt ja vastaavat siirtymäkaudet, joita sovelletaan Euroopan unionin ja asianomaisen kaakkoiseurooppalaisen osapuolen välillä.

               2.
                     Kunkin kaakkoiseurooppalaisen osapuolen asteittaista siirtymistä liikenneyhteisön täydelliseen soveltamiseen tarkastellaan arvioinneissa. Arvioinnit suorittaa Euroopan komissio yhteistyössä asianomaisen kaakkoiseurooppalaisen osapuolen kanssa. Euroopan komissio voi käynnistää arvioinnin omasta aloitteestaan tai kaakkoiseurooppalaisen osapuolen aloitteesta.

               3.
                     Jos Euroopan unioni katsoo edellytysten täyttyvän, se ilmoittaa asiasta alueelliselle ohjauskomitealle ja tämän jälkeen päättää, että asianomainen kaakkoiseurooppalainen osapuoli voi siirtyä seuraavaan vaiheeseen liikenneyhteisössä.

               4.
                     Jos Euroopan unioni katsoo, että edellytykset eivät täyty, se ilmoittaa asiasta alueelliselle ohjauskomitealle. Euroopan unioni antaa asianomaiselle keskieurooppalaiselle osapuolelle suosituksia konkreettisista parannuksista.

               Voimaantulo, uudelleentarkastelu, voimassaolon päättyminen ja muut määräykset

               41 artikla

               Voimaantulo

               1.
                     Allekirjoittajat ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omien menettelyjensä mukaisesti. Ratifiointi- tai hyväksymiskirjat talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristöön, joka ilmoittaa siitä kaikille muille allekirjoittajille ja hoitaa kaikki tallettajan tehtävät.

               2.
                     Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona Euroopan unioni ja vähintään neljä kaakkoiseurooppalaista osapuolta ovat tallettaneet ratifiointi- tai hyväksymiskirjansa. Niiden allekirjoittajien osalta, jotka ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen kyseisen tallettamispäivän jälkeen, sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona kyseinen allekirjoittaja on tallettanut ratifiointi- tai hyväksymiskirjansa.

               3.
                     Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, Euroopan unioni ja vähintään kolme kaakkoiseurooppalaista osapuolta, voivat kansallisen lainsäännön mukaisesti päättää soveltaa tätä sopimusta keskenään väliaikaisesti sen allekirjoituspäivästä ilmoittamalla siitä tallettajalle, joka ilmoittaa asiasta muille osapuolille.

               42 artikla

               Uudelleentarkastelu

               Tätä sopimusta tarkastellaan uudelleen, jos jokin osapuoli sitä pyytää, ja joka tapauksessa viiden vuoden kuluttua sen voimaantulosta.

               43 artikla

               Voimassaolon päättyminen

               1.
                     Kukin osapuoli voi irtisanoa sopimuksen ilmoittamalla asiasta tallettajalle, joka puolestaan ilmoittaa irtisanomisesta muille osapuolille. Jos Euroopan unioni irtisanoo tämän sopimuksen, sen voimassaolo päättyy vuoden kuluttua irtisanomisilmoituksen päivämäärästä. Jos jokin kaakkoiseurooppalainen osapuoli irtisanoo tämän sopimuksen, sen voimassaolo päättyy ainoastaan kyseisen osapuolen osalta vuoden kuluttua irtisanomisilmoituksen päivämäärästä.

               2.
                     Jos kaakkoiseurooppalainen osapuoli liittyy Euroopan unioniin, se lakkaa automaattisesti olemasta tämän sopimuksen mukainen kaakkoiseurooppalainen osapuoli ja siitä tulee sen sijaan EU:n jäsenvaltio.

               44 artikla

               Kielet

               Tämä sopimus laaditaan Euroopan unionin ja kaakkoiseurooppalaisten osapuolten virallisilla kielillä yhtenä kappaleena, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.

               TÄMÄN VAKUUDEKSI asianmukaisesti valtuutetut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen:

               Tehty

               Euroopan unionin puolesta:

               Albanian tasavallan puolesta:

               Bosnia ja Hertsegovinan puolesta:

               Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian puolesta:

               Kosovon* puolesta:

               Montenegron puolesta:

               Serbian tasavallan puolesta:

               * Tämä nimitys ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999 ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen.

               LIITE I

               LIIKENTEESEEN JA MUIHIN LIIKENNETTÄ KOSKEVIIN NÄKÖKOHTIIN SOVELLETTAVAT SÄÄNNÖT

               LIITE I.1
               KAAKKOIS-EUROOPAN YDINVERKON MUODOSTAVAA LIIKENTEEN INFRASTRUKTUURIA KOSKEVAT SÄÄNNÖT

                        Seuraavien Euroopan unionin säädösten ’sovellettavia säännöksiä’ sovelletaan sopimuksen ja horisontaalisia mukautuksia koskevan liitteen II mukaisesti, jollei tässä liitteessä tai sen jälkeisissä pöytäkirjoissa I–VI toisin mainita. Yksittäisiä säädöksiä koskevat erityiset mukautukset mainitaan tarvittaessa säädöksen jälkeen.

                        Seuraavissa Euroopan unionin säädöksissä viitataan tällaisten säädösten viimeisimpään versioon, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina.

                        Sääntelyala

                        Lainsäädäntö

                        TEN-T:n kehittäminen

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1315/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, unionin suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi ja päätöksen N:o 661/2010/EU kumoamisesta
                           (EUVL L 348, 20.12.2013, s. 1).

                        Komission delegoitu asetus (EU) 2016/758, annettu 4 päivänä helmikuuta 2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1315/2013 muuttamisesta mukauttamalla liitettä III (EUVL L 126, 14.5.2016, s. 3).

               KARTAT TEN-T:N ALUSTAVASTA LAAJENTAMISESTA LÄNSI-BALKANILLE (YDINVERKKO ja KATTAVA VERKKO)

               LIITE I.2
                  RAUTATIELIIKENNETTÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT

                        Seuraavien Euroopan unionin säädösten ’sovellettavia säännöksiä’ sovelletaan sopimuksen ja horisontaalisia mukautuksia koskevan liitteen II mukaisesti, jollei tässä liitteessä tai sen jälkeisissä pöytäkirjoissa I–VI toisin mainita. Yksittäisiä säädöksiä koskevat erityiset mukautukset mainitaan tarvittaessa säädöksen jälkeen.

                        Seuraavissa Euroopan unionin säädöksissä viitataan tällaisten säädösten viimeisimpään versioon, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina.

                        Sääntelyala

                        Lainsäädäntö

                        Markkinoille pääsy

                        Asetus N:o 11 Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 79 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta syrjinnän poistamiseksi kuljetusmaksuista ja -ehdoista (EYVL 52, 16.8.1960, s. 1121).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/34/EU, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta (uudelleenlaadittu) (EUVL L 343, 14.12.2012, s. 32).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 869/2014, annettu 11 päivänä elokuuta 2014, uusista rautateiden henkilöliikennepalveluista (EUVL L 239, 12.8.2014, s. 1).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/10, annettu 6 päivänä tammikuuta 2015, rautateiden ratakapasiteetin hakijoita koskevista edellytyksistä ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 870/2014 kumoamisesta (EUVL L 3, 7.1.2015, s. 34).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/171, annettu 4 päivänä helmikuuta 2015, rautatieyritysten toimilupamenettelyn tietyistä näkökohdista (EUVL L 29, 5.2.2015, s. 3).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/909, annettu 12 päivänä kesäkuuta 2015, rautatieliikenteen harjoittamisesta suoraan aiheutuvien kustannusten yksityiskohtaisista laskentasäännöistä (EUVL L 148, 13.6.2015, s. 17).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1100, annettu 7 päivänä heinäkuuta 2015, rautatiemarkkinoiden seurantaan liittyvistä jäsenvaltioiden raportointivelvollisuuksista (EUVL L 181, 9.7.2015, s. 1).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/545, annettu 7 päivänä huhtikuuta 2016, rautateiden ratakapasiteetin käyttöoikeuden myöntämistä koskeviin puitesopimuksiin liittyvistä menettelyistä ja perusteista (EUVL L 94, 8.4.2016, s. 1).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 913/2010, annettu 22 päivänä syyskuuta 2010, kilpailukykyisen tavaraliikenteen eurooppalaisesta rautatieverkosta (EUVL L 276, 20.10.2010, s. 22).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/545, annettu 7 päivänä huhtikuuta 2016, rautateiden ratakapasiteetin käyttöoikeuden myöntämistä koskeviin puitesopimuksiin liittyvistä menettelyistä ja perusteista (EUVL L 94, 8.4.2016, s. 1).

                        Veturinkuljettajien lupakirjat

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/59/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, vetureita ja junia rautateillä yhteisössä ajavien veturinkuljettajien hyväksymisestä (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 51).

                        Komission asetus (EU) N:o 36/2010, annettu 3 päivänä joulukuuta 2009, Euroopan yhteisön malleista kuljettajan lupakirjoja, lisätodistuksia, lisätodistusten oikeaksi todistettuja jäljennöksiä sekä kuljettajan lupakirjan hakulomakkeita varten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/59/EY mukaisesti (EUVL L 13, 19.1.2010, s. 1).

                        Komission päätös 2010/17/EY, tehty 29 päivänä lokakuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2007/59/EY tarkoitettujen, kuljettajien lupakirjojen ja lisätodistusten rekistereitä koskevien perusparametrien hyväksymisestä (EUVL L 8, 13.1.2010, s. 17).

                        Komission päätös 2011/765/EU, annettu 22 päivänä marraskuuta 2011, veturinkuljettajien koulutuskeskusten tunnustamisperusteista, veturinkuljettajien tutkintojen vastaanottajien tunnustamisperusteista ja tutkintojen järjestämistä koskevista perusteista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/59/EY mukaisesti (EUVL L 314, 29.11.2011, s. 36).

                        Yhteentoimivuus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/797, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta Euroopan unionissa (uudelleenlaadittu) (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 44).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/57/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä (uudelleenlaadittu) (EUVL L 191, 18.7.2008, s. 1).

                        [direktiivin (EU) 2016/797 58 artikla: ”58 artikla – Kumoaminen – Kumotaan direktiivi 2008/57/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä V olevassa A osassa luetelluilla direktiiveillä, 16 päivästä kesäkuuta 2020, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä V olevassa B osassa olevia määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.”]

                        Komission päätös 2009/965/EY, tehty 30 päivänä marraskuuta 2009, rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY 27 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta vertailuasiakirjasta (EUVL L 341, 22.12.2009, s. 1).

                        Komission asetus (EU) N:o 1299/2014, annettu 18 päivänä marraskuuta 2014, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän infrastruktuuriosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 1).

                        Komission asetus (EU) N:o 1300/2014, annettu 18 päivänä marraskuuta 2014, vammaisten ja liikkumisesteisten henkilöiden esteetöntä pääsyä Euroopan unionin rautatiejärjestelmään koskevista yhteentoimivuuden teknisistä eritelmistä (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 110).

                        Komission asetus (EU) N:o 1301/2014, annettu 18 päivänä marraskuuta 2014, unionin rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 179).

                        Komission asetus (EU) N:o 1302/2014, annettu 18 päivänä marraskuuta 2014, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston osajärjestelmää ”veturit ja henkilöliikenteen liikkuva kalusto” koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 228).

                        Komission asetus (EU) N:o 1303/2014, annettu 18 päivänä marraskuuta 2014, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän rautatietunneleiden turvallisuutta koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 394).

                        Komission asetus (EU) N:o 1304/2014, annettu 26 päivänä marraskuuta 2014, Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän osajärjestelmää ’liikkuva kalusto – melu’ koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä, päätöksen 2008/232/EY muuttamisesta ja päätöksen 2011/229/EU kumoamisesta (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 421).

                        Komission asetus (EU) N:o 1305/2014, annettu 11 päivänä joulukuuta 2014, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän tavaraliikenteen telemaattisia sovelluksia koskevaa osajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä ja asetuksen (EY) N:o 62/2006 kumoamisesta (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 438).

                        Komission täytäntöönpanopäätös 2011/665/EU, annettu 4 päivänä lokakuuta 2011, hyväksyttyjen raideliikenteen kalustoyksikkötyyppien eurooppalaisesta rekisteristä (EUVL L 64, 8.10.2011, s. 32).

                        Komission täytäntöönpanopäätös 2014/880/EU, annettu 26 päivänä marraskuuta 2014, rautatieinfrastruktuurirekisteriä koskevista yhteisistä eritelmistä ja täytäntöönpanopäätöksen 2011/633/EU kumoamisesta (EUVL L 356, 12.12.2014, s. 489).

                        Komission päätös 2012/757/EU, annettu 14 päivänä marraskuuta 2012, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän osajärjestelmää ”käyttötoiminta ja liikenteen hallinta” koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä ja päätöksen 2007/756/EY muuttamisesta (EUVL L 345, 15.12.2012, s. 1).

                        Komission päätös 2011/229/EU, annettu 4 päivänä huhtikuuta 2011, Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän osajärjestelmää ”liikkuva kalusto – melu” koskevista yhteentoimivuuden teknisistä eritelmistä (EUVL L 99, 13.4.2011, s. 1).

                        Komission päätös 2011/291/EU, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2011, Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston osajärjestelmää ”veturit ja henkilöliikenteen liikkuva kalusto” koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (EUVL L 139, 26.5.2011, s. 1).

                        Komission asetus (EU) N:o 454/2011, annettu 5 päivänä toukokuuta 2011, Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän osajärjestelmää ”henkilöliikenteen telemaattiset sovellukset” koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (EUVL L 123, 12.5.2011, s. 11).

                        Komission päätös 2011/314/EU, annettu 12 päivänä toukokuuta 2011, Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän osajärjestelmää ”käyttötoiminta ja liikenteen hallinta” koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (EUVL L 144, 31.5.2011, s. 1).

                        Komission asetus (EU) N:o 201/2011, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2011, hyväksyttyyn raideliikenteen kalustoyksikön tyyppiin viittaavan tyypinmukaisuusvakuutuksen mallista (EUVL L 57, 2.3.2011, s. 8).

                        Komission asetus (EU) 2016/919, annettu 27 päivänä toukokuuta 2016, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmiä koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (EUVL L 158, 15.6.2016, s. 158).

                        Komission asetus (EU) N:o 321/2013, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin rautatiejärjestelmän osajärjestelmää ’liikkuva kalusto — tavaraliikenteen vaunut’ koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä ja komission päätöksen 2006/861/EY kumoamisesta (EUVL L 104, 12.4.2013, s. 1).

                        Komission päätös 2010/713/EU, annettu 9 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY mukaisesti hyväksytyissä yhteentoimivuuden teknisissä eritelmissä käytettävistä vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen ja EY-tarkastusmenettelyn moduuleista (EUVL L 319, 4.12.2010, s. 1).

                        Euroopan rautatievirasto

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/796, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, Euroopan unionin rautatievirastosta ja asetuksen (EY) N:o 881/2004 kumoamisesta (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 1).

                        Rautateiden turvallisuus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/798, annettu 20 päivänä tammikuuta 2016, rautateiden turvallisuudesta (uudelleenlaadittu) (EUVL L 138, 26.5.2016, s. 102).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/49/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta (rautatieturvallisuusdirektiivi) (EUVL L 164, 30.4.2004, s. 44). [mutta katso direktiivin (EU) 2016/798 34 artikla: ”34 artikla – Kumoaminen – Kumotaan direktiivi 2004/49/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä IV olevassa A osassa luetelluilla direktiiveillä, 16 päivästä kesäkuuta 2020, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä IV olevassa B osassa lueteltuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja alettava soveltaa niitä. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä V olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.”]

                        Komission asetus (EY) N:o 653/2007, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2007, turvallisuustodistusten ja hakuasiakirjojen yhteisen eurooppalaisen mallin käytöstä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan mukaisesti sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/14/EY nojalla myönnettyjen turvallisuustodistusten pätevyydestä (EUVL L 153, 14.6.2007, s. 9).

                        Komission asetus (EU) N:o 445/2011, annettu 10 päivänä toukokuuta 2011, tavaravaunujen kunnossapidosta vastaavien yksiköiden sertifiointijärjestelmästä ja asetuksen (EY) N:o 653/2007 muuttamisesta (EUVL L 122, 11.5.2011, s. 22).

                        Komission asetus (EU) N:o 1158/2010, annettu 9 päivänä joulukuuta 2010, yhteisestä turvallisuusmenetelmästä rautateiden turvallisuustodistusten saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi (EUVL L 326, 10.12.2010, s. 11).

                        Komission asetus (EU) N:o 1169/2010, annettu 10 päivänä joulukuuta 2010, yhteisestä turvallisuusmenetelmästä rautateiden turvallisuusluvan saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi (EUVL L 327, 11.12.2010, s. 13).

                        Komission asetus (EU) N:o 1078/2012, annettu 16 päivänä marraskuuta 2012, rautatieyritysten, turvallisuustodistuksen tai turvallisuusluvan saaneiden infrastruktuurin haltijoiden sekä kunnossapidosta vastaavien yksiköiden soveltamasta omavalvontaa koskevasta yhteisestä turvallisuusmenetelmästä (EUVL L 320, 17.11.2012, s. 8).

                        Komission asetus (EU) N:o 1077/2012, annettu 16 päivänä marraskuuta 2012, yhteisestä turvallisuusmenetelmästä kansallisten turvallisuusviranomaisten turvallisuustodistuksen tai turvallisuusluvan myöntämisen jälkeen harjoittamaa valvontaa varten (EUVL L 320, 17.11.2012, s. 3).

                        Komission päätös 2009/460/EY, tehty 5 päivänä kesäkuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY 6 artiklassa tarkoitetun yhteisen turvallisuusmenetelmän hyväksymisestä turvallisuustavoitteiden saavuttamisen arviointia varten (EUVL L 150, 13.6.2009, s. 11).

                        Vaarallisten tavaroiden sisämaankuljetus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/68/EY, annettu 24 päivänä syyskuuta 2008, vaarallisten aineiden sisämaankuljetuksista (EUVL L 260, 30.9.2008, s. 13).

                        Kuljetettavat painelaitteet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/35/EU, annettu 16 päivänä kesäkuuta 2010, kuljetettavista painelasteista sekä neuvoston direktiivien 76/767/ETY, 84/525/ETY, 84/526/ETY, 84/527/ETY ja 1999/36/EY kumoamisesta (EUVL L 165, 30.6.2010, s. 1).

                        Sosiaaliala – Työaika/-tunnit

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/88/EY, annettu 4 päivänä marraskuuta 2003, tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista (EUVL L 299, 18.11.2003, s. 9).

                        Neuvoston direktiivi 2005/47/EY, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2005, tietyistä yhteentoimivia rajatylittäviä rautatiealan palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista seikoista Euroopan rautatieyhteisön (CER) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) välillä tehdystä sopimuksesta (EUVL L 195, 27.7.2005, s. 15) – Euroopan rautatieyhteisön (CER) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) tekemä sopimus tietyistä yhteentoimivia rajatylittäviä palveluja suorittavien, liikkuvassa työssä olevien työntekijöiden työoloja koskevista seikoista.

                        Matkustajien oikeudet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1371/2007, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 14).

               LIITE I.3
               MAANTIELIIKENNETTÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT

                        Seuraavien Euroopan unionin säädösten ’sovellettavia säännöksiä’ sovelletaan sopimuksen ja horisontaalisia mukautuksia koskevan liitteen II mukaisesti, jollei tässä liitteessä tai sen jälkeisissä pöytäkirjoissa I–VI toisin mainita. Yksittäisiä säädöksiä koskevat erityiset mukautukset mainitaan tarvittaessa säädöksen jälkeen.

                        Seuraavissa Euroopan unionin säädöksissä viitataan tällaisten säädösten viimeisimpään versioon, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina.

                        Sääntelyala

                        Lainsäädäntö

                        Tieinfrastruktuurin käyttöön liittyvät maksut – Vuotuiset ajoneuvoverot

                        Direktiivi 1999/62/EY verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä, sellaisena kuin se on muutettuna 17 päivänä toukokuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/38/EY (EYVL L 187, 20.7.1999, s. 42).

                        Pääsy tieliikenteenharjoittajan ammattiin

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1071/2009, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta (EUVL L 300, 14.11.2009, s. 51).

                        Sosiaalilainsäädäntö – Ajoaika ja lepoajat

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta (EUVL L 102, 11.4.2006, s. 1).

                        Komission asetus (EU) N:o 581/2010, annettu 1 päivänä heinäkuuta 2010, enimmäistiheydestä, jolla olennaiset tiedot on kopioitava ajoneuvoyksiköistä ja kuljettajakorteista (EUVL L 168, 2.7.2010, s. 16).

                        Ajopiirturi

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014, annettu 4 päivänä helmikuuta 2014, tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta (EUVL L 60, 28.2.2014, s. 1). [ks. 46 artikla ”Siirtymätoimenpiteet”: ”Jos tässä asetuksessa tarkoitettuja täytäntöönpanosäädöksiä ei ole annettu niin, että niitä voitaisiin soveltaa tämän asetuksen soveltamisen alkamisen ajankohtana, sovelletaan edelleen asetuksen (ETY) N:o 3821/85 säännöksiä, liite I B mukaan lukien, väliaikaisesti siihen saakka, kun tässä asetuksessa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten soveltaminen alkaa.”]

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/68, annettu 21 päivänä tammikuuta 2016, sähköisten kuljettajakorttirekistereiden yhteenliittämisen edellyttämistä yhteisistä menettelyistä ja eritelmistä (EUVL L 15, 22.1.2016, s. 51).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/799, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2016, ajopiirturien ja niiden osien rakentamista, testaamista, asentamista, käyttöä ja korjaamista koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 täytäntöönpanemisesta
                        (EUVL L 139, 26.5.2016, s. 1).

                        Neuvoston asetus (ETY) N:o 3821/85 tieliikenteen valvontalaitteista (EYVL L 370, 31.12.1985, s. 8).

                        [ks. tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta 4 päivänä helmikuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 165/2014 46 artikla ”Siirtymätoimenpiteet”:

                        ”Jos tässä asetuksessa tarkoitettuja täytäntöönpanosäädöksiä ei ole annettu niin, että niitä voitaisiin soveltaa tämän asetuksen soveltamisen alkamisen ajankohtana, sovelletaan edelleen asetuksen (ETY) N:o 3821/85 säännöksiä, liite I B mukaan lukien, väliaikaisesti siihen saakka, kun tässä asetuksessa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten soveltaminen alkaa.”]

                        Sosiaalilainsäädännön täytäntöönpanon valvonta

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/22/EY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä ja neuvoston direktiivin 88/599/ETY kumoamisesta (EUVL L 102, 11.4.2006, s. 35).

                        Todistus toiminnasta (lomake)

                        Komission päätös 2007/230/EY, tehty 12 päivänä huhtikuuta 2007, tieliikenteen sosiaalilainsäädäntöön liittyvästä lomakkeesta (EUVL L 99, 14.4.2007, s. 14).

                        Työaika

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/15/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä

                            (EYVL L 80, 23.3.2002, s. 35 ).

                        Siirrettävät

                        painelaitteet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/35/EU, annettu 16 päivänä kesäkuuta 2010, kuljetettavista painelasteista sekä neuvoston direktiivien 76/767/ETY, 84/525/ETY, 84/526/ETY, 84/527/ETY ja 1999/36/EY kumoamisesta (EUVL L 165, 30.6.2010, s. 1).

                        Liikennekelpoisuus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/40/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastuksesta (EUVL L 141, 6.6.2009, s. 12).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/45/EU, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen määräaikaiskatsastuksista sekä direktiivin 2009/40/EY kumoamisesta (EUVL L 127, 29.4.2014, s. 51) (ks. direktiivin 2014/45/EU 24 artikla ”Kumoaminen”: ”Kumotaan direktiivi 2009/40/EY 20 päivästä toukokuuta 2018.”).

                        Tienvarsitarkastukset

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/30/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2000, Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksista (EYVL L 203, 10.8.2000, s. 1).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/47/EU, annettu 3 päivänä huhtikuuta 2014, unionissa liikennöivien hyötyajoneuvojen liikennekelpoisuutta koskevista teknisistä tienvarsitarkastuksista ja direktiivin 2000/30/EY kumoamisesta (EUVL L 127, 29.4.2014, s. 134). (ks. direktiivin 2014/47/EU 27 artikla ”Kumoaminen”: ”Kumotaan direktiivi 2000/30/EY 20 päivästä toukokuuta 2018.”)

                        Nopeudenrajoittimet

                        Neuvoston direktiivi 92/6/ETY, annettu 10 päivänä helmikuuta 1992, tiettyjen moottoriajoneuvoluokkien nopeudenrajoittimien asentamisesta ja käytöstä yhteisössä (EYVL L 57, 2.3.1992, s. 27).

                        Turvavyöt

                        Neuvoston direktiivi 91/671/ETY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1991, ajoneuvojen turvavöiden ja lasten turvalaitteiden pakollisesta käytöstä ajoneuvoissa (EYVL L 373, 31.12.1991, s. 26).

                        Peilit

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/38/EY, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2007, peilien jälkiasentamisesta yhteisössä rekisteröityihin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin (EUVL L 184, 14.7.2007, s. 25).

                        Rekisteröintiasiakirjat

                        Neuvoston direktiivi 1999/37/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista (EYVL L 138, 1.6.1999, s. 57).

                        Neuvoston direktiivi 2006/103/EY, annettu 20 päivänä marraskuuta 2006 (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 344).

                        Kuljettajien koulutus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/59/EY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 2003, maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien perustason ammattipätevyydestä ja jatkokoulutuksesta, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja neuvoston direktiivin 91/439/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 76/914/ETY kumoamisesta (EUVL L 226, 10.9.2003, s. 4).

                        Ajokortti

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/126/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 2006 (uudelleenlaadittu) (EUVL L 403, 30.12.2006, s. 18).

                        Komission asetus (EU) N:o 383/2012, annettu 4 päivänä toukokuuta 2012, tallennusvälineen (mikrosiru) sisältäviä ajokortteja koskevista teknisistä vaatimuksista (EUVL L 120, 5.5.2012, s. 1).

                        Rajatylittävä tietojenvaihto

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/413, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2015, liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskevan rajat ylittävän tietojenvaihdon helpottamisesta (EUVL L 68, 13.3.2015, s. 9).

                        Vaarallisten tavaroiden sisävesikuljetus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/68/EY, annettu 24 päivänä syyskuuta 2008, vaarallisten aineiden sisämaankuljetuksista (EUVL L 260, 30.9.2008, s. 13).

                        Vaarallisten tavaroiden kuljetusten tarkastukset

                        Neuvoston direktiivi 95/50/EY, annettu 6 päivänä lokakuuta 1995, yhtenäisestä menettelystä vaarallisten aineiden tiekuljetusten tarkastuksissa (EYVL L 249, 17.10.1995, s. 35).

                        Tunnelit

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/54/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan laajuisen tieverkon tunnelien turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 201, 7.6.2004, s. 56).

                        Tieinfrastruktuurin turvallisuuden hallinta

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/96/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, tieinfrastruktuurin turvallisuuden hallinnasta (EUVL L 319, 29.11.2008, s. 59).

                        Ajoneuvojen mitat ja paino

                        Neuvoston direktiivi 96/53/EY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1996, tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista (EYVL L 235, 17.9.1996, s. 59).

                        Matkustajien oikeudet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 181/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, matkustajien oikeuksista linja-autoliikenteessä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta EUVL L 55, 28.2.2011, s. 1..

                        Puhtaiden ajoneuvojen ja/tai vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuuri

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/33/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, puhtaiden ja energiatehokkaiden tieliikenteen moottoriajoneuvojen edistämisestä (EUVL L 120, 15.5.2009, s. 5).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/94/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2014, vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta (EUVL L 307, 28.10.2014, s. 1).

                        ITS

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/40/EU, annettu 7 päivänä heinäkuuta 2010, tieliikenteen älykkäiden liikennejärjestelmien käyttöönoton sekä tieliikenteen ja muiden liikennemuotojen rajapintojen puitteista (EUVL L 207, 6.8.2010, s. 1).

                        Komission täytäntöönpanopäätös 2011/453/EU, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU mukaista jäsenvaltioiden raportointia koskevien suuntaviivojen hyväksymisestä (EUVL L 193, 23.7.2011, s. 48).

                        Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2016/209, annettu 12 päivänä helmikuuta 2016, eurooppalaisille standardointiorganisaatioille osoitettavasta kaupunkialueiden älykkäitä liikennejärjestelmiä (ITS) koskevasta standardointipyynnöstä tieliikenteen älykkäiden liikennejärjestelmien käyttöönoton sekä tieliikenteen ja muiden liikennemuotojen rajapintojen puitteista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU tueksi (EUVL L 39, 16.2.2016, s. 48).

                        Komission delegoitu asetus (EU) N:o 305/2013, annettu 26 päivänä marraskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU täydentämisestä yhteentoimivan EU:n laajuisen eCall-hätäpuhelujärjestelmän yhtenäisen tarjonnan osalta (EUVL L 91, 3.4.2013, s. 1).

                        Komission delegoitu asetus (EU) N:o 885/2013, annettu 15 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU täydentämisestä kuorma-autojen ja hyötyajoneuvojen turvallisia ja valvottuja pysäköintipaikkoja koskevien tietopalvelujen tarjoamisen osalta (EUVL L 247, 18.9.2013, s. 1).

                        Komission delegoitu asetus (EU) N:o 886/2013, annettu 15 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU täydentämisestä datan ja menettelyjen osalta, joiden avulla mahdollisuuksien mukaan tarjotaan liikenneturvallisuuteen liittyviä yleisiä vähimmäisliikennetietoja ilmaiseksi käyttäjille (EUVL L 247, 18.9.2013, s. 6).

                        Komission delegoitu asetus (EU) 2015/962, annettu 18 päivänä joulukuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/40/EU täydentämisestä EU:n laajuisten tosiaikaisten liikennetietopalvelujen tarjoamisen osalta (EUVL L 157, 23.6.2015, s. 21).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 585/2014/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, yhteentoimivan EU:n laajuisen eCall-palvelun käyttöönotosta
                        (EUVL L 164, 3.6.2014, s. 6).

                        Tiemaksujärjestelmät

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/52/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, sähköisten tiemaksujärjestelmien yhteentoimivuudesta yhteisössä (EUVL L 200, 7.6.2004, s. 50).

                        Komission päätös 2009/750/EY, tehty 6 päivänä lokakuuta 2009, eurooppalaisen sähköisen tietullipalvelun ja sen teknisten osien määrittelystä (EUVL L 268, 13.10.2009, s. 11).

                        Tyyppihyväksyntä

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle  (Puitedirektiivi), (EUVL L 263, 9.10.2007, s. 1).

               LIITE I.4
               MERILIIKENNETTÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT

                        Seuraavien Euroopan unionin säädösten ’sovellettavia säännöksiä’ sovelletaan sopimuksen ja horisontaalisia mukautuksia koskevan liitteen II mukaisesti, jollei tässä liitteessä tai sen jälkeisissä pöytäkirjoissa I–VI toisin mainita. Yksittäisiä säädöksiä koskevat erityiset mukautukset mainitaan tarvittaessa säädöksen jälkeen.

                        Seuraavissa Euroopan unionin säädöksissä viitataan tällaisten säädösten viimeisimpään versioon, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina.

                        Sääntelyala

                        Lainsäädäntö

                        Meripolitiikka

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1255/2011, annettu 30 päivänä marraskuuta 2011, yhdennetyn meripolitiikan edelleenkehittämistä koskevasta tukiohjelmasta (EUVL L 132, 5.12.2011, s. 1).

                        Pääsy markkinoille

                        Neuvoston asetus (ETY) N:o 3577/92, annettu 7 päivänä joulukuuta 1992, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) (EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7).

                        Neuvoston asetus (ETY) N:o 4055/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen (EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 789/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, lasti- ja matkustaja-alusten siirtämisestä yhteisössä rekistereiden välillä ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 613/91 kumoamisesta (EUVL L 138, 30.4.2004, s. 19).

                        Neuvoston asetus (ETY) N:o 4058/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, yhteensovitetusta toiminnasta vapaan valtameriliikenteeseen pääsyn turvaamiseksi (EYVL L 378, 31.12.1986, s. 21).

                        Kansainväliset suhteet

                        Neuvoston asetus (ETY) N:o 4057/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, kohtuuttomasta hinnoittelusta meriliikenteessä (EYVL L 378, 31.12.1986, s. 14).

                        Kansainväliset sopimukset

                        Neuvoston päätös 2012/22/EU, annettu 12 päivänä joulukuuta 2011, Euroopan unionin liittymisestä matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehdyn Ateenan yleissopimuksen vuoden 2002 pöytäkirjaan, lukuun ottamatta sen 10 ja 11 artiklaa (EUVL L 8, 12.1.2012, s. 1).

                        Neuvoston päätös 2012/23/EU, annettu 12 päivänä joulukuuta 2011, Euroopan unionin liittymisestä matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehdyn Ateenan yleissopimuksen vuoden 2002 pöytäkirjaan sen 10 ja 11 artiklan osalta (EUVL L 8, 12.1.2012, s. 13).

                        Alusten tarkastamis- ja katsastamislaitokset – hyväksytyt laitokset

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/15/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 47).

                        Komission päätös 2009/491/EY, tehty 16 päivänä kesäkuuta 2009, perusteista, joita käytetään päätettäessä, voidaanko lippuvaltion puolesta toimivan laitoksen toiminnan laatutasoa pitää turvallisuudelle ja ympäristölle uhkana, jota ei voida hyväksyä (EUVL L 162, 25.6.2009, s. 6).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 391/2009, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleenlaadittu) (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 11).

                        Komission asetus (EU) N:o 788/2014, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2014, sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä sekä alusten tarkastamis- ja katsastamislaitosten hyväksynnän peruuttamista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklan mukaisesti koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 214, 19.7.2014, s. 12). Oikaisu, EUVL L 234, 7.8.2014, s. 15.

                        Lippuvaltio

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/21/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, lippuvaltiota koskevien vaatimusten noudattamisesta (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 132).

                        Satamavaltion suorittama valvonta

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/16/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 57).

                        Alusliikenteen seuranta

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/59/EY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta sekä neuvoston direktiivin 93/75/ETY kumoamisesta (EYVL L 208, 5.8.2002, s. 10).

                        Kansainvälinen turvallisuusjohtamissäännöstö

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 336/2006, annettu 15 päivänä helmikuuta 2006, kansainvälisen turvallisuusjohtamissäännöstön täytäntöönpanosta yhteisössä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 3051/95 kumoamisesta (EUVL L 64, 4.3.2006, s. 1).

                        Ilmoitusmuodollisuudet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/65/EU, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta (EUVL L 35, 6.2.2010, s. 18).

                        Laivavarusteet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/90/EU, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, laivavarusteista ja neuvoston direktiivin 96/98/EY kumoamisesta (EUVL L 257, 28.8.2014, s. 146).

                        Matkustaja-alukset

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/25/EY, annettu 14 päivänä huhtikuuta 2003, ro-ro-matkustaja-alusten erityisistä vakavuusvaatimuksista
                           (EUVL L 123, 17.5.2003, s. 22).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 392/2009, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuusta onnettomuustapauksessa (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 24).

                        Neuvoston direktiivi 98/41/EY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1998, yhteisön jäsenvaltioiden satamiin tai satamista liikennöivillä matkustaja-aluksilla olevien henkilöiden rekisteröinnistä (EYVL L 188, 2.7.1998, s. 35).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä (uudelleenlaadittu) (EUVL L 163, 5.6.2009, s. 1).

                        Neuvoston direktiivi 1999/35/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1999, pakollisesta katsastusjärjestelmästä säännöllisen ro-ro-alusliikenteen ja suurnopeusmatkustaja-alusliikenteen turvallisen harjoittamisen varmistamiseksi (EYVL L 138, 1.6.1999, s. 1).

                        Kalastusalusten turvallisuus

                        Neuvoston direktiivi 97/70/EY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1997, yhdenmukaistetun turvallisuusjärjestelmän luomisesta kalastusaluksille, joiden pituus on 24 metriä tai enemmän (EYVL L 34, 9.2.1998, s. 1).

                        Öljysäiliöalukset

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012, yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta (uudelleenlaadittu) (EYVL L 172, 30.6.2012, s. 3).

                        Irtolastialukset

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/96/EY, annettu 4 päivänä joulukuuta 2001, irtolastialusten turvallisen lastaamisen ja lastinpurkamisen yhdenmukaistetuista edellytyksistä ja menettelyistä (EYVL L 13, 16.1.2002, s. 9).

                        Onnettomuuksien tutkinta

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/18/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, meriliikennealan onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteista ja neuvoston direktiivin 1999/35/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY muuttamisesta (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 114).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 651/2011, annettu 5 päivänä heinäkuuta 2011, jäsenvaltioiden ja komission yhteistyössä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/18/EY 10 artiklan mukaisesti perustaman pysyvän yhteistyöjärjestelmän työjärjestyksen hyväksymisestä (EUVL L 177, 6.7.2011, s. 18).

                        Komission asetus (EU) N:o 1286/2011, annettu 9 päivänä joulukuuta 2011, merionnettomuuksien ja merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkintaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/18/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti kehitetyistä yhteisistä menettelytavoista (EUVL L 328, 10.12.2011, s. 36).

                        Vakuutus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/20/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, alusten omistajien vakuutuksesta merioikeudellisia vaateita varten (EUVL L 131, 28.5.2009, s. 128).

                        Alusten aiheuttama ympäristön pilaantuminen

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/35/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja pilaamisrikoksista määrättävistä seuraamuksista, myös rikosoikeudellisista seuraamuksista (EUVL L 255, 30.9.2005, s. 11).

                        Aluksella syntyvä jäte

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa (EYVL L 332, 28.12.2000, s. 81).

                        Orgaaniset tinayhdisteet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 782/2003, annettu 14 päivänä huhtikuuta 2003, orgaanisten tinayhdisteiden kieltämisestä aluksissa (EUVL L 115, 9.5.2003, s. 1).

                        Meriturvallisuus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 725/2004, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta (EUVL L 129, 29.4.2004, s. 6).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/65/EY, annettu 26 päivänä lokakuuta 2005, satamien turvallisuuden parantamisesta (EUVL L 310, 25.11.2005, s. 28).

                        Komission asetus (EY) N:o 324/2008, annettu 9 päivänä huhtikuuta 2008, merenkulun turvatoimien alalla suoritettavissa komission tarkastuksissa noudatettavista tarkistetuista menettelyistä (EUVL L 98, 10.4.2008, s. 5).

                        Merenkulkijoiden koulutus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/106/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta (uudelleenlaadittu)
                           (EUVL L 323, 3.12.2008, s. 33).

                           Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/45/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, jäsenvaltioiden myöntämien merenkulkijoiden pätevyyskirjojen keskinäisestä tunnustamisesta (EUVL L 255 of 30.9.2005, s.160).

                        Sosiaaliset näkökohdat

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/54/EU, annettu 20 päivänä marraskuuta 2013, merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen noudattamiseen ja täytäntöönpanon valvontaan liittyvistä tietyistä lippuvaltion velvollisuuksista (EUVL L 329, 10.12.2013, s. 1).

                        Neuvoston direktiivi 1999/63/EY, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan unionin kuljetusalojen ammattiliiton (FST) tekemästä, merenkulkijoiden työajan järjestämistä koskevasta sopimuksesta (EYVL L 167, 2.7.1999, s. 33) – On huomattava, että tämän direktiivin oikeusperusta on 139 artikla, koska sillä pannaan täytäntöön työmarkkinaosapuolten Euroopan tasolla solmimat sopimukset.

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/95/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1999, merenkulkijoiden työajan valvonnasta yhteisön satamissa käyvillä aluksilla (EYVL L 14, 20.1.2000, s. 29).

                        Neuvoston direktiivi 2009/13/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 2009, Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) merityötä koskevasta yleissopimuksesta, 2006, tekemän sopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 1999/63/EY muuttamisesta
                           (EUVL L 124, 20.5.2009, s. 30).

                        Neuvoston direktiivi 92/29/ETY

                           , annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaatimuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon parantamiseksi

                           (EUVL L 113, 30.4.1992, s. 19).

                        Meri- ja sisävesiliikenne

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1177/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, matkustajien oikeuksista meri- ja sisävesiliikenteessä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 1).

                        Siirrettävät

                        painelaitteet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/35/EU, annettu 16 päivänä kesäkuuta 2010, kuljetettavista painelasteista sekä neuvoston direktiivien 76/767/ETY, 84/525/ETY, 84/526/ETY, 84/527/ETY ja 1999/36/EY kumoamisesta (EUVL L 165, 30.6.2010, s. 1).

                        Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1406/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta (EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1).

                        COSS-KOMITEA

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2099/2002, annettu 5 päivänä marraskuuta 2002, meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) perustamisesta sekä meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä koskevien asetusten muuttamisesta (EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1).

               LIITE I.5
               KANSAINVÄLISTÄ MERILIIKENNETTÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT

                        Seuraavien Euroopan unionin säädösten ’sovellettavia säännöksiä’ sovelletaan sopimuksen ja horisontaalisia mukautuksia koskevan liitteen II mukaisesti, jollei tässä liitteessä tai sen jälkeisissä pöytäkirjoissa I–VI toisin mainita. Yksittäisiä säädöksiä koskevat erityiset mukautukset mainitaan tarvittaessa säädöksen jälkeen.

                        Seuraavissa Euroopan unionin säädöksissä viitataan tällaisten säädösten viimeisimpään versioon, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina.

                        Sääntelyala

                        Lainsäädäntö

                        Pääsy markkinoille

                        Neuvoston asetus (EY) N:o 1356/96 jäsenvaltioiden väliseen sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteeseen sovellettavista yhteisistä säännöistä palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi tällaisessa liikenteessä
                        (EYVL L 175, 13.7.1996, s. 7).

                        Neuvoston asetus (ETY) N:o 3921/91 muita kuin jäsenvaltiosta olevia liikenteenharjoittajia koskevista edellytyksistä saada harjoittaa siellä sisävesiväylien tavara- tai henkilöliikennettä (EYVL L 373, 31.12.1991, s. 1).

                        Neuvoston asetus (EY) N:o 718/99, annettu 29 päivänä maaliskuuta 1999, yhteisön sisävesiliikenteen aluskapasiteettia koskevista toimintalinjoista sisävesiliikenteen edistämiseksi (EYVL L 90, 2.4.1999, s. 1).

                        Neuvoston direktiivi 96/75/EY

                         rahtausta ja hinnanmuodostusta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tavaroiden kansallisissa tai kansainvälisissä sisävesikuljetuksissa yhteisössä
                        (EYVL L 304, 27.11.1996, s. 12).

                           Neuvoston asetus (ETY) N:o 2919/85

                         Reinin vesiliikenteestä tehdyssä tarkistetussa yleissopimuksessa tarkoitettuihin järjestelyihin pääsyn edellytyksistä Reinin navigaatioon kuuluvien alusten osalta (EYVL L 280, 22.10.1985, s. 4).

                        Ammattiin pääsy

                        Neuvoston direktiivi 87/540/ETY vesiväylien kansallisen ja kansainvälisen tavaraliikenteen harjoittajan ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden tähän ammattiin muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta (EYVL L 322, 12.11.1987, s. 20).

                        Laivurinkirjat

                        Neuvoston direktiivi 91/672/ETY sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteeseen myönnettyjen kansallisten pätevyyskirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta (EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48).

                        Neuvoston direktiivi 96/50/EY sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteen kansallisten pätevyyskirjojen myöntämisperusteiden harmonisoinnista yhteisössä (EYVL L 235, 17.9.1996, s. 31).

                        Turvallisuusvaatimukset / tekniset vaatimukset

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/100/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, sisävesialusten purjehduskelpoisuuslupien vastavuoroisesta tunnustamisesta (EUVL L 259, 2.10.2009, s. 8).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/87/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, sisävesialusten teknisistä vaatimuksista ja neuvoston direktiivin 82/714/ETY kumoamisesta (EUVL L 389, 30.12.2006, s. 1). Katso kuitenkin direktiivin (EU) 2016/1629 38 artikla: ”38 artikla – Kumoaminen – Kumotaan direktiivi 2006/87/EY 7 päivästä lokakuuta 2018. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä VII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.”

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/1629, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, sisävesialusten teknisistä vaatimuksista, direktiivin 2009/100/EY muuttamisesta ja direktiivin 2006/87/EY kumoamisesta (EUVL L 252, 16.9.2016, s. 118). Katso kuitenkin 38 artikla: ”38 artikla – Kumoaminen – Kumotaan direktiivi 2006/87/EY 7 päivästä lokakuuta 2018. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä VII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.”

                        Vaarallisten tavaroiden sisävesikuljetus

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/68/EY, annettu 24 päivänä syyskuuta 2008, vaarallisten aineiden sisämaankuljetuksista (EUVL L 260, 30.9.2008, s. 13).

                        Jokiliikenteen tietopalvelu (RIS)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/44/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, yhdenmukaistetuista jokitiedotuspalveluista (RIS) Euroopan yhteisön sisävesillä (EUVL L 255, 30.9.2005, s. 152).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 909/2013, annettu 10 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/44/EY tarkoitetuista sisävesiliikenteen elektronista merikarttajärjestelmää (sisävesien ECDIS-järjestelmä) koskevista teknisistä eritelmistä
                           (EUVL L 258, 28.9.2013, s. 1).

                        Komission asetus (EU) N:o 164/2010, annettu 25 päivänä tammikuuta 2010, yhdenmukaistetuista jokitiedotuspalveluista (RIS) Euroopan yhteisön sisävesillä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/44/EY 5 artiklassa tarkoitetuista sisävesiliikenteen elektronisia alusten ilmoittautumisjärjestelmiä koskevista teknisistä eritelmistä (EUVL L 57, 6.3.2010, s. 1).

                        Komission asetus (EY) N:o 416/2007, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2007, yhdenmukaistetuista jokitiedotuspalveluista (RIS) Euroopan yhteisön sisävesillä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/44/EY 5 artiklassa tarkoitetuista laivureille tarkoitettuja ilmoituksia koskevista teknisistä eritelmistä (EUVL L 105, 23.4.2007, s. 88).

                        Komission asetus (EY) N:o 415/2007, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2007, yhdenmukaistetuista jokitiedotuspalveluista (RIS) Euroopan yhteisön sisävesillä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/44/EY 5 artiklassa tarkoitetuista alusten paikannus- ja seurantajärjestelmiä koskevista teknisistä eritelmistä (EUVL L 105, 23.4.2007, s. 35).

                        Komission asetus (EY) N:o 414/2007, annettu 13 päivänä maaliskuuta 2007, yhdenmukaistetuista jokitiedotuspalveluista (RIS) Euroopan yhteisön sisävesillä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/44/EY 5 artiklassa tarkoitetuista teknisistä ohjeista jokitiedotuspalvelujen suunnittelua, täytäntöönpanoa ja käyttöä varten (EUVL L 105, 23.4.2007, s. 1).

                        Ympäristö

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/30/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, direktiivin 98/70/EY muuttamisesta bensiinin, dieselin ja kaasuöljyn laatuvaatimusten osalta sekä kasvihuonekaasupäästöjen seurantaan ja vähentämiseen tarkoitetun mekanismin käyttöönottamisen osalta, neuvoston direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta sisävesialusten käyttämien polttoaineiden laatuvaatimusten osalta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 88).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/68/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1997, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä
                        (EUVL L 59, 27.2.1998, s. 1).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/26/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 97/68/EY muuttamisesta (soveltamisalaan kuuluvien sisävesialusten moottorit mukaan luettuina) (EUVL L 146, 30.4.2004, s. 1).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1628, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, liikkuviin työkoneisiin tarkoitettujen polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen raja-arvoihin ja tyyppihyväksyntään liittyvistä vaatimuksista, asetusten (EU) N:o 1024/2012 ja (EU) N:o 167/2013 muuttamisesta ja direktiivin 97/68/EY muuttamisesta ja kumoamisesta (EUVL L 252, 16.9.2016, s. 53).

                        Meri- ja sisävesiliikenne

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1177/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, matkustajien oikeuksista meri- ja sisävesiliikenteessä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 1).

               LIITE I.6
               LIIKENTEEN ALALLA SOVELLETTAVAT YMPÄRISTÖSÄÄNNÖT

                        Seuraavien Euroopan unionin säädösten ’sovellettavia säännöksiä’ sovelletaan sopimuksen ja horisontaalisia mukautuksia koskevan liitteen II mukaisesti, jollei tässä liitteessä tai sen jälkeisissä pöytäkirjoissa I–VI toisin mainita. Yksittäisiä säädöksiä koskevat erityiset mukautukset mainitaan tarvittaessa säädöksen jälkeen.

                        Seuraavissa Euroopan unionin säädöksissä viitataan tällaisten säädösten viimeisimpään versioon, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina.

                        Sääntelyala

                        Lainsäädäntö

                        Vaikutusten arviointi

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista (EUVL L 26, 28.1.2012, s. 1).

                        JAESPOON yleissopimus.

                        Kaikkien sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien hankkeiden ympäristövaikutukset on arvioitava EU:n normien mukaisesti. Rajatylittäviä näkökohtia on lisäksi tarkasteltava Espoon yleissopimuksen vaatimusten mukaisesti.

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/42/EY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2001, tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista (EYVL L 197, 21.7.2001, s. 30).

                        Espoon yleissopimuksen SEA-pöytäkirja.

                        Kaikista liikenteen alan suunnitelmista ja ohjelmista on soveltuvin osin tehtävä SEA-direktiivissä säädettyä ympäristövaikutusten arviointia vastaava ympäristövaikutusten arviointi. Rajatylittäviä näkökohtia on lisäksi tarkasteltava Espoon yleissopimuksen SEA-pöytäkirjan vaatimusten mukaisesti.

                        Suojelu

                        Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7).

                        Jos hanke todennäköisesti vaikuttaa merkittäviin luonnonsuojelukohteisiin, on tehtävä luontotyyppidirektiivin 6 artiklassa säädettyä vastaava asianmukainen luonnonsuojelullinen arviointi.

                        Polttoaineet

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/70/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1998, bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta (EYVL L 350, 28.12.1998, s. 58).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/802, annettu 11 päivänä toukokuuta 2016, tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä (EUVL L 132, 21.5.2016, s. 58).

                        Vesipolitiikka

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1).

                        Kaikki tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat liikennehankkeet olisi suunniteltava ja pantava täytäntöön vesipolitiikan puitedirektiivin 4 artiklan 7 kohdan mukaisesti.

                         Kaikki tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat liikennehankkeet olisi soveltuvin osin toteutettava noudattaen yhteistä lausuntoa sisävesiliikenteestä ja kestävästä ympäristöpolitiikasta Tonavan alueella, sellaisena kuin Tonavan kansainvälinen suojelukomissio (ICPDR), Tonava-komissio ja Sava-komissio on sen hyväksynyt.

               LIITE I.7
               LIIKENTEEN ALALLA SOVELLETTAVAT JULKISIA HANKINTOJA KOSKEVAT SÄÄNNÖT

                        Seuraavien Euroopan unionin säädösten ’sovellettavia säännöksiä’ sovelletaan sopimuksen ja horisontaalisia mukautuksia koskevan liitteen II mukaisesti, jollei tässä liitteessä tai sen jälkeisissä pöytäkirjoissa I–VI toisin mainita. Yksittäisiä säädöksiä koskevat erityiset mukautukset mainitaan tarvittaessa säädöksen jälkeen.

                        Seuraavissa Euroopan unionin säädöksissä viitataan tällaisten säädösten viimeisimpään versioon, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina.

                        Sääntelyala

                        Lainsäädäntö

                        Muutoksenhaku

                        Neuvoston direktiivi 89/665/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1989, julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta
                        (EUVL L 395, 30.12.1989, s. 33).

                        Neuvoston direktiivi 92/13/ETY, annettu 25 päivänä helmikuuta 1992, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EYVL L 76, 23.3.1992, s. 14).

                        Hankintamenettelyt

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/23/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, käyttöoikeussopimusten tekemisestä (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 1).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta
                           (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 65).

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/25/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta
                           (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 243).

                        Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1986, annettu 11 päivänä marraskuuta 2015, vakiolomakkeiden vahvistamisesta julkisiin hankintamenettelyihin liittyvien ilmoitusten julkaisemista varten ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 842/2011 kumoamisesta (EUVL L 296, 12.11.2015, s. 1).

                        Julkiset palvelut

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 1).

               LIITE II
               Horisontaaliset mukautukset ja tietyt menettelysäännöt

               Liitteessä I lueteltujen säädösten säännöksiä sovelletaan sopimuksen ja tässä liitteessä olevan 1–3 kohdan mukaisesti, jollei liitteessä I muuta määrätä. Yksittäisiin säädöksiin tarvittavat mukautukset on esitetty liitteessä I.

               Tätä sopimusta sovelletaan tässä liitteessä olevassa 4 ja 6 kohdassa määrättyjen menettelysääntöjen mukaisesti.

               1.
                     SÄÄDÖSTEN JOHDANTO-OSAT

               Lueteltujen säädösten johdanto-osia ei mukauteta tätä sopimusta varten. Ne ovat olennaisia siinä määrin kuin ne ovat tarpeen kyseisiin säädöksiin sisältyvien säännösten tulkitsemiseksi ja soveltamiseksi oikein tämän sopimuksen yhteydessä.

               2.
                     SÄÄDÖSTEN YKSITTÄISET ILMAISUT

               Seuraavilla liitteessä I lueteltujen säädösten ilmaisuilla tarkoitetaan tässä sopimuksessa seuraavaa:

               a)
                     ilmaisuilla ’Euroopan yhteisö’, ’yhteisö’, ’Euroopan unioni’ ja ’unioni’ ilmaisua ’liikenneyhteisön alue’.

               b)
                     ilmaisuilla ’yhteisön oikeus’, ’yhteisön lainsäädäntö’, ’yhteisön välineet’, ’unionin oikeus’, ’unionin lainsäädäntö’, ’unionin välineet” ja ”perustamissopimus’, kun tällä ilmaisulla viitataan Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen tai Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen’, ilmaisua ’sopimus liikenneyhteisöstä’;

               c)
                     ilmaisulla ’rautateiden infrastruktuuri’ ilmaisua ’rautateiden infrastruktuuri liikenneyhteisön alueella’;

               d)
                     ilmaisulla ’tieinfrastruktuuri’ ilmaisua ’tieinfrastruktuuri liikenneyhteisön alueella’;

               e)
                     ilmaisulla ’lentoaseman infrastruktuuri’ ilmaisua ’lentoaseman infrastruktuuri liikenneyhteisön alueella’;

               f)
                     ilmaisulla ’sisävesiliikenneinfrastruktuuri’ ilmaisua ’sisävesiliikenneinfrastruktuuri liikenneyhteisön alueella’;

               g)
                     ilmaisuilla ’Euroopan yhteisöjen virallinen lehti’ tai ’Euroopan unionin virallinen lehti’ ilmaisua ’osapuolten viralliset lehdet’.

               3.
                     VIITTAUKSET JÄSENVALTIOIHIN

               Jos liitteessä I luetelluissa säädöksissä viitataan ’jäsenvaltioon’ tai ’jäsenvaltioihin’, viittausten katsotaan tarkoittavan Euroopan unionin jäsenvaltioiden lisäksi myös kaakkoiseurooppalaisia osapuolia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä liitteessä olevan 4 kohdan soveltamista.

               4.
                     EUROOPAN UNIONIN KOMITEOITA JA KAAKKOISEUROOPPALAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMISTA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET

               Euroopan komissio kuulee kaakkoiseurooppalaisten osapuolten asiantuntijoita ja antaa näille mahdollisuuden esittää kantansa kaikissa tapauksissa, joissa liitteessä I luetelluissa säädöksissä säädetään, että Euroopan komission on kuultava Euroopan unionin komiteoita ja annettava näille mahdollisuus esittää kantansa ja lausuntonsa.

               Kutakin kuulemista varten järjestetään yksi kokous, jonka puheenjohtajana toimii Euroopan komissio, ja kuuleminen tapahtuu alueellisessa ohjauskomiteassa Euroopan komission kutsusta ennen Euroopan unionin asianomaisen komitean kuulemista. Euroopan komissio toimittaa vähintään kaksi viikkoa ennen kokousta kullekin kaakkoiseurooppalaiselle osapuolelle kaiken tarvittavan aineiston, jolleivät erityiset olosuhteet edellytä lyhyempää määräaikaa.

               Kaakkoiseurooppalaisia osapuolia pyydetään esittämään kantansa Euroopan komissiolle. Euroopan komissio ottaa kaakkoiseurooppalaisten osapuolten kannat asianmukaisesti huomioon.

               Edellä olevat määräykset eivät koske tässä sopimuksessa määritettyjen kilpailusääntöjen soveltamista, vaan kilpailusääntöjä sovellettaessa noudatetaan liitteessä III vahvistettuja erityisiä kuulemismenettelyjä.

               5.
                     YHTEISTYÖ JA TIETOJENVAIHTO

               Jotta voitaisiin helpottaa osapuolten toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisten toimivaltuuksien käyttämistä, näiden viranomaisten on pyynnöstä vaihdettava keskenään kaikki tiedot, joita tämän sopimuksen asianmukainen toteutuminen edellyttää.

               6.
                     VIITTAUS KIELIIN

               Osapuolilla on oikeus käyttää tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa menettelyissä kaikkia Euroopan unionin toimielinten tai muiden osapuolten virallisia kieliä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteen IV soveltamista. Osapuolet ovat kuitenkin tietoisia siitä, että englantia käyttämällä helpotetaan kyseisiä menettelyjä. Jos jossakin virallisessa asiakirjassa käytetään kieltä, joka ei ole Euroopan unionin toimielinten virallinen kieli, sen kanssa on samanaikaisesti toimitettava asiakirjan käännös jollekin Euroopan unionin toimielinten viralliselle kielelle; tällöin on otettava huomioon, mitä tämän kohdan edellisessä virkkeessä on sanottu. Jos jokin osapuoli aikoo käyttää suullisessa menettelyssä kieltä, joka ei ole Euroopan unionin toimielinten virallinen kieli, kyseisen osapuolen on huolehdittava simultaanitulkkauksesta englannin kielelle.

               LIITE III
               Pääsopimuksen 17 artiklassa tarkoitetut kilpailu- ja valtiontukisäännöt

               1 artikla

               Valtion monopolit

               Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet mukauttavat asteittain kaikki valtion kaupalliset monopolit varmistaakseen, että siinä tämän sopimuksen pöytäkirjassa, joka sisältää kyseistä kaakkoiseurooppalaista osapuolta koskevat siirtymäjärjestelyt, tarkoitetun toisen siirtymäkauden loppuun mennessä tavaroiden hankinnan ja kaupan pitämisen edellytyksissä ei enää esiinny syrjintää osapuolten kansalaisten välillä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi toteutetuista toimenpiteistä ilmoitetaan alueelliselle ohjauskomitealle.

               2 artikla

               Valtiontuki- ja kilpailulainsäädännön lähentäminen

               1.
                     Osapuolet tunnustavat olevan tärkeää lähentää kaakkoiseurooppalaisten osapuolten voimassa olevaa valtiontuki- ja kilpailulainsäädäntöä Euroopan unionin vastaavaan lainsäädäntöön. Kaakkoiseurooppalaiset osapuolet pyrkivät varmistamaan, että niiden voimassa olevat ja tulevat valtiontukea ja kilpailua koskevat lait saatetaan asteittain yhdenmukaiseksi unionin säännöstön kanssa.

               2.
                     Lainsäädännön lähentäminen alkaa tämän sopimuksen tullessa voimaan, ja se ulotetaan asteittain koskemaan kaikkia tässä liitteessä tarkoitettujen Euroopan unionin valtiontuki- ja kilpailusäännösten osia siinä tämän sopimuksen pöytäkirjassa, joka sisältää kyseistä kaakkoiseurooppalaista osapuolta koskevat siirtymäjärjestelyt, tarkoitetun toisen siirtymäkauden loppuun mennessä. Kaakkoiseurooppalainen osapuoli määrittelee lisäksi Euroopan komission kanssa sopien yksityiskohtaiset säännöt lainsäädännön lähentämisen täytäntöönpanon ja toteutettavien lainvalvontatoimien seurantaa varten.

               3 artikla

               Kilpailusäännöt ja muut taloutta koskevat määräykset

               1.
                     Seuraavat käytännöt ovat yhteensopimattomia tämän sopimuksen moitteettoman toiminnan kanssa siltä osin kuin ne voivat vaikuttaa kahden tai useamman osapuolen väliseen kauppaan:

               i)
                     yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset sekä yritysten väliset yhdenmukaistetut menettelytavat, joiden tarkoituksena tai seurauksena on kilpailun estäminen, rajoittaminen tai vääristäminen;

               ii)
                     yhden tai useamman yrityksen toimesta tapahtuva määräävän markkina-aseman väärinkäyttö sopimuspuolten koko alueella tai merkittävällä osalla sitä;

               iii)
                     valtiontuet, jotka vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua suosimalla tiettyjä yrityksiä tai tiettyjä tuotteita.

               2.
                     Tämän artiklan vastaisia käytäntöjä arvioidaan Euroopan unionissa sovellettavien kilpailusääntöjen, erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 93, 101, 102, 106, 107 ja 108 artiklan, soveltamisesta johtuvien kriteerien sekä Euroopan unionin toimielinten käyttöön ottamien tulkintavälineiden perusteella.

               3.
                     Kukin kaakkoiseurooppalainen osapuoli varmistaa, että 1 kohdan i ja ii alakohdan täysimääräiseen soveltamiseen tarvittavat toimivaltuudet annetaan toiminnaltaan riippumattomalle julkiselle elimelle yksityisten ja julkisten sekä sellaisten yritysten osalta, joille on myönnetty erityisiä oikeuksia.

               4.
                     Kaakkoiseurooppalainen osapuoli nimeää tai perustaa toiminnaltaan riippumattoman viranomaisen, jolla on 1 kohdan iii alakohdan täysimääräiseen soveltamiseen tarvittavat toimivaltuudet. Kyseisellä viranomaisella on oltava muun muassa toimivalta hyväksyä valtiontukijärjestelmiä ja yksittäisiä tukia 2 kohdan mukaisesti sekä määrätä sääntöjenvastaisesti myönnetty valtiontuki perittäväksi takaisin.

               5.
                     Kukin osapuoli varmistaa avoimuuden valtiontukien alalla muun muassa antamalla vuosittain muille osapuolille kertomuksen tai vastaavan, jossa noudatetaan valtiontukia koskevan Euroopan unionin katsauksen menetelmiä ja esitystapaa. Osapuoli antaa toisen osapuolen pyynnöstä tietoja yksittäisistä valtiontukitapauksista.

               6.
                     Kukin kaakkoiseurooppalainen osapuoli tekee ennen 4 kohdassa tarkoitetun viranomaisen perustamista käyttöön otettujen tukijärjestelmien kattavan määrityksen ja lähentää kyseiset tukijärjestelmät 2 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaisesti.

               7.
                     a)
                     Sovellettaessa 1 kohdan iii alakohdan määräyksiä osapuolet sopivat, että siinä tämän sopimuksen pöytäkirjassa, joka sisältää kyseistä kaakkoiseurooppalaista osapuolta koskevat siirtymäjärjestelyt, tarkoitettujen siirtymäkausien aikana kaakkoiseurooppalaisen osapuolen myöntämien valtiontukien arvioinnissa otetaan huomioon, että kyseistä kaakkoiseurooppalaista osapuolta pidetään samanlaisena alueena kuin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut Euroopan unionin alueet, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma.

               b)
                     Siinä tämän sopimuksen pöytäkirjassa, joka sisältää kyseistä kaakkoiseurooppalaista osapuolta koskevat siirtymäjärjestelyt, tarkoitetun ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä kaakkoiseurooppalainen osapuoli esittää Euroopan komissiolle BKT:tä henkeä kohti koskevat lukunsa NUTS II -tasolle yhdenmukaistettuina. Tämän jälkeen 4 kohdassa tarkoitettu viranomainen ja Euroopan komissio arvioivat yhdessä kyseisen kaakkoiseurooppalaisen osapuolen alueiden tukikelpoisuuden ja niitä koskevat maksimaaliset tuki-intensiteetit laatiakseen alueellisen tukikartan asiaa koskevien Euroopan unionin suuntaviivojen perusteella.

               8.
                     Jos jokin osapuoli katsoo, ettei tietty käytäntö ole yhteensopiva 1 kohdan kanssa, se voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet neuvoteltuaan asiasta alueellisessa ohjauskomiteassa tai 30 työpäivän kuluttua siitä, kun se on pyytänyt näitä neuvotteluja.

               9.
                     Osapuolet vaihtavat tietoja ammatillisen salassapitovelvollisuuden ja liikesalaisuuden sallimissa rajoissa.

               LIITE IV
               Asian saattaminen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi

               1. Sopimuksen 19 artiklaan liittyvät yleiset periaatteet

               1.
                     Euroopan unionin tuomioistuimen, jäljempänä ’unionin tuomioistuin’, perussäännön määräyksiä ja sen ennakkoratkaisupyyntöjen tekemistä koskevaa työjärjestystä noudatetaan soveltuvin osin, kun kaakkoiseurooppalaisen osapuolen tuomioistuin pyytää sopimuksen 19 artiklan perusteella ennakkoratkaisun esittämistä.

               2.
                     Näissä tapauksissa kaakkoiseurooppalaisilla osapuolilla on tämän sopimuksen soveltamisalalla samat oikeudet esittää huomautuksia unionin tuomioistuimelle kuin EU:n jäsenvaltioilla.

               2. Sopimuksen 19 artiklan mukaisen menettelyn soveltamisala ja menettelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt

               1.
                     Kun kaakkoiseurooppalainen osapuoli tekee 19 artiklan toisen virkkeen mukaisesti päätöksen siitä, missä määrin ja minkälaisia yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen asioita saatetaan unionin tuomioistuimen käsiteltäviksi, päätöksessä on säädettävä,

               a)
                     että jokainen kaakkoiseurooppalaisen osapuolen tuomioistuin, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, pyytää unionin tuomioistuinta antamaan ennakkoratkaisun kysymyksestä, joka on otettu esille ensin mainitun tuomioistuimen ratkaistavaksi annetussa asiassa ja koskee tämän sopimuksen tai 19 artiklassa tarkoitetun säännöksen pätevyyttä tai tulkintaa, jos kyseinen tuomioistuin katsoo, että kysymyksestä on tehtävä päätös, jotta se voisi antaa tuomion; tai

               b)
                     että jokainen kaakkoiseurooppalaisen osapuolen tuomioistuin voi pyytää unionin tuomioistuinta antamaan ennakkoratkaisun kysymyksestä, joka on otettu esille ensin mainitussa tuomioistuimessa ja koskee tämän sopimuksen tai 19 artiklassa tarkoitetun säännöksen pätevyyttä tai tulkintaa, jos kyseinen tuomioistuin katsoo, että kysymyksestä on tehtävä päätös, jotta se voisi antaa tuomion.

               2.
                     Sopimuksen 19 artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt rakennetaan periaatteille, jotka sisältyvät unionin tuomioistuimen toimintaa säänteleviin oikeussäännöksiin, mukaan luettuina asiaa koskevat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräykset sekä unionin tuomioistuimen perussäännöt, työjärjestys ja oikeuskäytäntö. Jos kaakkoiseurooppalainen osapuoli tekee päätöksen tämän määräyksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, sen on otettava huomioon myös unionin tuomioistuimen kansallisille tuomioistuimille antamat suositukset, jotka koskevat ennakkoratkaisumenettelyn käynnistämistä.

               3. Unionin tuomioistuimen käsiteltäviksi sopimuksen 37 artiklan 3 kohdan mukaisesti saatettavat riita-asiat

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 273 artiklan mukaisesti unionin tuomioistuimen käsiteltäviksi saatettuja riitoja koskevia Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön määräyksiä ja unionin tuomioistuimen työjärjestystä sovelletaan, siltä osin kuin se on aiheellista, unionin tuomioistuimen käsiteltäviksi sopimuksen 37 artiklan 3 kohdan mukaisesti saatettuihin riita-asioihin.

               4. Asian saattaminen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi ja kielet

               Kaakkoiseurooppalaisilla osapuolilla on oikeus käyttää unionin tuomioistuimessa tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa menettelyissä mitä tahansa Euroopan unionin toimielinten tai kaakkoiseurooppalaisten osapuolten virallista kieltä. Jos virallisessa asiakirjassa käytetään kieltä, joka ei ole Euroopan unionin toimielinten virallinen kieli, asiakirjasta on samanaikaisesti toimitettava käännös ranskan kielelle. Jos jokin kaakkoiseurooppalainen osapuoli aikoo käyttää suullisessa menettelyssä kieltä, joka ei ole Euroopan unionin toimielinten virallinen kieli, kyseisen osapuolen on huolehdittava simultaanitulkkauksesta ranskan kielelle.

               LIITE V

               OSUUDET LIIKENNEYHTEISÖN TALOUSARVIOSTA

                        Osapuolet

                        Rahoitusosuus prosentteina

                        Euroopan unioni

                        80,00

                        Albanian tasavalta

                        3,20

                        Bosnia ja Hertsegovina

                        3,55

                        Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia

                        2,88

                        Kosovo

                        2,57

                        Montenegro

                        2,38

                        Serbian tasavalta

                        5,42

               Seuraavassa aluekokouksessa keskusteltavassa ehdotuksessa rahoitusosuudet on jaettu kahteen osaan seuraavasti: Euroopan unionin osuus on 80 prosenttia ja kuuden kaakkoiseurooppalaisen kumppanimaan osuus 20 prosenttia.

               Kaakkoiseurooppalaisten kumppanimaiden 20 prosentin osuus jaotellaan seuraavasti: kukin kumppani osallistuu talousarvioon 2 prosentilla, ja loput 8 prosenttia jaetaan kuuden kaakkoiseurooppalaisen kumppanimaan kesken sen mukaan, mikä on niiden BKT:n osuus kaakkoiseurooppalaisten osapuolten koko bruttokansantuotteesta.

               _______________________________________

               PÖYTÄKIRJA I

               SIIRTYMÄJÄRJESTELYT
                  EUROOPAN UNIONIN
                  JA ALBANIAN TASAVALLAN VÄLILLÄ

               I. Siirtymisen edellytykset rautatieliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Albanian tasavalta, jäljempänä ’Albania’, on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Albania on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               3.
                     Albania voi ensimmäisen siirtymäkauden lopussa pyytää Euroopan komissiota arvioimaan edistymistä pääsopimuksen 40 artiklan mukaisesti, jotta se voisi siirtyä suoraan markkinoiden yhdentämiseen pääsopimuksen 11 artiklan mukaisesti.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä Albanian on

               i)
                     täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen rautatielainsäädäntö kokonaisuudessaan;

               ii)
                     oltava edistynyt riittävästi johonkin pääsopimuksen 17 artiklassa tarkoitettuun sopimukseen tai liitteeseen III sisältyvien valtiontuki- ja kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa, sen mukaan, kumpaa vaihtoehtoa sovelletaan.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä Albanian on sovellettava tätä sopimusta, kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja rautatielainsäädäntöä sekä valtiontukea ja kilpailua koskevia sääntöjä.

               3 artikla

               1.
                     Sen estämättä, mitä pääsopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa määrätään

               i)
                     Albaniassa toimiluvan saaneille rautatieyrityksille annetaan ensimmäisen siirtymäkauden aikana oikeus käyttää rautatieinfrastruktuuria Albaniassa;

               ii)
                     Albaniassa toimiluvan saaneet rautatieyritykset saavat toisen siirtymäkauden aikana käyttää liitteessä I tarkoitetun rautatielainsäädännön mukaisia liikenneoikeuksia minkä tahansa muun kaakkoiseurooppalaisen osapuolen rautatieinfrastruktuurissa.

               II. Siirtymisen edellytykset meriliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Albania on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Albania on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Albanian on täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen merenkulkua koskeva lainsäädäntö asetusta

                  N:o 3577/92

                lukuun ottamatta;

               ii)
                     Albanian kansalaisilla ja Albaniaan sijoittautuneilla meriliikenteen harjoittajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja minkä tahansa toisen EU:n jäsenvaltion tai toisen maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen välillä. Sama koskee myös niitä Albanian kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Albanian ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Albanian ulkopuolelle mutta joissa Albanian kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity Albaniassa sen lainsäädännön mukaisesti.

               Vastaavasti EU:n alusten omistajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen ja Albanian välillä sekä minkä tahansa maan, joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen ja Albanian välillä. Sama koskee myös niitä EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle mutta joissa EU:n jäsenvaltion kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Albanian on sovellettava tätä sopimusta ja kaikkea liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     EU:n alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Albaniassa rekisteröidyillä ja kyseisen jäsenvaltion tai Albanian lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja Albaniassa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               Vastaavasti Albanian alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Albaniassa rekisteröidyillä ja kyseisen jäsenvaltion tai Albanian lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja missä tahansa EU:n jäsenvaltiossa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               III. Siirtymisen edellytykset sisävesiliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Albania on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               1.
                     Siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Albanian on sovellettava tätä sopimusta ja kaikkea liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     Albanialla on oikeus matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen sisävesiväylillä minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja jonkin toisen EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen välillä.

               PÖYTÄKIRJA II

               SIIRTYMÄJÄRJESTELYT
                  EUROOPAN UNIONIN
                  JA BOSNIA JA HERTSEGOVINAN VÄLILLÄ

               I. Edellytykset, jotka koskevat siirtymistä rautatieliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Bosnia ja Hertsegovina on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Bosnia ja Hertsegovina on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               3.
                     Bosnia ja Hertsegovina voi ensimmäisen siirtymäkauden lopussa pyytää Euroopan komissiota arvioimaan edistymistä pääsopimuksen 40 artiklan mukaisesti, jotta se voisi siirtyä suoraan markkinoiden yhdentämiseen pääsopimuksen 11 artiklan mukaisesti.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä Bosnia ja Hertsegovinan on

               i)
                     täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen rautatielainsäädäntö kokonaisuudessaan;

               ii)
                     oltava edistynyt riittävästi johonkin pääsopimuksen 17 artiklassa tarkoitettuun sopimukseen tai liitteeseen III sisältyvien valtiontuki- ja kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa, sen mukaan, kumpaa vaihtoehtoa sovelletaan.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä Bosnia ja Hertsegovinan on sovellettava tätä sopimusta, kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja rautatielainsäädäntöä sekä valtiontukea ja kilpailua koskevia sääntöjä.

               3 artikla

               1.
                     Sen estämättä, mitä pääsopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa määrätään

               i)
                     Bosnia ja Hertsegovinassa toimiluvan saaneille rautatieyrityksille annetaan ensimmäisen siirtymäkauden aikana oikeus käyttää rautatieinfrastruktuuria Bosnia ja Hertsegovinassa;

               ii)
                     Toisen siirtymäkauden aikana Bosnia ja Hertsegovinassa toimiluvan saaneet rautatieyritykset saavat käyttää liitteessä I tarkoitetun rautatielainsäädännön mukaisia liikenneoikeuksia minkä tahansa muun kaakkoiseurooppalaisen osapuolen rautatieinfrastruktuurissa.

               II. Siirtymisen edellytykset meriliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Bosnia ja Hertsegovina on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Bosnia ja Hertsegovina on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Bosnia ja Hertsegovinan on täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen merenkulkua koskeva lainsäädäntö asetusta

                  N:o 3577/92

                lukuun ottamatta;

               ii)
                     Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisilla ja Bosnia ja Hertsegovinaan sijoittautuneilla meriliikenteen harjoittajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja minkä tahansa toisen EU:n jäsenvaltion tai toisen maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen välillä. Sama koskee niitä Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Bosnia ja Hertsegovinan ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Bosnia ja Hertsegovinan ulkopuolelle mutta joissa Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity Bosnia ja Hertsegovinassa sen lainsäädännön mukaisesti.

               Vastaavasti EU:n alusten omistajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen ja Bosnia ja Hertsegovinan välillä sekä minkä tahansa maan, joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen ja Bosnia ja Hertsegovinan välillä. Sama koskee myös niitä EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle mutta joissa EU:n jäsenvaltion kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Bosnia ja Hertsegovinan on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     EU:n alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Bosnia ja Hertsegovinassa rekisteröidyillä ja kyseisen jäsenvaltion tai Bosnia ja Hertsegovinan lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja Bosnia ja Hertsegovinassa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               Vastaavasti Bosnia ja Hertsegovinan alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Bosnia ja Hertsegovinassa rekisteröidyillä ja kyseisen jäsenvaltion tai Bosnia ja Hertsegovinan lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja missä tahansa jäsenvaltiossa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               III. Siirtymisen edellytykset sisävesiliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Bosnia ja Hertsegovina on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               1.
                     Siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Bosnia ja Hertsegovinan on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     Bosnia ja Hertsegovinalla on oikeus matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja jonkin toisen EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen välillä.

               PÖYTÄKIRJA III

               SIIRTYMÄJÄRJESTELYT
                  EUROOPAN UNIONIN
                  JA ENTISEN JUGOSLAVIAN TASAVALLAN MAKEDONIAN VÄLILLÄ

               I. Edellytykset, jotka koskevat siirtymistä rautatieliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               3.
                     Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia voi ensimmäisen siirtymäkauden lopussa pyytää Euroopan komissiota arvioimaan edistymistä pääsopimuksen 40 artiklan mukaisesti, jotta se voisi siirtyä suoraan markkinoiden yhdentämiseen pääsopimuksen 11 artiklan mukaisesti.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian on

               i)
                     täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen rautatielainsäädäntö kokonaisuudessaan;

               ii)
                     oltava edistynyt riittävästi johonkin pääsopimuksen 17 artiklassa tarkoitettuun sopimukseen tai liitteeseen III sisältyvien valtiontuki- ja kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa, sen mukaan, kumpaa vaihtoehtoa sovelletaan.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian on sovellettava tätä sopimusta, kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja rautatielainsäädäntöä sekä valtiontukea ja kilpailua koskevia sääntöjä.

               3 artikla

               1.
                     Sen estämättä, mitä pääsopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa määrätään

               i)
                     entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa toimiluvan saaneille rautatieyrityksille annetaan ensimmäisen siirtymäkauden aikana oikeus käyttää rautatieinfrastruktuuria entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa;

               ii)
                     entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa toimiluvan saaneet rautatieyritykset saavat toisen siirtymäkauden aikana käyttää liitteessä I tarkoitetun rautatielainsäädännön mukaisia liikenneoikeuksia minkä tahansa muun kaakkoiseurooppalaisen osapuolen rautatieinfrastruktuurissa.

               II. Siirtymisen edellytykset meriliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian on täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen merenkulkua koskeva lainsäädäntö asetusta

                  N:o 3577/92

                lukuun ottamatta;

               ii)
                     entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kansalaisilla ja entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan sijoittautuneilla meriliikenteen harjoittajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja minkä tahansa toisen EU:n jäsenvaltion tai toisen maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen välillä. Sama koskee niitä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ulkopuolelle mutta joissa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa sen lainsäädännön mukaisesti.

               Vastaavasti EU:n alusten omistajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välillä sekä minkä tahansa maan, joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välillä. Sama koskee myös niitä EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle mutta joissa EU:n jäsenvaltion kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     EU:n alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa rekisteröidyillä ja kyseisen jäsenvaltion tai entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               Vastaavasti entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa rekisteröidyillä ja kyseisen jäsenvaltion tai entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja missä tahansa EU:n jäsenvaltiossa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               III. Siirtymisen edellytykset sisävesiliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               Siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     entisellä Jugoslavian tasavallalla Makedonialla on oikeus matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja jonkin toisen EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen välillä.

               PÖYTÄKIRJA IV

               SIIRTYMÄJÄRJESTELYT
                  EUROOPAN UNIONIN
                  JA KOSOVON VÄLILLÄ

               I. Siirtymisen edellytykset rautatieliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Kosovo on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Kosovo on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               3.
                     Kosovo voi ensimmäisen siirtymäkauden lopussa pyytää Euroopan komissiota arvioimaan edistymistä pääsopimuksen 40 artiklan mukaisesti, jotta se voisi siirtyä suoraan markkinoiden yhdentämiseen pääsopimuksen 11 artiklan mukaisesti.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä Kosovon on

               i)
                     täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen rautatielainsäädäntö kokonaisuudessaan;

               ii)
                     oltava edistynyt riittävästi johonkin pääsopimuksen 17 artiklassa tarkoitettuun sopimukseen tai liitteeseen III sisältyvien valtiontuki- ja kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa, sen mukaan, kumpaa vaihtoehtoa sovelletaan.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä Kosovon on sovellettava tätä sopimusta, kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja rautatielainsäädäntöä sekä valtiontukea ja kilpailua koskevia sääntöjä.

               3 artikla

               1.
                     Sen estämättä, mitä pääsopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa määrätään

               i)
                     Kosovossa toimiluvan saaneille rautatieyrityksille annetaan ensimmäisen siirtymäkauden aikana oikeus käyttää rautatieinfrastruktuuria Kosovossa;

               ii)
                     Kosovossa toimiluvan saaneet rautatieyritykset saavat toisen siirtymäkauden aikana käyttää liitteessä I tarkoitetun rautatielainsäädännön mukaisia liikenneoikeuksia minkä tahansa muun kaakkoiseurooppalaisen osapuolen rautatieinfrastruktuurissa.

               II. Siirtymisen edellytykset tieliikenteen osalta

               Euroopan unioni ja Kosovo sopivat, että sen estämättä, mitä Euroopan unionin ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Kosovon välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa säädetään, sen kauttakulkua koskevaa III lukua sovelletaan edelleen, kun liikenneyhteisön perustamisesta tehty sopimus tulee voimaan.

               III. Siirtymisen edellytykset meriliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Kosovo on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Kosovo on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Kosovon on täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen merenkulkua koskeva lainsäädäntö asetusta

                  N:o 3577/92

                lukuun ottamatta;

               ii)
                     Kosovon kansalaisilla ja Kosovoon sijoittautuneilla meriliikenteen harjoittajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja minkä tahansa toisen EU:n jäsenvaltion tai toisen maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen välillä. Sama koskee niitä Kosovon kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Kosovon ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Kosovon ulkopuolelle mutta joissa Kosovon kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity Kosovossa sen lainsäädännön mukaisesti.

               Vastaavasti EU:n alusten omistajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman välillä tai off shore -rakenteen ja Kosovon välillä sekä minkä tahansa maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman välillä tai off shore -rakenteen ja Kosovon välillä. Sama koskee myös niitä EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle mutta joissa EU:n jäsenvaltion kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Kosovon on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     EU:n alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Kosovossa rekisteröidyillä ja kyseisen EU:n jäsenvaltion tai Kosovon lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja Kosovossa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               Vastaavasti Kosovon alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Kosovossa rekisteröidyillä ja kyseisen EU:n jäsenvaltion tai Kosovon lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja missä tahansa EU:n jäsenvaltiossa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               IV. Siirtymisen edellytykset sisävesiliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Kosovo on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               Siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Kosovon on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     Kosovolla on oikeus matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja jonkin toisen EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen välillä;

               PÖYTÄKIRJA V

               SIIRTYMÄJÄRJESTELYT
                  EUROOPAN UNIONIN
                  JA MONTENEGRON VÄLILLÄ

               I. Siirtymisen edellytykset rautatieliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Montenegro on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Montenegro on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               3.
                     Montenegro voi ensimmäisen siirtymäkauden lopussa pyytää Euroopan komissiota arvioimaan edistymistä pääsopimuksen 40 artiklan mukaisesti, jotta se voisi siirtyä suoraan markkinoiden yhdentämiseen pääsopimuksen 11 artiklan mukaisesti.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä Montenegron on

               i)
                     täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen rautatielainsäädäntö kokonaisuudessaan;

               ii)
                     oltava edistynyt riittävästi johonkin pääsopimuksen 17 artiklassa tarkoitettuun sopimukseen tai liitteeseen III sisältyvien valtiontuki- ja kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa, sen mukaan, kumpaa vaihtoehtoa sovelletaan.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä Montenegron on sovellettava tätä sopimusta, kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja rautatielainsäädäntöä sekä valtiontukea ja kilpailua koskevia sääntöjä.

               3 artikla

               1.
                     Sen estämättä, mitä pääsopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa määrätään

               i)
                     Montenegrossa toimiluvan saaneille rautatieyrityksille annetaan ensimmäisen siirtymäkauden aikana oikeus käyttää rautatieinfrastruktuuria Montenegrossa;

               ii)
                     Montenegrossa toimiluvan saaneet rautatieyritykset saavat toisen siirtymäkauden aikana käyttää liitteessä I tarkoitetun rautatielainsäädännön mukaisia liikenneoikeuksia minkä tahansa muun kaakkoiseurooppalaisen osapuolen rautatieinfrastruktuurissa.

               II. Siirtymisen edellytykset meriliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Montenegro on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Montenegro on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Montenegron on täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen merenkulkua koskeva lainsäädäntö asetusta

                  N:o 3577/92

                lukuun ottamatta;

               ii)
                     Montenegron kansalaisilla ja Montenegroon sijoittautuneilla meriliikenteen harjoittajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja minkä tahansa toisen EU:n jäsenvaltion tai toisen maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen välillä. Sama koskee niitä Montenegron kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Montenegron ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Montenegron ulkopuolelle mutta joissa Montenegron kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity Montenegrossa sen lainsäädännön mukaisesti.

               Vastaavasti EU:n alusten omistajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen ja Montenegron välillä sekä minkä tahansa maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen ja Montenegron välillä. Sama koskee myös niitä EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle mutta joissa EU:n jäsenvaltion kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Montenegron on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     EU:n alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Montenegrossa rekisteröidyillä ja kyseisen EU:n jäsenvaltion tai Montenegron lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja Montenegrossa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               Vastaavasti Montenegron alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Montenegrossa rekisteröidyillä ja kyseisen EU:n jäsenvaltion tai Montenegron lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja missä tahansa EU:n jäsenvaltiossa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               III. Siirtymisen edellytykset sisävesiliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Montenegro on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               Siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Montenegron on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     Montenegrolla on oikeus matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja jonkin toisen EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen välillä.

               PÖYTÄKIRJA VI

               SIIRTYMÄJÄRJESTELYT
                  EUROOPAN UNIONIN
                  JA SERBIAN TASAVALLAN VÄLILLÄ

               I. Siirtymisen edellytykset rautatieliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Serbian tasavalta, jäljempänä ’Serbia’, on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Serbia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               3.
                     Serbia voi ensimmäisen siirtymäkauden lopussa pyytää Euroopan komissiota arvioimaan edistymistä pääsopimuksen 40 artiklan mukaisesti, jotta se voisi siirtyä suoraan markkinoiden yhdentämiseen pääsopimuksen 11 artiklan mukaisesti.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä Serbian on

               i)
                     täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen rautatielainsäädäntö kokonaisuudessaan;

               ii)
                     oltava edistynyt riittävästi johonkin pääsopimuksen 17 artiklassa tarkoitettuun sopimukseen tai liitteeseen III sisältyvien valtiontuki- ja kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa, sen mukaan, kumpaa vaihtoehtoa sovelletaan.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä Serbian on sovellettava tätä sopimusta, kaikkia 1 kohdassa tarkoitettuja rautatielainsäädäntöä sekä valtiontukea ja kilpailua koskevia sääntöjä.

               3 artikla

               1.
                     Sen estämättä, mitä pääsopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa määrätään

               i)
                     Serbiassa toimiluvan saaneille rautatieyrityksille annetaan ensimmäisen siirtymäkauden aikana oikeus käyttää rautatieinfrastruktuuria Serbiassa;

               ii)
                     Serbiassa toimiluvan saaneet rautatieyritykset saavat toisen siirtymäkauden aikana käyttää liitteessä I tarkoitetun rautatielainsäädännön mukaisia liikenneoikeuksia minkä tahansa muun kaakkoiseurooppalaisen osapuolen rautatieinfrastruktuurissa.

               II. Siirtymisen edellytykset meriliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Ensimmäinen siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Serbia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 1 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2.
                     Toinen siirtymäkausi ulottuu ensimmäisen siirtymäkauden päättymisestä siihen asti, kun Serbia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               1.
                     Ensimmäisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Serbian on täytynyt panna täytäntöön liitteen I mukainen merenkulkua koskeva lainsäädäntö asetusta

                  N:o 3577/92

                lukuun ottamatta;

               ii)
                     Serbian kansalaisilla ja Serbiaan sijoittautuneilla meriliikenteen harjoittajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja minkä tahansa toisen EU:n jäsenvaltion tai toisen maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen välillä. Sama koskee niitä Serbian kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Montenegron ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Serbian ulkopuolelle mutta joissa Serbian kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity Serbiassa sen lainsäädännön mukaisesti.

               Vastaavasti EU:n alusten omistajilla on oikeus kuljettaa matkustajia tai tavaroita meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen ja Serbian välillä sekä minkä tahansa maan, joka ei ole EU:n jäsenvaltio, sataman tai off shore -rakenteen ja Serbian välillä. Sama koskee niitä EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle, sekä niitä meriliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet Euroopan unionin ulkopuolelle mutta joissa EU:n jäsenvaltion kansalaisilla on määräysvalta, jos niiden alukset on rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti.

               2.
                     Toisen siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Serbian on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     EU:n alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Serbiassa rekisteröidyillä ja kyseisen EU:n jäsenvaltion tai Serbian lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja Serbiassa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               Vastaavasti Serbian alusten omistajille, jotka harjoittavat liikennettä EU:n jäsenvaltiossa tai Serbiassa rekisteröidyillä ja kyseisen EU:n jäsenvaltion tai Serbian lipun alla purjehtivilla aluksilla, myönnetään vapaus tarjota meriliikenteen palveluja missä tahansa EU:n jäsenvaltiossa asetuksessa N:o 3577/92 säädetyin edellytyksin.

               III. Siirtymisen edellytykset sisävesiliikenteen osalta

               1 artikla

               1.
                     Siirtymäkausi ulottuu tämän sopimuksen voimaantulosta siihen asti, kun Serbia on täyttänyt kaikki tämän pöytäkirjan 2 artiklassa asetetut ehdot, ja ehtojen täyttyminen on varmennettu Euroopan komission pääsopimuksen 40 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tekemällä arvioinnilla.

               2 artikla

               Siirtymäkauden loppuun mennessä

               i)
                     Serbian on sovellettava tätä sopimusta ja liitteessä I vahvistettua lainsäädäntöä;

               ii)
                     Serbialla on oikeus matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen meritse minkä tahansa EU:n jäsenvaltion sataman ja jonkin toisen EU:n jäsenvaltion sataman tai off shore -rakenteen välillä.

                     (1)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001, annettu 30 päivänä toukokuuta 2001, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi (EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43).