title: Ehdotus: neuvoston päätös yhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä Unkarille

text:
   FI
FI    FI
 ---pagebreak---          EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                         Bryssel 30.10.2008
                                         KOM(2008) 716 lopullinen
                               Suositus:
                      NEUVOSTON PÄÄTÖS
               keskinäisen avun antamisesta Unkarille
                               Ehdotus:
                      NEUVOSTON PÄÄTÖS
   yhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä Unkarille
                         (komission esittämä)
FI                                                                FI
 ---pagebreak---                                            PERUSTELUT
   1.        JOHDANTO
   Unkarin viranomaiset ovat vuoden 2006 puolivälistä alkaen pyrkineet monin tavoin
   korjaamaan maan talouden kasvanutta ulkoista ja sisäistä epätasapainoa. Viimeksi kuluneiden
   kahden vuoden aikana saaduista konkreettisista tuloksista, julkisen talouden alijäämän
   huomattavasta supistumisesta ja vaihtotaseen alijäämän asteittaisesta supistumisesta
   huolimatta Unkarin rahoitusmarkkinat ovat kärsineet huomattavista paineista lokakuun 2008
   alusta alkaen. Tämä liittyy suhteellisen suureen julkisen talouden haavoittuvuuteen, joka
   johtuu Unkarin huomattavasta ulkomaan velasta (lähes 100 % suhteessa BKT:hen), joka
   kasvoi äskettäin yksityissektorin ottamien valuuttalainojen vuoksi, ja alueen suurimmasta
   julkisen talouden velkasuhteesta (noin 66 % suhteessa BKT:hen). Viranomaiset ilmoittivat
   nopeasti hyväksyneensä kattavan poliittisen paketin, jonka tavoitteena on palauttaa
   investoijien luottamus ja lieventää rahoitusmarkkinoilla vallinneita paineita. Toimenpiteisiin
   sisältyy alijäämän supistamisen vauhdittaminen niin vuonna 2008 kuin vuonna 2009, mikä
   vähentäisi valtion rahoitustarpeita, ja monenlaisia kohdennettuja toimia valtion
   lainamarkkinoiden vapauttamiseksi ja likviditeetin lisäämiseksi valuuttaswap-markkinoilla.
   Koska rahoitusmarkkinoilla esiintyvien häiriöiden vuoksi on odotettavissa, että pääoma- ja
   rahoitustase heikentyvät nopeasti vuonna 2008 ja varsinkin vuonna 2009, maa tarvitsee tänä
   aikana huomattavaa rahoitustukea, jonka määrä on mahdollisesti 20 miljardia euroa
   vuoden 2009 loppuun asti.
   2.        MAKROTALOUDEN KEHITYS JA NÄKYMÄT
   Vuoden 2006 puolivälissä käynnistettiin julkisen talouden vakauttamisohjelma edellisinä
   vuosina syntyneen julkisen talouden ja ulkoisen epätasapainon korjaamiseksi (vuonna 2006
   julkisen talouden alijäämä oli 9,2 % ja vaihtotase 7,5 %). Toimenpiteisiin sisältyivät muun
   muassa menojäädytykset, julkisten investointien leikkaukset, veronkorotukset ja hintatukien
   alentaminen. Tämän ansiosta julkisen sektorin tuotos pienenit huomattavasti varsikin
   terveydenhuollon, koulutuksen ja hallinnon aloilla. Vuonna 2007 yksityissektori osoittautui
   melko joustavaksi turvautuessaan laskusuhdanteen aikana uusiin luottoihin. Viennin
   voimakkaan kasvun (noin 16 %) ansiosta investoinnit kasvoivat edelleen hieman huolimatta
   siitä, että yritysten voitot supistuivat palkkamenojen huomattavan kasvun vuoksi. Myös
   kulutus kasvoi jonkin verran 0,7 prosentilla huolimatta siitä, että reaalipalkat laskivat, kun
   öljyn ja elintarvikkeiden hinnat ja säännellyt hinnat nousivat ja arvonlisäveroa korotettiin.
   BKT:n vuotuinen kasvu hidastui 4,1 prosentista vuonna 2006 1,1 prosenttiin vuonna 2007, ja
   inflaatio kaksinkertaistui lähes 8 prosenttiin eli selvästi virallisen inflaatiotavoitteen
   yläpuolelle.
   Finanssipoliittisen paketin vaikutusten väistyessä vähitellen talouden oli tarkoitus alkaa toipua
   vuonna 2008 ja saavuttaa potentiaalinen kasvu (hieman alle 3 %) 2–3 vuodessa. Odotettua
   voimakkaampi talouden hidastuminen EU:ssa ja muualla maailmassa kuitenkin heikensi
   huomattavasti vientinäkymiä, joihin Unkarin talouden elpyminen on viime vuosina
   perustunut. Nykyiset taloudelliset vaikeudet ja tähän liittyvä luottoehtojen tiukentaminen ovat
   nekin hidastaneet taloutta ja heikentäneet kasvunäkymiä entisestään. Tiukemmista
   luottoehdoista kärsivät eniten yksityinen kulutus ja kotitalouksien investoinnit, kun
   yritysinvestoinnit puolestaan säilyvät vakaina, sillä käyttöön odotetaan saatavan jonkin verran
   tukea maahan virtaavista EU:n varoista (rakennerahastot ja koheesiorahasto). BKT:n
   vuotuisen kasvun odotetaankin pysyvän selvästi alle 2 prosentissa vuonna 2008 ja
   heikentyvän voimakkaasti vuonna 2009 ennen kuin se elpyy taas hitaasti vuonna 2010.
FI                                                2                                                  FI
 ---pagebreak---    Rahoitusmarkkinoilla nykyisin vallitsevien edellytysten suuren epävarmuuden vuoksi on jopa
   mahdollista, että BKT pienenee vuonna 2009 ja elpyy tämän jälkeen pitkällä aikavälillä.
   3.        JULKINEN TALOUS
   Vuonna 2007 julkisen talouden alijäämä supistui voimakkaasti vuoden 2006 9,3 prosentista
   suhteessa BKT:hen 5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämä johtui kesällä 2006
   uudelleenvalitun hallituksen käynnistämästä julkisen talouden vakauttamisohjelmasta, johon
   sisältyi veronkorotuksia, hintatukien leikkauksia, menojäädytyksiä (erityisesti julkisen
   sektorin palkkamenojen osalta) ja julkisten investointien nimellinen leikkaus.
   Heinäkuun 2008 puolivälissä hallitus tarkisti ensimmäisen vuosipuoliskon odotettua
   parempien valtion tulojen perusteella alijäämäennustettaan 3,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen
   (viimeisimmässä tarkistetussa lähentymisohjelmassa vahvistetusta ja neuvoston hyväksymästä
   4 %:sta suhteessa BKT:hen olevasta tavoitteesta).
   Unkarin rahoitusmarkkinoilla esiintyvien häiriöiden vuoksi hallitus ilmoitti 10. lokakuuta
   hyväksyneensä         12-kohtaisen      toimintasuunnitelman      markkinoiden       luottamuksen
   parantamiseksi. Suunnitelmassa kaavailtiin varsinkin julkisen talouden alijäämätavoitteiden
   alentamista 3,8 prosentista 3,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 3,2 prosentista
   2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Viimeksi mainittua tavoitetta alennettiin
   myöhemmin vielä 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vuoden 2008 kunnianhimoisemman
   alijäämätavoitteen (3,4 % suhteessa BKT:hen) saavuttamista tuetaan seuraavilla
   toimenpiteillä: i) menosäästöt tietyissä hallitusohjelmissa ja odotettua pienemmät
   osarahoitusmenot suunniteltua hitaamman EU:n varojen käytön vuoksi (0,15 % suhteessa
   BKT:hen) ja ii) tarvittaessa käyttämättömien talousarvion varausten pysyvä jäädyttäminen
   (0,3 % suhteessa BKT:hen). Vuoden 2009 alijäämätavoite, joka on 0,6 prosenttia suhteessa
   BKT:hen aiempaa tavoitetta pienempi, on tarkoitus saavuttaa seuraavin keinoin: i) perutaan
   suunnitellut veromuutokset, joiden piti virallisten ennusteiden mukaan johtaa 0,55 prosenttia
   suhteessa BKT:hen oleviin tulonmenetyksiin vuonna 2009, mutta pidetään edelleen kiinni
   korvaavista        menotoimenpiteistä,       ii)    18. lokakuuta      esitettyyn     tarkistettuun
   talousarvioesitykseen sisältyvien menoleikkausten korottaminen vielä 0,6 prosentilla
   suhteessa BKT:hen (vähentämällä hallitusohjelmia ja julkisen talouden instituutioiden
   toimintakustannuksia ja lykkäämällä tiettyjen sosiaalisten tulonsiirtojen indeksiin sitomista) ja
   iii) toteuttamalla lisätoimenpiteitä (noin 1 % suhteessa BKT:hen), kuten 13. kuukauden
   eläkemaksujen ja julkisen sektorin palkkojen alentaminen ja julkisen sektorin palkkojen
   jäädyttäminen.
   Lisäksi hallituksen 12-kohtaiseen toimintasuunnitelmaan sisältyy julkisen talouden
   ohjausjärjestelmän uudistuksen elvyttäminen. Tarkistettu lainsäädäntöasiakirja esitettiin
   parlamentille 17. lokakuuta. Asiakirjaan sisältyy joitakin keskeisiä kohtia oppositiopuolueiden
   tekemistä vaihtoehtoisista ehdotuksista (esim. monivuotiset menokatot valtionhallinnon
   alasektorilla ja finanssipoliittisen neuvoston perustaminen valtion budjettiviraston yhteyteen).
   Tarkistetun suunnitelman mukaan vuotuinen talousarvio sisällytettäisiin kolmivuotisiin
   puitteisiin, joissa sovellettaisiin keskipitkän aikavälin laskusääntöjä. Uusi lainsäädäntöehdotus
   hyväksyttäneen yksinkertaisella enemmistöllä.
   4.        RAHOITUSMARKKINAT
   Vaikka Unkarin rahoitusmarkkinoilla vallinneet edellytykset kehittyivät suurimman osan
   vuotta 2008 pitkälti samalla tavoin kuin alueen muiden maiden edellytykset (joskin heilahtelut
FI                                                   3                                                 FI
 ---pagebreak---    olivat ajoittain suurempia1), markkinoihin kohdistui suuria paineita lokakuun alussa samaan
   aikaan, kun valtion pääasialliset joukkovelkakirjamarkkinat hiljenivät, osakemarkkinat
   taantuivat ja valuuttakurssi heikkeni jyrkästi, minkä vuoksi valtion joukkovelkakirjalainojen
   tuoton ja luottoriskinvaihtosopimusten erot kasvoivat huomattavasti. Tämä näyttää liittyvän
   rahoitusjärjestelmän likviditeettivajeeseen, erityisesti valuuttalikviditeettiin, joka tulee aina
   vain kalliimmaksi, koska vastapuoliriski on kasvanut ja riskejä suhteessa Itä- ja Keski-
   Euroopan maihin pyritään välttämään yhä enemmän.
   Lokakuun alun markkinakriisin jälkeen viranomaiset ilmoittivat hyväksyneensä useita
   toimenpiteitä rahoitusmarkkinoiden paineen vähentämiseksi. Sen lisäksi, että
   nettorahoitustarpeita vähennettiin tiukentamalla julkisen talouden suunnitelmia,
   toimenpiteisiin sisältyivät muun muassa seuraavat: 1) eläkerahastojen sijoitustoimintaa
   koskevien sääntöjen lieventäminen, 2) Unkarin keskuspankin uuden valuuttaswap-
   järjestelmän käyttöönottaminen 13. lokakuuta; järjestelmän tavoitteena on saattaa
   valuuttaswapien ostajat ja myyjät yhteen vastapuoliriskin minimoimiseksi ja 3) 16. lokakuuta
   alkaen uusi pankkien valmiusluottojärjestely, jolla Unkarin keskuspankki voi tarjota pankeille
   yliyön euro-forinttiswapeja. Uusi järjestely perustuu EKP:n kanssa tehtyyn
   takaisinostosopimukseen, jolla EKP antaa Unkarin keskuspankille mahdollisuuden lainata
   enintään 5 miljardia euroa. 4) Unkarin keskuspankki ilmoitti 16. lokakuuta myös
   hyväksyneensä yhteisymmärryksessä päämarkkinatakaajien kanssa toimenpiteitä kotimaan
   joukkovelkakirjamarkkinoiden tukemiseksi. 5) Unkarin keskuspankki nosti 22. lokakuuta
   korkoaan 300 peruspisteellä paikallisen valuutan laskun pysäyttämiseksi (siihen mennessä
   Unkarin forintti oli laskenut 14 prosenttia euroon verrattuna lokakuun alusta alkaen).
   Lisäksi Unkarin parlamentti hyväksyi 13. lokakuuta talletusvakuuskynnyksen nostamisen
   6 miljoonasta forintista 13 miljoonaan forinttiin. Arvioiden mukaan uusi kynnys kattaa noin
   90 prosenttia suojattavista talletuksista. Lainsäädäntötoimien ohella annettiin poliittinen
   sitoumus suojata tarvittaessa kaikki talletukset. Lisäksi Unkarin viranomaiset tehostivat
   yhteistyötään rahoitusjärjestelmän vakautta käsittelevän komitean (joka perustettiin
   vuonna 2004) kanssa ja lisäsivät rajatylittäviä yhteyksiä valvontaviranomaisten välillä.
   5.         MAKSUTASE JA ULKOISET RAHOITUSTARPEET
   Viennin nettomääräinen kasvu, jota on edistänyt maailmanlaajuinen ripeä kasvu, on ollut
   tärkein BKT:n kasvua lisäävä tekijä viimeksi kuluneina vuosina. Se on myös paljolti edistänyt
   sitä, että vaihtotaseen alijäämän suhde BKT:hen on asteittain laskenut 7,5 prosentista vuonna
   2006 6,4 prosenttiin vuonna 2007. Vuonna 2007 toiseksi merkittäväksi tekijäksi osoittautui
   julkisen talouden rahoitustarpeiden huomattava väheneminen. Pääomataseen ylijäämä kasvoi
   1,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007, mikä johtui osittain EU:n varojen käytön
   kasvusta, mikä puolestaan vakaannutti ulkoisten sitoumusten kokonaisnettomäärän, vaikkakin
   korkealle tasolle (97 % suhteessa BKT:hen). Samalla vieraan pääoman ehtoisten
   instrumenttien osuus ulkoisesta vajeesta kasvoi. Tämä heijastaa muun muassa sitä, että maan
   vakituisten asukkaiden suorien ulkomaisten investointien ja arvopaperisijoitusten
   suuntautuminen ulkomaille on pysynyt korkeana, millä pitäisi ajan mittaan olla positiivisia
   vaikutuksia vaihtotaseen tulopuoleen. Vaikka muun kuin velan määrää lisäävän rahoituksen
   osuus kasvoi hieman vuoden 2008 ensimmäisellä vuosipuoliskolla (noin kolmasosaan
   kokonaismäärästä), lyhytaikaisten velkojen (erääntymisaika alle 1 vuosi) osuus
   kokonaisvelasta kasvoi noin 23 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä johtui pääasiassa
   1
            Esimerkiksi valtion joukkovelkakirjamarkkinoihin kohdistui ajoittain paineita keväällä 2008 pääasiassa
            siksi, että kotimaiset eläkerahastot siirtyivät arvopaperisijoituksiin.
FI                                                            4                                                    FI
 ---pagebreak---    rahoitusalan ulkoisten sitoumusten kasvusta. Niiden osuus on 35 prosenttia suhteessa
   BKT:hen (kun valtion ulkomaanvelan osuus on 30 %).
   Vaihtotaseen ennakoidaan supistuvan tänä ja erityisesti ensi vuonna, koska forintin arvo on
   äskettäin heikentynyt ja tuonnin kasvu supistuu jyrkästi vuonna 2009. Myös pääomataseen
   paraneminen on todennäköistä, sillä jo sidottujen EU:n varojen käyttö lisääntyy. Toisaalta
   viimeaikaisen kehityksen perusteella, erityisesti lokakuun alusta lähtien, voidaan ennakoida,
   että nettomääräiset arvopaperisijoitukset ulkomaille (johdannaiset mukaan luettuina)
   kiihtyvät, erityisesti koska valtion ja pankkien ulkomainen lainanotto supistuu jyrkästi, mikä
   lisää osaltaan pääoma- ja rahoitustaseen merkittävää heikkenemistä vuonna 2008 ja erityisesti
   vuonna 2009. Näin ollen maksutaseen tukemiseksi ja jotta kansainväliset valuuttavarannot
   saataisiin maltilliselle tasolle, IMF ja komissio katsovat, että Unkari tarvitsee huomattavaa
   vuoden 2009 loppuun asti ulottuvaa lyhyen ja keskipitkän ajan rahoitustukea, jonka määrä on
   20 miljardia euroa.
   Edellä olevan perusteella komissio katsoo, että Unkarin maksutase on vakavasti uhattuna. Sen
   vuoksi komissio suosittelee, että neuvosto tekee päätöksen keskinäisen avun antamisesta.
   6.        EU:N   TUKI KANSAINVÄLISTEN TOIMIEN MAKSUTASEJÄRJESTELYÄ KOSKEVASSA
             OSUUDESSA
   Unkarille jäsenvaltioiden maksutaseita koskevan järjestelyn (asetus (EY) N:o 332/2002)
   mukaisesti myönnettävä keskipitkän ajan rahoitustuki näyttää olevan aiheellista nykyisessä
   tilanteessa. Sitä myönnettäisiin ajankohtana, jona Unkaria uhkaavat vakavasti
   rahoitusmarkkinoiden kasvaneista paineista johtuvat vaihtotaseen ongelmat, vaikka Unkarin
   tulokset ovat parantuneet huomattavasti vuoden 2006 puolivälistä. EU:n Unkarille myöntämä
   tuki olisi osa suurempaa Unkarille myönnettävää rahoituspakettia, jossa IMF myöntää
   10,5 miljardin erityisnosto-oikeuden (noin 12,5 miljardia euroa) valmiusluottojärjestelyllä,
   joka on tarkoitus hyväksyä 6. marraskuuta 2008, ja Maailmanpankki yhden miljardin euron
   suuruisen lainan. On tärkeää, että Unkarissa toimivat suuret rahoituslaitokset jatkavat
   talouden riittävää rahoittamista. EU:n rahoitustukea myönnetään sen tueksi, että Unkarin
   viranomaiset sitoutuvat tiukasti toteuttamaan laajan talouspoliittisen ohjelman, jonka
   tavoitteena on palauttaa investoijien luottamus ja lieventää Unkarin rahoitusmarkkinoilla
   viime viikkoina vallinneita paineita. Kyseinen ohjelma sisällytetään lähentymisohjelman
   tarkistukseen. Erityisesti julkisen talouden vakauttamisen nopeuttaminen, jolla vähennetään
   rahoitustarpeita, ja suunniteltu edistyminen julkisen talouden ohjausjärjestelmän
   uudistamisessa vastaavat lähentymisohjelmasta marraskuussa 2007 ja kansallista
   uudistusohjelmaa koskevassa täytäntöönpanokertomuksessa lokakuussa 2007 annettujen
   lausuntojen mukaisia neuvoston aiempia suosituksia. EU:n tuella ja komission
   osallistumisella autettaisiin myös varmistamaan, että rahoituspaketilla tuettava nykyinen
   politiikka ja EU:n poliittiset suositukset olisivat täysin johdonmukaisia keskenään.
   Talouspolitiikkaan liitettyihin ehtoihin kuuluisi julkisen talouden ohjausjärjestelmän
   uudistaminen ja alijäämän supistamista koskevien kunnianhimoisten suunnitelmien
   tukeminen. Niillä varmistettaisiin, että liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä
   10 päivänä lokakuuta 2006 annetun neuvoston suosituksen mukainen liiallisen alijäämän
   suunniteltu korjaaminen (viimeistään vuonna 2009) saavutettaisiin. Ehtoihin sisältyisivät
   myös Lissabonin strategian mukaiset rakenneuudistustoimenpiteet, kuten työnteon
   kannustimien lisääminen työllisyystason kasvattamiseksi ja julkisen talouden pitkän aikavälin
   kestävyyden edistämiseksi. Rahapolitiikka tulisi edelleen suunnata hintatason säilyttämiseen
   vakaana ja Unkarin keskuspankin inflaatiotavoitteen saavuttamiseen (nyt 3 %). Lisäksi
   ehtoihin kuuluisi päätösten nopea ja tehokas täytäntöönpano rahoitusalan toiminnan
FI                                                   5                                            FI
 ---pagebreak---    parantamiseksi. Ehtojen seurannassa olisi myös otettava huomioon edistyminen IMF:n
   ohjelman mukaisten suoritusperusteiden täytäntöönpanossa. Niihin sisältyvät i) käteisvaroista
   maksettavien valtion, sosiaaliturvarahastojen ja budjetin ulkopuolisten varojen
   kumulatiivisten perusmenojen neljännesvuosittaiset enimmäismäärät, ii) ei julkisen sektorin
   ulkomaisten velkarästien kertymää, iii) kansainvälisten nettoreservien vähimmäistaso ja iv)
   kansallisen kuluttajahintaindeksin sallittu ulompi vaihteluväli 12 kuukauden aikana, joka
   edellyttää neuvotteluja IMF:n kanssa. Erityisesti julkisen talouden vuosittaisen kehityksen
   tehostettu seuranta voisi olla hyödyllinen lisäväline talousarvion pysyttämiseksi vakaana
   virallisen alijäämätavoitteen saavuttamiseksi.
   Jotta varmistettaisiin nykyisessä markkinatilanteessa välttämätön joustavuus, olisi sallittava
   mahdollisuus käyttää koronvaihtosopimuksia lainanottotoimessa, jolla rahoitetaan lainaa.
   Mahdollisen vaihdon vastapuolten luottoluokan olisi oltava korkein mahdollinen EU:n
   talousarvion turvaamiseksi.
   Tätä taustaa vasten komissio suosittelee neuvostolle talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan
   perustamissopimuksen 119 artiklassa säädetyn keskinäisen avun myöntämistä.
   Komissio ehdottaa talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan lisäksi, että hyväksyttyään
   komission suosituksesta neuvoston päätöksen edellä mainitun keskinäisen avun antamisesta
   Unkarille, neuvosto hyväksyisi päätöksen, joka koskee EU:n jäsenvaltioille myöntämän
   järjestelyn (18 päivänä helmikuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002)
   mukaista keskipitkän ajan, 6,5 miljardin euron suuruisen rahoitustuen myöntämistä Unkarille
   sen maksutaseen kestävyyden tukemiseksi. Tuki myönnettäisiin yhdessä IMF:n järjestelyn
   kanssa. Se maksettaisiin takaisin enintään viidessä erässä, ja siihen liittyisi talouspoliittisia
   ehtoja. Ehdotetun päätöksen voimassaolo päättyisi kahden vuoden kuluttua sen
   voimaantulosta.
FI                                                6                                                  FI
 ---pagebreak---                                                 Suositus:
                                      NEUVOSTON PÄÄTÖS
                               keskinäisen avun antamisesta Unkarille
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 119 artiklan,
   ottaa huomioon komission suosituksen, jonka tämä on tehnyt talous- ja rahoituskomiteaa
   kuultuaan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)     Unkarin viranomaiset ovat vuoden 2006 puolivälistä alkaen pyrkineet monin tavoin
           korjaamaan maan talouden kasvanutta ulkoista ja sisäistä epätasapainoa. Viimeksi
           kuluneiden kahden vuoden aikana saaduista konkreettisista tuloksista, kuten julkisen
           talouden alijäämän huomattavasta supistumisesta ja vaihtotaseen alijäämän
           asteittaisesta supistumisesta huolimatta Unkarin rahoitusmarkkinat ovat kärsineet
           huomattavista paineista lokakuun 2008 alusta alkaen.
   (2)     Unkarin viranomaiset hyväksyivät lokakuussa 2008 kattavan talouspoliittisen
           ohjelman, jonka tavoitteena on palauttaa investoijien luottamus ja lieventää Unkarin
           rahoitusmarkkinoilla viime viikkoina vallinneita paineita. Ohjelmaan sisältyy
           toimenpiteitä pankkijärjestelmän riittävän likviditeetin ja rahoituksen turvaamiseksi,
           toimia pankkien riittävän pääoman varmistamiseksi sekä suunnitelmia julkisen
           talouden kestävyyden varmistamiseksi ja rahoitustarpeiden hillitsemiseksi. Erityisesti
           hallitus tarkisti vuoden 2008 alijäämätavoitettaan budjetoidusta 4 prosentista suhteessa
           BKT:hen 3,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja vuoden 2009 alijäämätavoitettaan
           3,2 prosentista suhteessa BKT:hen 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämä
           talousohjelma ja erityisesti julkisen talouden tavoitteet otetaan huomioon valtion
           talousarviossa ja lähentymisohjelmassa, joka sisältää myös muita poliittisia
           toimenpiteitä ja rakenneuudistuksia.
   (3)     Neuvosto tarkastelee säännöllisesti Unkarin talouspolitiikkaa erityisesti osana Unkarin
           lähentymisohjelman tarkistuksen ja kansallisen uudistusohjelman toteuttamisen
           vuotuisia tarkasteluja, osana Unkarin liiallista alijäämää koskevasta menettelystä
           annetun neuvoston suosituksen noudattamisessa saavutetun edistyksen säännöllistä
           tarkastelua ja lähentymiskehityksen arvioinnin yhteydessä.
   (4)     Vaihtotaseen odotetusta parantumisesta huolimatta Unkarilla on huomattavia
           rahoitustarpeita vuosina 2008 ja 2009 (arviolta noin 20 miljardia euroa), sillä
           rahoitusmarkkinoiden viimeaikaisen kehityksen perusteella näyttää siltä, että pääoma-
           ja rahoitustase voivat heikentyä merkittävästi ja nettomääräiset arvopaperisijoitukset
           ulkomaille kiihtyä.
   (5)     Unkarin viranomaiset ovat pyytäneet huomattavaa rahoitustukea EU:lta ja muilta
           kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta ja mailta maksutaseen kestävyyden tukemiseksi ja
           kansainvälisten valuuttavarantojen saamiseksi maltilliselle tasolle.
FI                                                  7                                               FI
 ---pagebreak---    (6)    Unkarin maksutase on vakavasti uhattuna, minkä vuoksi on perusteltua, että yhteisö
          antaa keskinäistä apua kiireellisesti,
   ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                                1 artikla
   Yhteisö antaa keskinäistä apua Unkarille.
   Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
   Tehty Brysselissä
                                                 Neuvoston puolesta
                                                 Puheenjohtaja
FI                                                  8                                        FI
 ---pagebreak---                                                 Ehdotus:
                                        NEUVOSTON PÄÄTÖS
                  yhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä Unkarille
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
   ottaa huomioon järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden
   maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/20022
   ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt talous- ja rahoituskomiteaa
   kuultuaan,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)      Unkarille päätettiin antaa keskinäistä apua neuvoston päätöksellä [….].
   (2)      Vaihtotaseen odotetusta parantumisesta huolimatta Unkarin ulkoiset rahoitustarpeet
            vuosina 2008 ja 2009 arvioidaan 20 miljardiksi euroksi, sillä rahoitusmarkkinoiden
            viimeaikaisen kehityksen perusteella näyttää siltä, että pääoma- ja rahoitustase voivat
            heikentyä merkittävästi ja nettomääräiset arvopaperisijoitukset ulkomaille kiihtyä.
   (3)      On aiheellista antaa Unkarille yhteisön tukea enintään 6,5 miljardia euroa osana
            asetuksella (EY) N:o 332/2002 vuonna 2002 käyttöönotettua järjestelyä, jolla
            jäsenvaltioiden maksutaseille myönnetään keskipitkän ajan rahoitustukea. Tuki olisi
            yhdistettävä kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) valmiusluottojärjestelyllä
            myöntämään 10,5 miljardin erityisnosto-oikeuden (noin 12,5 miljardia euroa) lainaan,
            joka on tarkoitus hyväksyä 6 päivänä marraskuuta 2008. Lisäksi Maailmanpankki on
            luvannut myöntää Unkarille 1 miljardin euron lainan.
   (4)      Rahoitustuen hallinnointi olisi annettava komissiolle, joka sopii Unkarin
            viranomaisten kanssa tukeen liittyvistä erityisistä talouspoliittisista ehdoista talous- ja
            rahoituskomiteaa kuultuaan. Ehdot olisi vahvistettava yhteisymmärryspöytäkirjassa.
            Komission olisi vahvistettava yksityiskohtaiset rahoitusehdot lainasopimuksessa.
   (5)      Myönnettävän tuen tavoitteena pitäisi olla maksutaseen kestävyyden tukeminen
            Unkarissa ja tällä tavoin hallituksen hyväksymän talouspoliittisen ohjelman
            menestyksekkään toteuttamisen edistäminen tämänhetkisessä taloudellisessa ja
            rahoituksellisessa tilanteessa,
   ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
                                                 1 artikla
   1.         Yhteisö myöntää Unkarille keskipitkän ajan lainan, jonka määrä on enintään
              6,5 miljardia euroa ja keskimääräinen erääntymisaika enintään viisi vuotta.
   2
            EYVL L 53/1 [23.2.2002].
FI                                                   9                                                  FI
 ---pagebreak---    2.     Yhteisön rahoitustuki on saatavilla kahden vuoden ajan ensimmäisestä tämän
          päätöksen voimaantulon jälkeisestä päivästä alkaen. Komissio voi talous- ja
          rahoituskomiteaa kuultuaan päättää jatkaa kyseistä aikaa enintään kahdella vuodella,
          jos olosuhteet niin edellyttävät.
                                               2 artikla
   1.     Komissio hallinnoi tukea ottaen huomioon Unkarin sitoumukset ja neuvoston
          suositukset, jotka liittyvät erityisesti kansallisen uudistusohjelman ja
          lähentymisohjelman toteuttamiseen sekä liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn.
   2.     Komissio sopii Unkarin viranomaisten kanssa rahoitustukeen liittyvistä erityisistä
          talouspoliittisista ehdoista 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti talous- ja rahoituskomiteaa
          kuultuaan. Ehdot on vahvistettava yhteisymmärryspöytäkirjassa ottaen huomioon
          1 kohdassa tarkoitetut sitoumukset ja suositukset. Komissio vahvistaa
          yksityiskohtaiset rahoitusehdot lainasopimuksessa.
   3.     Komissio tarkistaa säännöllisin väliajoin yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean
          kanssa, että tukeen liittyvät talouspoliittiset ehdot täyttyvät. Komissio ilmoittaa
          talous- ja rahoituskomitealle lainanoton mahdollisesta jälleenrahoituksesta tai
          rahoitusehtojen muuttamisesta.
                                               3 artikla
   1.     Komissio asettaa yhteisön rahoitustuen Unkarin käyttöön enintään viidessä erässä,
          joiden suuruus vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa.
   2.     Ensimmäinen erä annetaan käyttöön lainasopimuksen ja yhteisymmärryspöytäkirjan
          voimaantulon jälkeen.
   3.     Lainan rahoittamiseksi taloudellisesti edullisimmin ehdoin on tarvittaessa sallittua
          käyttää harkitusti koronvaihtosopimuksia korkeinta luottoluokkaa olevien
          vastapuolten kanssa.
   4.     Komissio päättää seuraavien erien käyttöön antamisesta talous- ja rahoituskomitean
          lausunnon saatuaan. Kukin seuraava erä maksetaan sillä edellytyksellä, että Unkarin
          lähentymisohjelmaan sisältyvä Unkarin hallituksen hyväksymä uusi talousohjelma
          on toteutettu tyydyttävästi ja erityisesti että yhteisymmärryspöytäkirjassa
          vahvistettuja erityisiä talouspoliittisia ehtoja noudatetaan. Ehtoihin sisältyvät muun
          muassa Unkarin hallituksen suunnitteleman julkisen talouden vakauttamisen
          edistyminen liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä 10 päivänä
          lokakuuta 2006 annetun neuvoston suosituksen ja tarkistetusta lähentymisohjelmasta
          marraskuussa 2007 annetun neuvoston lausunnon mukaisesti, erityiset toimenpiteet
          menojen rajoittamiseksi vakauttamisprosessin yhteydessä ja julkisen talouden
          ohjausjärjestelmää ja rahoitusvalvontaa koskevan uudistuksen edistyminen sekä
          Lissabonin strategian mukaiset rakenneuudistustoimenpiteet, kuten työnteon
          kannustimien lisääminen työllisyyden tukemiseksi ja julkisen talouden pitkän
          aikavälin kestävyyden edistämiseksi.
   Tämä päätös on osoitettu Unkarin tasavallalle.
FI                                                10                                              FI
 ---pagebreak---    Tehty Brysselissä
                     Neuvoston puolesta
                     Puheenjohtaja
FI                    11                FI
 ---pagebreak---                         SELVITYS VAIKUTUKSISTA TALOUSARVIOON
                                   (Ks. sisäisten sääntöjen 16 artikla)
    TOIMINTALOHKO: OSASTO 01 – TALOUS- JA RAHOITUSASIAT
    TOIMINTO: RAHOITUSTOIMINNOT JA -VÄLINEET
    TOIMENPITEEN NIMI: EU:N KESKIPITKÄN AJAN RAHOITUSTUKI
    UNKARILLE
    1.       EHDOTUKSEN NIMI: BUDJETTIKOHTA JA NIMIKE
             01 04 01 01 Euroopan yhteisön takaus yhteisön antamille maksutaseiden tukemiseen
             tarkoitetuille lainoille
    2.       OIKEUSPERUSTA:
             EY:n perustamissopimuksen 119 ja 308 artikla; neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002
             (18.2.2002).
             Asetuksessa rajoitetaan jäsenvaltioille tässä järjestelyssä myönnettävien lainojen
             pääoma 12 miljardiin euroon. Asetuksen voimaantulon jälkeen jäsenvaltioille ei ole
             myönnetty yhtään lainaa tässä järjestelyssä.
    3.       VARAINHOITOVUOTTA KOSKEVAT NUMEROTIEDOT (EUROINA)
             Alamomentille otetaan Euroopan unionin takaus lainan takaisinmaksusta. Sen avulla
             komissio voi ottaa vastatakseen lainanhoidosta (pääoma, korot ja muut kustannukset)
             velallisen (Unkari) maksukyvyttömyystilanteessa.
             Talousarviotakausta vastaava erä (”p.m.”) otetaan käyttöön ainoastaan, jos takauksen
             maksua todella vaaditaan. Talousarviotakauksen maksua ei tavallisesti odoteta
             vaadittavan. Ennen kuin Unkarista oli vielä tullut jäsenvaltio, neuvosto myönsi sille
             päätösten 1990/83/ETY (25.2.1990) ja 91/310/ETY (24.6.1991) nojalla
             makrotaloudellista rahoitusapua yhteensä 790 miljoonaa ecua. Makrotaloudellinen
             rahoitusapu maksettiin kokonaisuudessaan takaisin vuoteen 1998 mennessä.
             3a – Tämä vuosi
             Ei sovelleta
                                                              MSM
   Varainhoitovuoden
   alustavat         määrärahat
   (talousarvio)
   Siirrot
   Lisämäärärahat
   Määrärahat yhteensä
FI                                                  12                                             FI
 ---pagebreak---    Toiseen työohjelmaan jo
   varatut määrärahat
   Käytettävissä oleva määrä
   Ehdotettuun toimintaan
   käytettävä määrä
             3b – Siirrot
             Ei sovelleta
                                                           MSM
   Siirrot
   Toiseen työohjelmaan      jo
   varatut määrärahat
   Käytettävissä oleva määrä
   Ehdotettuun toimintaan
   käytettävä määrä
             3c – Seuraava varainhoitovuosi
             Ei sovelleta
                                                           MSM
   Varainhoitovuoden                                 p.m.
   alustavat         määrärahat
   (talousarvio)
   Siirrot
   Lisämäärärahat
   Määrärahat yhteensä
   Toiseen työohjelmaan jo
   varatut määrärahat
   Käytettävissä oleva määrä
   Ehdotettuun toimintaan
   käytettävä määrä
                                                     p.m.
    4.       TOIMEN KUVAUS
             Unkarille myönnettäväksi ehdotettu keskipitkän ajan rahoitustuki koostuu yhteisön
             lainasta (joka rahoitetaan yhteisön kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta ottamilla
             lainoilla), jonka määrä on 6,5 miljardia euroa. Laina myönnetään osana
             kansainvälistä     rahoituspakettia,    johon     sisältyy   erityisesti   IMF:n
FI                                                13                                           FI
 ---pagebreak---            valmiusluottojärjestelyllä myöntämä 10,5 miljardin erityisnosto-oikeuden (noin
           12,5 miljardia euroa) laina. Maailmanpankki on niin ikään sitoutunut lainaamaan
           yhteensä 1 miljardi euroa. Unkarille myönnettävällä keskipitkän ajan rahoitustuella
           on tarkoitus tukea vakavasti uhattuna olevaa Unkarin maksutaseen kestävyyttä ja
           tällä tavoin myös tukea hallituksen hyväksymää uutta talousohjelmaa, jolla pyritään
           muun      muassa      palauttamaan     investoijien  luottamus    ja    lieventämään
           rahoitusmarkkinoilla lokakuun 2008 alusta vallinneita paineita. Tuki on osoitus
           halusta tukea jäsenvaltiota, jonka tulokset ovat parantuneet huomattavasti
           vuoden 2006 puolivälistä alkaen muun muassa julkisen talouden alijäämän
           huomattavan supistumisen myötä. Samaan aikaan tuki edistää rahoitusjärjestelmän
           vakautta tavalla, joka olisi tuensaajamaalle yksinään mahdotonta tärkeiden
           kansainvälisten (myös pankkienvälisten) yhteyksien vuoksi. Tällä tavoin tuettuun
           uuteen talouspakettiin sisältyy alijäämän supistamisen vauhdittaminen niin
           vuonna 2008 kuin vuonna 2009, mikä vähentäisi valtion rahoitustarpeita, ja
           monenlaisia kohdennettuja toimia valtion lainamarkkinoiden vapauttamiseksi ja
           likviditeetin lisäämiseksi valuuttaswap-markkinoilla. Lisäksi tuki, jota komissio
           hallinnoi talous- ja rahoituskomiteaa kuullen, on keino varmistaa, että EU osallistuu
           edelleen tiiviisti Unkarin talouspolitiikan muotoiluun ja että tämä politiikka vastaa
           Unkarin EU:lle antamia sitoumuksia ja neuvoston suosituksia erityisesti kansallisen
           uudistusohjelman ja lähentymisohjelman toteuttamisen sekä liiallista alijäämää
           koskevan menettelyn osalta.
           Yhteisön pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksista Unkarin tukemiseksi ottamilla
           lainoilla on yhteisön takaus. Laina otetaan pääomamarkkinoilta tai
           rahoituslaitoksista. Unkarille myönnettävien lainojen pääoma on 6,5 miljardia euroa.
           Euroopan unionin takauksen avulla komissio voi ottaa vastatakseen lainanhoidosta
           Unkarin maksukyvyttömyystilanteessa.
           Komissio voi velvoitteidensa täyttämiseksi väliaikaisesti taata lainanhoidon
           käteisvaroillaan. Tällöin sovelletaan yhteisöjen omista varoista tehdyn
           päätöksen 2000/597/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000
           annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130,
           31.5.2000, s. 1) 12 artiklaa.
   5.      KÄYTETTY LASKENTATAPA
           Ei sovelleta.
   6.      MAKSUAIKATAULU (EUROINA)
           Ei sovelleta.
   Budjet-         Määrärahat
   tikohta                                                     Maksut
                                                                                Seuraavat
                                                                                varainhoito-
                                     Vuosi n     Vuosi n + 1 Vuosi n + 2 Vuosi n + 3 vuodet
              Vuosi n
              Vuosi n +
              1
FI                                               14                                               FI
 ---pagebreak---    Vuosi n
   Vuosi n +
   1
   Yhteensä
FI           15 FI


Avis juridique important

|

51998PC0644

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön tullitoimintaa koskevan toimintaohjelman ("Tulli 2000") hyväksymisestä 19 päivänä joulukuuta 1996 tehdyn päätöksen muuttamisesta  /* KOM/98/0644 lopull. - COD 98/0314 */

Virallinen lehti nro C 396 , 19/12/1998 s. 0013

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön tullitoimintaa koskevan toimintaohjelman ("Tulli 2000") hyväksymisestä 19 päivänä joulukuuta 1996 tehdyn päätöksen muuttamisesta (98/C 396/07) KOM(1998) 644 lopull. - 98/0314(COD)(Komission esittämä 12 päivänä marraskuuta 1998)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,ottavat huomioon komission ehdotuksen,ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsovat, että(1) yhteisön tullitoimintaa koskevan toimintaohjelman ("Tulli 2000") (1)hyväksymisestä 19 päivänä joulukuuta 1996 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä on määritetty yhteiset tavoitteet yhtenäismarkkinoilla harjoitettavan yhteisön tullitoiminnan tehostamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi,(2) yhteisön tasolla tullialalla käytettävät tietojenvaihtojärjestelmät ovat osoittaneet, että automaattisen tietojenkäsittelyn avulla voidaan paremmin taata tullimenettelyjen moitteeton soveltaminen kaikissa yhteisön tullitoimipaikoissa ja varmistaa yhteisön omien varojen moitteeton käyttö sekä samalla minimoida hallinnolliset rasitteet; kyseiset järjestelmät ovat osoittautuneet Euroopan unionin tullihallintojen yhteistyön oleellisiksi välineiksi,(3) olisi luotava viestintä- ja tietojenvaihtojärjestemiä ja taattava tullijärjestelmien kehittyminen tarpeen mukaan yhteistyön jatkamisen varmistamiseksi,(4) korkeatasoinen ja samanlaatuinen koulutus koko yhteisössä takaa tämän ohjelman tavoitteiden toteuttamisen; yhteisön tullitoiminnan tehokuuden ja yhdenmukaisuuden lisäämiseen pyrkivän yhteisön toiminnan johdonmukaisuuden lujittamiseksi olisi Tulli 2000 -ohjelman puitteissa kehitettävä jäsenvaltioiden tullihallintojen virkamiesten ammatillista koulutusta, joka on aloitettu neuvoston päätöksellä N:o 91/341/ETY (2) perustetulla Matthaeus-ohjelmalla,(5) yhteisön toiminnan, jonka tarkoituksena on auttaa kansallisia hallintoja lisäämään yhtenäismarkkinoilla harjoitettavan tullitoiminnan tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta, johdonmukaisuuden varmistamiseksi on varmistettava toimintaa koskeva yksimielisyys,(6) paras tapa varmistaa yhdenmukaisuus on koota kaikki työmenetelmiä, tietokoneistamista ja tullihallintojen virkamiesten kouluttamista koskevat toimet yhteen oikeusvälineeseen ja niille myönnettävä rahoitus yhteen budjettikohtaan,(7) Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden, Kyproksen ja Maltan olisi voitava osallistua ohjelmaan,(8) Euroopan unioni on ehdottanut, että Turkki voisi osallistua tapauskohtaisesti tiettyihin yhteisön ohjelmiin edellytyksin, joita sovelletaan myös assosioituneihin Keski- ja Itä-Euroopan maihin,(9) ohjelman soveltamista olisi jatkettava 31 päivään joulukuuta 2002, jotta tämä muutos vaikuttaisi täysimääräisesti, ja(10) on tarpeen perustaa komitea, joka vastaa päätöksellä N:o 210/97/EY perustettua kumppanuuselintä ja joka avustaa komissiota ohjelman hallinnoinnissa ja antaa ohjelman soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla Muutetaan päätös N:o 210/87/EY seuraavasti:1. Muutetaan 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:Korvataan 1 artiklan 2 kohdassa päivämäärä "31 päivänä joulukuuta 2000" päivämäärällä "31 päivänä joulukuuta 2002".2. Lisätään uusi "14 artikla:Viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmät, käsikirjat ja oppaat1. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat tarpeellisiksi katsomiensa olemassa olevien viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien, käsikirjojen ja oppiden toimivuuden. Ne luovat tarpeellisiksi katsomiaan uusia viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmiä, käsikirjoja ja oppaita ja ylläpitävät niiden toimivuuden.2. Yhteisön vastuulla oleviin viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien osiin kuuluvat sellaiset laitteistot, ohjelmistot ja verkkoyhteydet, joiden on oltava kaikille jäsenvaltioille yhteiset järjestelmien yhteenkytkettävyyden ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi, riippumatta siitä, asennetaanko ne tai onko ne asennettu komission (tai nimetyn alihankkijan) tiloihin vai jäsenvaltioiden (tai nimetyn alihankkijan) tiloihin.3. Sellaisia viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien osia, joista yhteisö ei vastaa, ovat näihin järjestelmiin kuuluvat kansalliset tietokannat, yhteisön vastuulla olevien osien ja muiden osien väliset verkkoyhteydet sekä ohjelmistot ja laitteistot, joita kukin jäsenvaltio pitää tarpeellisina voidakseen käyttää kyseisiä järjestelmiä täysipainoisesti koko hallinnossaan."3. Päätöksen 14 artiklasta tulee 15 artikla, ja se muutetaan seuraavasti:- 1 kohta: poistetaan sanat "päätöksen 91/341/ETY ja",- poistetaan 5 kohta.4. Lisätään uusi "16 artikla:Virkamiesten vaihdot, seminaarit1. Komissio ja jäsenvaltiot järjestävät virkamiesten vaihtoja. Kussakin vaihdossa keskitytään ammatillisen toiminnan tiettyyn osa-alueeseen, ja kyseisten virkamiesten ja hallintojen on valmisteltava kukin vaihto riittävän hyvin ja esitettävä siitä arvio vaihdon jälkeen.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta virkamiehet osallistuvat tehokkaasti vastaanottavan hallinnon toimintaan; tätä varten virkamiehillä on lupa suorittaa niihin toimiin liittyvät tehtävät, jotka vastaanottava hallinto heille oikeusjärjestyksensä mukaisesti antaa.Vaihdon aikana virkamiehellä on tehtäviensä hoidossa sama vastuu kuin vastaanottavan valtion virkamiehillä. Vaihtoa suorittavia virkamiehiä koskevat samat ammattisalaisuutta koskevat säännöt kuin vastaanottavan valtion virkamiehiä.2. Komissio ja jäsenvaltiot järjestävät seminaareja, joihin jäsenvaltioiden hallintojen ja komission virkamiehet sekä tarvittaessa talouselämän ja korkeakoulujen edustajat osallistuvat."5. Päätöksen 15 ja 16 artiklasta tulee 17 ja 18 artikla.6. Lisätään uusi "19 artikla:Hakijamaiden osallistuminenKeski- ja Itä-Euroopan hakijamaat voivat osallistua ohjelmaan Eurooppa-sopimusten määräysten, joilla vahvistetaan osallistumista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja edellytykset, mukaisesti ja yhteisön tullilainsäädännössä asetetuissa rajoissa. Ohjelmaan voivat osallistua yhteisön tullilainsäädännössä asetetuissa rajoissa myös Kypros ja tulliliiton perusteella Turkki sekä Malta."7. Lisätään uusi "20 artikla:KomiteaKomissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan.Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan.Komissio ottaa komitean lausunnon huomioon niin suurelta osin kuin mahdollista. Se ilmoittaa komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon."8. Päätöksen 17 artiklasta tulee 21 artikla, ja se muutetaan seuraavasti:1. (pysyy samana)"2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle:- viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 välivaiheen kertomus ja- viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002 loppukertomus.tämän ohjelman täytäntöönpanosta.3. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle:- viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2000 välivaiheen kertomuksen tämän ohjelman täytäntöönpanosta,- viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2001 tämän ohjelman jatkamisen aiheellisuutta koskevan tiedonannon, johon liitetään tarvittaessa tarkoituksenmukainen ehdotus,- viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2003 loppukertomuksen tämän ohjelman täytäntöönpanosta.Nämä kertomukset toimitetaan tiedoksi myös talous- ja sosiaalikomitealle."9. Päätöksen 18 artiklasta tulee 22 artikla, ja sen 1 kohta muutetaan seuraavasti:1. Tämän ohjelman täytäntöönpanoon 1 päivän tammikuuta 1996 ja 31 päivän joulukuuta 2002 välisenä aikana käytettävä rahoitus vahvistetaan 136 miljoonaksi ecuksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimia, joiden rahoituksesta määrätään muiden yhteisön ohjelmien yhteydessä.Vuotuiset määrärahat hyväksytään rahoitusnäkymien sallimissa rajoissa.10. Poistetaan päätöksen liite.2 artikla Kumotaan tullivirkamiesten ammatillista koulutusta koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Matthaeus-ohjelma) 20 päivänä kesäkuuta 1991 tehty neuvoston päätös N:o 91/341/ETY tämän päätöksen julkaisemisesta.3 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.(1) EYVL L 33, 4.2.1997, s. 24.(2) EYVL L 187, 13.7.1991, s. 41.


title: Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi vuosina 2012 ja 2013 suoritettavista jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista sekä vuoden 2012 ensimmäisestä maksuerästä

text:
|

52011PC0691

	PERUSTELUTKymmenettä Euroopan kehitysrahastoa (EKR) koskevassa sisäisessä sopimuksessa ja varainhoitoasetuksessa vahvistetaan uusi menettely jäsenvaltioiden EKR:n rahoittamiseksi suorittamien rahoitusosuuksien maksupyynnöille. EKR:n varainhoitoasetuksen 157 artiklan mukaisesti uutta menettelyä sovellettiin ensi kerran varainhoitovuoden 2009 rahoitusosuuksiin.Kymmenettä EKR:a koskevan varainhoitoasetuksen 57 artiklan 2 kohdan mukaisesti tähän ehdotukseen sisältyy-  rahoitusosuuden vuotuinen enimmäismäärä varainhoitovuonna 2013,-  rahoitusosuuden vuotuinen määrä varainhoitovuonna 2012 ja-  varainhoitovuoden 2012 rahoitusosuuden ensimmäisen erän määrä.Kymmenettä EKR:a koskevan varainhoitoasetuksen 57 artiklan 7 kohdan mukaisesti ehdotuksessa yksilöidään komission hallinnoima määrä ja Euroopan investointipankin (EIP) hallinnoima määrä.EIP on kymmenettä EKR:a koskevan varainhoitoasetuksen 145 artiklan mukaisesti toimittanut komissiolle ajantasaistetut ennakkoarviot hallinnoimiaan välineitä koskevista maksusitoumuksista ja maksuista.Neuvoston on kymmenettä EKR:a koskevan varainhoitoasetuksen 57 artiklan 2 kohdan mukaan päätettävä ehdotuksesta 15. marraskuuta 2011 mennessä, ja jäsenvaltioiden on maksettava rahoitusosuuden ensimmäinen erä 21. tammikuuta 2012 mennessä.EKR:n varainhoitoasetuksen 58 artiklan 2 kohdan mukaan rahoitusosuuksien maksupyynnöissä käytetään ensin aiemmille EKR:ille vahvistetut määrät aikajärjestyksessä. Tämän ehdotuksen maksupyynnöissä on näin ollen kyse EIP:n osalta yhdeksännen ja komission osalta kymmenennen EKR:n määristä.EKR:n varainhoitoasetuksen 60 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos jäsenvaltio ei suorita rahoitusosuutensa eriä määräajassa, siltä peritään maksamattomalta määrältä korko; koronmaksua koskevista yksityiskohdista säädetään samassa artiklassa.2011/0305 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi vuosina 2012 ja 2013 suoritettavista jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista sekä vuoden 2012 ensimmäisestä maksuerästäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen vuosia 2008–2013 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan yhteisön avun rahoituksesta AKT–EY-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille[1], jäljempänä ’sisäinen sopimus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,ottaa huomioon kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 18 päivänä helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 215/2008[2], jäljempänä ’kymmenettä EKR:a koskeva varainhoitoasetus’, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 11 päivänä huhtikuuta 2011[3], ja erityisesti sen 57 artiklan 5 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Kymmenettä EKR:a koskevan varainhoitoasetuksen 57–61 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti komissio esittää 15 päivään lokakuuta 2011 mennessä ehdotuksen, johon sisältyy jäsenvaltioiden Euroopan kehitysrahastoon (EKR) suorittamien rahoitusosuuksien vuotuinen enimmäismäärä varainhoitovuoden 2013 osalta, rahoitusosuuden vuotuinen määrä varainhoitovuoden 2012 osalta ja varainhoitovuoden 2012 rahoitusosuuden ensimmäisen erän määrä.(2) Euroopan investointipankki on kymmenettä EKR:a koskevan varainhoitoasetuksen 145 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti toimittanut komissiolle ajantasaistetut ennakkoarviot hallinnoimiaan välineitä koskevista maksusitoumuksista ja maksuista.(3) Kymmenettä EKR:a koskevan varainhoitoasetuksen 58 artiklan 2 kohdan mukaan rahoitusosuuksien maksupyynnöissä käytetään ensin aiemmille EKR:ille vahvistetut määrät. Tämän vuoksi on tehtävä myös yhdeksättä EKR:a koskeva rahoituspyyntö kymmenettä EKR:a koskevan varainhoitoasetuksen 58 artiklan 2 kohdan nojalla Euroopan investointipankkia varten.(4) Neuvoston olisi päätettävä tästä ehdotuksesta viimeistään 15 päivänä marraskuuta 2011, ja jäsenvaltioiden olisi maksettava varainhoitovuoden 2012 rahoitusosuuksien ensimmäinen erä viimeistään 21 päivänä tammikuuta 2012,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaJäsenvaltioiden EKR:oon suorittamien rahoitusosuuksien vuotuinen enimmäismäärä on varainhoitovuonna 2013 komission osalta 3 800 000 000 euroa ja Euroopan investointipankin osalta 250 000 000 euroa.2 artiklaJäsenvaltioiden EKR:oon suorittamien rahoitusosuuksien vuotuinen määrä on varainhoitovuonna 2012 komission osalta 3 600 000 000 euroa ja Euroopan investointipankin osalta 280 000 000 euroa.3 artiklaVuoden 2012 ensimmäisen erän rahoitusosuudet, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle ja Euroopan investointipankille, esitetään liitteenä olevassa taulukossa.4 artiklaTätä päätöstä sovelletaan päivästä, jona se annetaan.5 artiklaTämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEVuoden 2012 rahoitusosuuksien ensimmäinen erä (euroina)JÄSENVALTIOT | 9. EKR:n jakoperuste | 10. EKR:n jakoperuste | 1. erä | 1. erä yhteensä |% | % | EIP 9. EKR | Komissio 10. EKR |BELGIA | 3,92 | 3,53 | 3 920 000 | 68 835 000 | 72 755 000 |TANSKA | 2,14 | 2,00 | 2 140 000 | 39 000 000 | 41 140 000 |SAKSA | 23,36 | 20,50 | 23 360 000 | 399 750 000 | 423 110 000 |KREIKKA | 1,25 | 1,47 | 1 250 000 | 28 665 000 | 29 915 000 |ESPANJA | 5,84 | 7,85 | 5 840 000 | 153 075 000 | 158 915 000 |RANSKA | 24,30 | 19,55 | 24 300 000 | 381 225 000 | 405 525 000 |IRLANTI | 0,62 | 0,91 | 620 000 | 17 745 000 | 18 365 000 |ITALIA | 12,54 | 12,86 | 12 540 000 | 250 770 000 | 263 310 000 |LUXEMBURG | 0,29 | 0,27 | 290 000 | 5 265 000 | 5 555 000 |ALANKOMAAT | 5,22 | 4,85 | 5 220 000 | 94 575 000 | 99 795 000 |ITÄVALTA | 2,65 | 2,41 | 2 650 000 | 46 995 000 | 49 645 000 |PORTUGALI | 0,97 | 1,15 | 970 000 | 22 425 000 | 23 395 000 |SUOMI | 1,48 | 1,47 | 1 480 000 | 28 665 000 | 30 145 000 |RUOTSI | 2,73 | 2,74 | 2 730 000 | 53 430 000 | 56 160 000 |YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA | 12,69 | 14,82 | 12 690 000 | 288 990 000 | 301 680 000 |Välisumma EU-15 | 100 | 96,38 | 100 000 000 | 1 879 410 000 | 1 979 410 000 |TŠEKKI | 0,51 | 9 945 000 | 9 945 000 |BULGARIA | 0,14 | 2 730 000 | 2 730 000 |VIRO | 0,05 | 975 000 | 975 000 |KYPROS | 0,09 | 1 755 000 | 1 755 000 |LATVIA | 0,07 | 1 365 000 | 1 365 000 |LIETTUA | 0,12 | 2 340 000 | 2 340 000 |UNKARI | 0,55 | 10 725 000 | 10 725 000 |MALTA | 0,03 | 585 000 | 585 000 |PUOLA | 1,30 | 25 350 000 | 25 350 000 |ROMANIA | 0,37 | 7 215 000 | 7 215 000 |SLOVENIA | 0,18 | 3 510 000 | 3 510 000 |SLOVAKIA | 0,21 | 4 095 000 | 4 095 000 |Välisumma EU-12 | 3,62 | 70 590 000 | 70 590 000 |YHTEENSÄ EU-27 | 100 | 100 | 100 000 000 | 1 950 000 000 | 2 050 000 000 |[1] EUVL L 247, 9.9.2006, s. 32.[2] EUVL L 78, 19.3.2008, s. 1.[3] EUVL L 102, 16.4.2011, s. 1.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0583

Ehdotus neuvoston päätös Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2007 kolmas erä)  /* KOM/2007/0583 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 10.10.2007KOM(2007)583 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2007 kolmas erä)(komission esittämä)PERUSTELUTYhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen voimaantulosta asti neuvosto on päättänyt komission ehdotuksesta kustakin kolmesta rahoituserästä, jotka jäsenvaltiot suorittavat EKR:n rahoittamiseksi. Jäsenvaltiot suorittavat suoraan Euroopan investointipankille (EIP) rahoitusosuudet, jotka koskevat EIP:n hallinnoimia yhdeksännen EKR:n välineitä. Muita välineitä koskevat rahoitusosuudet suoritetaan komissiolle.Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 121 artiklan mukaisesti EIP on toimittanut komissiolle ajantasaistetun ennakkoarvion hallinnoimiansa välineitä koskevista sitoumuksista ja maksuista.Tämä ehdotus koskee varainhoitovuoden 2007 kolmatta rahoituserää. Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan mukaisesti tämän erän aikataulu on seuraava: 1) komissio esittää ehdotuksen 10. lokakuuta mennessä; 2) neuvosto tekee päätöksen tästä erästä viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua komission ehdotuksen esittämisestä; 3) jäsenvaltiot suorittavat erän rahoitusosuudet viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua siitä päivästä, jolloin ne ovat saaneet tiedon neuvoston päätöksestä.Lopuksi muistutetaan, että yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 40 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jos maksettavia rahoitusosuuksia ei ole maksettu annetuissa määräajoissa, kyseiseltä jäsenvaltiolta peritään maksamattomalta määrältä korko samassa artiklassa vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2007 kolmas erä)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa, Beninissä 23 päivänä kesäkuuta 2000[1] allekirjoitetun ja Luxemburgissa, Luxemburgin suurherttuakunnassa 25 päivänä kesäkuuta 2005 tarkistetun kumppanuussopimuksen[2],ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen, joka allekirjoitettiin Cotonoussa, Beninissä, 23 päivänä kesäkuuta 2000, Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta[3] ja erityisesti sen 10 artiklan,ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY[4],ottaa huomioon 27 päivänä maaliskuuta 2003 annetun varainhoitoasetuksen, jota sovelletaan yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon[5], jäljempänä ’yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetus’, ja erityisesti sen 38 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[6],sekä katsoo seuraavaa:(1) Komissio ilmoitti neuvostolle 18 päivänä lokakuuta 2006 varainhoitovuonna 2007 suoritettaviksi ennakoimansa maksut sekä suorittamispyyntöjen aikataulun. Neuvosto teki 18 päivänä joulukuuta päätöksen jäsenvaltioiden EKR:ään maksettavien rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjä koskevan aikataulun vahvistamisesta varainhoitovuodelle 2007.(2) Neuvosto teki 18 päivänä joulukuuta 2006 päätöksen vuoden 2007 ensimmäisen erän rahoitusosuuksista, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle ja Euroopan investointipankille. Neuvosto teki 30 heinäkuu päivänä kesäkuuta 2007 päätöksen vuoden 2007 toisen erän rahoitusosuuksista, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle ja Euroopan investointipankille.(3) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaan komissio tekee ehdotuksen kuluvan varainhoitovuoden kolmanneksi rahoituseräksi 10 päivään lokakuuta mennessä.(4) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaan neuvosto tekee päätöksen tästä erästä viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua komission ehdotuksen esittämisestä ja jäsenvaltiot suorittavat tähän erään kuuluvat rahoitusosuudet viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua siitä päivästä, jona niille on ilmoitettu neuvoston päätöksestä.(5) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 121 artiklan ensimmäisen alakohdan mukaisesti Euroopan investointipankki on toimittanut komissiolle ajantasaistetun ennakkoarvion maksusitoumuksista ja maksuista.(6) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 133 artiklan 2–4 kohdan mukaan yhdeksännen EKR:n mukaisten rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjä koskevaa menettelyä noudatetaan myös aiempia kehitysrahastoja koskevien päätösten täytäntöönpanossa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaVuoden 2007 kolmannen erän rahoitusosuudet, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle ja Euroopan investointipankille, esitetään liitteenä olevassa taulukossa.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan päivästä, jona se tehdään.3 artiklaTämä päätös on osoitettu yhdeksännen EKR:n rahoittamiseen osallistuville jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä päivänä kuuta.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEVuoden 2007 kolmannen erän rahoitusosuudet (euroina)Jäsenvaltio | Euroopan investointipankille | Komissiolle |SAKSA | 4.672.000 | 75.920.000 |BELGIA | 784.000 | 12.740.000 |TANSKA | 428.000 | 6.955.000 |ESPANJA | 1.168.000 | 18.980.000 |RANSKA | 4.860.000 | 78.975.000 |KREIKKA | 250.000 | 4.062.500 |IRLANTI | 124.000 | 2.015.000 |ITALIA | 2.508.000 | 40.755.000 |LUXEMBURG | 58.000 | 942.500 |ALANKOMAAT | 1.044.000 | 16.965.000 |PORTUGALI | 194.000 | 3.152.500 |YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA | 2.538.000 | 41.242.500 |ITÄVALTA | 530.000 | 8.612.500 |SUOMI | 296.000 | 4.810.000 |RUOTSI | 546.000 | 8.872.500 |YHTEENSÄ | 20.000.000 | 325.000.000 |[1] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.[2] EYVL L 287, 28.10.2005, s. 4.[3] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.[4] EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1.[5] EUVL L 83, 1.4.2003, s. 1.[6] EUVL C ...., s....


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.4.2016
            COM(2016) 188 final
            2016/0103(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Marshallinsaarten tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 539/2001
                  1
                luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi jäsenvaltioiden ulkorajoja ylittäessään, ja kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Kaikki jäsenvaltiot Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta soveltavat asetusta (EY) N:o 539/2001.

               Asetusta (EY) N:o 539/2001 muutettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 509/2014
                  2
               ; sillä siirrettiin 19 maata liitteeseen II, jossa luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisia viisumipakko ei koske. Kyseiset 19 maata ovat Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Kutakin edellä mainittua maata koskevaan viittaukseen liitteessä II liittyy alaviite, jossa todetaan, että ”viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä”.

               Asetus (EU) N:o 509/2014 hyväksyttiin 20. toukokuuta 2014, ja se tuli voimaan 9. kesäkuuta 2014. Komissio esitti neuvostolle heinäkuussa 2014 suosituksen, jotta tämä antaisi komissiolle luvan aloittaa neuvottelut viisumivapaussopimuksista seuraavien 17 maan kanssa: Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.
                  3
                Neuvosto antoi komissiolle neuvotteluohjeet 9. lokakuuta 2014.

               Kyseisistä viisumivapaussopimuksista ensimmäiset allekirjoitettiin 6. toukokuuta 2015 (Yhdistyneet arabiemiirikunnat), 26. toukokuuta 2015 (Itä-Timor) ja 28. toukokuuta 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Samoa, Trinidad ja Tobago sekä Vanuatu), ja niitä sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa. Neuvosto on hyväksynyt viisumivapaussopimusten toisen ryhmän allekirjoittamisen Tongan (allekirjoitettu 20. marraskuuta 2015), Kolumbian (allekirjoitettu 2. joulukuuta 2015), Kiribatin (allekirjoittamispäivää ei ole vahvistettu) ja Palaun (allekirjoitettu 7. joulukuuta 2015) kanssa. Näitä neljää sopimusta sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa.

               Neuvottelut Marshallinsaarten kanssa aloitettiin 17. joulukuuta 2014, ja ne käytiin kirjeenvaihtona. Näkemysten vaihdon aikana päästiin yksimielisyyteen kaikista näkökohdista. Pääneuvottelijat parafoivat sopimuksen kirjeenvaihdolla 11. joulukuuta 2015 (Marshallinsaaret) ja 13. tammikuuta 2016 (unioni). Jäsenvaltioille tiedotettiin asiasta 18. tammikuuta 2016 pidetyssä neuvoston viisumityöryhmän kokouksessa.

               2.OIKEUSPERUSTA

               Unionin kannalta sopimuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               Oheinen ehdotus on oikeudellinen väline sopimuksen tekemistä varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä sen jälkeen, kun neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion nimeämä henkilö on allekirjoittanut sopimuksen unionin puolesta ja Euroopan parlamentti on antanut SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti hyväksyntänsä.

               3.NEUVOTTELUJEN TULOKSET

               Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeisiin sisältyvät tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä viisumivapaussopimuksen luonnoksen.

               Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

               Tarkoitus

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Marshallinsaarten kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi sopimukseen on sisällytetty määräys, jonka mukaan Marshallinsaaret voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden osalta ja unioni voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon johdanto-osassa.

               Soveltamisala

               Viisumivapaus kattaa kaikki henkilöryhmät (henkilöt, joilla on tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi/virkamatkapassi tai erityispassi), jotka matkustavat eri tarkoituksissa, lukuun ottamatta henkilöitä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan. Viimeksi mainitun ryhmän osalta kullakin jäsenvaltiolla ja myös Marshallinsaarilla on sovellettavan unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti vapaus vaatia toisen osapuolen kansalaisilta viisumi. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten olisi määriteltävä niiden henkilöiden ryhmä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Oleskelun kesto

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Marshallinsaarten kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten kyseinen 90 päivän ajanjakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana olisi määriteltävä.

               Sopimuksessa otetaan huomioon niiden jäsenvaltioiden tilanne, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Viisumivapaus antaa Marshallinsaarten kansalaisille oikeuden oleskella 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin kyseisen jäsenvaltion (tällä hetkellä Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania) alueella, niin kauan kuin kyseiset maat eivät kuulu sisärajattomaan Schengen-alueeseen, riippumatta ajasta, joka koskee oleskelua koko Schengen-alueella.

               Alueellinen soveltaminen

               Sopimuksessa on määräyksiä alueista, joihin sopimusta sovelletaan: Ranskan ja Alankomaiden tapauksessa viisumivapaus antaisi Marshallinsaarten kansalaisille oikeuden oleskella vain kyseisten jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevilla alueilla.

               Julistukset

               Edellä mainittujen yhteisten julistusten lisäksi sopimukseen on liitetty kaksi muuta yhteistä julistusta, jotka koskevat

               –Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen;

               –kattavaa tiedottamista viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja muista seikoista, kuten maahantuloedellytyksistä.

               4.PÄÄTELMÄ

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan hyväksyy Euroopan unionin ja Marshallinsaarten tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen.

               2016/0103 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Marshallinsaarten tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan v alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän
                  4
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio on neuvotellut Euroopan unionin puolesta lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, Marshallinsaarten tasavallan kanssa.

               (2)Neuvoston päätöksen (EU) 2015/… mukaisesti sopimus on allekirjoitettu ja sitä sovelletaan väliaikaisesti ... päivästä ...kuuta 20….

               (3)Sopimuksella perustetaan asiantuntijoiden sekakomitea sopimuksen hallinnointia varten. Unionia edustaa sekakomiteassa komissio, jolla olisi oltava apunaan jäsenvaltioiden edustajia.

               (4)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY
                  5
                mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (5)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  6
                mukaisesti. Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

               (6)Sopimus olisi hyväksyttävä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja Marshallinsaarten tasavallan välinen lyhytaikaista oleskelua koskeva viisumivapaussopimus.

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja antaa unionin puolesta sopimuksen
                  7
                8 artiklan 1 kohdassa määrätyn ilmoituksen.

               3 artikla

               Komissio edustaa jäsenvaltioiden edustajien avustamana unionia sopimuksen 6 artiklalla perustetussa asiantuntijoiden sekakomiteassa.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 509/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta, EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Hyväksynnän antamispäivä: [...]

                     (5)
                  Neuvoston päätös 2000/365/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.

                     (6)
                  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.

                     (7)
                  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.4.2016
            COM(2016) 188 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin ja Marshallinsaarten tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               LIITE

               asiakirjaan

               Ehdotus neuvoston päätökseksi

               Euroopan unionin ja Marshallinsaarten tasavallan välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               Euroopan unionin ja Marshallinsaarten tasavallan välinen
                  SOPIMUS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’ tai ’EU’, ja

               MARSHALLINSAARTEN TASAVALTA, jäljempänä ’Marshallinsaaret’,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               TARKOITUKSENAAN kehittää edelleen sopimuspuolten välisiä ystävällisiä suhteita ja helpottaa matkustamista varmistamalla kansalaisilleen viisumivapaa maahantulo ja lyhytaikainen oleskelu

               OTTAVAT HUOMIOON luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 509/2014
                  1
               , jolla muun muassa siirretään 19 kolmatta maata, mukaan lukien Marshallinsaaret, niiden kolmansien maiden luetteloon, joiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta heidän oleskellessaan lyhyen ajan jäsenvaltioissa,

               OTTAVAT HUOMIOON, että asetuksen (EU) N:o 509/2014 1 artiklassa säädetään, että näiden 19 maan osalta viisumivapautta sovelletaan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä,

               HALUAVAT VARMISTAA, että kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaista kohtelua koskevaa periaatetta noudatetaan,

               OTTAVAT HUOMIOON, että henkilöt, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan lyhytaikaisen oleskelunsa aikana, eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, minkä vuoksi kyseisen ryhmän osalta viisumipakkoon tai siitä myönnettävään vapautukseen ja työnsaantiin sovelletaan edelleen asiaa koskevaa unionin oikeutta ja jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä sekä Marshallinsaarten kansallista lainsäädäntöä,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyt pöytäkirjat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta sekä osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 ARTIKLA

               Tarkoitus

               Tässä sopimuksessa määrätään unionin ja Marshallinsaarten kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2 ARTIKLA

               Määritelmät

               Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

               a)
                     ’jäsenvaltiolla’ mitä tahansa unionin jäsenvaltiota Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia lukuun ottamatta;

               b)
                     ’unionin kansalaisella’ henkilöä, jolla on jonkin a alakohdassa määritellyn jäsenvaltion kansalaisuus;

               c)
                     ’Marshallinsaarten kansalaisella’ henkilöä, jolla on Marshallinsaarten kansalaisuus;

               d)
                     ’Schengen-alueella’ aluetta, jolla ei ole sisärajoja ja joka käsittää a alakohdassa tarkoitettujen, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueet.

               3 ARTIKLA

               Soveltamisala

               1.
                     Unionin kansalaiset, joilla on jonkin jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla Marshallinsaarten alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 1 kohdassa määritetyn ajan.

               Marshallinsaarten kansalaiset, joilla on Marshallinsaarten myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla jäsenvaltioiden alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 2 kohdassa määritetyn ajan.

               2.
                     Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta henkilöihin, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta kukin jäsenvaltio voi erikseen päättää viisumipakon määräämisestä Marshallinsaarten kansalaisille tai sen peruuttamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001
                  2
                4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta Marshallinsaaret voi päättää kunkin jäsenvaltion kansalaisille erikseen määrättävästä viisumipakosta tai viisumivapaudesta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

               3.
                     Tämän sopimuksen mukaista viisumivapautta sovelletaan rajoittamatta maahantulon ja lyhytaikaisen oleskelun edellytyksiä koskevan sopimuspuolten lainsäädännön soveltamista. Jäsenvaltiot ja Marshallinsaaret varaavat oikeuden evätä maahantulon alueelleen ja lyhytaikaisen oleskelun, jos yksi tai useampi näistä edellytyksistä ei täyty.

               4.
                     Viisumivapautta sovelletaan riippumatta siitä, mitä kuljetusmuotoa on käytetty sopimuspuolten rajojen ylittämiseen.

               5.
                     Seikkoihin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, sovelletaan unionin oikeutta, jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä tai Marshallinsaarten kansallista lainsäädäntöä.

               4 ARTIKLA

               Oleskelun kesto

               1.
                     Unionin kansalaiset voivat oleskella Marshallinsaarten alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2.
                     Marshallinsaarten kansalaiset voivat oleskella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Tämä aika lasketaan ottamatta huomioon mahdollista oleskelua sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.

               Marshallinsaarten kansalaiset voivat oleskella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, riippumatta Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella oleskelun lasketusta kestosta.

               3.
                     Tämä sopimus ei vaikuta Marshallinsaarten ja jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pidentää 90 päivän oleskeluaikaa kansallisen lainsäädäntönsä ja unionin oikeuden mukaisesti.

               5 ARTIKLA

               Alueellinen soveltaminen

               1.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Ranskan tasavallan osalta ainoastaan Ranskan tasavallan Euroopassa olevaan alueeseen.

               2.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Alankomaiden kuningaskunnan osalta ainoastaan Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa olevaan alueeseen.

               6 ARTIKLA

               Sopimuksen hallinnointia käsittelevä sekakomitea

               1.
                     Sopimuspuolet perustavat asiantuntijoiden sekakomitean, jäljempänä ’komitea’, joka koostuu unionin ja Marshallinsaarten edustajista. Unionia siinä edustaa Euroopan komissio.

               2.
                     Komitean tehtävänä on muun muassa

               a)
                     valvoa tämän sopimuksen täytäntöönpanoa;

               b)
                     ehdottaa muutoksia tai lisäyksiä tähän sopimukseen;

               c)
                     ratkaista riitoja, jotka johtuvat tämän sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta.

               3.
                     Komitea kokoontuu tarvittaessa jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä.

               4.
                     Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               7 ARTIKLA

               Tämän sopimuksen suhde jäsenvaltioiden ja Marshallinsaarten voimassa oleviin kahdenvälisiin viisumivapaussopimuksiin

               Tätä sopimusta sovelletaan ensisijaisena muihin sellaisiin kahdenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty yksittäisten jäsenvaltioiden ja Marshallinsaarten välillä, siltä osin kuin ne koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita.

               8 ARTIKLA

               Loppumääräykset

               1.
                     Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia sisäisiä menettelyjään noudattaen, ja sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolista jälkimmäinen on ilmoittanut toiselle saattaneensa päätökseen edellä tarkoitetut menettelyt.

               Tätä sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä lukien.

               2.
                     Tämä sopimus on voimassa toistaiseksi, ellei sitä irtisanota 5 kohdan mukaisesti.

               3.
                     Tätä sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten kirjallisella sopimuksella. Muutokset tulevat voimaan sen jälkeen, kun sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien sisäisten menettelyjensä päätökseen saattamisesta.

               4.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen erityisesti yleiseen järjestykseen tai kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseen, laittomaan maahanmuuttoon tai toisen sopimuspuolen palauttamaan viisumipakkoon liittyvistä syistä. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle sopimuspuolelle viimeistään kaksi kuukautta ennen sen suunniteltua voimaantuloa. Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.

               5.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla siitä kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen voimassaolo päättyy 90 päivän kuluttua tästä lukien.

               6.
                     Marshallinsaaret voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioiden osalta.

               7.
                     Unioni voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Tehty kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.

               ISLANTIA, NORJAA, SVEITSIÄ JA LIECHTENSTEINIA KOSKEVA YHTEINEN JULISTUS

               Sopimuspuolet ottavat huomioon Euroopan unionin sekä Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin läheiset suhteet, jotka johtuvat erityisesti näiden maiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen 18 päivänä toukokuuta 1999 ja 26 päivänä lokakuuta 2004 tehdyistä sopimuksista.

               Tämän vuoksi on suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Marshallinsaarten viranomaiset tekevät viipymättä kahdenväliset lyhytaikaista oleskelua koskevat viisumivapaussopimukset tämän sopimuksen kanssa samanlaisin ehdoin.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 3 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETTU NIIDEN HENKILÖIDEN RYHMÄ, JOIDEN MATKAN TARKOITUKSENA ON TYÖSKENTELY KORVAUSTA VASTAAN

               Koska sopimuspuolet haluavat varmistaa yhteisen määritelmän soveltamisen, ne sopivat, että tässä sopimuksessa niiden henkilöiden ryhmällä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan, tarkoitetaan henkilöitä, jotka tulevat toisen sopimuspuolen alueelle harjoittaakseen ansiotoimintaa tai toimintaa korvausta vastaan työntekijänä tai palveluntarjoajana.

               Tähän ryhmään ei pitäisi lukea seuraavia:

               –
                     liikemiehet, ts. henkilöt, jotka matkustavat liikeneuvotteluja varten (ilman, että he työskentelisivät toisen sopimuspuolen alueella)

               –
                     urheilijat tai taiteilijat, jotka harjoittavat toimintaa tilapäisesti

               –
                     toimittajat, jotka heidän asuinmaansa tiedotusvälineet ovat lähettäneet, ja

               –
                     yritysten sisäiset harjoittelijat.

               Tämän julistuksen täytäntöönpanoa valvoo sekakomitea tämän sopimuksen 6 artiklan mukaisen vastuunsa nojalla. Sekakomitea voi ehdottaa tarpeellisiksi katsomiaan muutoksia sopimuspuolten kokemusten perusteella.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 4 ARTIKLASSA TARKOITETTU 90 PÄIVÄN JAKSO MINKÄ TAHANSA 180 PÄIVÄN JAKSON AIKANA

               Sopimuspuolet ovat yhtä mieltä siitä, että tämän sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään 90 päivän jaksolla minkä tahansa 180 päivän jakson aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Käsite ”minkä tahansa 180 päivän jakson aikana” tarkoittaa sitä, että olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän ehto minkä tahansa 180 päivän jaksolla edelleen. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

               YHTEINEN JULISTUS KANSALAISILLE SUUNNATTAVASTA VIISUMIVAPAUSSOPIMUSTA KOSKEVASTA TIEDOTUKSESTA

               Sopimuspuolet toteavat, että avoimuus on tärkeää Euroopan unionin ja Marshallinsaarten kansalaisille, ja sopivat varmistavansa, että viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja siihen liittyvistä asioista, kuten maahantuloedellytyksistä, tiedotetaan kattavasti.

               _________________

                     (1)
                  EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (2)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.