               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 11.3.2021
            COM(2021) 114 final
            2021/0059(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn osallistujakokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Euroopan unionin puolesta otettavasta komission kannasta julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn, jäljempänä ’järjestely’, yhteydessä suunniteltuun päätökseen, jolla muutetaan paikalliskustannuksia koskevia järjestelyn määräyksiä. Määräyksillä vahvistetaan tuetun vientisopimuksen arvoon sovellettavat prosenttimääräiset enimmäisosuudet, jotka vastaavat paikallisesti eli kohdemaasta eikä viejämaasta tai jostain kolmannesta maasta hankittavia tuotteita tai palveluita. Ehdotetulla päätöksellä nostettaisiin tätä enimmäisprosenttiosuutta, mikä tarjoaa enemmän joustavuutta ja vastaa todellisia markkinaolosuhteita.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskeva järjestely

               Järjestely on EU:n, Yhdysvaltojen, Kanadan, Japanin, Korean, Norjan, Sveitsin, Australian, Uuden-Seelannin ja Turkin välinen herrasmiessopimus, jonka tavoitteena on luoda kehys julkisesti tuettujen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle. Käytännössä järjestelyllä halutaan varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset (joissa kilpailu perustuu vietävien tuotteiden ja palveluiden hintaan ja laatuun eikä rahoitusehtoihin) ja torjua julkisesti tuettuihin vientiluottoihin liittyviä tukia ja kaupan vääristymiä. Järjestely tuli voimaan huhtikuussa 1978, ja se on voimassa toistaiseksi. Vaikka OECD:n sihteeristö osallistuu järjestelyn hallinnollisten asioiden hoitoon, se ei ole OECD:n sitova määräys
                  1
               .

               Järjestelyä päivitetään säännöllisesti, jotta voidaan ottaa huomioon julkisesti tuettujen vientiluottojen tarjontaan vaikuttava rahoitusmarkkinoiden ja politiikan kehitys. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1233/2011
                  2
                säädetään, että järjestelyssä vahvistettuja suuntaviivoja sovelletaan unionissa, ja näin ollen siitä on tullut oikeudellisesti sitova EU:ssa
                  3
               . Järjestelyn ehtojen tarkistukset sisällytetään EU:n lainsäädäntöön delegoiduilla säädöksillä tämän asetuksen 2 artiklan nojalla.

               2.2.Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevaan järjestelyn osallistujat

               Euroopan komissio edustaa unionia järjestelyn osallistujien, jäljempänä ’osallistujat’, kokouksissa ja järjestelyn osallistujien kirjallisissa päätöksentekomenettelyissä. Järjestelyn kaikista muutoksista päätetään yksimielisesti. Neuvosto hyväksyy unionin kannan, ja jäsenvaltiot keskustelevat siitä neuvoston vientiluottotyöryhmässä
                  4
               .

               Järjestelyn 62 artiklassa määrätään, että ”osallistujat tarkastelevat järjestelyn toimintaa säännöllisesti”. Tarkastelussa osallistujat tutkivat muun muassa ilmoitusmenettelyjä, differentioitu diskonttokorko ‑järjestelmän toteuttamista ja toimintaa, sidottua apua koskevia sääntöjä ja menettelyjä, ehtojen sopeuttamista, aiempia sitoumuksia sekä mahdollisuuksia laajentaa järjestelyn osallistujakuntaa.

               2.3.Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn osallistujien suunniteltu säädös

               Järjestelyn osallistujien 141. kokous pidettiin kesäkuussa 2019, ja sen osanottajat keskustelivat EU:n ehdotusluonnoksesta paikalliskustannuksille myönnettävän julkisen tuen lisäämiseksi. Luonnosehdotus sai myönteisen vastaanoton muilta osallistujilta, mutta yksi valtuuskunta pidättyi ottamasta kantaa ja pyysi EU:ta toimittamaan lisää taustatietoja ja selvityksiä.

               Seuraava järjestelyn osallistujien kokous pidettiin marraskuussa 2019, ja siellä keskusteltiin jälleen julkisen tuen lisäämisestä paikalliskustannuksille. Keskustelu koski ehdotusluonnokseen mahdollisesti tehtäviä muutoksia, kuten paikalliskustannusten rajaamista tiettyihin aloihin tai maihin. Osallistujat eivät kuitenkaan päässeet yhteisymmärrykseen ja keskustelut lykättiin tuleviin kokouksiin. Järjestelyn osallistujien 144. kokouksessa kesäkuussa 2020 valtuuskunta, joka ei kannattanut EU:n ehdotusluonnosta, teki paikalliskustannusten tukea koskevan vastaehdotuksen. Tämä ehdotus ei saanut tukea muilta osallistujilta, mutta avoinna olevien kysymysten ratkaisemiseksi tehtiin kompromissiratkaisuehdotuksia ja niistä keskusteltiin.

               EU tarkasteli ehdotusluonnostaan pannen merkille järjestelyn osallistujien aiemmissa kokouksissa esittämät näkemykset ja esitti kompromissiehdotusluonnoksen osallistujien 145. kokouksessa, joka pidettiin 17. marraskuuta 2020. Jotkin osallistujat ehdottivat pieniä muutoksia kompromissiehdotusluonnokseen. Keskustelujen jälkeen kaikki osallistujat ilmaisivat tukensa kompromissiehdotusluonnokselle, johon oli liitetty ehdotetut muutokset. Järjestelyn osallistujien on määrä hyväksyä päätös unionin kompromissiehdotusluonnoksesta kirjallista menettelyä noudattaen.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Paikalliskustannusten julkista tukea koskevat keskeiset periaatteet esitetään järjestelyn 10 artiklassa. Siinä määrätään, että julkinen tuki paikalliskustannuksiin voi olla enintään 30 prosenttia vientisopimuksen arvosta (kansallinen sisältö ja kolmansien maiden toimitukset). Nämä määräykset otettiin käyttöön vuonna 2006, kun julkisen tuen enimmäismäärä nostettiin 15 prosentista 30 prosenttiin vientisopimuksen arvosta. Viime vuosikymmeninä maailmankauppa ja tuotantomallit ovat muuttuneet merkittävästi. Globaalien arvoketjujen syntyminen on muuttanut tapaa, jolla viejät tekevät hankintoja: yritykset, joiden tuotanto tapahtui ennen pääosin yhdessä maassa, optimoivat nyt hankintansa kustannustehokkuuden ja maantieteellisen saatavuuden perusteella, jolloin yksi valmis tuote voi usein syntyä monissa eri maissa toimivien valmistus- ja kokoonpanolinjojen tuloksena. EU:n vientiteollisuus on jo pitkään vaatinut joustavuuden lisäämistä paikalliskustannusten osalta. Nykyiset paikalliskustannusten tukemista koskevat rajoitukset asettavat EU:n viejät epäedulliseen kilpailuasemaan niiden maiden viejiin nähden, joita järjestely ei sido.

               Suunniteltu päätös paikalliskustannuksiin myönnettävän julkisen tuen lisäämisestä merkitsisi sitä, että paikalliskustannusten enimmäismäärä nousee 40 prosenttiin vientisopimuksen arvosta korkean tulotason maissa
                  5
                (järjestelyn maaluokka I) ja 50 prosenttiin keskitulotason ja alhaisen tulotason maissa (järjestelyn maaluokka II). Uusiutuvan energian, ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja siihen sopeutumisen ja vesihankkeiden vientiluottoja koskevan alakohtaisen sopimuksen paikalliskustannuksia koskevat määräykset saatettaisiin järjestelyn pääosan paikalliskustannuksia koskevien määräysten mukaisiksi. Järjestelyyn myös lisättäisiin tarkastelua koskeva lauseke, jonka mukaan tarkastelu toteutetaan kolmen vuoden kuluttua uusien paikalliskustannuksia koskevien määräysten voimaantulosta.

               Tämän vuoksi suositellaan, että unionin kantana on hyväksyä järjestelyn osallistujien suunniteltu päätös paikalliskustannuksiin myönnettävän tuen lisäämisestä kirjallisella menettelyllä.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ käsittää myös sellaiset säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  6
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunniteltu säädös voi vaikuttaa ratkaisevasti EU-lainsäädännön sisältöön eli tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1233/2011. Tämä johtuu siitä, että kyseisen asetuksen 2 artiklassa todetaan, että ”[k]omissio hyväksyy delegoituja säädöksiä 3 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi järjestelyn osallistujien sopimien suuntaviivoja koskevien muutosten seurauksena”.

               Ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on sen vuoksi SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteisteen kauppapolitiikkaan. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana olisi oltava SEUT-sopimuksen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Koska osallistujien suunniteltu säädös muuttaa järjestelyä, on aiheellista julkaista säädös Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen kun se on hyväksytty.

               2021/0059 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn osallistujakokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskeva järjestely, jäljempänä ’järjestely’, on EU:ssa oikeudellisesti sitova tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1233/2011 mukaisesti
                  7
               .

               (2)Järjestelyn osallistujat, jäljempänä ’osallistujat’, sopivat 17 päivänä marraskuuta 2020 pitämässään 145. kokouksessa hyväksyvänsä kirjallisella menettelyllä päätöksen järjestelyn muuttamisesta paikalliskustannuksina vientiluotoille myönnettävän julkisen tuen lisäämiseksi.

               (3)On aiheellista vahvistaa unionin puolesta otettava kanta päätökseen, joka on määrä tehdä järjestelyn osallistujien kirjallisessa menettelyssä, sillä suunniteltu päätös voi vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön sisältöön asetuksen (EU) N:o 1233/2011 2 artiklan nojalla.

               (4)Suunnitellussa päätöksessä lisätään paikalliskustannuksille myönnettävää julkista tukea, ja järjestelyn paikalliskustannustukea koskevia määräyksiä olisi muutettava vallitseviin kauppa- ja tuotantotapoihin soveltuviksi. Globaalit arvoketjut ovat muuttaneet viejien hankintapäätöksiä, ja useimmat viejät tekevät nyt hankintansa useista maista ja yhä enemmän ostajan sijaintipaikasta. EU:n viejien joustavuuden lisäämiseksi ja optimaalisten hankintastrategioiden mahdollistamiseksi paikalliskustannusten julkisen tuen ylärajaa olisi nostettava 30 prosentista 40 prosenttiin vientisopimuksen arvosta korkean tulotason maissa ja 30 prosentista 50 prosenttiin keskitulotason ja alhaisen tulotason (BKTL) maissa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Unionin puolesta otettava kanta järjestelyn osallistujien kirjallisessa menettelyssä tehtäväksi suunniteltuun päätökseen, jolla lisätään julkista tukea paikalliskustannuksille, esitetään tämän päätöksen liitteessä.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Sellaisena kuin ne ovat määriteltyinä OECD-konvention 5 artiklassa.

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1233/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta (EUVL L 326, 8.12.2011, s. 45).

                     (3)

                        Aikaisemmin OECD:n järjestelyn aiemmat versiot on saatettu osaksi EU:n lainsäädäntöä neuvoston päätöksillä.

                     (4)

                        Council Decision setting up a Policy Co-ordination Group for Credit Insurance, Credit Guarantees and Financial Credits (Neuvoston päätös luottovakuutusta, luottotakuita ja rahoitusluottoja käsittelevän koordinointiryhmän perustamisesta) (EYVL 66, 27.10.1960, s. 1339).

                     (5)

                        Maailmanpankin määritelmä, joka perustuu asukasta kohti laskettuun bruttokansantuloon.

                     (6)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (7)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1233/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta (EUVL L 326, 8.12.2011, s. 45).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 11.3.2021
            COM(2021) 114 final
            LIITE
            asiakirjaan
            EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖS

               julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn osallistujakokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               LIITE

               EHDOTUS

               II LUKU: VIENTILUOTTOJA KOSKEVAT RAHOITUSEHDOT

               11.ENNAKKOMAKSU, SUURIN MAHDOLLINEN JULKINEN TUKI JA PAIKALLISKUSTANNUKSET

               d)Osallistujat voivat myöntää julkista tukea paikalliskustannuksiin seuraavin ehdoin:

               1)Julkisen tuen enimmäismäärä saa olla enintään:

               –luokan I maiden osalta 40 prosenttia vientisopimuksen arvosta

               –luokan II maiden osalta 50 prosenttia vientisopimuksen arvosta.

               2)Paikalliskustannuksiin ei saa antaa julkista tukea ehdoilla, jotka ovat suotuisampia / vähemmän rajoittavia kuin asianomaisen viennin osalta sovitut ehdot.

               3)Jos paikalliskustannuksiin myönnetty julkinen tuki ylittää 15 prosenttia vientisopimuksen arvosta, tuesta on tehtävä 48 artiklan mukaisesti ennakkoilmoitus, jossa täsmennetään tuettavien paikalliskustannusten erityispiirteet.

               65.PAIKALLISKUSTANNUSTEN JULKISEN TUEN TARKASTELU

               Osallistujat tarkastelevat paikalliskustannuksiin myönnettävää tukea koskevia määräyksiä viimeistään kolmen vuoden kuluttua niiden virallisesta hyväksymisestä.

               Järjestelyn LIITE IV

               ALAKOHTAINEN SOPIMUS UUSIUTUVIA ENERGIALÄHTEITÄ, ILMASTONMUUTOKSEN TORJUNTAA JA SIIHEN SOPEUTUMISTA SEKÄ VESIHANKKEITA KOSKEVISTA VIENTILUOTOISTA

               7. PAIKALLISKUSTANNUKSET

               a)Julkisesti tuetuissa vientiluotoissa, joiden sopimusten arvo on vähintään 10 miljoonaa erityisnosto-oikeutta, voidaan myöntää julkista tukea paikalliskustannuksiin enintään 30 prosenttia vientisopimuksen arvosta.

               b)Julkisesti tuetuissa vientiluotoissa, joiden sopimusten arvo on alle 10 miljoonaa erityisnosto-oikeutta,

               1)tämän alakohtaisen sopimuksen lisäyksessä I luetelluilla aloilla paikalliskustannuksiin myönnetty julkinen tuki ei saa olla enemmän kuin 45 prosenttia vientisopimuksen arvosta;

               2)lisäyksessä II luetelluilla aloilla ja tämän alakohtaisen sopimuksen 4 artiklassa määriteltyihin vesihankkeisiin myönnetty julkinen tuki ei saa olla enemmän kuin 30 prosenttia vientisopimuksen arvosta.

               c)Jos paikalliskustannuksiin myönnetty julkinen tuki ylittää 15 prosenttia vientisopimuksen arvosta, tuesta on tehtävä tämän alakohtaisen sopimuksen 8 artiklan mukainen ennakkoilmoitus, jossa täsmennetään tuettavien paikalliskustannusten erityispiirteet.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 18.3.2021
            COM(2021) 127 final
            2021/0066(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa ja meriympäristön suojelukomitean 76. kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta kansainvälistä merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan yleissopimukseen, irtolastialusten ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua tarkastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen säännöstöön, kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelyjä koskevaan säännöstöön ja alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamista koskevaan yleissopimukseen tehtävien muutosten hyväksymiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöksen antamista kannasta, joka otetaan unionin puolesta Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa (MSC 103), joka pidetään etäkokouksena 5.–14. toukokuuta 2021, ja meriympäristön suojelukomitean 76. kokouksessa (MEPC 76), joka pidetään etäkokouksena 7.–17. kesäkuuta 2021. Meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa on tarkoitus hyväksyä muutokset, jotka tehdään seuraaviin:

               –kansainvälinen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskeva yleissopimus (STCW-yleissopimus),

               –irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskeva kansainvälinen säännöstö (ESP-säännöstö),

               –kansainvälinen paloturvallisuusjärjestelyjä koskeva säännöstö (FSS-säännöstö).

               Meriympäristön suojelukomitean 76. kokouksessa on tarkoitus hyväksyä muutokset, jotka tehdään seuraavaan:

               –kiinnittymisenestojärjestelmiä koskeva yleissopimus (AFS-yleissopimus).

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) koskeva yleissopimus

               Kansainvälinen merenkulkujärjestö, jäljempänä ’IMO’, on perustettu Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevalla yleissopimuksella. IMO:n tarkoituksena on toimia yhteistyöfoorumina kaikenlaisia kansainvälisen kauppamerenkulun teknisiä kysymyksiä koskevien säännösten ja menettelytapojen alalla. Sen pyrkimyksenä on myös edistää tiukimpien mahdollisten määräysten yleistä hyväksymistä meriturvallisuuden, navigoinnin tehokkuuden sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisen ja torjunnan alalla yhtäläisten toimintaedellytysten edistämiseksi. Se pyrkii myös käsittelemään asiaan liittyviä hallinnollisia ja oikeudellisia seikkoja.

               Yleissopimus tuli voimaan 17. maaliskuuta 1958.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen sopimuspuolia.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat aluksista aiheutuvan meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehdyn ja 2. lokakuuta 1983 voimaan tulleen kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, sekä 18. toukokuuta 2005 voimaan tulleen liitteen VI sopimuspuolia. Unioni ei ole MARPOL-yleissopimuksen sopimuspuoli.

               Kaikki jäsenvaltiot ovat ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn ja 25. toukokuuta 1980 voimaan tulleen kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, sopimuspuolia. Unioni ei ole SOLAS-yleissopimuksen sopimuspuoli.

               SOLAS-yleissopimuksella tehtiin pakolliseksi kaasuja ja muita alhaisessa lämpötilassa leimahtavia polttoaineita käyttäviä aluksia koskevan kansainvälisen turvallisuussäännöstön (IGF-säännöstö) noudattaminen. Säännöstöllä halutaan antaa kansainvälinen standardi aluksille, jotka käyttävät polttoaineena kaasua tai alhaisessa lämpötilassa leimahtavia nesteitä. Säännöstössä käsitellään kaikkia alueita, jotka edellyttävät erityistarkastelua käytettäessä kaasua tai alhaisessa lämpötilassa leimahtavia nesteitä polttoaineena. Siinä annetaan kriteerit käyttövoimaksi tai avustaviin tarkoituksiin tarvittavien, maakaasua polttoaineena käyttävien koneistojen sijoittamiselle ja asentamiselle siten, että niillä saavutetaan turvallisuuden, luotettavuuden ja käyttövarmuuden suhteen sama toimivuustaso kuin uusilla, vertailukelpoisilla tavanomaista polttoöljyä käyttävillä pää- ja apukoneilla.

               2.2.Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO)

               IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä. IMO on yleinen standardeja laativa viranomainen kansainvälisen merenkulun turvallisuuden, turvatoimien ja ympäristönsuojelun alalla. Sen tärkein tehtävä on luoda oikeudenmukainen ja tehokas merenkulkualan sääntelykehys, joka hyväksytään ja pannaan täytäntöön yleisesti.

               IMO:n jäsenyys on avoin kaikille valtioille, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat IMO:n jäseniä. EU:n ja IMO:n väliset suhteet perustuvat erityisesti valtioiden välisen neuvoa-antavan merenkulkujärjestön (IMCO) ja Euroopan yhteisöjen komission vuonna 1974 tekemään yhteistyöjärjestelyyn.

               IMO:n meriturvallisuuskomitea koostuu kaikista IMO:n jäsenistä ja kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Sen tehtävänä on käsitellä kaikkia kysymyksiä, jotka kuuluvat IMO:n toimialaan ja koskevat merenkulun apuneuvoja, alusten rakentamista ja varustamista, turvallisuuden vaatimaa alusten miehitystä, sääntöjä yhteentörmäysten ehkäisemiseksi, vaarallisten lastien käsittelyä, meriturvallisuutta koskevia menettelyjä ja vaatimuksia, hydrografisia tiedonantoja, laivapäiväkirjoja ja merenkulkutietoja, merionnettomuuksien tutkimista, meripelastusta sekä muita merenkulun turvallisuutta suoranaisesti koskevia asioita.

               Myös IMO:n meriympäristön suojelukomitea koostuu kaikista IMO:n jäsenistä, ja se kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Se käsittelee IMO:n toimialan ympäristökysymyksiä, jotka koskevat MARPOL-yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa aluksista aiheutuvan pilaantumisen ehkäisemistä ja torjuntaa, mukaan lukien öljy, irtolastina kuljetettavat kemikaalit, jätevedet ja kiinteät jätteet sekä ilmaan päätyvät alusten päästöt, kuten ilman epäpuhtaudet ja kasvihuonekaasupäästöt. Se käsittelee myös painolastivesien hallintaa, kiinnittymisenestojärjestelmiä, alusten kierrätystä, pilaantumisen torjuntavalmiuksia ja ‑toimia sekä erityisalueiden ja erityisen herkkien merialueiden kartoittamista.

               IMO:n meriturvallisuuskomitea ja meriympäristön suojelukomitea huolehtivat molemmat IMO:n yleissopimuksen, yleiskokouksen tai neuvoston niille määräämien tehtävien suorittamisesta sekä kaikkien sellaisten edellä mainittuun soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, jotka niille on mahdollisesti annettu jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella tai puitteissa ja jotka IMO on hyväksynyt. Meriturvallisuuskomitea, meriympäristön suojelukomitea ja niitä avustavat elimet tekevät päätöksensä jäsentensä enemmistöllä.

               2.3.Suunnitellut IMO:n meriturvallisuuskomitean säädökset

               Toukokuun 5.–14 päivänä 2021 pidettävässä meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa on tarkoitus hyväksyä muutoksia STCW-yleissopimukseen ja -säännöstöön, ESP-säännöstöön, FSS-säännöstöön, SOLAS-yleissopimuksen III lukuun ja LSA-säännöstöön.

               STCW-yleissopimuksen sääntöä I/1 aiotaan muuttaa lisäämällä siihen ’suurjännitteen’ määritelmä. STCW-säännöstön A-1/1 osastossa aiotaan muuttaa ’operatiivisen tason’ määritelmää siten, että se käsittää myös ’sähkömestarin’ toimen.

               Vuoden 2011 ESP-säännöstön liitteessä B olevan A osan liitettä 2 aiotaan muuttaa rajoittamalla kaksoisrungolla varustettujen öljysäiliöalusten paksuusmittaukset epäilyttäviin alueisiin ensimmäisessä uusintakatsastuksessa.

               Paloturvallisuusjärjestelyjä koskevan FSS-säännöstön 9 lukua aiotaan muuttaa selventämällä, missä määrin on hyväksyttävää käyttää yksinkertaisempaa ja edullisempaa lohkokohtaista vianpaikannusta osoitteellisissa paloilmaisinjärjestelmissä, joita asennetaan rahtialuksiin ja matkustaja-alusten hyttiparvekkeille.

               2.4.Suunniteltu IMO:n meriympäristön suojelukomitean säädös

               Kesäkuun 10.–17. päivänä 2021 pidettävässä meriympäristön suojelukomitean 76. kokouksessa on määrä hyväksyä muutoksia AFS-yleissopimukseen. Suunnitelluilla muutoksilla aiotaan lisätä sybutryyni kiellettyjen kiinnittymisenestoaineiden luetteloon. Muutokset tehtäisiin EU:n aloitteesta.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               3.1.Muutokset merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen

               Inhimillistä ulottuvuutta, koulutusta ja vahdinpitoa käsittelevän alakomitean 6. kokouksessa (HTW 6), joka pidettiin Lontoossa 29. huhtikuuta ja 3. toukokuuta 2019 välisenä aikana, alakomitea hyväksyi ITF:n pyynnön selventää ’sähkömestarin’ tehtävien operatiivista tasoa STCW-säännöstön A-I/1 osastossa (määritelmät ja selvennykset) olevassa ’operatiivisen tason’ määritelmässä ja sisällyttää osastoon uusi ’suurjännitteen’ määritelmä.

               Alakomitea sopi myöhemmin STCW-sääntöön I/1 sisällytettävän ’suurjännitteen’ määritelmän luonnoksesta, sellaisena kuin se esitetään asiakirjan HTW 6/13 liitteessä 7. Luonnos aiottiin toimittaa meriturvallisuuskomitean 102. kokoukseen (MSC 102) hyväksyttäväksi, jotta se voitaisiin myöhemmin hyväksyä lopullisesti. Lisäksi alakomitea sopi luonnoksesta STCW-koodin A-I/1 osastoon tehtäväksi muutokseksi, joka koski ’sähkömestarin’ toimen sisällyttämistä ’operatiivisen tason’ määritelmään. Tämä muutos johtui vuonna 2010 pidetyssä Manilan konferenssissa sovituista muutoksista. Muutos, joka esitetään asiakirjan HTW 6/13 liitteessä 8, aiottiin toimittaa meriturvallisuuskomitean 102. kokoukseen hyväksyttäväksi, jotta se voitaisiin myöhemmin hyväksyä lopullisesti.

               Muutokset hyväksyttiin meriturvallisuuskomitean 102. kokouksessa. Kokouksesta laaditun raportin (MSC 102/24) 13.9 ja 13.10 kohdassa todetaan, että muutokset on määrä hyväksyä lopullisesti meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa.

               Unionin olisi tuettava näitä muutoksia, koska niillä selvennetään ’sähkömestarin’ tehtävien operatiivista tasoa ja otetaan käyttöön yhteinen määritelmä käsitteelle ’suurjännite’.

               3.2.Muutokset irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen säännöstöön (ESP-säännöstö)

               Alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevä alakomitea tarkasteli seitsemännessä kokouksessaan IACS:n ehdotusta, jonka tukena oli asiaa koskeva tutkimus. Ehdotuksessa esitettiin vuoden 2011 ESP-säännöstön, sellaisena kuin se on muutettuna päätöslauselmalla MSC.461(101), liitteessä B olevan A osan liitteen 2 muuttamista siten, että kaksoisrungolla varustettujen öljysäiliöalusten ensimmäisessä uusintatutkimuksessa paksuusmittaukset voidaan keskittää pelkästään epäilyttäviin alueisiin. Lyhyen keskustelun jälkeen alakomitea pääsi yhteisymmärrykseen vuoden 2011 ESP-säännöstöä koskevien muutosehdotusten laadinnasta liitteen 7 mukaisesti. Ehdotukset aiottiin toimittaa meriturvallisuuskomitean 102. kokoukseen hyväksyttäviksi, jotta ne voitaisiin myöhemmin hyväksyä lopullisesti.

               Muutokset hyväksyttiin meriturvallisuuskomitean 102. kokouksessa. Kokouksesta laaditun raportin (MSC 102/24) 17.24 kohdassa todetaan, että muutokset on määrä hyväksyä lopullisesti meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa. Tämä asia sisältyi jo komitean 102. kokousta koskevaan EU:n epäviralliseen asiakirjaan.

               Unionin olisi tuettava näitä muutoksia, koska ne antavat IACS:lle mahdollisuuden keskittää kaksoisrungolla varustettujen öljysäiliöalusten paksuusmittaukset epäilyttäviin alueisiin.

               3.3.Muutokset kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelyjä koskevaan säännöstöön (FSS-säännöstö)

               Meriturvallisuuskomitea sopi 98. kokouksessaan, että komitean kaksivuotiseen työohjelmaan 2018–2019 ja aluksen järjestelmiä ja laitteistoja käsittelevän alakomitean 6. kokouksen (SSE 6) alustavaan esityslistaan sisällytetään aloite, joka koskee FSS-säännöstön 9 lukuun tehtäviä muutoksia. Muutokset koskevat vianpaikannusvaatimuksia, joita sovelletaan rahtilaivoihin ja matkustaja-alusten hyttiparvekkeisiin, joihin asennetaan osoitteellisia paloilmaisinjärjestelmiä. Tavoitteena oli saada aloite päätökseen vuonna 2020 (MSC 98/23, 20.34 kohta).

               Aluksen järjestelmiä ja laitteistoja käsittelevä alakomitea pääsi 7. kokouksessaan yhteisymmärrykseen kansainvälisen paloturvallisuusjärjestelyjä koskevan säännöstön (FSS-säännöstö) 9 lukua koskevista muutosehdotuksista ja niihin liittyvästä meriturvallisuuskomitean päätöslauselmaluonnoksesta, jotka esitetään alakomitean raportin SSE 7/21 liitteessä 3 ja jotka oli tarkoitus hyväksyä meriturvallisuuskomitean 102. kokouksessa.

               FSS-säännöstön 9 lukua koskevat muutosehdotukset hyväksyttiin meriturvallisuuskomitean 102. kokouksessa. Kokouksesta laaditun raportin (MSC 102/24) 19.8 kohdassa todetaan, että muutokset on määrä hyväksyä lopullisesti komitean 103. kokouksessa.

               Unionin olisi tuettava näitä muutoksia, koska ne koskevat järjestelmiä, joissa matkustaja-aluksilla vaadittujen osoitteellisten paloilmaisimien antama parempi turvallisuus yhdistetään lohkokohtaiseen vianpaikannukseen, joka on yksinkertaisempaa ja edullisempaa mutta joka sallitaan ainoastaan rahtialuksilla ja matkustaja-alusten hyttiparvekkeilla.

               3.4.Muutokset kiinnittymisenestojärjestelmiä koskevaan yleissopimukseen

               Meriympäristön suojelukomitea hyväksyi 71. kokouksessaan EU:n pyynnön uudesta aloitteesta, jolla alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamisesta vuonna 2001 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen liitettä 1 muutetaan sisällyttämällä siihen sybutryynin valvontatoimet. Komitea toimitti aloitteen pilaantumisen ehkäisyä ja torjuntaa käsittelevän alakomitean 5. kokoukseen (PPR 5) tarkasteltavaksi.

               Meriympäristön suojelukomitea totesi 73. kokouksessaan, että PPR 5 oli aluksi päässyt yhteisymmärrykseen siitä, että alkuperäinen ehdotus, sellaisena kuin se oli esitetty unionin puolesta asiakirjassa PPR 5/19 asiakirjaan PPR 5/INF.9 sisältyvien tietojen kanssa, täytti AFS-yleissopimuksen liitteen 2 vaatimukset, mutta myöhemmin alakomitea oli tullut siihen tulokseen, että sybutryyniä oli aiheellista tarkastella perusteellisemmin.

               PPR 7:ssä käytyjen keskustelujen jälkeen alakomitea hyväksyi ehdotetut muutokset. Ensimmäinen muutosehdotus koski AFS-yleissopimuksen liitteen 1 (kiinnittymisenestojärjestelmien valvontatoimet) muuttamista siten, että siihen lisätään sybutryynin valvontatoimet liitteiden 1–6 mukaisesti. Muutosehdotusta oli määrä tarkastella meriympäristön suojelukomitean 75. kokouksessa, jotta voitiin päättää hakasulkeissa olevista päivämääristä ja hyväksyä ne myöhemmin lopullisesti. Toiset muutosehdotukset koskivat AFS-yleissopimuksen liitteen 4 (kiinnittymisenestojärjestelmien katsastukset ja todistuskirjavaatimukset) muutoksia, mukaan lukien kiinnittymisenestojärjestelmää koskevan kansainvälisen todistuskirjan muutokset. Näitäkin muutoksia oli määrä tarkastella 75. kokouksessa.

               AFS-yleissopimuksen muutosten lopullinen teksti hyväksyttiin meriympäristön suojelukomitean 75. kokouksessa. Kokouksesta laaditun raportin (MEPC 75/18) 10.17 kohdassa todetaan, että muutokset on määrä hyväksyä lopullisesti komitean 76. kokouksessa. Kanta, jossa tuetaan näitä muutoksia, sisällytettiin komitean 75. kokousta koskevaan EU:n epäviralliseen asiakirjaan.

               Unioni on tehnyt aloitteen siitä, että kyseinen kiinnittymisenestoaine, jonka myynti on nyt kielletty EU:ssa, kielletään maailmanlaajuisesti. Unionin olisi tuettava näitä muutoksia, koska niillä otetaan käyttöön tätä ainetta koskeva maailmanlaajuinen kielto ja saavutetaan siten EU:n tavoite.

               3.5.Asiaankuuluva EU:n lainsäädäntö ja EU:n toimivalta

               3.5.1.Muutokset merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen

               Direktiivin 2008/106/EY
                  1
                mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että merenkulkijat saavat vähintään STCW-yleissopimuksen vaatimusten mukaisen koulutuksen, ja jäsenvaltioiden on sovellettava STCW-säännöstön pakollista A osaa. Direktiivin 1 artiklan 6 ja 7 kohta, joissa määritellään tiettyjen päällystön jäsenten vastuu sähköisistä laitteistoista, ja liitteessä I olevan I luvun III/5 sääntö, jossa viitataan sähkö-, automaatio- ja säätötekniikkaan liittyvään erityistehtävään, johon pätevyysvaatimuksissa määritetyt taidot kytkeytyvät, ovat erityisen merkityksellisiä käsiteltävänä olevassa asiassa. Muutokset, jotka on määrä hyväksyä meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa ja joilla muutetaan STCW-säännöstön A osaa, vaikuttavat direktiivin vaatimuksiin.

               3.5.2.Muutokset irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen säännöstöön (ESP-säännöstö),

               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 530/2012
                  2
                5 ja 6 artiklassa tehdään pakolliseksi IMO:n kunnonarviointijärjestelmän (CAS) soveltaminen yli 15 vuoden ikäisiin yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin. Irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavassa laajennetussa katsastusohjelmassa (ESP) täsmennetään, miten tämä tehostettu tarkastus on tehtävä. Koska CAS-järjestelmässä käytetään ESP-ohjelmaa välineenä järjestelmän tavoitteen saavuttamiseen, ESP-tarkastusten muutoksia, kuten nykyisiä muutoksia, joiden mukaan kaksoisrungolla varustettujen öljysäiliöalusten ensimmäisessä uusintatutkimuksessa tehtävät paksuusmittaukset voidaan keskittää epäilyttäviin alueisiin, sovelletaan automaattisesti asetuksen (EU) N:o 530/2012 kautta.

               3.5.3.Muutokset kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelmiä koskevaan säännöstöön (FSS-säännöstö)

               Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun direktiivin 2009/45/EY
                  3
                6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan SOLAS-yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna, sovelletaan A-luokan matkustusaluksiin. SOLAS-yleissopimus määrää FFS-säännöstön noudattamisen pakolliseksi matkustaja-alusten osalta.

               Sen vuoksi FSS-säännöstön muutokset, jotka on määrä hyväksyä meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa, vaikuttaisivat direktiivin 2009/45/EY nojalla sovellettaviin vaatimuksiin.

               3.5.4.Muutokset kiinnittymisenestojärjestelmiä koskevaan yleissopimukseen

               EU:n biosidivalmisteasetuksella (EU) N:o 528/2012
                  4
                säännellään muun muassa kiinnittymisenestoaineiden asettamista saataville markkinoilla ja niiden käyttöä. Useiden tieteellisten tutkimusten ja EU:n tasolla suoritetun vertaisarvioinnin tulosten perusteella komissio antoi 27. tammikuuta 2016 täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2016/107
                  5
               , jolla tosiasiallisesti kielletään sybutryyniä sisältävien kiinnittymisenestomaalien asettaminen saataville markkinoille ja niiden käyttö kaikissa EU:n jäsenvaltioissa ja ETA-valtioissa. Sen vuoksi kiinnittymisenestojärjestelmiä koskevaan yleissopimukseen tehtävät muutokset vaikuttavat asetukseen (EU) N:o 528/2012.

               3.5.5.EU:n toimivalta

               STCW-säännöstön A osan muutokset vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2008/106/EY soveltamisen kautta.

               ESP-säännöstön muutokset vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön asetuksen (EU) N:o 530/2012 soveltamisen kautta.

               Kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelyjä koskevan säännöstön (FSS-säännöstö) muutokset vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan soveltamisen kautta.

               Alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamista koskevan yleissopimuksen muutokset vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön asetuksen (EU) N:o 528/2012 soveltamisen kautta.

               Unionilla on sen vuoksi yksinomainen toimivalta SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan viimeisen lauseenosan nojalla, ja näin ollen on tarpeen vahvistaa unionin kanta säädöksiin, joilla edellä mainitut muutokset hyväksytään.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli
                  6
               .

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” käsittää myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se käsittää myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  7
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               IMO:n meriturvallisuuskomitea ja meriympäristön suojelukomitea ovat sopimuksella perustettuja elimiä; ne on perustettu Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevalla yleissopimuksella.

               Säädökset, jotka näiden kahden komitean on määrä antaa, ovat säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellut säädökset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädäntöön ja erityisesti seuraavien säädösten sisältöön:

               –Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/106/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta. Perusteena on, että direktiivissä sovelletaan STCW-säännöstön A osaa.

               –Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012, yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta. Perusteena on, että kyseisessä asetuksessa velvoitetaan soveltamaan IMO:n kunnonarviointijärjestelmää (CAS) yli 15 vuoden ikäisiin yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin. Irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavassa laajennetussa katsastusohjelmassa (ESP) täsmennetään, miten tämä tehostettu tarkastus on tehtävä. Koska CAS-järjestelmässä käytetään ESP-ohjelmaa välineenä järjestelmän tavoitteen saavuttamiseen, ESP-tarkastusten muutoksia sovelletaan automaattisesti asetuksen (EU) N:o 530/2012 kautta.

               –Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä. Perusteena on, että direktiivin 2009/45/EY mukaan A-luokan matkustaja-alusten on oltava kaikilta osin SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia. FSS-säännöstö tehdään pakolliseksi SOLAS-yleissopimuksella.

               –Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä. Perusteena on, että kyseisessä asetuksessa kielletään sybutryyniä sisältävien kiinnittymisenestomaaleiden asettaminen saataville markkinoille ja niiden käyttö kaikissa EU:n jäsenvaltioissa ja ETA-valtioissa.

               Sen vuoksi muutokset

               –merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen,

               –irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen säännöstöön,

               –kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelyjä koskevaan säännöstöön (FSS-säännöstö),

               –alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamista koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen

               vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön seuraavien säädösten soveltamisen kautta: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/106/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012, yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja ‑määräyksistä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä.

               Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät meriliikenteeseen. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2021/0066 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa ja meriympäristön suojelukomitean 76. kokouksessa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta kansainvälistä merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan yleissopimukseen, irtolastialusten ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua tarkastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen säännöstöön, kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelyjä koskevaan säännöstöön ja alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamista koskevaan yleissopimukseen tehtävien muutosten hyväksymiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Kansainvälistä merenkulkujärjestöä, jäljempänä, ’IMO’, koskeva yleissopimus tuli voimaan 17 päivänä maaliskuuta 1958.

               (2)IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren ja ilman pilaantumisen ehkäisemisestä. Kaikki unionin jäsenvaltiot ovat IMO:n jäseniä. Unioni ei ole IMO:n jäsen.

               (3)IMO:sta tehdyn yleissopimuksen 28 artiklan b alakohdan mukaan meriturvallisuuskomitea voi hyväksyä muutoksia kansainväliseen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan yleissopimukseen, jäljempänä ’STCW-yleissopimus’
                  8
               , ja ihmishengen turvallisuutta merellä koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’
                  9
               .

               (4)IMO:sta tehdyn yleissopimuksen 38 artiklan a alakohdan mukaan meriympäristön suojelukomitea voi hyväksyä muutoksia alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamista koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen , jäljempänä ’AFS-yleissopimus’
                  10
               .

               (5)Meriturvallisuuskomitean on määrä hyväksyä 5–14 päivänä toukokuuta 2021 pidettävässä 103. kokouksessaan muutoksia STCW-yleissopimukseen, irtolasti- ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua katsastusohjelmaa koskevaan säännöstöön (ESP-säännöstö) ja kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelyjä koskevaan säännöstöön (FSS-säännöstö).

               (6)Meriympäristön suojelukomitean on määrä hyväksyä 10–17 päivänä kesäkuuta 2021 pidettävässä 76. kokouksessaan muutoksia AFS-yleissopimukseen.

               (7)On aiheellista vahvistaa meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta, koska STCW-yleissopimuksen, ESP-säännöstön ja FSS-säännöstön muutokset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin oikeuden sisältöön, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/106/EY
                  11
               , Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 530/2012
                  12
                ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY
                  13
                sisältöön.

               (8)STCW-yleissopimuksen STCW-säännöstön A osan muutoksilla selvennettäisiin ’sähkömestarin’ tehtävien operatiivista tasoa ja otettaisiin käyttöön yhteinen määritelmä käsitteelle ’suurjännite’. Unionin olisi tuettava näitä muutoksia, koska niillä selvennetään aluksella työskentelevien henkilöiden tehtäviä ja siten eri vastuualueita ja tehtäviä.

               (9)ESP-säännöstön liitteessä B olevan A osan liitteen 2 muutokset antaisivat katsastajille mahdollisuuden keskittää kaksoisrungolla varustettujen öljysäiliöalusten paksuusmittaukset epäilyttäviin alueisiin. Unionin olisi tuettava näitä muutoksia, koska ne lisäävät turvallisuutta merellä ja vähentävät vuotoriskiä onnettomuustapauksissa.

               (10)FSS-säännöstön 9 lukuun tehtävät muutokset koskevat järjestelmiä, joissa matkustaja-aluksilla vaadittujen osoitteellisten paloilmaisimien antama parempi turvallisuus yhdistetään lohkokohtaiseen vianpaikannukseen, joka on yksinkertaisempaa ja edullisempaa mutta joka sallitaan ainoastaan rahtialuksilla ja matkustaja-alusten hyttiparvekkeilla. Unionin olisi tuettava näitä muutoksia, koska ne parantavat aluksella olevien henkilöiden suojelua tulipalojen sattuessa.

               (11)On aiheellista vahvistaa meriympäristön suojelukomitean 76. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta, koska AFS-yleissopimuksen liitteisiin 1 ja 4 tehtävät muutokset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin oikeuden sisältöön, nimittäin biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22 päivänä toukokuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 528/2012 sisältöön.

               (12)AFS-yleissopimuksen liitteiden 1 ja 4 muutoksilla varmistettaisiin sybutryynin maailmanlaajuinen kielto. Tämän kiinnittymisenestoaineen myynti on jo kielletty unionissa.

               (13)Unionin kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä IMO:n meriturvallisuuskomiteassa ja meriympäristön suojelukomiteassa, toimien yhdessä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kansainvälisen merenkulkujärjestön, jäljempänä ’IMO’, meriturvallisuuskomitean 103. kokouksessa unionin puolesta otettavat kannat ovat seuraavat:

               a)puolletaan kansainväliseen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan yleissopimukseen tehtävien muutosten hyväksymistä sellaisina kuin ne esitetään IMO:n asiakirjan MSC 102/24 liitteissä 7 ja 8;

               b)puolletaan irtolastialusten ja öljysäiliöalusten katsastuksissa sovellettavaa laajennettua tarkastusohjelmaa koskevaan kansainväliseen säännöstöön tehtävien muutosten hyväksymistä sellaisina kuin ne esitetään IMO:n asiakirjan MSC 102/24 liitteessä 15; ja

               c)puolletaan kansainväliseen paloturvallisuusjärjestelyjä koskevaan säännöstöön tehtävien muutosten hyväksymistä sellaisina kuin ne esitetään IMO:n asiakirjan MSC 102/24 liitteessä 20.

               2 artikla

               IMO:n meriympäristön suojelukomitean 76. kokouksessa unionin puolesta otettava kanta on seuraava: puolletaan alusten haitallisten kiinnittymisenestojärjestelmien rajoittamista koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen tehtävien muutosten hyväksymistä sellaisina kuin ne esitetään IMO:n asiakirjan MEPC 75/18 liitteessä 7.

               3 artikla

               1.Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä IMO:n meriturvallisuuskomiteassa, toimien yhdessä.

               2.Edellä 2 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä IMO:n meriympäristön suojelukomiteassa, toimien yhdessä.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 323, 3.12.2008, s. 33–61.

                     (2)

                        EUVL L 172, 30.6.2012, s. 3–9.

                     (3)

                        EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1–140.

                     (4)

                        EUV L 167, 27.6.2012, s. 1–123.

                     (5)

                        EUVL L 21, 28.1.2016, s. 81–82.

                     (6)

                        Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (7)

                        Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (8)

                        STCW-yleissopimus tuli voimaan 28 päivänä huhtikuuta 1984.

                     (9)

                        SOLAS-yleissopimus tuli voimaan 25 päivänä toukokuuta 1980.

                     (10)

                        AFS-yleissopimus tuli voimaan 17 päivänä syyskuuta 2008.

                     (11)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/106/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta (EUVL L 323, 3.12.2008, s. 33).

                     (12)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012, yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta (EUVL L 172, 30.6.2012, s. 3).

                     (13)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä (EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 21.6.2021
            COM(2021) 314 final
            2021/0147(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisellä vapaakauppasopimuksella perustetussa kauppakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kauppakomitean työjärjestyksen vahvistamiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisellä vapaakauppasopimuksella, jäljempänä ’sopimus’, perustetussa kauppakomiteassa unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta, kun on määrä hyväksyä kauppakomitean työjärjestys.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välinen vapaakauppasopimus

               Sopimuksella perustetaan vapaakauppa-alue unionin ja Vietnamin välillä. Sen tavoitteina on vapauttaa ja helpottaa kauppaa ja investointeja osapuolten välillä. Nämä tavoitteet ovat osa osapuolten laajempaa määrätietoista pyrkimystä vahvistaa osapuolten talous-, kauppa- ja investointisuhteita kestävän kehityksen tavoitteen mukaisesti sekä edistää kauppaa ja investointeja sopimuksen puitteissa siten, että kiinnitetään huomiota ympäristön ja työvoiman suojelun korkeaan tasoon ja asianomaisiin kansainvälisesti tunnustettuihin standardeihin ja sopimuksiin. Sopimus tuli voimaan 1. elokuuta 2020.

               2.2.Kauppakomitea

               Sopimuksen 17.1 artiklalla perustetaan kauppakomitea. Sopimuksen 17.2 artiklalla perustetaan viisi erikoistunutta komiteaa: tavarakauppakomitea, tullikomitea, terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevä komitea, sijoituksia, palvelukauppaa, sähköistä kauppaa ja julkisia hankintoja käsittelevä komitea sekä kauppaa ja kestävää kehitystä käsittelevä komitea. Lisäksi 17.3 artiklalla perustetaan kaksi työryhmää: teollis- ja tekijänoikeuksia, maantieteelliset merkinnät mukaan lukien, käsittelevä työryhmä sekä moottoriajoneuvoja ja niiden osia käsittelevä työryhmä.

                  Kauppakomitea koostuu kummankin osapuolen edustajista ja kokoontuu kerran vuodessa, jollei komitea päätä toisin, tai kiireellisissä tapauksissa osapuolen pyynnöstä. Kauppakomitean puheenjohtajina toimivat yhdessä Vietnamin teollisuus- ja kauppaministeri sekä kauppapolitiikasta vastaava Euroopan komission jäsen.

                  Kauppakomitea, erikoistuneet komiteat ja työryhmät vastaavat sopimuksen täytäntöönpanosta ja soveltamisesta omilla aloillaan.

               2.3.Suunniteltu kauppakomitean säädös

               Kauppakomitea voi vahvistaa oman työjärjestyksensä, jäljempänä ’suunniteltu säädös’, sopimuksen 17.1 artiklan 4 kohdan f alakohdan mukaisesti.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Unionin puolesta esitettävällä kannalla olisi pyrittävä vahvistamaan kauppakomitean työjärjestys sopimuksen määräysten mukaisesti.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  1
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Kauppakomitea on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisellä vapaakauppasopimuksella.

               Päätös, joka kauppakomitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia.

               Suunniteltu säädös on sitova, eikä sillä täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta esitettävä kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan ja kansainväliseen liikenteeseen.

                  Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus ja erityisesti sen 91 artiklan 1 kohta, 100 artiklan 2 kohta ja 207 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta.

               4.3.Päätelmät

                  Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 91 artiklan 1 kohta, 100 artiklan 2 kohta ja 207 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Kauppakomitean päätös on tarkoitus julkaista, kun se on hyväksytty.

               2021/0147 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisellä vapaakauppasopimuksella perustetussa kauppakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kauppakomitean työjärjestyksen vahvistamiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan 1 kohdan, 100 artiklan 2 kohdan ja 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni teki Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, neuvoston päätöksellä (EU) 2020/753
                  2
               , ja sopimus tuli voimaan 1 päivänä elokuuta 2020.

               (2)Sopimuksen 17.1 artiklan 4 kohdan f alakohdan mukaan kauppakomitea voi vahvistaa oman työjärjestyksensä.

               (3)Kauppakomitean on määrä ensimmäisessä kokouksessaan vahvistaa oma työjärjestyksensä, kuten sopimuksessa määrätään.

               (4)Tämän vuoksi on aiheellista vahvistaa unionin puolesta kauppakomiteassa esitettävä kanta liitteenä olevan kauppakomitean työjärjestystä koskevan päätösluonnoksen pohjalta, jotta varmistetaan sopimuksen tehokas täytäntöönpano,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisellä vapaakauppasopimuksella perustetun kauppakomitean ensimmäisessä kokouksessa unionin puolesta esitettävä kanta kauppakomitean työjärjestyksen vahvistamiseen perustuu tämän päätöksen liitteenä olevaan kauppakomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Kun kauppakomitean päätös on hyväksytty, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio, 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (2)

                        EUVL L 186, 12.6.2020, s. 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 21.6.2021
            COM(2021) 314 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus: Neuvoston päätös
            Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisellä vapaakauppasopimuksella perustetussa kauppakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kauppakomitean työjärjestyksen vahvistamiseen

               LIITEASIAKIRJA

               KAUPPAKOMITEAN
               PÄÄTÖS N:o […/2021],

               annettu …,

               työjärjestyksensä vahvistamisesta

               KAUPPAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen ja erityisesti sen 17.1 artiklan 4 kohdan f alakohdan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Kauppakomitea voi sopimuksen 17.1 artiklan 4 kohdan f alakohdan nojalla vahvistaa oman työjärjestyksensä,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1.Vahvistetaan kauppakomitean työjärjestys sellaisena kuin se on esitettynä liitteessä.

               2.Tämä päätös tulee voimaan [päivämäärä sovitaan myöhemmin].

               Tehty …, ….

                        Kauppakomitean puolesta

                        Puheenjohtajat

               LIITE

               Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen 17.1 artiklalla perustetun

               KAUPPAKOMITEAN TYÖJÄRJESTYS

               1 ARTIKLA

               Kauppakomitean tehtävä ja nimi

               1.
                     Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, 17.1 artiklalla perustetun komitean vastuulla ovat kaikki sopimuksen 17.1 artiklassa tarkoitetut asiat.

               2.
                     Edellä mainitusta komiteasta käytetään komitean asiakirjoissa, mukaan lukien päätökset ja suositukset, nimitystä kauppakomitea.

               2 ARTIKLA

               Kokoonpano ja puheenjohtajuus

               1.
                     Sopimuksen 17.1 artiklan 1 kohdan mukaan kauppakomitea koostuu Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan edustajista.

               2.
                     Kauppakomitean puheenjohtajina toimivat yhdessä kauppapolitiikasta vastaava Euroopan komission jäsen sekä Vietnamin teollisuus- ja kauppaministeri tai heidän nimeämänsä edustajat.

               3.
                     Siinä tapauksessa, että kauppakomitean puheenjohtajina toimivat yhdessä kyseiset nimetyt edustajat, kumpikin osapuoli ilmoittaa toiselle osapuolelle kauppakomitean puheenjohtajuudesta kyseisen osapuolen osalta vastaavan nimetyn virkamiehen nimen, aseman ja yhteystiedot. Tällä nimetyllä virkamiehellä katsotaan olevan valtuutus edustaa osapuolta siihen päivään saakka, jona osapuoli ilmoittaa toiselle osapuolelle uudesta puheenjohtajasta.

               3 ARTIKLA

               Sihteeristö

               1.
                     Kummankin osapuolen kaupasta vastaavien yksikköjen virkamiehet toimivat yhdessä kauppakomitean sihteeristönä.

               2.
                     Sihteeristö toimii yhteyspisteenä ja avustajana kauppakomitean organisaatiossa siten kuin tässä työjärjestyksessä täsmennetään.

               3.
                     Kumpikin osapuoli ilmoittaa toiselle osapuolelle kauppakomitean sihteeristön jäsenen tehtävistä kyseisen osapuolen osalta vastaavan virkamiehen nimen, aseman ja yhteystiedot. Tämän virkamiehen katsotaan toimivan osapuolen nimeämänä sihteeristön jäsenenä siihen päivään saakka, jona osapuoli ilmoittaa toiselle osapuolelle uudesta jäsenestä.

               4 ARTIKLA

               Kokoukset

               1.
                     Kauppakomitea kokoontuu sopimuksen 17.1 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kauppakomitea kokoontuu kerran vuodessa, jollei kauppakomitea päätä toisin, tai kiireellisissä tapauksissa osapuolen pyynnöstä.

               2.
                     Kokousta isännöivän osapuolen puheenjohtaja kutsuu kokouksen koolle.

               3.
                     Kokous voidaan järjestää kasvokkain, videoneuvottelun avulla tai muulla tavoin.

               5 ARTIKLA

               Valtuuskunnat

               Kutakin osapuolta kauppakomitean sihteeristössä edustava jäsen ilmoittaa toista osapuolta kauppakomitean sihteeristössä edustavalle jäsenelle omalta osaltaan Euroopan unionin ja Vietnamin valtuuskuntien suunnitellusta kokoonpanosta vähintään 14 päivää ennen kokousta, jos mahdollista. Luetteloissa mainitaan valtuuskunnan kunkin jäsenen nimi ja tehtävä.

               6 ARTIKLA

               Kokousten esityslistat

               1.
                     Kauppakomitean sihteeristö laatii kutakin kokousta varten kokousta isännöivää osapuolta sihteeristössä edustavan jäsenen ehdotuksen perusteella alustavan esityslistan, johon sisältyy määräaika, johon mennessä toisen osapuolen on esitettävä huomautuksensa. Alustava esityslista laaditaan 30 päivää ennen kokousta, jos mahdollista, ja joka tapauksessa viimeistään 14 päivää ennen kokousta.

               2.
                     Kauppakomitea hyväksyy esityslistan kunkin kokouksen alussa. Osapuolten yhteisellä päätöksellä esityslistalle voidaan ottaa asioita, joita ei ole sisällytetty alustavaan esityslistaan.

               7 ARTIKLA

               Pöytäkirjat

               1.
                     Kokousta isännöivää osapuolta sihteeristössä edustava jäsen laatii kustakin kokouksesta pöytäkirjaluonnoksen 15 päivän kuluessa kokouksen päättymisestä, jolleivat puheenjohtajat toisin päätä. Pöytäkirjaluonnos toimitetaan kommentoitavaksi toista osapuolta sihteeristössä edustavalle jäsenelle.

               2.
                     Pöytäkirja sisältää yleensä tiivistelmän kustakin esityslistalla olevasta asiasta, ja tapauksen mukaan siinä yksilöidään

               a)
                     kaikki kauppakomitealle toimitetut asiakirjat;

               b)
                     kaikki lausunnot, jotka jompikumpi kauppakomitean puheenjohtajista on pyytänyt kirjattaviksi pöytäkirjaan; sekä

               c)
                     eri asiakohdissa tehdyt päätökset, annetut suositukset, sovitut kannat ja vahvistetut päätelmät.

               3.
                     Pöytäkirjan on sisällettävä luettelo kaikista päätöksistä, jotka kauppakomitea on tehnyt kirjallisella menettelyllä 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti komitean edellisen kokouksen jälkeen.

               4.
                     Pöytäkirjan liitteen on myös sisällettävä luettelo kaikista kauppakomitean kokoukseen osallistuneista henkilöistä, mukaan lukien jokaisen nimi, tehtävä ja virka-asema.

               5.
                     Kokousta isännöivää osapuolta sihteeristössä edustava jäsen muokkaa pöytäkirjaluonnosta saatujen huomautusten perusteella, ja osapuolet hyväksyvät tarkistetun pöytäkirjaluonnoksen 30 päivän kuluessa kokouspäivästä tai muun puheenjohtajien sopiman määräajan sisällä. Kun pöytäkirja on hyväksytty, sihteeristö laatii siitä kaksi alkuperäiskappaletta, ja kumpikin osapuoli saa yhden alkuperäiskappaleen.

               6.
                     Jos tätä työjärjestystä sovelletaan erikoistuneiden komiteoiden kokouksiin, erikoistuneen komitean kokousten pöytäkirjat asetetaan saataville kauppakomitean myöhempiä kokouksia varten.

               8 ARTIKLA

               Päätökset ja suositukset

               1.
                     Kauppakomitea voi tehdä päätöksiä ja antaa suosituksia kaikista asioista, joista sopimuksessa niin määrätään. Kauppakomitea tekee päätöksiä ja antaa suosituksia yhteisellä sopimuksella siten kuin sopimuksen 17.4 artiklassa määrätään.

               2.
                     Kokousten välisenä aikana kauppakomitea voi hyväksyä päätöksiä ja suosituksia kirjallista menettelyä noudattaen.

               3.
                     Puheenjohtaja esittää päätös- tai suositusluonnoksen tekstin kirjallisesti toiselle puheenjohtajalle kauppakomitean työkielellä. Toisen osapuolen on kuukauden kuluessa tai ehdotuksen tehneen osapuolen mahdollisesti asettaman pidemmän määräajan sisällä ilmaistava suostumuksensa päätös- tai suositusluonnokseen. Jos toinen osapuoli ei ilmaise suostumustaan, ehdotetusta päätöksestä tai suosituksesta keskustellaan ja se voidaan hyväksyä kauppakomitean seuraavassa kokouksessa. Päätös- tai suositusluonnokset katsotaan hyväksytyiksi, kun toinen osapuoli on ilmaissut suostumuksensa, ja niiden hyväksyntä merkitään komitean kokouksen pöytäkirjaan 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               4.
                     Jos kauppakomitealle on annettu sopimuksen nojalla valtuudet tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia, ne otsikoidaan vastaavasti ’päätöksiksi’ tai ’suosituksiksi’. Kauppakomitean sihteeristö antaa tällaisille päätöksille tai suosituksille juoksevan järjestysnumeron, ilmoittaa niiden teko- tai antamispäivän ja antaa niistä aihekuvauksen. Kussakin päätöksessä ja suosituksessa ilmoitetaan sen voimaantulopäivä.

               5.
                     Kauppakomitean tekemät päätökset ja antamat suositukset laaditaan kahtena kappaleena, jotka puheenjohtajat todistavat oikeiksi ja joista toimitetaan yksi kummallekin osapuolelle.

               9 ARTIKLA

               Avoimuus

               1.
                     Osapuolet voivat yksimielisesti päättää järjestää kokoukset julkisesti.

               2.
                     Kumpikin osapuoli voi päättää kauppakomitean päätösten ja suositusten julkaisemisesta omassa virallisessa lehdessään tai verkossa.

               3.
                     Kaikkia yhden osapuolen toimittamia asiakirjoja olisi pidettävä luottamuksellisina, jollei kyseinen osapuoli toisin päätä.

               4.
                     Kauppakomitean kokousten alustavat esityslistat julkistetaan ennen kokousta. Kokousten pöytäkirjat, jotka on hyväksytty 7 artiklan mukaisesti, julkistetaan.

               5.
                     Edellä 2–4 kohdassa mainitut asiakirjat on julkaistava ja luovutettava kunkin osapuolen sovellettavien tietosuojasääntöjen mukaisesti ja sopimuksen 17.15 artiklan mukaisesti.

               10 ARTIKLA

               Kielet

               1.
                     Kauppakomitean työkieli on englanti.

               2.
                     Kauppakomitea hyväksyy sopimuksen muuttamista tai tulkintaa koskevat päätökset sopimuksen todistusvoimaisten asiakirjojen kielillä. Kaikki muut kauppakomitean päätökset, myös se, jolla tämä työjärjestys hyväksytään, hyväksytään 1 kohdassa tarkoitetulla työkielellä.

               3.
                     Kumpikin osapuoli vastaa päätösten ja muiden asiakirjojen kääntämisestä omalle viralliselle kielelleen tai omille virallisille kielilleen, jos tätä edellytetään tämän artiklan nojalla, ja kyseinen osapuoli vastaa käännöksistä aiheutuneista kustannuksista.

               11 ARTIKLA

               Kulut

               1.
                     Kumpikin osapuoli vastaa sille kauppakomitean kokouksiin osallistumisesta aiheutuvista kuluista, erityisesti henkilöstö-, matka- ja oleskelukuluista sekä video- ja teleneuvottelukuluista ja posti- ja televiestintäkuluista.

               2.
                     Kokousta isännöivä osapuoli vastaa kokousjärjestelyihin liittyvistä kuluista ja asiakirjojen kopiointikuluista.

               3.
                     Kokousta isännöivä osapuoli vastaa kauppakomitean kokouksissa työkielelle ja työkieleltä tapahtuvan tulkkauksen kuluista.

               12 ARTIKLA

               Erikoistuneet komiteat ja työryhmät

               1.
                     Sopimuksen nojalla perustettujen erikoistuneiden komiteoiden ja työryhmien nimeämät yhteyspisteet ilmoitetaan kirjallisesti kauppakomitealle. Kaikki sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva asiaankuuluva kirjeenvaihto, asiakirjat ja muu viestintä kunkin erikoistuneen komitean ja työryhmän yhteyspisteiden välillä lähetetään samanaikaisesti kauppakomitean sihteeristölle.

               2.
                     Erikoistunut komitea raportoi sopimuksen 17.2 artiklan 6 kohdan nojalla kauppakomitealle kunkin kokouksensa tuloksista ja päätelmistä.

               13 ARTIKLA

               Työjärjestyksen muuttaminen

               Tätä työjärjestystä voidaan muuttaa kirjallisesti kauppakomitean päätöksellä 8 artiklan mukaisesti.

               14 ARTIKLA

               Ilmoittaminen sekakomitealle

               Sopimuksen 17.1 artiklan 5 kohdan nojalla kauppakomitean on ilmoitettava kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen nojalla osana yhteisiä institutionaalisia puitteita perustetulle sekakomitealle omista ja tarvittaessa erikoistuneiden komiteoidensa toimista sekakomitean sääntömääräisissä kokouksissa.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 29.9.2021
            COM(2021) 612 final
            2021/0311(NLE)

            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Valko-Venäjän tasavallan välisen sopimuksen soveltamisen osittaisesta keskeyttämisestä

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               EU:n ja Valko-Venäjän tasavallan välinen sopimus viisumien myöntämisen helpottamisesta, jäljempänä ’viisumihelpotussopimus’, tuli voimaan 1. heinäkuuta 2020
                  1
                yhtä aikaa takaisinottosopimuksen
                  2
                kanssa. Viisumihelpotussopimuksen tarkoituksena on vastavuoroisuutta noudattaen helpottaa viisumien myöntämistä unionin ja Valko-Venäjän kansalaisille sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Viisumihelpotussopimuksella helpotetaan osaltaan ihmisten välistä vuorovaikutusta sekä arvojen, mukaan lukien ihmisoikeuksien ja EU:n demokraattisten arvojen, jakamista. Viisumihelpotussopimuksen johdanto-osassa korostetaan osapuolia velvoittavien asianmukaisten kansainvälisten sopimusten mukaisesti EU:n ja Valko-Venäjän välisen yhteistyön perusperiaatteiden tärkeyttä sekä velvoitteita ja vastuita, mukaan lukien ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden kunnioittamista.

               Neuvosto antoi 12. lokakuuta 2020 päätelmät
                  3
                EU:n vastauksesta Valko-Venäjän tapahtumiin. Päätelmissään neuvosto toisti, etteivät 9. elokuuta 2020 pidetyt presidentinvaalit olleet vapaat eivätkä oikeudenmukaiset eikä Valko-Venäjän hallinnolla ollut demokraattista oikeutusta. Neuvosto toisti täyden tukensa Valko-Venäjän suvereniteetille ja itsenäisyydelle ja korosti Valko-Venäjän kansalaisten demokraattista oikeutta valita presidenttinsä vapailla ja oikeudenmukaisilla vaaleilla ilman ulkopuolista puuttumista. Päätelmissä muistutettiin lisäksi rajoittavista toimenpiteistä, kuten matkustuskiellosta ja varojen jäädyttämisestä, joita oli määrätty presidentinvaaleihin liittyneestä vilpistä ja rauhanomaisten mielenosoitusten väkivaltaisesta tukahduttamisesta vastuussa oleville 40 henkilölle. Päätelmissä todettiin myös EU:n olevan valmis määräämään lisää rajoittavia toimenpiteitä yhteisöille ja korkea-arvoisille virkamiehille, kuten Aleksandr Lukašenkalle
                  4
               .

               EU vähensi asteittain kahdenvälistä yhteistyötä Valko-Venäjän viranomaisten kanssa keskushallinnon tasolla, lisäsi tukeaan Valko-Venäjän kansalle ja kansalaisyhteiskunnalle ja vastaavasti mitoitti uudelleen antamaansa kahdenvälistä rahoitustukea. Näiden toimenpiteiden mukaisesti EU antoi välittömästi käyttöön lisärahoitusta väkivallan uhreille, kansalaisjärjestöille ja riippumattomille tiedotusvälineille.

               Oppositioaktivisteihin, kansalaisjärjestöihin, ihmisoikeuksien puolustajiin ja riippumattomiin tiedotusvälineisiin kohdistuu edelleen tukahduttamistoimia. Maassa oli syyskuun 2021 puolivälissä yli 670 poliittista vankia, ja määrä kasvaa joka viikko. Heitä vastaan on käynnistetty poliittisista syistä oikeudenkäyntejä, jotka käydään usein suljetuin ovin ja kiireessä ja joiden päätteeksi määrätään häpeällisesti monen vuoden vankeustuomioita.

               Viisumihelpotussopimuksen soveltaminen on jatkunut, mutta sopimuksen täytäntöönpanoa seuraamaan tarkoitetun, viisumien myöntämisen helpottamista käsittelevän sekakomitean perustamista on lykätty.

               Vastauksena Valko-Venäjän yhteiskunnan kaikkia osia koskeviin jatkuviin raakoihin tukahduttamistoimiin ja erityisesti matkustajalennon kaappaukseen 23. toukokuuta 2021 EU kielsi valkovenäläisiltä lentoliikenteen harjoittajilta ylilennot EU:n ilmatilassa ja esti niiden pääsyn EU:n lentoasemille
                  5
               , hyväksyi neljännen pakotepaketin, jossa luetellaan henkilöitä ja yhteisöjä
                  6
               , ja määräsi talouspakotteita
                  7
               .

               Näiden toimenpiteiden seurauksena Valko-Venäjän viranomaiset ilmoittivat 28. kesäkuuta 2021 keskeyttävänsä vastatoimena osallistumisensa itäiseen kumppanuuteen sekä Valko-Venäjän ja EU:n takaisinottosopimuksen soveltamisen. Lisäksi Valko-Venäjä kutsui EU-suurlähettiläänsä kuultavaksi, pyysi EU:n suurlähettilään kutsumista Brysseliin kuultavaksi ja ilmoitti, että pakotteiden valmisteluun osallistuneilta EU:n toimielinten edustajilta ja EU:n yksityishenkilöiltä evättäisiin pääsy Valko-Venäjälle. Valko-Venäjän viranomaiset vaativat keskeyttämään jäsenvaltioiden kulttuuri-instituuttien toiminnan. Valko-Venäjä ilmoitti myös harkitsevansa muita mahdollisia vastatoimenpiteitä. Tämän lisäksi Valko-Venäjän parlamentille esitettiin 8. syyskuuta 2021 lakiehdotus Valko-Venäjän ja EU:n takaisinottosopimuksen soveltamisen keskeyttämisestä.

               Tilanne EU:n ja Valko-Venäjän välisillä rajoilla on vakiintunut maahantulijoiden osalta muun muassa Bagdadin ja Minskin välisten suorien lentojen keskeyttämisen vuoksi. Tilanne on kuitenkin edelleen jännittynyt ja muuttopaine jatkuu, sillä laittomien rajanylitysyritysten määrä on edelleen suuri. Liettuan ja Valko-Venäjän rajan oli 19. syyskuuta 2021 mennessä ylittänyt laittomasti 4 145 henkilöä. Määrä on 56 kertaa suurempi kuin vuonna 2020. Yli puolet Valko-Venäjän kautta Liettuaan saapuneista kolmansien maiden kansalaisista oli irakilaisia (2 805), ja seuraavaksi suurimmat ryhmät olivat Kongon ja Kamerunin kansalaiset. Lisäksi maahan tuli pieniä määriä Syyrian, Iranin ja Afganistanin kansalaisia. Puolaan on Valko-Venäjältä tullut samalla ajanjaksolla 1 493 kolmannen maan kansalaista. Määrä on 23 kertaa suurempi kuin vuonna 2020. Myös Puolassa suurin osa tulijoista on irakilaisia, mutta afganistanilaisia on enemmän kuin Liettuassa. Suhteellisesti tarkasteltuna tulijoiden määrä kasvoi kuitenkin eniten Latviassa, jossa havaittiin vuonna 2020 vain 3 laitonta rajanylitystä, mutta vuonna 2021 niitä on havaittu jo 377. Sama suuntaus pätee turvapaikkahakemuksiin. Liettuassa on tässä vaiheessa vuotta 2021 jätetty jo 14 kertaa enemmän turvapaikkahakemuksia (2 399) kuin samalla ajanjaksolla viime vuonna, ja suurin osa hakemuksista on Irakin kansalaisten tekemiä (50 %). Puolassa on jätetty 131 prosenttia enemmän turvapaikkahakemuksia (4 109). Suurimpia hakijaryhmiä ovat afganistanilaiset (33 %), valkovenäläiset (29 %) ja venäläiset (18 %). Latviassa on jätetty 465 turvapaikkahakemusta, mikä on lähes 6 kertaa enemmän kuin vuonna 2020.

               Äkillinen kasvu viittaa siihen, että Valko-Venäjän hallitus edistää laitonta muuttoliikettä poliittisia tarkoituksia varten ja että kyse on erityisesti kostotoimista Liettuaa, Puolaa ja Latviaa vastaan niiden Valko-Venäjää koskevan kannan vuoksi. Valko-Venäjän toimet EU:n jäsenvaltioita vastaan edellyttävät yhtenäistä toimintaa.

               2.EHDOTETUT TOIMENTPITEET

               Viisumihelpotussopimus tehtiin olettaen, että ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden kunnioittaminen on yksi perusperiaatteista unionin ja Valko-Venäjän välisessä yhteistyössä sekä osa unionin ja Valko-Venäjän velvoitteita ja vastuita.
                  8
                Unioni ja Valko-Venäjä totesivat, että viisumihelpotussopimus ei saisi johtaa laittomaan maahanmuuttoon, ja kiinnittivät erityistä huomiota turvallisuuteen ja takaisinottoon.
                  9

               Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen Valko-Venäjä rikkoo näitä periaatteita. Valko-Venäjä ei pelkästään vaaranna suhdettaan unioniin ja sen jäsenvaltioihin, vaan se on myös laajentanut ihmisoikeusloukkauksia vastoin kansainvälisiä velvoitteitaan.
                  10

               Sen vuoksi on asianmukaista keskeyttää eräiden viisumihelpotussopimuksen artiklojen soveltaminen. Näissä artikloissa määrätään helpotuksista seuraavien hakijaryhmien osalta:

               i) ne Valko-Venäjän virallisten valtuuskuntien jäsenet, myös pysyvät jäsenet, joiden olisi Valko-Venäjälle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuttava virallisiin kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin taikka tapahtumiin, joita hallitustenväliset järjestöt järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella;

               ii) Valko-Venäjän kansallisten ja alueellisten hallitusten ja parlamenttien, Valko-Venäjän perustuslakituomioistuimen ja Valko-Venäjän korkeimman oikeuden jäsenet heidän hoitaessaan tehtäviään.

               Sen vuoksi olisi keskeytettävä seuraavien viisumihelpotussopimuksen määräysten soveltaminen: 4 artiklan 1 kohdan a alakohta (”Matkan tarkoitusta koskevat todistusasiakirjat”), 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta, 5 artiklan 2 kohdan a alakohta (”Toistuvaisviisumien myöntäminen”) ja 6 artiklan 3 kohdan a ja b alakohta (”Viisumihakemusten käsittelymaksu”).

               Heti kun neuvoston päätös tulee voimaan, kyseisiin määräyksiin perustuvien erityisten sääntöjen soveltaminen keskeytetään. Sen sijaan sovelletaan viisumisäännöstön
                  11
                yleisiä sääntöjä.

               Viisumihelpotussopimuksen muiden määräysten soveltamista ei ole keskeytetty, ja niihin perustuvat helpotukset, jotka koskevat tavallisia Valko-Venäjän kansalaisia, ovat edelleen voimassa. Näin voidaan ylläpitää ihmisten välistä vuorovaikutusta. Niitä viisumihelpotussopimuksen määräyksiä, joiden soveltamista ei ole keskeytetty, ei kuitenkaan saa käyttää kiertämään viisumihelpotussopimuksen soveltamisen osittaista keskeyttämistä koskevan neuvoston päätöksen tavoitetta. Jäsenvaltioiden olisi raportoitava komissiolle yrityksistä kiertää viisumihelpotussopimuksen soveltamisen osittaista keskeyttämistä tai viisumihelpotussopimuksen soveltamisen osittaisen keskeyttämisen väitetystä kiertämisestä.

               3.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Ehdotuksen menettelyllinen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohta. Aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan a alakohta.

               Viisumihelpotussopimuksen 14 artiklan 5 kohdassa määrätään lisäksi seuraavaa: ”Kumpi tahansa osapuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle osapuolelle viimeistään 48 tuntia ennen päätöksen voimaantuloa. Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen osapuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle osapuolelle.”

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ei sovelleta.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Tällä ehdotuksella ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen asetetun tavoitteen saavuttamiseksi eli tiettyjen Valko-Venäjän virkamiehiä koskevien voimassa olevien helpotusten soveltamisen keskeyttämiseksi samalla, kun tuetaan edelleen tavallisia Valko-Venäjän kansalaisia viisumimenettelyjä helpottamalla.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotus ei aiheuta lisäkustannuksia EU:n talousarvioon.

               2021/0311 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Valko-Venäjän tasavallan välisen sopimuksen soveltamisen osittaisesta keskeyttämisestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 218 artiklan 9 kohdan alakohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin ja Valko-Venäjän tasavallan välinen sopimus viisumien myöntämisen helpottamisesta
                  12
                , jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2020 yhtä aikaa luvattomasti maassa oleskelevien henkilöiden takaisinotosta tehdyn Euroopan unionin ja Valko-Venäjän tasavallan välisen sopimuksen
                  13
               , jäljempänä ’takaisinottosopimus’, kanssa.

               (2)Sopimuksen tarkoituksena on vastavuoroisuutta noudattaen helpottaa viisumien myöntämistä unionin ja Valko-Venäjän kansalaisille sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Sopimuksella helpotetaan osaltaan ihmisten välistä vuorovaikutusta sekä arvojen, mukaan lukien ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden, jakamista.

               (3)Sopimuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaan kumpi tahansa osapuoli voi keskeyttää sopimuksen tai sen osan soveltamisen. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle osapuolelle viimeistään 48 tuntia ennen päätöksen voimaantuloa. Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen osapuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle osapuolelle.

               (4)Vastauksena Valko-Venäjän yhteiskunnan kaikkia osia koskeviin jatkuviin raakoihin tukahduttamistoimiin ja erityisesti matkustajalennon kaappaukseen 23 päivänä toukokuuta 2021 unioni kielsi valkovenäläisiltä lentoliikenteen harjoittajilta ylilennot unionin alueella ja esti niiden pääsyn unionin lentoasemille, hyväksyi neljännen pakotepaketin, jossa luetellaan henkilöitä ja yhteisöjä, ja määräsi talouspakotteita asetuksella (EY) N:o 765/2006
                  14
                ja päätöksellä 2012/642/YUTP
                  15
               .

               (5)Näiden toimenpiteiden seurauksena Valko-Venäjä ilmoitti 28 päivänä kesäkuuta 2021 keskeyttävänsä vastatoimena osallistumisensa itäiseen kumppanuuteen sekä takaisinottosopimuksen soveltamisen. Valko-Venäjän parlamentille esitettiin 8 päivänä syyskuuta 2021 lakiehdotus Euroopan unionin kanssa tehdyn takaisinottosopimuksen soveltamisen keskeyttämisestä.

               (6)Samaan aikaan laittomat muuttovirrat Valko-Venäjältä ensin Liettuaan ja sittemmin Puolaan ja Latviaan ovat lisääntyneet ennenäkemättömällä tavalla. Äkillinen kasvu viittaa siihen, että Valko-Venäjän hallitus edistää laitonta muuttoliikettä poliittisia tarkoituksia varten ja että kyse on erityisesti kostotoimista Liettuaa, Puolaa ja Latviaa vastaan niiden Valko-Venäjää koskevan kannan vuoksi.

               (7)Edellä mainitut Valko-Venäjän toimet rikkovat niitä perusperiaatteita, joiden pohjalta viisumihelpotussopimus tehtiin, ja ovat vastoin unionin ja sen jäsenvaltioiden etuja. Valko-Venäjän toimet rikkovat varsinkin ihmisoikeuksia ja demokratian periaatteita ja kannustavat laittomaan muuttoliikkeeseen Valko-Venäjältä unionin alueelle.

               (8)Sen vuoksi olisi keskeytettävä sellaisten sopimuksen määräysten soveltaminen, joihin sisältyy helpotuksia eräille lyhytaikaista viisumia hakevien henkilöiden ryhmille, eli Valko-Venäjän virallisten valtuuskuntien jäsenille, Valko-Venäjän kansallisten ja alueellisten hallitusten ja parlamenttien jäsenille sekä Valko-Venäjän perustuslakituomioistuimen ja Valko-Venäjän korkeimman oikeuden jäsenille heidän hoitaessaan tehtäviään,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Keskeytetään seuraavien sopimuksen määräysten soveltaminen:

               (a)sopimuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohta kaikkien sellaisten viisuminhakijoiden osalta, jotka ovat Valko-Venäjän virallisten valtuuskuntien jäseniä, myös pysyviä jäseniä, ja jotka osallistuvat Valko-Venäjälle osoitetun virallisen kutsun perusteella virallisiin kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin taikka tapahtumiin, joita hallitustenväliset järjestöt järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella;

               (b)sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta kaikkien sellaisten viisuminhakijoiden osalta, jotka tehtäviään hoitaessaan ovat Valko-Venäjän kansallisen tai alueellisen hallituksen tai parlamentin jäseniä tai Valko-Venäjän perustuslakituomioistuimen tai Valko-Venäjän korkeimman oikeuden jäseniä, sekä kaikkien sellaisten viisuminhakijoiden osalta, jotka ovat Valko-Venäjän virallisen valtuuskunnan pysyviä jäseniä ja jotka osallistuvat Valko-Venäjälle osoitetun virallisen kutsun perusteella säännöllisesti kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin taikka tapahtumiin, joita hallitustenväliset järjestöt järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella;

               (c)sopimuksen 5 artiklan 2 kohdan a alakohta kaikkien sellaisten viisuminhakijoiden osalta, jotka ovat Valko-Venäjän virallisen valtuuskunnan jäseniä ja jotka osallistuvat Valko-Venäjälle osoitetun virallisen kutsun perusteella säännöllisesti kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin taikka tapahtumiin, joita hallitustenväliset järjestöt järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella;

               (d)sopimuksen 6 artiklan 3 kohdan a ja b alakohta kaikkien sellaisten viisuminhakijoiden osalta, jotka ovat Valko-Venäjän kansallisen tai alueellisen hallituksen tai parlamentin jäseniä tai Valko-Venäjän perustuslakituomioistuimen tai Valko-Venäjän korkeimman oikeuden jäseniä, sekä kaikkien sellaisten viisuminhakijoiden osalta, jotka ovat Valko-Venäjän virallisen valtuuskunnan jäseniä ja jotka osallistuvat Valko-Venäjälle osoitetun virallisen kutsun perusteella kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin taikka tapahtumiin, joita hallitustenväliset järjestöt järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan toisena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Euroopan unionin ja Valko-Venäjän tasavallan välinen sopimus viisumien myöntämisen helpottamisesta (EUVL L 180, 9.6.2020).

                     (2)

                        Euroopan unionin ja Valko-Venäjän tasavallan välinen sopimus luvattomasti maassa oleskelevien henkilöiden takaisinotosta (EUVL L 181, 9.6.2020).

                     (3)

                        Neuvoston päätelmät Valko-Venäjästä, 12. lokakuuta 2020, 11661/20.

                     (4)

                        Toinen pakotepaketti hyväksyttiin 6.11.2020 (neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/1648, annettu 6 päivänä marraskuuta 2020, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta; neuvoston täytäntöönpanopäätös (YUTP) 2020/1650, annettu 6 päivänä marraskuuta 2020, Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP täytäntöönpanosta (EUVL L 370I)). Kolmas pakotepaketti hyväksyttiin 17.12.2020 (neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/2129, annettu 17 päivänä joulukuuta 2020, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta; neuvoston täytäntöönpanopäätös (YUTP) 2020/2130, annettu 17 päivänä joulukuuta 2020, Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP täytäntöönpanosta (EUVL L 426I)). Näiden pakettien rajoittaviin toimenpiteisiin kuuluu muun muassa matkustuskieltoon asettaminen ja varojen jäädyttäminen, jotka koskevat edellä mainituissa säädöksissä lueteltuja henkilöitä ja yhteisöjä.

                     (5)

                        Neuvoston asetus (EU) 2021/907, annettu 4 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 muuttamisesta; neuvoston päätös (YUTP) 2021/908, annettu 4 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjän tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta (EUVL L 197I).

                     (6)

                        Neuvoston asetus (EU) 2021/996, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 muuttamisesta; neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2021/997, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta; neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2021/999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 8 a artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta; neuvoston päätös (YUTP) 2021/1001, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjän tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta; neuvoston täytäntöönpanopäätös (YUTP) 2021/1002, annettu 21 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjän tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP täytäntöönpanosta (EUVL L 219I). Edellä mainituissa säädöksissä lueteltuihin henkilöihin ja yhteisöihin sovelletaan varojen jäädyttämistä, minkä lisäksi EU:n kansalaisia ja yrityksiä kielletään asettamasta varoja mainittujen henkilöiden ja yhteisöjen saataville. Rajoittaviin toimenpiteisiin sisältyy myös säädöksissä lueteltuja henkilöitä koskeva matkustuskielto.

                     (7)

                        Neuvoston asetus (EU) 2021/1030, annettu 24 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjää koskevista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 muuttamisesta; neuvoston päätös (YUTP) 2021/1031, annettu 24 päivänä kesäkuuta 2021, Valko-Venäjän tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2012/642/YUTP muuttamisesta (EUVL L 224I).

                     (8)

                        Viisumihelpotussopimuksen johdanto-osan 3 kappale.

                     (9)

                        Viisumihelpotussopimuksen johdanto-osan 2 kappale.

                     (10)

                        Asia todetaan erityisraportoijan raportissa Valko-Venäjän ihmisoikeustilanteesta, Anaïs Marin, A/HRC/47/49, 4. toukokuuta 2021.

                     (11)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1).

                     (12)

                        Euroopan unionin ja Valko-Venäjän tasavallan välinen sopimus viisumien myöntämisen helpottamisesta (EUVL L 180, 9.6.2020).

                     (13)

                        Euroopan unionin ja Valko-Venäjän tasavallan välinen sopimus luvattomasti maassa oleskelevien henkilöiden takaisinotosta (EUVL L 181, 9.6.2020).

                     (14)

                        Neuvoston asetus (EY) N:o 765/2006, annettu 18 päivänä toukokuuta 2006, presidentti Lukašenkaan ja tiettyihin Valko-Venäjän virkamiehiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä (EUVL L 134, 20.5.2006, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EU) 2021/907 (EUVL L 197I, 4.6.2021), neuvoston asetuksella (EU) 2021/996 (EUVL L 219I, 21.6.2021, s. 1), neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2021/997 (EUVL L 219I, 21.6.2021, s. 3), neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2021/999 (EUVL L 219I, 21.6.2021, s. 55) ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/1030 (EUVL L 224I, 24.6.2021, s. 1).

                     (15)

                        Neuvoston päätös 2012/642/YUTP, annettu 15 päivänä lokakuuta 2012, Valko-Venäjään kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä (EUVL L 285, 17.10.2012, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä (YUTP) 2021/908 (EUVL L 197I, 4.6.2021, s. 3), neuvoston päätöksellä (YUTP) 2021/1001 (EUVL L 219I, 21.6.2021, s. 67), neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä (YUTP) 2021/1002 (EUVL L 219I, 21.6.2021, s. 70) ja neuvoston päätöksellä (YUTP) 2021/1031 (EUVL L 224I, 24.6.2021).