Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0803(02)

Ehdotus: neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan nojalla)  /* KOM/2007/0803 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 11.12.2007KOM(2007) 803 lopullinenI OSAKOMISSION TIEDONANTO EUROOPPA-NEUVOSTOLLEStrategiaraportti uudistetusta Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategiasta: uuden kauden (2008–2010) käynnistäminen Uudistamista jatkettavaUudistamista jatkettavaUUDISTAMALLA LISSABONIN STRATEGIAN VUONNA 2005 JA SUUNTAAMALLA SEN KASVUUN JA TYÖLLISYYTEEN EUROOPPA ON PÄÄSSYT PITKÄLLE. UNIONIN TYÖSKENTELYTAPAAN ON TULLUT JÄÄDÄKSEEN MERKITTÄVÄ MUUTOS: JÄSENVALTIOIDEN JA KOMISSION LÄHEINEN KUMPPANUUS JA SELKEÄ VASTUUNJAKO OVAT MAHDOLLISTANEET MERKITTÄVÄN EDISTYMISEN.Tulokset ovat jo nähtävissä. Talous on paljon paremmassa kunnossa kuin vuonna 2005. Kasvu on vahvaa. Viimeisten kahden vuoden aikana on luotu lähes 6,5 miljoonaa työpaikkaa, ja vuoteen 2009 mennessä luotaneen vielä toiset 5 miljoonaa. Näiden lukujen takana on miljoonia eurooppalaisia, jotka on nostettu työttömyyden kurimuksesta ja joiden elämä on kääntynyt parempaan suuntaan.Kasvu on tietysti osittain noususuhdanteen ansiota. Rakenneuudistuksilla, joita jäsenvaltiot ja unioni ovat viime vuosina toteuttaneet Lissabonin strategian puitteissa, on ollut merkitystä, ja ne takaavat parhaan suojan laskusuhdanteen varalle.Lissabonin strategia on EU:n väline, joka kulkee muutoksen rinnalla. Se on olennainen osa niitä keinoja, joilla unioni vastaa globalisaation haasteisiin, ja se auttaa eurooppalaisia käsittelemään näitä uusia haasteita ja mahdollisuuksia.Uudistaminen voi olla rankkaa, eikä siihen aina suhtauduta suopeasti. Uudistukset ovat kuitenkin ainoa tapa vastata tämän päivän tarpeisiin. Tähänastiset tulokset kannustavat meitä eteenpäin strategian seuraavalla kaudella.Tämä tarkoittaa, että uudistamista on jatkettava. Liian monet eurooppalaiset ovat edelleen työttöminä. Eurooppalainen liiketoimintaympäristö ei vieläkään ole yritysten kasvun kannalta paras mahdollinen. Innovoinnin, tutkimuksen ja kehityksen edistäminen on Euroopassa edelleen hajanaista, ja yksityisen sektorin panos on vielä riittämätön. Olemme vasta alkaneet tehdä EU:sta vähäisten hiilidioksidipäästöjen taloutta. Koska talouskasvun hidastuminen maailmanlaajuisesti on mahdollista, on tärkeää jatkaa määrätietoisesti uudistamista ja lisätä talouksiemme joustavuutta.Lissabonin strategia edellyttää vahvaa johtajuutta. EU:n johdolla syntyy tuloksia. Kevään 2006 Eurooppa-neuvostossa sovitut ensisijaiset toimet ovat todella panneet asioihin vauhtia. Yrityksen perustaminen on nyt lähes kaikissa jäsenvaltioissa entistä helpompaa ja nopeampaa. On sovittu yhteisistä joustoturvaperiaatteista. Tämä on vankka pohja uusille poliittisille aloitteille.Meidän on hyödynnettävä tätä innostusta ja laadittava kunnianhimoinen luettelo uusista toimista. Tässä joitakin esimerkkejä siitä, mitä meidän on yhdessä tehtävä:-  vähennettävä koulunkäynnin keskeyttävien määrää, jotta kukaan ei jää kelkasta globalisaation aikakaudella-  luotava Eurooppaan uusi ”viides vapaus”, osaamisen vapaa liikkuvuus, jotta Eurooppa voi hyödyntää luovuuttaan-  kehitettävä nopeita internetyhteyksiä innovoinnin edistämiseksi ja Euroopan pitämiseksi internetaikakaudella eturivissä-  tuettava pieniä ja keskisuuria yrityksiä antamalla pienyrityksiä koskeva eurooppalainen säädös-  parannettava merkittävästi rakennusten energiatehokkuutta käyttämällä mittavia julkisten hankintojen määrärahoja muutoksen aikaansaamiseksi-  vahvistettava koulutuksen, tutkimuksen ja innovoinnin keskinäistä yhteyttä, erityisesti perustettavan Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin toiminnan ja yhteisten teknologia-aloitteiden avulla.Euroopalla on ainutlaatuinen tilaisuus muuttua luovaksi, moderniksi, innovaatioystävälliseksi, vähäisten hiilidioksidipäästöjen taloudeksi, jossa dynaamisen liiketoimintaympäristön, korkean osaamistason työvoiman ja laadukkaan koulutuksen tukena on vahva sosiaalinen malli. Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian ansiosta me eurooppalaiset voimme elää väylien, mahdollisuuksien ja yhteisvastuun yhteiskunnassa, jossa voimme hyödyntää avoimuutta ulkomaailmaan ja muokata globalisaatiota eurooppalaisten arvojen mukaiseksi.José Manuel Durão BarrosoBrysselissä 11. joulukuuta 2007SISÄLLYSLUETTELO1. Johdanto 52. Ensimmäisen Lissabonin kauden (2005–2008) aikana toteutetut rakenteelliset uudistukset 63. Lissabonin strategian syventäminen seuraavan kauden aikana 73.1. Uudistusten läpivieminen kansallisella tasolla 73.2. Talouspolitiikan koordinoinnin vahvistaminen 83.3. Yhteisön tasolla tarvittavat uudistukset, yhteisön Lissabon-ohjelma mukaan lukien 93.4. Ulkoisten toimien muotoilu 93.5. Kansallisen tason, yhteisön tason ja kansainvälisten toimien yhdistäminen tehokkaaksi politiikaksi 104. Toimet neljällä ensisijaisella alalla 114.1. Investointi ihmisiin ja työmarkkinoiden uudistaminen 114.2. Liiketoimintapotentiaalin vapauttaminen erityisesti pk-yrityksissä 134.3. Panostus osaamiseen ja innovointiin 144.4. Energia ja ilmastonmuutos 165. Jatkotoimet keväällä 2008 kokoontuvan Eurooppa-neuvoston jälkeen 171. JOHDANTOUudistaessaan Lissabonin strategiaa vuonna 2005 Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot sitoutuivat uuteen kumppanuuteen, jolla pyritään turvaamaan kestävä kasvu ja työllisyys.Nyt kun kolme vuotta on lähes kulunut, kumppanuuden tulokset ovat selvästi nähtävissä. Talouskasvun odotetaan kiihtyvän vuoden 2005 1,8 prosentista 2,9 prosenttiin vuonna 2007 ja 2,4 prosenttiin vuonna 2008. Vaikka suurin osa viimeaikaisesta kasvusta on noususuhdanteen ansiota, jäsenvaltioiden rakenneuudistuksilla on myös ollut vaikutusta. Viimeisten kahden vuoden aikana on luotu lähes 6,5 miljoonaa työpaikkaa, ja vuoteen 2009 mennessä luotaneen vielä toiset 5 miljoonaa. Työttömyyden odotetaan laskevan alle 7 prosentin eli alimmilleen sitten 1980-luvun puolivälin. Työllisyysaste on tällä hetkellä 66 prosenttia, eli se on noussut paljon lähemmäs Lissabonin tavoitetta, joka on 70 prosenttia. Ensimmäisen kerran kymmeneen vuoteen työllisyyden voimakas kasvu on kulkenut käsi kädessä tuottavuuden vankan kasvun kanssa. EU:hun äskettäin liittyneissä jäsenvaltioissa elintaso nousee selvästi.Kaikki jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole toteuttaneet uudistuksia yhtä määrätietoisesti. Joissakin uudistuksissa, kuten markkinoiden avaamisessa ja työmarkkinoiden segmentoitumisen purkamisessa, on jääty jälkeen. Samaan aikaan olosuhteet ovat muuttumassa vähemmän suotuisiksi maailmantalouden kasvun hidastumisen, rahoitusmarkkinoiden kuohunnan ja hyödykkeiden hintojen nousun vuoksi.Valtioiden ja hallitusten päämiehet keskustelivat lokakuussa 2007 Lissabonin epävirallisessa Eurooppa-neuvoston kokouksessa Euroopan suhtautumisesta globalisaatioon[1]. He vahvistivat uudistetun Lissabonin strategian keskeisen aseman ja pyysivät syventämään sitä seuraavalla kaudella. Lisäksi he korostivat, että EU:n olisi käytettävä strategiaa globalisaation muokkaamiseen omien arvojensa ja etujensa mukaisesti. Unionin kehitysmalli, jossa kilpailukykyyn yhdistyvät yhteisvastuu ja kestävyys, ja sen pitkä kokemus taloudellisesta yhdentymisestä voivat olla merkittävä valtti globalisaation aikakaudella. Lissabonin sopimuksen allekirjoittamisen myötä EU siirtyy uuteen aikakauteen. Nyt kun merkittävät institutionaaliset kysymykset on ratkaistu, EU voi kiinnittää huomionsa asioihin, joilla on suora vaikutus kansalaisten jokapäiväiseen elämään.Tämän kevään 2008 Eurooppa-neuvostolle esitettävän tiedonannon ensimmäinen osa sisältää komission ehdotukset siitä, miten strategiaa pitäisi viedä eteenpäin. Siinä korostetaan kansantalouden vakauden merkitystä ja tarvetta toteuttaa jäljellä olevat uudistukset, jotta voidaan vahvistaa niitä perusteita, joilla vakaata talouskasvua tulevaisuudessa ylläpidetään, ja auttaa EU:ta kestämään maailmantalouden epäsuotuisaa kehitystä.Toinen osa sisältää arvion kunkin jäsenvaltion (ja euroalueen) edistymisestä kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa sekä neuvoston hyväksymät maakohtaiset suositukset[2]. Kolmas osa on oheisasiakirja, jossa on yksityiskohtainen arviointi edistymisestä politiikanlohkoittain[3]. Lisäksi Lissabonin paketti sisältää seuraavat asiakirjat: 1) ehdotus neuvoston suositukseksi maakohtaisten suositusten ja seurattavien asioiden tarkistamiseksi; 2) ehdotus neuvoston suositukseksi, jolla kasvua ja työllisyyttä koskevat yhdennetyt suuntaviivat vahvistetaan; 3) uusi yhteisön Lissabon-ohjelma; ja 4) analyysi rakennerahastojen suuntaamisesta uudelleen kasvun ja työllisyyden tukemiseksi.2. Ensimmäisen Lissabonin kauden (2005–2008) aikana toteutetut rakenteelliset uudistuksetVaikka siitä, mitä pitäisi tehdä, vallitseekin laaja yksimielisyys, toteutusvauhti on ollut epätasaista. Kaikki jäsenvaltiot ovat toteuttaneet vuoden 2005 jälkeen merkittäviä uudistuksia, mutta jotkut ovat vastanneet haasteisiin toisia määrätietoisemmin. Viimeisen vuoden aikana on ollut nähtävissä merkkejä ”uudistusväsymyksestä”.Myönteistä kehitystä on, että budjettivajeet ovat supistuneet suhteessa BKT:hen vuoden 2005 2,5 prosentista vuodelle 2007 ennustettuun 1,1 prosenttiin ja julkinen velka on vähentynyt vuoden 2005 62,7 prosentista hieman alle 60 prosenttiin vuonna 2007. Mahdollisuutta käyttää suhteellisen vahvaa kasvua rakenteellisten alijäämien supistamiseen ei ole kuitenkaan täysin hyödynnetty, etenkään euroalueella.Joissakin jäsenvaltioissa kasvuolosuhteiden kohenemisen rinnalla on syntynyt vähitellen epätasapainoa, mikä näkyy suurina vaihtotaseen alijääminä ja ylikuumenemisen merkkeinä, kilpailukyvyn heikkenemisenä, kotitalouksien velkaantumisena sekä asuntojen hintojen nopeana nousuna.Euro on ollut vakauden ankkuri. Se on helpottanut yhtenäismarkkinoiden toimintaa euroalueen ja koko EU:n hyväksi. Euroalueen arvioitu potentiaalinen BKT:n kasvuvauhti on kiihtynyt 2,25 prosenttiin eli 0,2 prosenttiyksikköä vuodesta 2005, mikä on osittain rakenneuudistusten vaikutusta.Tuottavuuden kasvu saavutti vuonna 2006 1,5 prosenttia, kun vuotuinen kasvuvauhti vuosina 2000–2005 oli 1,2 prosenttia. Eurooppa on kuitenkin jäljessä muista johtavista talouksista sekä investoinneissa tieto- ja viestintäteknologiaan että sen käytössä tuottavuuden lisäämiseen. Verkkotoimialojen ja -palvelujen avaaminen kilpailulle on ollut hidasta ja markkinoille tulolle on edelleen merkittäviä esteitä. Jotkin jäsenvaltiot ovat jäljessä sisämarkkinadirektiivien täytäntöönpanossa. Myöskään toimet teollis- ja tekijänoikeuskehyksen parantamiseksi ja standardoinnin nopeuttamiseksi eivät ole kantaneet hedelmää.Sääntelyn parantamiseen tähtäävää EU:n suunnitelmaa toteutetaan, vaikkakin monien jäsenvaltioiden on vielä pantava täytäntöön tarvittavat välineet, kuten vaikutusten arvioinnit ja menetelmät hallinnollisen rasituksen mittaamiseksi ja vähentämiseksi.Yrityksen perustaminen on lähes kaikissa jäsenvaltioissa entistä helpompaa ja halvempaa. Kokonaisuutena tarkasteltuna Euroopalla ei kuitenkaan ole vielä dynaamista yrittäjäkulttuuria. Liiketoimintaympäristön parantamiseksi toteutettavat toimet ovat liian usein yksittäisiä eivätkä osa pk-yritysten kasvuun tähtäävää kokonaisvaltaista lähestymistapaa. EU:n tavoitteena on kasvattaa T&K-investoinnit 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2010 mennessä. Jotta tätä tavoitetta voitaisiin lähestyä, jäsenvaltiot ovat sitoutuneet merkittävään T&K-investointien lisäämiseen, mutta kunnianhimoinen tavoitteenasettelu ei vielä näy tuloksina.Työllisyyden kasvu on ollut vaikuttavaa, vaikkakin eräät alueet ja ryhmät eivät ole päässet tästä yhtä lailla osallisiksi. Monet jäsenvaltiot ovat alkaneet uudistaa eläkejärjestelmiään. Tämä on johtanut vanhempien työntekijöiden työllisyysasteen jatkuvaan ja voimakkaaseen nousuun, mutta 50 prosentin tavoitteeseen on vielä matkaa. Naisten työllisyysaste on 57,2 prosenttia. Se on noussut merkittävästi ja lähestyy 60 prosentin tavoitetta, vaikkakin jäsenvaltioiden pitäisi toteuttaa lisätoimia sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi työmarkkinoilla.Noin puolet jäsenvaltioista on kehittänyt – tai on kehittämässä – toimintalinjojaan ns. joustoturvan pohjalta. Toteutetut toimenpiteet ovat kuitenkin edelleen hajanaisia. Käynnissä on pysyvä muutos passiivisista työmarkkinoista aktiivisiin. Jäsenvaltiot uudistavat sosiaaliturvajärjestelmiä erityisesti tekemällä muutoksia vero- ja etuusjärjestelmiinsä tasapainon löytämiseksi oikeuksien ja velvollisuuksien välille. Tietyille työntekijäryhmille (esim. vasta työelämään tulleille) on tarjolla joustavampia työsopimuksia, mutta niitä tukemassa ei ole riittävästi mahdollisuuksia hankkia uutta osaamista, joiden avulla työmarkkinoilla voi edetä. Muunlaisia sopimuksia koskevien sääntöjen uudistaminen on vaikeampi tehtävä, ja se on jäänyt vähälle huomiolle. Tämän vuoksi segmentoituminen jatkuu monilla työmarkkinoilla, joilla vakituisilla työntekijöillä on hyvä työsuhdeturva, mutta muiden sopimusehdot ovat heikommat ja työsuhteen tulevaisuus epävarma.Myöskään elinikäisessä oppimisessa ei ole päästy siihen mihin pitäisi, etenkään vähiten koulutettujen joukossa, jossa tarve on suurin. Koulutusjärjestelmät eivät vielä vastaa riittävästi työmarkkinoiden tarpeisiin.EU on ottanut ensimmäiset askeleet muuttuakseen vähäisten hiilidioksidipäästöjen yhteiskunnaksi. Koko EU:ta koskevan Kioton tavoitteen saavuttamisessa on edistytty, ja EU asetti kevään 2007 Eurooppa-neuvostossa kunnianhimoiset tavoitteet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiselle ja uusiutuvan energian osuuden lisäämiselle vuoteen 2020 mennessä.Tämän tiedonannon II osassa on tarkempi selvitys edistymisestä kussakin jäsenvaltiossa.3. Lissabonin strategian syventäminen seuraavan kauden aikanaVaikka EU:n talous on paremmassa kunnossa kuin vuonna 2005, uuden Lissabonin kauden alkamiseen liittyy maailmantalouden kasvun hidastuminen ja rahoitusmarkkinoiden kuohunnasta sekä öljyn ja raaka-aineiden hintojen noususta johtuvat riskit. Siksi nyt onkin aika päättää strategian toteuttamisen syventämisestä. Näin voidaan lujittaa luottamusta ja vahvistaa talouden perustekijöitä mahdollisesta talouden taantumasta selviytymiseksi.3.1. Uudistusten läpivieminen kansallisella tasollaSeuraavalla kaudella jäsenvaltioiden keskeinen haaste on toteuttaa jäljellä olevat uudistukset, erityisesti maakohtaisissa suosituksissa ja seurattavissa asioissa esitetyillä aloilla.Koska uudistusten toteuttaminen ja tuloksien saaminen vie aikaa, komissio ehdottaa, että nykyiset suositukset pidetään lähes entisellään ja että niitä hienosäädetään ottaen huomioon kehitys, jota on tapahtunut sen jälkeen, kun ne keväällä 2007 vahvistettiin.EU:n uuden sukupolven koheesiopoliittisten ohjelmien varoista yli 60 prosenttia on korvamerkittävä[4] kansallisten uudistusohjelmien tukemiseen, jotta niiden vaikutus kasvuun ja työllisyyteen voitaisiin maksimoida. Vuosina 2007–2013 koheesioon on käytettävissä 347 miljardia euroa. Tätä täydentää noin 160 miljardin euron julkinen ja yksityinen kansallinen osarahoitus. Vuoteen 2013 asti käytetään vuosittain yhteensä 70 miljardia euroa, suurimmaksi osaksi kansallisten uudistusohjelmien tukemiseen. Nyt kun ohjelmasuunnitteluvaihe on saatu päätökseen, on tärkeää varmistaa, että menot vastaavat korvamerkittyjä sitoumuksia eikä niitä myöhemmin siirretä vähemmän tärkeisiin kohteisiin.Paikalliset ja alueelliset viranomaiset ovat jo aktiivisesti mukana uudistetussa Lissabonin strategiassa korvamerkittyjen koheesio-ohjelmien ohjelmasuunnittelun ja toteuttamisen kautta. Tarvitaan lisätyötä, jotta voidaan vahvistaa laajempaa sidosryhmäosallistumista ja tehostaa kokemusten, ajatusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, mikä on ennestäänkin strategian merkittävä vahvuus. Tässä yhteydessä komissio kiittää Euroopan parlamenttia, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa siitä, että ne ovat olleet hyvin kiinnostuneita seuraamaan erityisesti, missä laajuudessa eri sidosryhmät osallistuvat strategiaan.3.2. Talouspolitiikan koordinoinnin vahvistaminenJäsenvaltioiden talouksien välillä on voimakas keskinäinen riippuvuus. Jos kaikki liikkuvat samaan suuntaan ja uudistusten ajoitus sovitetaan yhteen, saadaan monia hyötyjä. Lissabonin strategian uusi hallintotapa, joka korostaa EU:n ja jäsenvaltioiden välistä kumppanuutta, on osoittautunut onnistuneeksi. Uudistetussa strategiassa yhdennetyt suuntaviivat ovat talouspolitiikan tiiviimmän koordinoinnin keskeinen väline. Ne tarjoavat yleiset puitteet, joissa eri kehitysvaiheissa olevat jäsenvaltiot, joiden yhteiskunnalliset järjestelmät ja institutionaaliset puitteet ovat erilaiset, voivat toteuttaa omia kansallisia uudistusohjelmiaan. Ne on määritelty riittävän laajasti, jotta poliittisen ympäristön muutokset voidaan ottaa huomioon. Myös siitä on jäsenvaltioiden ja sidosryhmien välillä vahva yksimielisyys, että suuntaviivoja ei pitäisi muuttaa ja että olisi keskityttävä toteuttamiseen[5].Näistä syistä komissio ehdottaakin, että nykyiset suuntaviivat vahvistetaan uudelleen seuraavaksi kaudeksi, mutta päivitetään perustelut, joissa selitetään, missä kontekstissa suuntaviivat olisi toteutettava. Tähän kuuluu esimerkiksi, että painotetaan toimenpiteitä, joilla pyritään investoimaan ihmisiin ja työmarkkinoiden uudistamiseen. Jäsenvaltioiden olisi käytävä kansalliset uudistusohjelmansa läpi ja varmistettava, että ne ovat ajan tasalla uuden kauden alkaessa, ja niiden olisi edelleen otettava sidosryhmät laajasti mukaan kansallisten uudistusohjelmien kehittämiseen ja toteuttamiseen.Viimeisten kolmen vuoden kokemukset ovat osoittaneet, että uudistusten koordinointia on edelleen vahvistettava. Siksi komissio ehdottaakin, että jäsenvaltiot keskustelevat siitä, millaisella politiikalla ne vastaavat maakohtaisiin suosituksiin ja seurattaviin asioihin osana neuvostossa tehtävää monenvälistä seurantaa. Keskustelun jäsentämiseksi kunkin jäsenvaltion pitäisi esittää täytäntöönpanoraporttien osana toimintasuunnitelma, jossa luetellaan toimenpiteet, jotka jäsenvaltio aikoo suositusten ja/tai seurattavien asioiden johdosta toteuttaa.Lisäksi uudistusten koordinointi on erityisen tarpeellista euroalueen osalta. Komissio esittää ennen vuoden 2008 kesää katsauksen EMUn toiminnasta sen kymmenvuotisen taipaleen kunniaksi. Katsauksessa tehdään myös ehdotuksia koordinoinnin ja hallinnon tehostamiseksi.3.3. Yhteisön tasolla tarvittavat uudistukset, yhteisön Lissabon-ohjelma mukaan lukienUusi yhteisön Lissabon-ohjelma on yhteisön panos uudistettuun Lissabonin strategiaan. Se olisi nähtävä kansallisten uudistusohjelmien kaltaisena ohjelmana, jossa esitetään ne yhteisön toimet, jotka tuovat eniten lisäarvoa jäsenvaltioiden uudistuksille ja jotka vaikuttavat eniten kasvuun ja työllisyyteen. Jotkut yhteisön Lissabon-ohjelman toimenpiteet edellyttävät ainoastaan komission hyväksyntää, mutta useimmat edellyttävät myös neuvoston ja parlamentin ensisijaista hyväksyntää. Kaikilla EU:n toimielimillä on oltava yhteistä poliittista tahtoa päästä näistä toimenpiteistä sopimukseen seuraavan kauden aikana kasvun ja työllisyyden edistämiseksi. Yhteisön Lissabon-ohjelma esitetään kokonaisuudessaan erillisessä tiedonannossa.On tärkeää, että jäljellä olevat yhtenäismarkkinoiden aukot paikataan yhteisön tasolla, etenkin palveluiden osalta, jotta kansallisista uudistuksista voidaan saada täysi hyöty. Komissio on äskettäin esittänyt näkemyksensä 2000-luvun yhtenäismarkkinoista[6]. Joitakin ehdotetuista toimenpiteistä viedään eteenpäin yhteisön Lissabon-ohjelman avulla. Niillä pyritään antamaan valtaa kuluttajille ja pienyrityksille sekä parantamaan yhtenäismarkkinasääntöjen täytäntöönpanoa ja soveltamista, esimerkiksi perustamalla kansallisen tason yhtenäismarkkinakeskuksia sekä seuraamalla säännöllisesti kulutushyödykkeiden hintakehitystä. Kuluttajalainsäädännön voimaan saattaminen antaa kuluttajille paremmat mahdollisuudet valita tuottajien väliltä, mikä lisää kilpailua.3.4. Ulkoisten toimien muotoiluVaikka EU:n on suojeltava omia kansalaisiaan, etujaan ja arvojaan, protektionismi ei ole oikea ratkaisu. EU kuuluu maailman suurimpiin kaupankävijöihin ja sijoittajiin. EU:n avoimuus merkitsee teollisuudelle halvempia tuotantopanoksia, kuluttajille huokeampia hintoja ja laajempaa valikoimaa sekä liike-elämälle kannustinta kilpailuun ja uusia investointeja.Lissabonin strategia toimii globalisoitumisen kontekstissa, ja tämä on otettava tehokkaammin huomioon sen toteuttamisessa. Tämä voidaan tehdä monilla eri tavoilla:-  EU:n pitäisi käyttää kaikkia välineitään sen varmistamiseksi, että EU:n avoimuus säilyy ja että vastapainona sen yritykset pääsevät lisääntyvässä määrin kolmansien maiden markkinoille.Monenvälisiä neuvotteluja, erityisesti onnistuneesti loppuun saatettuja Dohan neuvottelukierroksen tuloksia ja käynnissä olevia kahdenvälisiä kauppasopimusneuvotteluja, on käytettävä uusien markkinamahdollisuuksien avaamiseksi ja tullien ja muiden kaupan esteiden poistamiseksi[7]. Neuvotteluissa olisi edistettävä myös sääntöihin perustuvaa lähestymistapaa, joka tukee sosiaalisen suojelun ja ympäristönsuojelun normien korkeaa tasoa. Lisäksi komissio raportoi vuosittain markkinoille pääsystä ja selvittää, missä maissa ja millä sektoreilla on vielä merkittäviä esteitä. Kyseisten maiden kanssa olisi periaatteessa aloitettava neuvottelut. Jos ongelmat eivät poistu, olisi harkittava kauppaa koskevien yhteisön välineiden käyttöä ja/tai toimia WTO:ssa. Erityistä huomiota kiinnitetään julkisten hankintojen markkinoille pääsyn parantamiseen ja immateriaalioikeuksien soveltamiseen, terveeseen kilpailuun sekä pk-yritysten markkinoillepääsyyn.-  EU:n pitäisi päivittää strateginen vuoropuhelunsa keskeisten kolmansien maiden kanssa molemmille osapuolille edullisten ratkaisujen löytämiseksi, tiukempien normien edistämiseksi ja sääntelyn lähentämiseksi.Yhtenäismarkkinoista saadun kokemuksen ansiosta EU:lla on tarjota asiantuntemusta (esim. markkinoiden yhdentämisestä, sosiaalisesta suojelusta, työllisyydestä ja työntekijöiden oikeuksista, terveydenhuollosta, ympäristönsuojelusta, kilpailusäännöistä ja tulliasioista), josta voi olla hyötyä sen keskeisille kumppaneille. Keskustelut voisivat johtaa myös ratkaisuihin sellaisissa asioissa, joissa EU:lla on strategisia etuja valvottavanaan (esim. markkinoillepääsy, energia, ilmastonmuutos, muuttoliikkeen hallinta, ihmisarvoinen työ, tekniset standardit, immateriaalioikeudet ja pk-yrityspolitiikka). Uusia lähestymistapoja, joissa otetaan huomioon kunkin kumppanin erityisluonne, olisi perustettava, esimerkkinä äskettäin perustettu transatlanttinen talousneuvosto. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä unionin naapurimaihin.3.5. Kansallisen tason, yhteisön tason ja kansainvälisten toimien yhdistäminen tehokkaaksi politiikaksiKeväällä 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi neljästä ensisijaisesta alasta, jotka ovat uudistetun strategian tukipilarit (osaaminen ja innovointi, liiketoimintapotentiaalin vapauttaminen, investointi ihmisiin ja työmarkkinoiden uudistaminen, energia/ilmastonmuutos). Nämä ensisijaiset alat limittyvät toisiinsa. Yhdessä ne muodostavat yhdennetyn poliittisen lähestymistavan.Kevään 2006 Eurooppa-neuvosto myös vahvisti kullekin ensisijaiselle alalle muutamia konkreettisia toimia, jotka oli määrä toteuttaa ennen ensimmäisen kauden päättymistä. Toimien toteutusaste on hyvä. Lähes kaikissa jäsenvaltioissa on nyt esimerkiksi mahdollista perustaa yritys viikossa keskitetyn palvelupisteen avulla. Yhteisistä joustoturvaperiaatteista on päästy sopuun. Hallinnollisen rasituksen vähentäminen vauhdittui merkittävästi Eurooppa-neuvoston päätettyä 25 prosentin tavoitteesta. Nämä esimerkit osoittavat, että uudistettua Lissabonin strategiaa voidaan käyttää tuottamaan välittömiä ja kouriintuntuvia etuja yrityksille ja kansalaisille. Tämä muodostaa vakaan pohjan, jolta Eurooppa-neuvosto voi edelleen edistää strategian toteuttamista sopimalla joistakin lisätoimista, jotka on määrä toteuttaa vuoteen 2010 mennessä.Uudistettu strategia perustuu kumppanuuteen, jossa otetaan huomioon, että yhteisiin haasteisiin vastaaminen edellyttää, että kaikki tasot hoitavat osuutensa. Ensisijaisten alojen määrittäminen on keino tuoda eri tasot yhteen. Jos on kyse toimista, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava, ne olisi kirjattava kansallisiin uudistusohjelmiin. Jos ne edellyttävät yhteisön tason toimintaa, niitä olisi toteutettava yhteisön Lissabon-ohjelman puitteissa. Lisäksi monet niistä voidaan toteuttaa ainoastaan, jos niiden tukena on proaktiivinen ulkosuhdepolitiikka, jonka tavoitteena on auttaa EU:ta ohjaamaan globalisaatiota ja hyötymään sen tarjoamista mahdollisuuksista.4. Toimet neljällä ensisijaisella alalla4.1. Investointi ihmisiin ja työmarkkinoiden uudistaminenJoustoturva merkitsee tasapainoa työmarkkinoiden joustavuuden ja turvallisuuden välillä. Sillä pyritään varmistamaan, että kaikilla kansalaisilla on korkeatasoinen työllisyysturva eli he voivat helposti löytää hyvän työpaikan kaikissa aktiivisen elämänsä vaiheissa. Se auttaa yhtä lailla työntekijöitä kuin työnantajiakin hyödyntämään globalisaation tarjoamat mahdollisuudet. Kun työmarkkinaosapuolten kanssa on päästy sopimukseen, Eurooppa-neuvostoa pyydetään vahvistamaan komission ehdotus joustoturvan yhteisistä periaatteista[8]. Jäsenvaltioiden olisi nyt otettava periaatteet käyttöön ja räätälöitävä ne omaan erityistilanteeseensa sopiviksi.On tärkeää tehostaa toimia, joilla torjutaan köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä ja osallistetaan marginaalissa olevia ihmisiä, erityisesti aktiivisella osallistamispolitiikalla. Köyhyyden vähentäminen on keskeisellä sijalla uudistetussa Lissabonin strategiassa, jossa painotetaan kasvua ja työllisyyttä sekä täytäntöönpanotoimia, joilla investoidaan ihmisten osaamiseen, luodaan yhtäläiset mahdollisuudet, tarjotaan riittävää sosiaalista suojelua ja kunnollisia työpaikkoja. Heikommin koulutettujen työntekijöiden, maahanmuuttajien ja työrajoitteisten tukemista on tehostettava, mm. osaamista kehittämällä.Globalisaation aikakaudella koulutukseen ja osaamiseen panostaminen kaikissa ikävaiheissa on, paitsi ratkaisevaa Euroopan menestymisen kannalta, myös tehokkaimpia tapoja torjua epätasa-arvoa ja köyhyyttä. Lapsilla kehittyy hyvin varhain taito omaksua tietoa koko elämänsä ajan. Myöhemmin, perus- ja keskiasteen koulutuksessa, lukutaito on ehdoton edellytys menestymiselle. Joka viides 15-vuotias on kuitenkin Euroopassa vailla riittävää lukutaitoa. Joka kuudes 18–24-vuotias on käynyt vain peruskoulun. Tämän vuoksi heidän on hyvin vaikeaa päästä työmarkkinoille ja edetä siellä. Monet päätyvät pitkäaikaistyöttömiksi. Tähän liittyvien tavoitteiden saavuttamisessa ei ole Euroopassa erityisemmin edistytty. On tehtävä määrätietoisesti työtä nuorten perusosaamisen kohottamiseksi ja vähennettävä merkittävästi koulunkäynnin keskeyttämistä. Resursseja on keskitettävä muutaman vuoden ajan ratkaisevan muutoksen aikaansaamiseksi.Ulkomailla opiskelu voi olla tärkeä kannustin henkilökohtaiselle kehitykselle ja kielitaidon karttumiselle. Lähes kaksi miljoonaa eurooppalaista nuorta on voinut opiskella ulkomailla Erasmus-ohjelman välityksellä. Vielä useampien nuorten olisi päästävä hyödyntämään Erasmus-vaihtoa, niin että ajan myötä siitä tulisi tavanomainen osa korkeakouluopintoja.Kun huolehditaan siitä, että työssä hankittu pätevyys tunnustetaan kaikkialla Euroopassa, ihmisillä on huomattavasti enemmän kannustimia hankkia uutta osaamista koko työuransa ajan. Eurooppalainen tutkintokehys, josta on äskettäin sovittu, auttaa saavuttamaan tämän tavoitteen, edellyttäen, että jäsenvaltiot mukauttavat kansalliset tutkintojärjestelmänsä ja -kehyksensä nopeasti siihen.Osaamisen kehittäminen ja elinikäinen oppiminen tukevat joustoturvapolitiikkaa lisäämällä joustavuutta, työllisyysturvaa ja liikkuvuutta työpaikkojen välillä. Ammattikoulutuspolitiikkaa on vahvistettava ja kohdennettava, jotta voidaan vastata aktiivisen ikääntymisen haasteeseen ja lisätä tuottavuutta ja työllistettävyyttä. Euroopan sosiaalirahasto voi olla tässä merkittävästi mukana.Tulevaisuuden osaamistarpeiden ennustamiseksi ja seuraamiseksi olisi tehtävä enemmän. Useilla aloilla on huutava työvoimapula ja osaamisvaje, ja EU:n on parannettava työvoiman liikkuvuutta alueellisesti ja kansallisesti sekä määriteltävä hallittu maahanmuuttopolitiikka, johon liittyy toimenpiteitä maahanmuuttajien taloudellisen ja sosiaalisen kotoutumisen parantamiseksi.Yhtenäismarkkinakatsauksen ohella komissio on esittänyt näkemyksensä väyliä, mahdollisuuksia ja yhteisvastuuta koskevaksi ohjelmaksi ja käynnistänyt julkisen kuulemisen saadakseen näkemyksiä näistä tärkeistä kysymyksistä. Niitä käytetään laadittaessa uudistettua sosiaalipoliittista ohjelmaa, joka on määrä hyväksyä vuoden 2008 puoliväliin mennessä.Investoidaan enemmän ihmisiin pitämällä työllisyyden ja koulutuksen lähtökohtana elämänkaariajattelua , nykyaikaistetaan työmarkkinoita ja vahvistetaan sosiaalista osallistamista :Yhteisön toiminta:- komissio esittää vuoden 2008 puoleenväliin mennessä mahdollisuuksiin, väyliin ja yhteysvastuuseen perustuvan ehdotuksen uudistetuksi sosiaalipoliittiseksi ohjelmaksi , jossa otetaan huomioon Euroopan uusi sosiaalinen todellisuus ja käsitellään mm. sellaisia aiheita kuin nuoret, koulutus, muuttoliike ja väestönkehitys;- komissio tekee ehdotuksia osaamisvajeiden korjaamiseksi parantamalla Euroopan tulevien osaamisvaatimusten ennustamista ja seurantaa;- komissio tekee vuonna 2008 ehdotuksia yhteisestä maahanmuuttopolitiikasta .Jäsenvaltioiden pitäisi:- panna sovitut yhteiset joustoturvaperiaatteet täytäntöön määrittelemällä etenemistapa kansallisissa uudistusohjelmissaan vuoden 2008 loppuun mennessä;- lisätä kohtuuhintaisten laadukkaiden lastenhoitopalvelujen saatavuutta yhteisön ja kunkin jäsenvaltion omien tavoitteiden mukaisesti;- asettaa tavoitteeksi vähentää merkittävästi koulunkäynnin keskeyttämistä ja parantaa peruslukutaitoa sekä laatia tätä koskevia toimintasuunnitelmia;- yhdistää kansalliset ja alueelliset ohjelmat Erasmus-ohjelmaan kansainväliseen opiskelijavaihtoon osallistuvien määrän lisäämiseksi;- laatia vuoteen 2010 mennessä eurooppalaista tutkintokehystä vastaava kansallinen tutkintokehys .4.2. Liiketoimintapotentiaalin vapauttaminen erityisesti pk-yrityksissäLiiketoimintaympäristö on Euroopassa parantunut, kun jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön kevään 2006 Eurooppa-neuvoston päätökset ottaa käyttöön keskitetyt palvelupisteet ja vähentää yrityksen perustamiseen kuluva aika yhteen viikkoon tai sen alle. EU:n on nyt mentävä pidemmälle ja sovittava yhdennetystä lähestymistavasta, jossa puututaan pk-yritysten kehityksen esteisiin kaikissa vaiheissa ja joka mahdollistaa useampien pienyritysten kasvun suuremmiksi yrityksiksi, jotka kilpailevat menestyksekkäästi globaaleilla markkinoilla. Lähestymistapa voitaisiin sisällyttää pienyrityksiä koskevaan säädökseen, jossa määritetään periaatteet ja konkreettiset toimenpiteet pk-yritysten tukemiseksi koko niiden elinkaaren ajan.Selkeä unionin tason prioriteetti on paikata yhtenäismarkkinoiden aukot, etenkin palveluiden osalta, jotta kansallisista uudistuksista voidaan saada täysi hyöty. Se, että jäsenvaltiot panevat palveludirektiivin täytäntöön kattavasti ja oikea-aikaisesti, luo aidot yhtenäismarkkinat palveluille ja tarjoaa lisäksi merkittävän tilaisuuden yhtenäistää menettelyjä, karsia byrokratiaa, helpottaa markkinoille pääsyä ja vauhdittaa yhteentoimivien sähköisen hallinnon sovellusten käyttöönottoa.EU:n sääntelyn parantamiseen tähtäävä suunnitelma alkaa tuottaa tuloksia ja hallinnollista rasitusta pitäisi vähentää EU:n tasolla 25 prosenttia. Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet yhtä kunnianhimoisiin tavoitteisiin kansallisella tasolla. Julkishallinnon nykyaikaistaminen mm. yhteentoimivan tieto- ja viestintätekniikan osalta on tärkeä osa pk-yritysten liiketoimintaympäristön parantamista, ja sen merkitystä innovoinnin lähteenä on aliarvioitu. Monet viranomaiset vastaavatkin jo kasvaviin odotuksiin osana parempaan sääntelyyn tähtäävää ohjelmaa. Ne kohtelevat yrityksiä ja kansalaisia asiakkaina, käyttävät uutta tekniikka, edistävät sosiaalista innovointia ja muuttavat organisaatiotaan läpinäkyvän ja luotettavan palvelun ja tehokkaan muutoksenhaun tarjoamiseksi. Komissio aikoo edistää hyvien esimerkkien jakamista.Liiketoimintapotentiaalin vapauttaminen:Yhteisön toiminta:- hyväksytään pienyrityksiä koskeva eurooppalainen säädös , jossa esitetään yhdennetty toimintalinja kasvupotentiaalin vapauttamiseksi pk-yritysten elinkaaren kaikissa vaiheissa;- pyritään tavoitteeseen, jonka mukaan EU:n hallinnollisia rasitteita vähennetään 25 prosentilla vuoteen 2012 mennessä, ja toteutetaan kunnianhimoista yksinkertaistamisohjelmaa ;- lujitetaan yhtenäismarkkinoita , lisätään kilpailua palvelusektorilla ja jatketaan rahoituspalvelumarkkinoiden yhdentämistäJäsenvaltioiden pitäisi:- työskennellä koko ajan johdonmukaisesti palveludirektiivin täytäntöönpanemiseksi vuoden 2009 loppuun mennessä; saada kansallisen lainsäädännön katselmus ja arviointi päätökseen ennen vuoden 2008 loppua ja perustaa samaan aikaan yhteyspiste ja sähköiset menettelyt sekä ottaa käyttöön toimiva valtioiden rajat ylittävä hallinnollisen yhteistyön järjestelmä;- asettaa ja ilmoittaa kansalliset hallinnollisten rasitteiden vähentämistavoitteet ennen kevään 2008 Eurooppa-neuvostoa;- hyödyntää kaikin tavoin palveludirektiivin täytäntöönpanon tarjoamia mahdollisuuksia ja sääntelyn parantamiseen tähtäävää ohjelmaa julkishallinnon nykyaikaistamisen jatkamiseksi.4.3. Panostus osaamiseen ja innovointiinKevään 2006 Eurooppa-neuvoston päätösten seurauksena jäsenvaltiot ovat asettaneet tavoitteita ja toteuttaneet toimia tutkimus- ja kehitysinvestointien lisäämiseksi. Komission ehdotusten pohjalta ollaan käynnistämässä Euroopan tutkimusneuvostoa ja useita yhteisiä teknologia-aloitteita. Euroopan innovointi- ja teknologiainstituutin (EIT) odotetaan aloittavan työnsä vuonna 2009. Uusista koheesiopoliittisista ohjelmista suunnataan yli 85 miljardia euroa osaamiseen ja innovointiin kohdistuviin investointeihin.Tämä on hyvä alku, mutta se ei riitä EU:n kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava lisätoimenpiteitä saavuttaakseen vuotta 2010 koskevat T&K-investointitavoitteensa. Erityisen tarpeellista tämä on siksi, että EU:n T&K-menot laskivat hieman suhteessa BKT:hen vuonna 2006, kun T&K-menojen kasvu ei ollut yhtä vahvaa kuin BKT:n.Globalisaation myötä T&K-toimintaa ulkoistetaan yhä enenevässä määrin muualle maailmaan. Euroopassa innovaatioiden suojaaminen ja suojan ylläpitäminen on edelleen liian kallista. Sisällön jakeluoikeudet ovat yhä kansallisia. Yhteentoimivien standardien asettaminen on aivan liian hidasta. Taajuuksia hallinnoidaan edelleen hajallaan, mikä jarruttaa uusien korkean teknologian tuotteiden ja valtioiden rajat ylittävien palvelujen kehittämistä. Korkeakoulujen, tutkimuslaitosten, yritysten ja tutkijoiden yhteistyöllä on liian monia esteitä, myös lainsäädännöllisiä. Tämä estää myös hyödyntämästä Euroopan perinteistä vahvuutta: ihmisten luovuutta ja kekseliäisyyttä.Suunnan kääntämiseksi Eurooppa tarvitsee ”viidennen vapauden” – osaamisen vapauden – täydentämään tavaroiden, palvelujen, ihmisten ja pääoman vapaata liikkuvuutta. Tämä viides vapaus vauhdittaisi EU:n muuttumista innovoivaksi, luovaksi osaamistaloudeksi:-  Yksi ulottuvuus on todellinen eurooppalainen tutkimusalue, jossa perusedellytykset innovoinnin edistämiselle ja palkitsemiselle ovat kohdallaan ja jossa EU:n ja jäsenvaltioiden T&K-ohjelmat täydentävät toisiaan, jossa resurssit jaetaan kilpailun pohjalta huippuosaamiseen, jossa korkeakoulujen ja yritysten on helppo tehdä yhteistyötä, tutkinnot tunnustetaan kaikilta osin ja opiskelijat, tutkijat ja osaavat työntekijät voivat liikkua vapaasti ja toimia helposti yhteistyössä maailmanlaajuisen tiedeyhteisön kanssa;-  Euroopan on myös yhdistettävä resurssejaan, jotta voidaan tarjota uudenlaista suuren mittakaavan infrastruktuuria tulevaisuuden laboratorioille ja instrumenteille, jotka ovat välttämättömiä, jos halutaan pysyä seuraavina vuosikymmeninä tutkimuksen kärjessä. On sovittu yhteisestä toimintatavasta, jolla ensisijainen tutkimusvälineistö lasereista, teleskoopeista ja merentutkimusvälineistöstä syöpätutkimuksen tietokantoihin määritetään. Koska resursseja tarvitaan niin paljon, että se ylittää minkä tahansa yksittäisen jäsenvaltion kapasiteetin, on aika tehdä kansalliset päätökset siitä, miten voimat yhdistetään.-  Tieto- ja viestintätekniikka on nopeiden internetyhteyksien tukemana avain tuottavuuden lisäämiseen ja innovoinnin edistämiseen Euroopassa. Liian monet pienyritykset ja kansalaiset ovat vielä vailla nopeita internetyhteyksiä, mikä on kehityksen ja innovointipotentiaalin esteenä. Tietoliikennemarkkinoiden kilpailun lisäämisen ohella tarvitaan kansallisia suunnitelmia, joilla varmistetaan, että vuoteen 2010 mennessä 30 prosenttia EU:n väestöstä käyttää nopeita internetyhteyksiä.”Viidennen vapauden” eli osaamisen vapaan liikkuvuuden toteuttaminen käytännössä:Yhteisön toiminta:- parannetaan innovoinnin perusedellytyksiä luomalla yhdennetty patenttisuojajärjestelmä ja yhden kohtuuhintaisen patentin järjestelmä; yhtenäistetään hajanaiset immateriaalioikeuksia koskevat säännöt erityisesti sisällön levittämisen helpottamiseksi; vauhditetaan yhteentoimivien standardien asettamista ja edetään kohti yhteistä taajuuksien hallintaa; ja parannetaan riskipääoman saantia;- poistetaan esteet tutkijoiden kansainväliseltä liikkuvuudelta ns. Eurooppa-passin avulla;- yhdistetään EU:n ja jäsenvaltioiden tutkimus- ja kehitysresursseja, jotta voidaan varmistaa niiden käytön vaikuttavuus . Tätä varten sovitaan vuoden 2008 loppuun mennessä, millä alueilla yhteisiä ohjelmia toteutetaan, ja käynnistetään yhteisiä hanke-ehdotuspyyntöjä vuoden 2010 loppuun mennessä;- luodaan maailmanluokan tutkimusinfrastruktuurin uusi sukupolvi laatimalla vuoden 2009 loppuun mennessä etenemissuunnitelmat, joiden mukaan 35 yhteisesti sovittua hanketta käynnistetään[9]. Maailmanlaajuisia hankkeita käsittelevä vuoropuhelu aloitetaan asianomaisten kansainvälisten kumppaneiden kanssa vuoden 2008 aikana;- parannetaan kilpailua nopeiden internetyhteyksien markkinoilla hyväksymällä tietoliikennealan uudelleentarkastelu toukokuuhun 2009 mennessä.Jäsenvaltioiden pitäisi:- koordinoida toimia paremmin innovoinnin perusedellytysten kohentamiseksi;- osoittaa, miten kansalliset T&K-investointitavoitteet saavutetaan vuoteen 2010 mennessä ja miten niiden T&K-strategiat edesauttavat eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista;- poistaa esteet tutkijoiden liikkumiselta julkisten ja yksityisten tutkimuskeskusten välillä;- laatia vuoden 2008 loppuun mennessä kansalliset strategiat, joissa määritetään se uuden sukupolven maailmanluokan tutkimusinfrastruktuuri , johon ne haluavat osallistua;- asettaa kansallisissa uudistusohjelmissaan nopeiden internetyhteyksien käytölle kansalliset tavoitteet[10], joilla pyritään siihen, että EU:n väestöstä 30 prosentilla ja kaikilla kouluilla olisi käytössään nopea internetyhteys vuoteen 2010 mennessä.4.4. Energia ja ilmastonmuutosKevään 2007 Eurooppa-neuvosto sitoutui tekemään Euroopasta vähäisten hiilidioksidipäästöjen talouden, jonka energiahuolto on varma, kestävä ja kilpailukykyinen. Se sopi kunnianhimoisista tavoitteista kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, energiatehokkuuden lisäämiseksi ja uusituvan energian käytön edistämiseksi vuoteen 2020 mennessä. Seuraavalla kaudella haasteena on luoda puitteet ja välineet, joilla nämä tavoitteet voidaan saavuttaa, ja sopia YK:n puitteissa yhtä kunnianhimoisista tavoitteista muun maailman kanssa.Koko talouden on tartuttava toimeen näin kauaskantoisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Markkinalähtöiset välineet, kuten päästökauppajärjestelmä, kannustavat talouden toimijoita vähentämään päästöjä kustannustehokkaimmalla tavalla. Vahvistettua päästökauppajärjestelmää olisi täydennettävä toimin, joilla saadaan aikaan oikeudellisesti sitovat kansalliset tavoitteet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiselle ja uusiutuvan energian käytön lisäämiselle. Keinovalikoimaan voi kuulua kohdennettua sääntelyä, taloudellisten instrumenttien, kuten tukien, verokannustimien tai avoimien tarjouskilpailujen, tehokas käyttö sekä läpinäkyvyyttä lisääviä toimia, kuten ympäristömerkinnät tai ympäristötilinpito. Nopeimmin tuloksiin päästään energiatehokkuudessa, jossa viranomaiset voivat toimia pioneereina. Kaikkien näiden toimien rinnalla tarvitaan jatkuvaa panostusta tutkimukseen ja kehitykseen sekä uuden tekniikan aktiivista käyttöönottoa, kuten komissio hiljattain linjasi ehdotuksessaan strategiseksi energiateknologiasuunnitelmaksi[11].Kilpailukykyisemmät ja yhdentyneemmät energian sisämarkkinat tulevat lisäämään merkittävästi unionin energiahuollon varmuutta, kestävyyttä ja kilpailukykyä. Tämä edellyttää uusia investointeja infrastruktuurin ja yhteyksien parantamiseen, parempaa varastojen hallintaa, yhteisvastuumekanismeja ja monipuolisempaa energialähteiden käyttöä. Samalla kaikki politiikanalat on mukautettava ilmastonmuutoksen vaikutuksiin. Vaikka ilmastonmuutosta voidaankin hillitä hyväksyttävälle tasolle määrätietoisilla globaaleilla toimilla, sitä ei voida estää. Tämä tosiasia on otettava politiikassa huomioon ja minimoitava sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristövaikutukset samalla kun kehitetään uuden teknologian potentiaalia EU:n teollisuuden kilpailukyvyn lisäämiseksi.Euroopasta energiatehokas vähäisten hiilidioksidipäästöjen talous:Yhteisön toiminta:- hyväksytään säädösehdotukset sähkön ja kaasun sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja hyväksytään ilmastonmuutospaketti , jotta käyttöön saadaan sellaiset edellytykset, joiden avulla on mahdollista vähentää kasvihuonekaasupäästöjä vähintään 20 prosenttia ja nostaa uusiutuvien energianlähteiden osuus 20 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä;- edistetään elinkeinopolitiikkaa, jossa on tavoitteena entistä kestävämpi tuotanto ja kulutus ja jossa painotetaan uusiutuvia energianlähteitä sekä hiilidioksidipäästöiltään vähäisiä ja luonnonvaroja tehokkaammin käyttäviä tuotteita, palveluja ja teknologioita;- tarkistetaan energiaverotusta koskevaa direktiiviä, jotta sillä olisi tiiviimpi yhteys EU:n energia- ja ympäristötavoitteisiin;- vahvistetaan rakennusten energiatehokkuutta koskevan direktiivin vaatimuksia.Jäsenvaltioiden pitäisi:- tarkistaa , että niiden taloudelliset instrumentit , kuten verotus, tuet ja perittävät maksut, edistävät ilmastonmuutoksen torjuntaa kustannustehokkaalla tavalla;- vaatia, että hankintaviranomaiset sisällyttävät energiatehokkuuden järjestelmällisesti niihin kriteereihin, joiden perusteella julkisia hankintoja koskevat sopimukset tehdään;- asettaa virastorakennuksille sitovat energiankulutuksen vähentämistavoitteet ;- parantaa energiaverkkojen yhteenliittämistä .5. JATKOTOIMET KEVÄÄLLÄ 2008 KOKOONTUVAN EUROOPPA-NEUVOSTON JÄLKEENUudistettu Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategia tuottaa jo tulosta. Euroopalla on nyt yhteinen asialista, välineistö, jolla työstää yhteisiä haasteita yhteistyössä, ja tehokas seuranta hoidetaan vuosittain kevään Eurooppa-neuvostossa.Kaikki on valmiina, jotta kevään 2008 Eurooppa-neuvosto voi käynnistää seuraavan kunnianhimoisen kauden-  hyväksymällä 4 jaksossa esitetyillä neljällä ensisijaisella alalla toteutettavat toimet;-  vahvistamalla yhdennetyt suuntaviivat seuraavaksi kolmivuotiskaudeksi;-  vahvistamalla komission ehdotukset maakohtaisiksi suosituksiksi ja seurattaviksi asioiksi;-  kehottamalla jäsenvaltioita toteuttamaan loputkin kansallisiin uudistusohjelmiin sisältyvät uudistukset ja huolehtimaan siitä, että niillä on uudelle kaudelle ajantasaiset kansalliset uudistusohjelmat; kehottamalla jäsenvaltioita esittämään neuvostolle ja komissiolle vuotuisissa täytäntöönpanoraporteissaan konkreettiset toimintasuunnitelmat, joissa esitetään, millä keinoilla ja millä aikataululla maakohtaiset suositukset ja seurattavat asiat toteutetaan;-  vahvistamalla uuden yhteisön Lissabon-ohjelman;-  kehottamalla jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä kansallisten ja alueellisten parlamenttien kanssa vuotuisten keskustelujen järjestämiseksi kansallisten uudistusohjelmien ja maakohtaisten suositusten toteuttamisesta;-  kehottamalla jäsenvaltioita varmistamaan, että koheesiorahastoja käytetään korvamerkintäsäännösten mukaisesti, jotta niillä on mahdollisimman suuri vaikutus kasvuun ja työllisyyteen;-  kannustamalla kansallisia Lissabon-koordinaattoreita jatkamaan kokemusten vaihtoa uudistuksista, erityisesti neljällä ensisijaisella alalla ja sidosryhmien osallistumisen vahvistamisesta;-  kehottamalla Euroopan parlamenttia aktiiviseen rooliin seuraavalla kaudella, mm. kansallisten parlamenttien kanssa käytävän vuoropuhelun välityksellä.[1] Euroopan yhteinen etu: menestyminen globalisaation aikakaudella - KOM(2007) 581.[2] Neuvoston suositus 2007/209/EY, annettu 27 päivänä maaliskuuta 2007 (EUVL L 92, 3.4.2007).[3] Työllisyyttä koskeva osa on myös yhteisen työllisyysraportin perusta. Siinä on myös tiivistelmä kasvualoitteen väliarvioinnista.[4] Korvamerkittyjen varojen osuuden on oltava vähintään 60 prosenttia vähemmän kehittyneillä alueilla, jotka ovat lähentymisohjelmien nojalla tukikelpoisia, ja 75 prosenttia suhteellisesti vauraammilla alueilla, jotka ovat tukikelpoisia kilpailukyky- ja työllisyysohjelmien nojalla. Kynnysarvoja sovelletaan toukokuun 2004 jälkeen unioniin liittyneisiin jäsenvaltioihin vapaaehtoisesti.[5] Evaluation of the Integrated Guideline Package for Growth and Jobs, loppuraporttiluonnos, lokakuu 2007, Eureval and Rambøll Management ja Ecofin-neuvoston päätelmät (13.11.2007).[6] 2000-luvun Euroopan yhtenäismarkkinat - KOM(2007) 724.[7] Globaali Eurooppa kilpailijana maailmassa - EU:n kasvu- ja työllisyysstrategiaan liittyvä tiedonanto - KOM (2006) 567.[8] Päämääränä yhteiset joustoturvaperiaatteet: uusia ja parempia työpaikkoja jouston ja turvan avulla - KOM(2007) 359.[9] Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumi (ESFRI), tutkimusinfrastruktuureja koskeva kehittämissuunnitelma (European Roadmap for Research Infrastructures), raportti 2006 + neuvoston päätelmät 21.–22.5.2007.[10] Komissio seuraa EU:n internettalouden kehitystä vuonna 2008 luotavan laajakaistaindeksin avulla.[11] Euroopan strategisen energiateknologiasuunnitelman laatiminen - KOM(2006) 847.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0056

Ehdotus neuvoston päätös muuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja MON810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY nojalla (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)  /* KOM/2009/0056 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 10.2.2009KOM(2009) 56 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin (Zea mays L., linja MON810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY nojalla(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)PERUSTELUT1. Muuntogeenisen lajikkeen ( Zea mays L., linja MON810) markkinoille saattaminen sallittiin direktiivin 90/220/ETY[1] C osan mukaisesti tehdyillä komission päätöksillä, ja Ranskan viranomaiset antoivat luvan kyseisen muuntogeenisen organismin markkinoille saattamiseen. Lupa koskee kaikkia tuotteen käyttötarkoituksia eli tuontia, jalostamista elintarvikkeiksi ja rehuiksi sekä viljelyä.2. Tämän jälkeen Itävalta ilmoitti komissiolle direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan (suojalauseke) nojalla päätöksestään kieltää väliaikaisesti kyseisen maissin Zea mays L., linja MON810 saattaminen markkinoille kaikkiin käyttötarkoituksiin, joita direktiivin 90/220/ETY nojalla annettu lupa koskee, tai rajoittaa tällaista saattamista markkinoille. Itävalta ilmoitti myös päätöksensä perusteet.3. Asiasta kuultiin kasveja käsittelevää tiedekomiteaa, joka katsoi lausunnoissaan, että Itävallan esittämät tiedot eivät sisältäneet sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi jo otettu huomioon, kun kyseisten muuntogeenisten organismien riskejä alun perin arvioitiin, ja joka olisi edellyttänyt komitean Zea mays L., linja MON810 -maissin turvallisuudesta antaman alkuperäisen tieteellisen lausunnon tarkistamista.4. Direktiivi 90/220/ETY on korvattu geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/18/EY[2].5. Maissista Zea mays L., linja MON810 johdetut tuotteet (kyseisestä linjasta saaduista maissijauhoista, maissigluteenista, karkeista maissijauhoista, maissitärkkelyksestä, maissiglukoosista ja maissiöljystä valmistetut elintarvikkeet ja elintarvikkeiden ainesosat) ovat sallittuja asetuksen (EY) N:o 258/97[3] ja asetuksen (EY) N:o 1829/2003[4] nojalla. Näihin käyttötarkoituksiin ei sovelleta Itävallan ilmoittamaa suojalauseketta.6. Komissio kehotti tammikuussa 2004 Itävaltaa harkitsemaan uudelleen suojalausekettaan uuden sääntelyjärjestelmän perusteella ja tarvittaessa tekemään siitä uuden ilmoituksen direktiivin 2001/18/EY mukaisesti.7. Itävalta toimitti direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaisesti komissiolle lisätietoja olemassa olevan suojalauseketoimenpiteensä tueksi.8. Direktiivin 2001/18/EY 23 artiklassa edellytetään, että komissio tekee päätökset mainitun direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen sekä soveltaen päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ja ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.9. Direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti pyydettiin lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (EFSA), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[5] ja joka kyseisen asetuksen nojalla on korvannut asiaa käsittelevät tiedekomiteat. EFSA katsoi 8. heinäkuuta 2004 antamassaan lausunnossa[6], että Itävallan esittämät tiedot eivät sisältäneet uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka olisi mitätöinyt Zea mays L., linja MON810 -maissin ympäristöriskien arvioinnin ja oikeuttanut kyseisen muuntogeenisen organismin kieltämiseen Itävallassa.10. Näin ollen luonnos komission päätökseksi, jossa Itävaltaa vaaditaan kumoamaan kansallinen suojalausekkeensa, toimitettiin neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti lausuntoa varten direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetulle komitealle.11. Komiteaa kuultiin 29. marraskuuta 2004, mutta se ei antanut lausuntoa suojalauseketoimenpiteestä, jolloin komission on neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävä viipymättä neuvostolle ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja annettava tästä tieto Euroopan parlamentille.12. Ympäristöneuvosto ilmoitti kuitenkin 24. kesäkuuta 2005 neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti vastustavansa määräenemmistöllä ehdotusta, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojalauseketoimenpiteensä. Näin ollen komission on tarkasteltava ehdotustaan uudelleen.13. Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen MON810 markkinoille saattamiseen liittyvistä kansallisista suojatoimenpiteistä vallitsee yhä tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide [Itävallassa] ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen yhä direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.14. Marraskuussa 2005 EFSA:a kuultiin siitä, voidaanko tieteellisin perustein katsoa, että Zea mays L., linja MON810 -maissin markkinoille saattamisen jatkamisella on lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja EFSA:a pyydettiin erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut sen aiemman tieteellisen lausunnon jälkeen, jossa oli arvioitu tämän muuntogeenisen organismin turvallisuutta.15. Tutkittuaan Itävallan hakemuksessa esitetyt todisteet EFSA totesi 29. maaliskuuta 2006 antamassaan lausunnossa (joka julkaistiin 11. huhtikuuta 2006)[7], että nykyään saatavilla oleva tieteellinen näyttö ei tue Itävallan esittämiä väitteitä ja ettei ollut syytä uskoa Zea mays L., linja MON810 -maissin markkinoille saattamisen jatkamisella olevan lupaehtoja noudatettaessa haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.16. Komissio antoi neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojalauseketoimenpiteensä.17. Ympäristöneuvosto ilmoitti 18. joulukuuta 2006 vastustavansa määräenemmistöllä ehdotusta.18. Neuvosto viittasi päätöksessään direktiivissä 2001/18/EY säädettyyn ympäristöriskien arviointiin ja totesi, että Euroopan unionin maatalouden erilaiset rakenteet ja erilaiset alueelliset ekologiset ominaisuudet on otettava ympäristöriskien arvioinnissa järjestelmällisemmin huomioon.19. Komissio teki neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti muutetun ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan on kumottava ainoastaan kielto maahantuonnista sekä jalostamisesta elintarvikkeiksi ja rehuiksi.20. Neuvosto äänesti 30. lokakuuta 2007 ehdotuksesta, mutta neuvostossa ei saavutettu määräenemmistöä ehdotuksen puolesta tai sitä vastaan. Komissio teki näin ollen 7. toukokuuta 2008 päätöksen 2008/495/EY siitä, että Itävallan on toteutettava viimeistään 20 päivän kuluttua tämän päätöksen ilmoittamisesta tarvittavat toimenpiteet kumotakseen kiellon, jonka mukaan maissia Zea mays L., linja MON810, ei saa tuoda maahan eikä jalostaa elintarvikkeiksi eikä rehuiksi. Itävalta toteutti tarvittavat toimenpiteet kyseisen päätöksen toteuttamiseksi 27. toukokuuta 2008 ja antoi sitä vastaavan asetuksen.21. Siltä osin, kun suojalauseke koskee siementen myyntiä ja käyttöä (viljely), Itävalta käynnisti tieteellisen todistusaineiston keräämisen näistä näkökohdista, mikä sen mielestä oikeuttaa pitämään suojalausekkeen väliaikaisesti voimassa varsinkin, kun otetaan huomioon edellä mainitun 18. joulukuuta tehdyn neuvoston päätöksen johdanto-osan 3 kappaleessa oleva viittaus erilaisiin maatalouden rakenteisiin ja erilaisiin alueellisiin ekologisiin ominaisuuksiin. Itävalta toimitti komissiolle marraskuussa 2007 työnsä tuloksena saadut tieteelliset tiedot.22. Komissio pyysi EFSA:a 18. huhtikuuta 2008 arvioimaan asetuksen (EY) N:o 178/2002 29 artiklan 1 kohdan nojalla sekä kyseisen asetuksen 22 artiklan 2 kohdan ja 5 kohdan c alakohdan mukaisesti, sisältyykö Itävallan toimittamiin tietoihin tietoja, jotka vaikuttavat ympäristöriskien arviointiin siten, että on aihetta todeta, että maissi MON810 aiheuttaa luvassa mainittuihin tarkoituksiin käytettynä riskin ympäristölle.23. EFSA antoi 4. joulukuuta 2008 lausuntonsa (joka julkaistiin 11. joulukuuta 2008), jonka mukaan ei ole syytä uskoa linjan MON810 maissilla suunniteltuihin tarkoituksiin käytettynä olevan haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön, ja vahvisti aiemmat päätelmänsä maissin MON810 turvallisuudesta. Tutustuttuaan Itävallan toimittamiin tietoihin ja suureen määrään tieteellistä kirjallisuutta EFSA katsoo, ettei esiin ole tullut sellaista tieteellistä näyttöä ihmisiin ja eläinten terveyteen sekä ympäristöön kohdistuvista riskeistä, joka oikeuttaisi soveltamaan direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaista suojalauseketta MON810 maissin saattamiseen markkinoille suunniteltuihin käyttötarkoituksiin Itävallassa. EFSA totesi lopuksi, ettei tällä hetkellä käytettävissä oleva tieteellinen näyttö tue Itävallan esittämiä väitteitä ja ettei ole syytä uskoa, että maissin MON810 viljelyllä olisi todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen ja ympäristöön Itävallassa.24. Näin ollen Itävallan olisi kumottava Zea mays L., linja MON810 -tuotteen käyttöä ja myyntiä koskevat suojatoimenpiteensä.25. Neuvoston 18. joulukuuta 2006 tekemän päätöksen ja neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 2 alakohdan mukaisesti komissio esitti uudestaan ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja antoi tästä tiedon Euroopan parlamentille.26. Neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 1 alakohdassa säädetään, että neuvosto voi tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti.EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenisen maissin ( Zea mays L., linja MON810) käytön ja myynnin väliaikaisesta kieltämisestä Itävallassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY nojalla(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[8] ja erityisesti sen 23 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Geneettisesti muunnetun maissin ( Zea mays L. linja MON810) saattamisesta markkinoille neuvoston direktiivin 90/220/ETY mukaisesti 22 päivänä huhtikuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä 98/294/EY[9] vahvistetaan, että kyseisen tuotteen markkinoille saattamiseen on annettava lupa.(2) Ranskan viranomaiset antoivat kyseisen luvan 3 päivänä elokuuta 1998. Lupa koskee kaikkia tuotteen käyttötarkoituksia eli tuontia, jalostamista elintarvikkeiksi ja rehuiksi sekä viljelyä.(3) Direktiivin 90/220/ETY korvanneen direktiivin 2001/18/EY[10] 35 artiklan 1 kohdan mukaan geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskeviin ilmoituksiin, joiden osalta menettelyä ei ole saatettu päätökseen ennen 17 päivää lokakuuta 2002, sovelletaan direktiiviä 2001/18/EY.(4) Itävalta ilmoitti 2 päivänä kesäkuuta 1999 komissiolle päätöksestään kieltää väliaikaisesti Zea mays L., linja MON810 -tuotteen käyttö ja myynti kaikkiin käyttötarkoituksiin ja perusteli päätöksensä direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(5) Maissista Zea mays L., linja MON810 johdetut tuotteet (kyseisestä linjasta saaduista maissijauhoista, maissigluteenista, karkeista maissijauhoista, maissitärkkelyksestä, maissiglukoosista ja maissiöljystä valmistetut elintarvikkeet ja elintarvikkeiden ainesosat) ovat sallittuja asetuksen (EY) N:o 258/97[11] nojalla ja ne on ilmoitettu olemassa oleviksi tuotteiksi asetuksen (EY) N:o 1829/2003[12] 8 ja 20 artiklan mukaisesti. Näihin käyttötarkoituksiin ei sovelleta Itävallan ilmoittamaa suojalauseketta, koska ne eivät kuulu direktiivin 2001/18/EY soveltamisalaan.(6) Kasveja käsittelevä tiedekomitea katsoi 20 päivänä heinäkuuta 2001, etteivät Itävallan esittämät tiedot sisällä sellaista uutta ja olennaista tieteellistä todistusaineistoa, jota ei olisi otettu huomioon asiaa alun perin arvioitaessa ja joka edellyttäisi komitean kyseisestä tuotteesta antaman alkuperäisen lausunnon tarkistamista.(7) Itävalta toimitti 9 päivänä tammikuuta 2004 sekä 9 ja 17 päivänä helmikuuta 2004 komissiolle lisätietoja linjan MON810 maissia koskevien kansallisten toimenpiteidensä tueksi.(8) Komissio pyysi direktiivin 2001/18/EY 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti lausuntoa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselta (EFSA), joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002[13] ja joka kyseisen asetuksen nojalla on korvannut asiaa käsittelevät tiedekomiteat.(9) EFSA katsoi 8 päivänä heinäkuuta 2004[14], etteivät Itävallan esittämät tiedot sisältäneet sellaista uutta tieteellistä todistusaineistoa, joka olisi riittänyt mitätöimään linjan MON810 maissin ympäristöriskien arvioinnin ja sen vuoksi oikeuttanut kyseisen tuotteen käytön ja myynnin kieltämiseen Itävallassa.(10) Koska silloisen tietämyksen perusteella ei ollut syytä epäillä tuotteen olevan vaaraksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle, komissio toimitti 29 päivänä marraskuuta 2004 luonnoksen päätökseksi, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava väliaikainen suojatoimenpiteensä, direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan mukaisesti perustetun komitean harkittavaksi kyseisen direktiivin 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.(11) Kyseinen komitea ei kuitenkaan antanut lausuntoa, ja komissio toimitti menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston päätöksen 1999/468/EY[15] 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.(12) Neuvosto hylkäsi kuitenkin ehdotuksen 24 päivänä kesäkuuta 2005 määräenemmistöllä päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti.(13) Neuvosto totesi lausumassaan, että kyseisen muuntogeenisen maissilajikkeen MON810 markkinoille saattamiseen liittyvistä kansallisista suojatoimenpiteistä vallitsee yhä tietynasteinen epävarmuus, ja kehotti komissiota hankkimaan lisää näyttöä kyseisestä muuntogeenisestä organismista sekä arvioimaan, onko kyseisen organismin markkinoille saattamisen väliaikainen lykkääminen oikeutettu varotoimenpide [Itävallassa] ja onko sen markkinoille saattamisen salliminen yhä direktiivissä 2001/18/EY säädettyjen turvallisuusvaatimusten mukaista.(14) Marraskuussa 2005 komissio kuuli EFSA:a uudelleen siitä, voitiinko tieteellisin perustein katsoa, että linjan MON810 maissin markkinoille saattamisen jatkamisella oli lupaehtoja noudatettaessa todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen tai ympäristöön. EFSA:a pyydettiin erityisesti ottamaan huomioon tieteelliset tiedot, joita oli mahdollisesti ilmaantunut sen aiemman tieteellisen lausunnon jälkeen, jossa oli arvioitu tämän muuntogeenisen organismin turvallisuutta.(15) Maaliskuun 29 päivänä 2006 antamassaan lausunnossa[16] EFSA totesi, ettei ollut syytä uskoa linjan MON810 -maissin markkinoille saattamisen jatkamisella olevan lupaehtoja noudatettaessa haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön.(16) Komissio antoi neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvostolle ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan olisi kumottava suojatoimenpiteensä.(17) Ympäristöneuvosto ilmoitti määräenemmistöllä 18 päivänä joulukuuta 2006 neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti vastustavansa ehdotusta.(18) Neuvosto viittasi päätöksessään direktiivissä 2001/18/EY säädettyyn ympäristöriskien arviointiin ja totesi, että Euroopan unionin maatalouden erilaiset rakenteet ja erilaiset alueelliset ekologiset ominaisuudet on otettava ympäristöriskien arvioinnissa järjestelmällisemmin huomioon.(19) Komissio teki neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti muutetun ehdotuksen, jonka mukaan Itävallan on kumottava ainoastaan kielto maahantuonnista sekä jalostamisesta elintarvikkeiksi ja rehuiksi.(20) Neuvosto äänesti 30 päivänä lokakuuta 2007 ehdotuksesta mutta neuvostossa ei saavutettu määräenemmistöä ehdotuksen puolesta tai sitä vastaan. Komissio teki näin ollen 7 päivänä toukokuuta 2008 päätöksen 2008/495/EY siitä, että Itävallan on toteutettava viimeistään 20 päivän kuluttua tämän päätöksen ilmoittamisesta tarvittavat toimenpiteet kumotakseen kiellon, jonka mukaan maissia Zea mays L., linja MON810, ei saa tuoda maahan eikä jalostaa elintarvikkeiksi eikä rehuiksi. Itävalta pani kyseisen päätöksen täytäntöön 27 päivänä toukokuuta 2008 ja muutti kansallista lainsäädäntöään vastaavasti.(21) Siltä osin, kun suojalauseke koski siementen myyntiä ja käyttöä (viljely), Itävalta käynnisti tieteellisen todistusaineiston keräämisen näistä näkökohdista, mikä sen mielestä oikeuttaa pitämään suojalausekkeen väliaikaisesti voimassa varsinkin, kun otetaan huomioon edellä mainitun 18 päivänä joulukuuta tehdyn neuvoston päätöksen johdanto-osan 3 kappaleessa oleva viittaus erilaisiin maatalouden rakenteisiin ja erilaisiin alueellisiin ekologisiin ominaisuuksiin. Itävalta toimitti komissiolle marraskuussa 2007 työnsä tuloksena saadut tieteelliset tiedot.(22) Komissio pyysi EFSA:a 18 päivänä huhtikuuta 2008 arvioimaan asetuksen (EY) N:o 178/2002 29 artiklan 1 kohdan nojalla sekä kyseisen asetuksen 22 artiklan 2 kohdan ja 5 kohdan c alakohdan mukaisesti, sisältyykö Itävallan toimittamiin tietoihin tietoja, jotka vaikuttavat ympäristöriskien arviointiin siten, että on aihetta todeta, että maissi MON810 aiheuttaa luvassa mainittuihin tarkoituksiin käytettynä riskin ympäristölle.(23) EFSA antoi 4 päivänä joulukuuta 2008 lausuntonsa (joka julkaistiin 11 päivänä joulukuuta 2008), jonka mukaan ei ole syytä uskoa linjan MON810 maissilla suunniteltuihin tarkoituksiin käytettynä olevan haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen taikka ympäristöön, ja vahvisti aiemmat päätelmänsä maissin MON810 turvallisuudesta. Tutustuttuaan Itävallan toimittamiin tietoihin ja suureen määrään tieteellistä kirjallisuutta EFSA katsoo, ettei esiin ole tullut sellaista tieteellistä näyttöä ihmisiin ja eläinten terveyteen sekä ympäristöön kohdistuvista riskeistä, joka oikeuttaisi soveltamaan direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaista suojalauseketta MON810 maissin kaupan pitämiseen suunniteltuihin käyttötarkoituksiin Itävallassa. EFSA totesi lopuksi, ettei tällä hetkellä käytettävissä oleva tieteellinen näyttö tue Itävallan esittämiä väitteitä ja ettei ole syytä uskoa, että maissin MON810 viljelyllä olisi todennäköisesti haitallisia vaikutuksia ihmisten tai eläinten terveyteen ja ympäristöön Itävallassa.(24) Näin ollen Itävallan olisi kumottava Zea mays L., linja MON810 -tuotteen käyttöä ja myyntiä koskevat suojatoimenpiteensä.(25) Neuvoston 18 päivänä joulukuuta 2006 tekemän päätöksen ja neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 2 alakohdan mukaisesti komissio esitti uudestaan ehdotukset tarvittavista toimenpiteistä ja antoi tästä tiedon Euroopan parlamentille.(26) Neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan 1 alakohdassa säädetään, että neuvosto voi tehdä määräenemmistöllä päätöksen ehdotuksesta kolmen kuukauden kuluessa direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti.ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaItävallan toteuttamat toimenpiteet muuntogeenisen maissin Zea mays L. linja MON810, jonka markkinoille saattamiseen on annettu lupa päätöksellä 98/294/EY, siementen käytön ja myynnin kieltämiseksi eivät ole oikeutettuja direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan säännösten perusteella.2 artiklaItävallan tasavallan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet kumotakseen kiellon, jonka mukaan muuntogeenisen maissin Zea mays L., linja MON810 siementen käyttö ja myynti kielletään Itävallan alueella, sekä pantava tämä päätös täytäntöön viimeistään 20 päivän kuluttua päätöksen tiedoksi antamisesta.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.Tehty Brysselissä […] 2009.Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.[2] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[3] EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.[4] EUVL L 106, 18.10.2003, s. 1.[5] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).[6] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto, joka liittyy Itävallan turvautumiseen direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan käyttöön. EFSA Journal (2004) 78, s. 1–13.[7] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto muuntogeenisistä viljelykasveista (maissi Bt176, maissi MON810, maissi T25, rapsi Topas 19/2 ja rapsi Ms1xRf1), joiden osalta on turvauduttu suojalausekkeeseen direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti. EFSA Journal (2006) 338, s. 1–15.[8] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[9] EYVL L 131, 5.5.1998, s. 32.[10] EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15.[11] EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1.[12] EUVL L 106, 18.10.2003, s. 1.[13] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 575/2006 (EUVL L 100, 8.4.2006, s. 3).[14] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto, joka liittyy Itävallan turvautumiseen direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan käyttöön. EFSA Journal (2004) 78, s. 1–13.[15] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.[16] Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan komission pyynnöstä antama lausunto muuntogeenisistä viljelykasveista (maissi Bt176, maissi MON810, maissi T25, rapsi Topas 19/2 ja rapsi Ms1xRf1), joiden osalta on turvauduttu suojalausekkeeseen direktiivin 90/220/ETY 16 artiklan mukaisesti. EFSA Journal (2006) 338, s. 1–15.


title: Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Tsekin tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus

text:
Avis juridique important

|

52001PC0185

Ehdotus: Neuvoston Päätös luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Tsekin tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus  /* KOM/2001/0185 lopull. */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Tsekin tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus(komission esittämä)PERUSTELUTSaksan liittotasavalta on komission pääsihteeristössä 18 päivänä lokakuuta 2000 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY [1] 30 artiklan perusteella lupaa tehdä Tsekin tasavallan kanssa verotusta koskevia poikkeusmääräyksiä kuudennen direktiivin 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimus.[1]   EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/4/EY (EYVL L 22, 24.1.2001, s. 17).Muille jäsenvaltioille ilmoitettiin Saksan liittotasavallan pyynnöstä 2 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä 30 artiklan mukaisesti.Kyseinen sopimus koskee rajasillan rakentamista alueella Furth im Wald-Schafberg/Folmava/Vollmau, joka sijaitsee osittain Saksan liittotasavallan alueella ja osittain Tsekin tasavallan alueella, ja jossa Saksan itäsuuntainen B20-moottoritie ja Tsekin länsisuuntainen I/26-moottoritie yhdistyvät.Sopimuksessa määrätään, että  Saksan arvonlisävero-oikeuden ja Tsekin arvonlisävero-oikeuden soveltamiseksi rajasillan rakennustyömaan ja valmistuneen sillan katsotaan kuuluvan Tsekin tasavallan alueeseen rajasillan rakentamiseen, korjaukseen tai kunnostukseen liittyvien tavaroiden toimittamisen tai palvelujen tarjoamisen osalta.Sopimuksessa määrätään myös, että toisen sopimuspuolen alueelta toisen sopimuspuolen alueelle tuoduista tavaroista ei kanneta tuontiveroa tuontitullia lukuun ottamatta, edellyttäen, että näitä tavaroita käytetään kyseisen rajasillan rakentamiseen tai kunnossapitoon. Tätä määräystä ei kuitenkaan sovelleta viranomaisen samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin.Kuudennessa direktiivissä tarkoitetun alueellisen periaatteen mukaisesti Saksan alueella suoritettavat sillan rakennus-, korjaus- ja kunnostustyöt kuuluvat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan. Sitä vastoin Tsekin alueella suoritetut työt eivät kuulu kuudennen arvonlisäverodirektiivin soveltamisalaan.  Näiden säännösten soveltaminen johtaisi töiden erittelyyn sen perusteella, kumman valtion alueella ne suoritetaan. Lisäksi kaikki Saksaan tuodut Tsekistä peräisin olevat rajasiltojen rakennus- ja kunnossapitotöihin tarkoitetut tavarat kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan.Sopimuspuolet katsovat, että näiden sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi vakavia verotuksellisia ongelmia kyseisistä töistä vastaaville urakoitsijoille. Näin ollen sopimuspuolet arvioivat, että sopimusluonnokseen sisältyvät verotusmääräykset ovat oikeutettuja, jotta voitaisiin keventää näiden yrittäjien verovelvoitteita.On myös mainittava, että neuvosto on jo antanut kuudennen arvonlisäverodirektiivin 30 artiklan perusteella Saksan liittotasavallalle luvan tehdä Tsekin tasavallan ja Puolan tasavallan kanssa useita rakennustöitä raja-alueella koskevia sopimuksia [2], joihin liittyy tähän sopimukseen sisältyvien veromääräysten kaltaisia määräyksiä.[2]  Neuvosto hyväksyi kyseiset poikkeusmääräykset kuudenteen direktiiviin 30 artiklan perusteella seuraavilla päätöksillä: päätös 95/115/EY, 30.3.1995 (EYVL L 80, 8.4.1995, s 47), päätös 96/402/EY, 25.6.1996 (EYVL L 165, 4.7.1996, s. 35), päätös 95/435/EY, 23.10.1995 (EYVL L 257, 27.10.1995, s.  34), päätös 97/188/EY, 17.3.1997 (EYVL L 80, 21.3.1997, s. 18) ja päätös 97/511/EY, 24.7.1997 (EYVL L 214, 6.8.1997, s. 39).Komissio on yhtä mieltä siitä, että rakennus-, korjaus- ja kunnostustöiden yhdenmukainen verotus sekä arvonlisäveron kantamisesta luopuminen näiden töiden tekemiseen tarkoitettujen tuontitavaroiden osalta yksinkertaistaa toiminnan harjoittamista tavanomaisten verotussääntöjen soveltamiseen verrattuna.Komissio katsoo lopuksi, että kyseessä olevalla sopimuksella olisi vähäinen kielteinen vaikutus arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin. Ottaen kuitenkin huomioon aikaisemmat sopimukset, pyrkimykset kokonaistasauksen varmistamiseen sekä ottaen huomioon vähäiset määrät komissio katsoo, että tämä ei ole esteenä Saksan liittotasavallan pyytämän luvan myöntämiselle.Näin ollen komissio katsoo, että Saksan liittotasavallalle olisi annettava lupa tehdä kyseiset sopimukset.Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle tehdä Tsekin tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 ja 3 artiklaan sisältävä sopimusEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [3]  ja erityisesti sen 30 artiklan,[3]   EYVL L 145, 13.6.1977, s.  1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä  2001/4/EY (EYVL L 22, 24.1.2001, s. 17).ottaa huomioon komission ehdotuksen [4],[4]  EYVL C , , s. .sekä katsoo seuraavaa:(1) Kuudennen direktiivin 30 artiklan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan tehdä kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa sopimuksen, joka saattaa sisältää poikkeuksia tästä direktiivistä.(2) Saksan hallitus on hakenut komission pääsihteeristön 18 päivänä lokakuuta 2000 kirjaamalla kirjeellä lupaa tehdä Tsekin tasavallan kanssa sopimusvaltioiden valtakunnan rajat ylittävän sillan rakentamista koskeva sopimus.(3) Sopimus sisältää arvonlisäveroa koskevia määräyksiä, jotka poikkeavat kuudennen arvonlisäverodirektiivin 2 ja 3 artiklasta, toisaalta rajasillan rakennus-, korjaus- ja kunnostustöihin liittyvien tavaroiden toimitusten ja palvelujen tarjoamisen osalta ja toisaalta tämän sillan rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettyjen tavaroiden tuonnin osalta.(4) Muille jäsenvaltioille on ilmoitettu Saksan pyynnöstä 2 päivänä helmikuuta 2001.(5) Ilman poikkeusmääräyksiä Saksan alueella tehtävät rakennus-, korjaus- ja kunnostustyöt kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan ja Tsekin alueella tehdyt vastaavat työt eivät kuuluisi kuudennen direktiivin soveltamisalaan, ja lisäksi kaikki Tsekin tasavallasta peräisin olevat Saksaan tuodut tavarat, joita käytetään rajasillan rakentamiseen tai kunnossapitoon, kuuluisivat Saksan arvonlisäverojärjestelmän soveltamisalaan.(6) Sopimuksen poikkeusmääräysten tarkoituksena on yksinkertaistaa kyseisistä rakennustöistä vastaaviin urakoitsijoihin sovellettavia verotussääntöjä.(7) Poikkeusmääräykset vaikuttavat ainoastaan hyvin vähän arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaSaksan liittotasavallalle annetaan lupa tehdä Tsekin tasavallan kanssa poikkeusmääräyksiä 17 päivänä toukokuuta 1977 annettuun neuvoston kuudenteen direktiiviin 77/388/ETY sisältävä sopimus, joka koskee rajasillan rakentamista alueella Furth im Wald-Schafberg/Folmava/Vollmau, joka sijaitsee osittain Saksan liittotasavallan alueella ja osittain Tsekin tasavallan alueella ja jossa Saksan itäsuuntainen B20-moottoritie ja Tsekin länsisuuntainen I/26-moottoritie yhdistyvät.Sopimukseen sisältyvät poikkeusmääräykset määritellään tämän päätöksen 2 ja 3 artiklassa.2 artiklaPoiketen kuudennen direktiivin 3 artiklasta, siltä osin kuin tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitettu rajasillan rakennustyömaa ja valmis silta sijaitsevat Saksan liittotasavallan alueella, niiden katsotaan kuuluvan Tsekin tasavallan alueeseen kyseisen sillan rakentamiseen, korjaamiseen ja kunnostamiseen liittyvien tavaroiden toimittamisen tai palvelujen tarjoamisen osalta.3 artiklaPoiketen kuudennen direktiivin 2 artiklan 2 alakohdasta Tsekin tasavallasta lähtöisin olevista Saksaan tuoduista tavaroista ei peritä arvonlisäveroa edellyttäen, että kyseisiä tavaroita käytetään tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetun sillan rakentamiseen ja kunnossapitoon. Tätä poikkeusta ei kuitenkaan sovelleta viranomaisen samassa tarkoituksessa maahantuomiin tavaroihin.4 artiklaTämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaRAHOITUSSELVITYSEhdotetulla päätöksellä on sen hyväksymisen jälkeen ainoastaan hyvin vähän vaikutusta arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin.


Avis juridique important

|

52000PC0397

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Saksalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti  /* KOM/2000/0397 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan  4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti(komission esittämä)PERUSTELUTKivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [1] 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön vapautuksia valmisteverosta tai valmisteveron alennuksia tiettyihin erityispolitiikkoihin liittyvistä syistä.[1]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että uudessa 1. tammikuuta 2000 voimaan tulleessa ympäristöverouudistusta jatkavassa laissa polttoaineiden kivennäisöljyverotus eriytetään niiden rikkipitoisuuksien mukaan. Verotuksellisen etuuskohtelun tarkoituksena on nopeuttaa rikittömien polttoaineiden käyttöönottoa.Uuden lain mukaan kivennäisöljyveroa korotetaan 1. marraskuuta 2001 kolme Saksan penniä litraa kohti sellaisen bensiinin ja dieselpolttoaineen osalta, jonka rikkipitoisuus on suurempi kuin 50 miljoonasosaa. Tammikuun 1. päivästä 2003 tätä korkeampaa kivennäisöljyveroa on tarkoitus soveltaa polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on suurempi kuin 10 miljoonasosaa.Saksa pyytää tämän vuoksi lupaa soveltaa 1. marraskuuta 2001 ja 31. joulukuuta 2002 välisenä aikana kolme Saksan penniä pienempää kivennäisöljyveroa litralta sellaisiin polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 miljoonasosaa, kuin sellaisiin, joiden rikkipitoisuus on tätä suurempi, ja 1. tammikuuta 2003 alkaen tätä vähennettyä veroa polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa.Pyynnöstä on direktiivin 92/81/ETY säännösten mukaisesti ilmoitettu muille jäsenvaltioille.Komissio on jakanut ehdotuksen kahteen osaan ja tutkinut ne erikseen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, ehdotettujen erilaisten verojen vaikutuksia koskevien huolenaiheiden vuoksi. Komissio laati ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jossa sallitaan poikkeuksen soveltaminen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 miljoonasosaa, sekä neuvostolle tiedonannon, jossa lykättiin polttoaineita, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, koskevia ehdotettuja toimia.Neuvosto hyväksyi päätösehdotuksen ja salli eriytetyn veron soveltamisen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 miljoonasosaa, 1. marraskuuta 2001 ja 31. joulukuuta 2002 välisenä aikana. Neuvosto hyväksyi samalla komissio tiedonannon, jossa selvitettiin, että polttoaineita, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, koskevan asian tutkimiseen tarvitaan lisäaikaa.Komissio on selvittänyt polttoaineita, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, koskevat kysymykset ja kyseisille polttoaineille myönnettävää poikkeusta koskevat huolenaiheet ja katsoo, että Saksan viranomaisten pyytämä eriytetty vero ei ole yhteisön voimassa olevan lainsäädännön vastainen. Tämän mukaan on laadittu ehdotus neuvoston päätökseksi, jolla sallitaan eriytetty vero.Neuvoston päätöksellä sallitaan eriytetyn valmisteverokannan soveltaminen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, 1. tammikuuta 2003 ja 31. joulukuuta 2005 välisenä aikana.Direktiivissä 92/81/ETY säädetään, että komissio tarkastelee verovapautuksia ja veronalennuksia säännöllisesti. Jos komissio katsoo, ettei näitä verovapautuksia tai veronalennuksia enää voida soveltaa, koska ne vääristävät kilpailua tai sisämarkkinoiden toimintaa tai koska ne eivät ole yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan mukaisia, se tekee neuvostolle aiheelliset ehdotukset. Tämä päätös ei kuitenkaan rajoita Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti toteutettavien valtiontukia koskevien menettelyjen soveltamista [2].[2]  Komission päätös 15.2.2000. Valtiontukiasia N/575/99 - Saksa, "Ökosteuer".Näitä poikkeuksia on joka tapauksessa tarkasteltava uudelleen viimeistään 31. joulukuuta 2005, jolloin lupapäätöksen voimassaolo päättyy. Neuvosto arvioi tilannetta komission ehdotuksen perusteella ja päättää, onko lupa syytä peruuttaa vai olisiko sitä muutettava tai sen voimassaoloa pidennettävä.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan  4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisestiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [3] ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan,[3]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kivennäisöljyjen osalta vapautuksia valmisteverosta tai valmisteveron alennuksia tiettyihin erityispolitiikkoihin liittyvistä syistä.(2) Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että uudessa 1 päivänä tammikuuta 2000 voimaan tulleessa ympäristöverouudistusta jatkavassa laissa eriytetään polttoaineiden kivennäisöljyverotus niiden rikkipitoisuuksien mukaan.(3) Uuden lain mukaan kivennäisöljyveroa korotetaan 1 päivänä marraskuuta 2001 kolme Saksan penniä litraa kohti sellaisen bensiinin ja dieselpolttoaineen osalta, jonka rikkipitoisuus on suurempi kuin 50 miljoonasosaa. Tammikuun 1 päivästä 2003 tätä korkeampaa kivennäisöljyveroa on tarkoitus soveltaa polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on suurempi kuin 10 miljoonasosaa.(4) Saksan viranomaiset pyysivät neuvostolta lupaa soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa ja neuvosto salli Saksan ottaa käyttöön polttoaineita, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 miljoonasosaa, koskevan eriytetyn valmisteverokannan 1. päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2002 väliseksi ajaksi.(5) Komissio ja jäsenvaltiot katsovat, että tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella mikään ei viittaa siihen, että eriytetyn valmisteverokannan soveltaminen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, todennäköisesti aiheuttaisi kilpailun vääristymistä tai estäisi sisämarkkinoiden toimintaa.(6) Tämä päätös ei rajoita Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [4] 87 ja 88 artiklan mukaisesti toteutettavien valtiontukia koskevien menettelyjen soveltamista.[4]  Komission päätös 15.2.2000. Valtiontukea koskeva tapaus N/575/99 - Saksa, "Ökosteuer".(7) Komissio tarkastelee säännöllisesti veronalennuksia ja verovapautuksia varmistaakseen, etteivät ne vääristä kilpailua tai sisämarkkinoiden toimintaa tai ole ristiriidassa yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan kanssa.(8) Saksa on pyytänyt lupaa soveltaa tammikuun 1 päivästä 2003 kolme Saksan penniä pienempää kivennäisöljyveroa litralta sellaisiin polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, kuin sellaisiin, joiden rikkipitoisuus on tätä suurempi.(9) Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksen perusteella viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005, jolloin tällä päätöksellä annetun luvan voimassaolo päättyy,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaNeuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti Saksalle annetaan lupa soveltaa 1 päivän tammikuuta 2003 ja 31 päivän joulukuuta 2005 välisenä aikana eriytettyä valmisteverokantaa polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, edellyttäen, että nämä eriytetyt verokannat ovat kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/82/ETY [5] säädettyjen velvoitteiden ja erityisesti sen 4 ja 5 artiklassa määriteltyjen valmisteveron vähimmäismäärien mukaisia.[5]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).2 artiklaTämä päätös on osoitettu Saksalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


Avis juridique important

|

52003PC0833(02)

Ehdotus: neuvoston päätös itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskevan Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona  /* KOM/2003/0833 lopull. - CNS 2003/0319 */

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskevan Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtona(komission esittämä)PERUSTELUT1. Euroopan yhteisö ja Kroatian tasavalta tekivät kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan väliaikaisen sopimuksen [1] 28. tammikuuta 2002. Sopimus tuli voimaan 1. maaliskuuta 2002. Tämän sopimuksen liitteenä olevassa, maanteiden kauttakulkuliikennettä koskevassa pöytäkirjassa nro 6 määrätään, että Itävallan läpi tapahtuvaan Kroatian kauttakulkuliikenteeseen sovelletaan 1. tammikuuta 2003 alkaen ekopistejärjestelmää.[1]  EYVL L 330, 14.12.2001, s. 3.Kyseisen pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisestä Euroopan unioniin tehdyn liittymisasiakirjan pöytäkirjan n:o 9 11 artiklassa määrättyä järjestelmää vastaavaa ekopistejärjestelmää sovelletaan 31. joulukuuta 2003 saakka.2. Laekenissa 14. ja 15. joulukuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi yhteisössä sovellettavan ekopistejärjestelmän voimassaolon jatkamista. Komissio antoi 20. joulukuuta 2001 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan ekopistejärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 [2]. Euroopan parlamentti ja neuvosto pääsivät tästä ehdotuksesta sopimukseen sovittelumenettelyssä 25. marraskuuta 2003. Sopimuksen pohjalta annetaan asetus, joka tulee voimaan 1. tammikuuta 2004.[2]  KOM(2001) 807 lopullinen, 20.12.2001.3. Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Kroatian tasavallan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen [3] pöytäkirjan n:o 6 11 artiklan 5 kohdassa määrätään, että jos Euroopan yhteisö vahvistaa sääntöjä, joiden tavoitteena on vähentää Euroopan unionissa rekisteröityjen raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen aiheuttamaa saastumista, vastaavia sääntöjä sovelletaan Kroatiassa rekisteröityihin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin, jotka haluavat liikkua yhteisön alueella.[3]  Ratifiointi on käynnissä.4. Yhteisön olisi siis aloitettava Kroatian kanssa neuvottelut virallisen sopimuksen tekemiseksi.5. Koska sopimuksen soveltaminen on aloitettava jo 1. tammikuuta 2004, komissio pyytää neuvostoa esittämään samalla kertaa kantansa sekä neuvotteluja koskevasta suosituksesta että ehdotuksista sopimuksen allekirjoittamista, väliaikaista soveltamista ja tekemistä koskeviksi neuvoston päätöksiksi. Näin ollen komissio antaa neuvostolle asiaa koskevan suosituksen ja ehdotukset neuvoston päätöksiksi.2003/0319 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskevan Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen sopimuksen tekemisestä kirjeenvaihtonaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen [4],[4]  EYVL C [...], [...], s. [...].ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [5],[5]  EYVL C [...], [...], s. [...].sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan väliaikaisessa sopimuksessa kaupasta ja kaupan liitännäistoimenpiteistä [6] ja erityisesti sen maanteiden kauttakulkuliikennettä koskevassa pöytäkirjassa n:o 6 määrätään ekopistejärjestelmästä, joka on samanlainen kuin Itävallan kautta kulkeviin yhteisön raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettava järjestelmä.[6]  EYVL L 330, 14.12.2001, s. 3.(2) Euroopan parlamentti ja neuvosto sopivat 25 päivänä marraskuuta 2003 uudesta väliaikaisesta pistejärjestelmästä, jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen Itävallan kautta kulkeviin yhteisön raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin.(3) Komissio on neuvotellut Euroopan yhteisön puolesta yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavasta väliaikaisesta pistejärjestelmästä.(4) Tämä sopimus on allekirjoitettu yhteisön puolesta ... päivänä ...kuuta ...(5) Sopimus olisi hyväksyttävä,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään yhteisön puolesta Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavaa väliaikaista pistejärjestelmää koskeva Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välinen kirjeenvaihtona tehty sopimus.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaEuroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välinen kirjeenvaihtona tehtävä  SOPIMUSItävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavasta väliaikaisesta pistejärjestelmästäA. Euroopan yhteisön kirjeArvoisa vastaanottajaMinulla on kunnia ilmoittaa, että kestävän liikennepolitiikan edistämiseksi Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan siirtymäkauden kauttakulkujärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o xxxx/2003 koskeneen neuvoston ja Euroopan parlamentin sovittelumenettelyn perusteella käynnistettiin Kroatian tasavallan ja Euroopan yhteisön valtuuskuntien väliset neuvottelut kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen väliaikaisen sopimuksen [7] pöytäkirjan n:o 6 puitteissa ja ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Kroatian tasavallan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen [8] pöytäkirjan n:o 6 11 artiklan 5 kohdan määräykset. Näiden neuvottelujen tuloksena on sovittu seuraavaa:[7]  EYVL L 330, 14.12.2001, s. 3.[8]  Ratifiointi on käynnissä.1. Väliaikaista pistejärjestelmää sovelletaan Kroatiassa rekisteröityihin kuorma-autoihin, joiden sallittu enimmäispaino on yli 7,5 tonnia ja joiden on suoritettava 6, 7 tai 8 pistettä Itävallan kauttakulusta tyhjänä tai lastattuna.Yli kahdeksan pistettä suorittavat ajoneuvot eivät saa kulkea Itävallan kautta.Sellaisiin ajoneuvoihin, jotka suorittaisivat viisi pistettä tai vähemmän, ei sovelleta pistejärjestelmää.2. Itävallan kautta kulkeville Kroatian raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnetään ekopisteitä seuraavasti:vuosi 2004: 172 378 ekopistettä vuosi 2005: 163 305 ekopistettä vuosi 2006: 154 233 ekopistettä3. Pisteiden hallintoa ja valvontaa koskevat säännöt ja menettelyt ovat samat kuin ne, joita on sovellettu aiemmassa ekopistejärjestelmässä ja jotka on vahvistettu vuonna 2003 Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisessä kirjeenvaihtona tehdyssä sopimuksessa Itävallan läpi tapahtuvaan Kroatian kauttakulkuliikenteeseen 1 päivästä tammikuuta 2003 sovellettavasta ekopistejärjestelmästä. [9][9]  EYVL L 150, 18.6.2003, s. 33.Väliaikainen komitea - ja viime kädessä vakautus- ja assosiaationeuvosto - vahvistaa tarvittaessa väliaikaiseen pistejärjestelmään, pisteiden jakamiseen ja tämän kirjeenvaihdon määräysten soveltamista koskeviin teknisiin näkökohtiin liittyviä lisätoimenpiteitä.4. Tämä sopimus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun molemmat osapuolet ovat ilmoittaneet, että sopimuksen tekemistä koskevat sisäiset menettelyt on saatettu päätökseen.Sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2004."Sopimuksen soveltaminen päättyy kestävän liikennepolitiikan edistämiseksi Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan siirtymäkauden kauttakulkujärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o xxxx/2003 voimassaolon päättyessä.Pyydän teitä vahvistamaan, että maanne hallitus hyväksyy tämän kirjeen sisällön.KunnioittavastiYhteisön puolestaB. Kroatian tasavallan kirjeArvoisa vastaanottajaViittaan ... päivänä ...kuuta ... päivättyyn kirjeeseenne, jossa ilmoitatte seuraavaa:"Minulla on kunnia ilmoittaa, että kestävän liikennepolitiikan edistämiseksi Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan siirtymäkauden kauttakulkujärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o xxxx/2003 koskeneen neuvoston ja Euroopan parlamentin sovittelumenettelyn perusteella ja kestävän liikennepolitiikan edistämiseksi käynnistettiin Kroatian tasavallan ja Euroopan yhteisön valtuuskuntien väliset neuvottelut kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisen väliaikaisen sopimuksen [10] pöytäkirjan n:o 6 puitteissa ja ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Kroatian tasavallan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen [11] pöytäkirjan n:o 6 11 artiklan 5 kohdan säännökset. Näiden neuvottelujen tuloksena on sovittu seuraavaa:[10]  EYVL L 330, 14.12.2001, s. 3.[11]  Ratifiointi on käynnissä.1. Väliaikaista pistejärjestelmää sovelletaan Kroatiassa rekisteröityihin kuorma-autoihin, joiden sallittu enimmäispaino on yli 7,5 tonnia ja joiden on suoritettava 6, 7 tai 8 pistettä Itävallan kauttakulusta tyhjänä tai lastattuna.Yli kahdeksan pistettä suorittavat ajoneuvot eivät saa kulkea Itävallan kautta.Sellaisiin ajoneuvoihin, jotka suorittaisivat viisi pistettä tai vähemmän, ei sovelleta pistejärjestelmää.2. Itävallan kautta kulkeville Kroatian raskaille tavarankuljetusajoneuvoille myönnetään ekopisteitä seuraavasti:vuosi 2004: 172 378 ekopistettä vuosi 2005: 163 305 ekopistettä vuosi 2006: 154 233 ekopistettä3. Pisteiden hallintoa ja valvontaa koskevat säännöt ja menettelyt ovat samat kuin ne, joita on sovellettu aiemmassa ekopistejärjestelmässä ja jotka on vahvistettu vuonna 2003 Euroopan yhteisön ja Kroatian tasavallan välisessä kirjeenvaihtona tehdyssä sopimuksessa Itävallan läpi tapahtuvaan Kroatian kauttakulkuliikenteeseen 1 päivästä tammikuuta 2003 sovellettavasta ekopistejärjestelmästä. [12][12]  EYVL L 150, 18.6.2003, s. 33.Väliaikainen komitea - ja viime kädessä vakautus- ja assosiaationeuvosto  - vahvistaa tarvittaessa väliaikaiseen pistejärjestelmään, pisteiden jakamiseen ja tämän kirjeenvaihdon soveltamista koskeviin teknisiin näkökohtiin liittyviä lisätoimenpiteitä.4. Tämä sopimus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun molemmat osapuolet ovat ilmoittaneet, että sopimuksen tekemistä koskevat sisäiset menettelyt on saatettu päätökseen.Sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta 2004.'Sopimuksen soveltaminen päättyy kestävän liikennepolitiikan edistämiseksi Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan siirtymäkauden kauttakulkujärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o xxxx/2003 voimassaolon päättyessä.Pyydän teitä vahvistamaan, että maanne hallitus hyväksyy tämän kirjeen sisällön."Minulla on kunnia vahvistaa, että maani hallitus hyväksyy tämän kirjeen sisällön.KunnioittavastiKroatian tasavallan puolesta