				|

		52012PC0608

			Ehdotus NEUVOSTON ASETUS EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuulumattomien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013 /* COM/2012/0608 final - 2012/0292 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Perustelut ja tavoitteet
Kaikilla kalastusmahdollisuudet vahvistavilla
asetuksilla on rajoitettava kalakantojen hyödyntäminen yhteisen
kalastuspolitiikan (YKP) yleisten tavoitteiden mukaisille tasoille. Elollisten
vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä
kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa
(EY) N:o 2371/2002 vahvistetaan tältä osin tavoitteet, joihin saalis- ja
pyyntiponnistusrajoitusten vuosittaisilla ehdotuksilla pyritään. Näin pyritään
varmistamaan, että unionin kalastus on ekologisesti, taloudellisesti ja
yhteiskunnallisesti kestävällä pohjalla.
Kalastusmahdollisuudet vahvistetaan vuosittain
toteutettavalla hallinnointimenettelyllä (syvänmerenlajien osalta se
toteutetaan joka toinen vuosi). Tämä ei kuitenkaan estä ottamasta käyttöön
pitkän aikavälin hoitoon perustuvia lähestymistapoja. Unioni on edistynyt tässä
suhteessa hyvin, ja kaupallisesti tärkeimpiin kantoihin sovelletaan nykyisin
monivuotisia hoitosuunnitelmia, joita vuotuisten TACien ja pyyntiponnistuksen
enimmäistasojen on noudatettava.
Soveltamisala
Tämä ehdotus kattaa ne Atlantin ja Pohjanmeren
kannat, joiden osalta unioni päättää itsenäisesti, kuinka paljon kantaa voidaan
hyödyntää. Kalastusmahdollisuuksia, jotka perustuvat alueellisiin
kalastuksenhoitojärjestöihin tai joista sovitaan neuvotteluissa Norjan tai
muiden kolmansien maiden kanssa (jaetut kannat), käsitellään myöhemmin tänä
vuonna, kun asianomaisten kansainvälisten neuvottelujen tulokset ovat
saatavilla.
Kantojen tila
Komissio on julkaissut seitsemänä vuonna
tiedonannon, jossa tarkastellaan tilannetta, johon kalastusmahdollisuuksia
koskevien ehdotusten on vastattava. Tämänvuotisessa komission tiedonannossa
vuoden 2013 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta
(COM(2012) 278 lopullinen) esitetään yleiskatsaus kantojen tilasta
vuonna 2011 annetuissa tieteellisissä lausunnoissa esitettyjen havaintojen
pohjalta. Tiedonannon mukaan 65 prosenttia EU:n vesien kalakannoista on
arvioimatta perinpohjaisesti. Tiedonannossa tuodaan esiin myös se huolestuttava
seikka, että turvallisten biologisten rajojen sisällä olevien kalakantojen
osuus on pienentynyt. Joitakin myönteisiäkin suuntauksia on havaittu: ne
kannat, joiden tilaa on arvioitu, näyttävät olevan paranemassa, vaikkakin
hitaasti. Atlantilla ja sen lähialueilla liikakalastettujen kantojen osuus on
laskenut lähes puoleen, 94 prosentista (vuonna 2004) 47 prosenttiin.
Tieteelliset lausunnot riippuvat
ensisijaisesti käytettävissä olevista tiedoista. Ainoastaan sellaisia kantoja,
joista on riittävästi luotettavaa tietoa, voidaan arvioida perusteellisesti
siten, että esitetään kokoarvioita ja ennuste siitä, miten kannat reagoivat
erilaisiin hyödyntämisskenaarioihin (tätä sanotaan vaihtoehtoisia saalismääriä
koskevaksi taulukoksi). Tällaisissa tapauksissa tieteellisissä lausunnoissa
pystytään arvioimaan mitä kalastusmahdollisuuksien mukautuksia tarvitaan, jotta
asianomaista kantaa voidaan hyödyntää tasoilla, jotka tuottavat kestävän enimmäistuoton
(nk. kestävää enimmäistuottoa koskevat lausunnot).
Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES)
antoi kesäkuun alussa 2012 vuotuisen tieteellisen lausuntonsa, joka kattaa
suurimman osan tämän ehdotuksen kohteena olevista kalakannoista. Tieteellis-teknis-taloudellinen
kalastuskomitea (STECF) tarkasteli lausuntoa kesän täysistunnossaan 9.–13.
heinäkuuta. Lausunto osoittaa, että sekä kantoja koskeva tietämys että
tieteellisten laitosten kyky arvioida niitä ovat huomattavasti parantuneet.
Tämän ehdotuksen kohteena olevan 83 kalakannan osalta tietopohjan paranemista
osoittaa se, että kun 55 kalakannasta oli viime vuonna tietojen
riittämättömyyden vuoksi saatavilla ainoastaan laatunäkökohtiin perustuvia
lausuntoja, niistä on kahdeksasta nyt käytettävissä kestävää enimmäistuottoa
koskeva lausunto. Edelleen 24 kannasta on nyt laadittu määrällisiä tietoja
sisältäviä lausuntoja, joissa on hyödynnetty saatavilla olevia tietoja,
indikaattoreita ja suuntauksia. Toisin sanoen tilanteet, joissa tietoa on huonosti
saatavilla, ovat vähentyneet huomattavasti tänä vuonna. Tämä johtuu osittain
tiedonsaannin puutteiden korjaamiseksi toteutetuista toimista, joihin myös
sidosryhmät ovat osallistuneet, ja osittain siitä, että tutkijat itse ovat
kehittäneet menetelmiä saatavilla olevien tietojen hyödyntämiseksi parhaalla
mahdollisella tavalla.
Myös niiden tämän ehdotuksen kattamien
kalakantojen lukumäärä, joista on laadittu kestävää enimmäistuottoa koskeva
lausunto, on kasvanut merkittävästi: niitä on
nyt 20 eli neljäsosa kaikista tämän ehdotuksen kohteena olevista kannoista. Tämä luku on lähes kaksinkertaistanut viime vuoteen
nähden (12 kantaa). Kyseessä on huomattava
parannus, sillä tieteellisten lausuntojen saatavuus on tärkeää pyrittäessä
varmistamaan EU:n vesien kalavarojen hyödyntäminen parhaalla mahdollisella
tavalla tänä vuonna, ja ottaen myös huomioon, että tähän kalakantaryhmään
kuuluvat myös kaupallisesti arvokkaimmat lajit, kuten kummeliturska, turska,
merikortti, meriantura, lasikampelat, kolja sekä keisarihummeri.
Ehdotetut kalastusmahdollisuudet noudattavat
komissiolle kantojen tilan suhteen toimitettuja tieteellisiä lausuntoja, joita
on käytetty vuoden 2013 kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta
annetussa komission tiedonannossa (COM(2012)278 lopullinen) kuvaillulla
tavalla.
Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
politiikkaan ja muihin tavoitteisiin
Ehdotetut toimenpiteet on suunniteltu yhteisen
kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukaisesti, ja ne ovat
yhdenmukaisia kestävää kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMISTEN JA
VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
Intressitahojen kuuleminen
a)           Kuulemismenettely, tärkeimmät
kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista
Komissio on kuullut sidosryhmiä, erityisesti
alueellisia neuvoa-antavia toimikuntia, sekä jäsenvaltioita lähestymistavasta,
jota se esitti kalastusmahdollisuuksia koskeviin eri ehdotuksiinsa, vuoden 2013
kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta annetun komission tiedonannon
pohjalta.
Lisäksi komissio on noudattanut yhteisön
kalastuksenhoitoa koskevan kuulemismenettelyn parantamisesta neuvostolle ja
Euroopan parlamentille annetussa komission tiedonannossa (KOM(2006) 246
lopullinen) esitettyjä suuntaviivoja. Tässä tiedonannossa vahvistetaan ns.
aikaistamismenettelyn periaatteet.
Komissio laati aikaistamismenettelyn
yhteydessä seuraavat kaksi kuulemisasiakirjaa tämän ehdotuksen kannalta
merkityksellisistä kysymyksistä:
–
Meribassi: mahdollisuus ottaa käyttöön uusi
meribassin (Dicentrarchus labrax) TAC ottaen huomioon tämän lajin
1990-luvun alusta kasvanut pyynti sekä sen runsautta koskevien tietojen
epävarmuus tiettyjen alueiden suhteen.
–
Kampelakaloja koskeva raportointi: tieteellisten
lausuntojen mukaan Pohjanmeren kolmen kampelaryhmän (hietakampela ja kampela,
pikkupääkampela ja mustaeväkampela, piikkikampela ja silokampela) yhdistetyille
TACeille saattaisi olla aiheellista ottaa käyttöön erilliset
hallinnointitoimenpiteet.
Nämä aikaistamismenettelyyn liittyvät
asiakirjat toimitettiin jäsenvaltioille palautteen antamista varten. Lisäksi
komissio järjesti syyskuussa 2012 sidosryhmille tilaisuuden, jossa esiteltiin
ja käsiteltiin tieteellisten lausuntojen tuloksia ja keskeisiä vaikutuksia.
b)           Tiivistelmä vastauksista ja siitä,
miten ne on otettu huomioon
Aikaistamismenettelyssä keskitytään teknisiin
näkökohtiin. Edellä mainitussa kalastusmahdollisuuksia koskevassa komission
kuulemisessa saadut vastaukset puolestaan kuvastavat jäsenvaltioiden ja
sidosryhmien näkemyksiä arviosta, jonka komissio on laatinut kalavarojen
tilasta, ja siitä, miten voidaan varmistaa asianmukainen hoitoratkaisu.
Jäsenvaltiot
Jäsenvaltiot ilmaisivat tyytyväisyytensä eräisiin
komission järjestämässä kuulemisessa esiin tulleisiin myönteisiin seikkoihin mutta
korostivat samalla, että kestävän enimmäistuoton tavoitteeseen olisi pyrittävä
asteittain (vuotta 2015 pidetään edelleen tavoitteena, mutta ei välttämättä
kaikkien kantojen osalta) ja että niiden kantojen osalta, joita säännellään
monivuotisilla hoitosuunnitelmia, näitä sunnitelmia on todellakin noudatettava.
Kun kyseessä ovat kannat, joista tieteellistä lausuntoa ei ole saatavilla tai
se on puutteellinen, jäsenvaltiot kannattavat tapauskohtaista lähestymistapaa
tai TAC-tasojen säilyttämistä entisellään.
Lounaisten vesialueiden toimikunta (SWWRAC)
SWWRAC antoi hyväksyntänsä tieteelliselle
työlle, jonka ansiosta voitiin laatia määrälliset lausunnot kannoista, joista
ei ole saatavilla populaatiota koskevia arvioita. SWWRAC kannattaa edelleen monivuotisten
hoitosuunnitelmien laatimista ja suosittaa sidosryhmien osallistumista prosessin
kaikkiin vaiheisiin. Se ilmaisi huolensa kalastusmahdollisuuksien
vahvistamisessa sovellettavan menetelmän epätarkkuudesta, kun kyseessä ovat
kannat, joita koskevat tiedot ovat puutteelliset tai joista ei ole saatavilla
tieteellistä lausuntoa. SWWRAC myös korosti sosioekonomisten vaikutusten huomioon
ottamisen merkitystä vuoden 2013 kalastusmahdollisuuksia vahvistettaessa ja
totesi, että vaikka se puoltaakin kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen
saavuttamista vuoteen 2015 mennessä, tätä määräaikaa olisi mahdollisuuksien
mukaan voitava siirtää, jotta siihen liittyvät kielteiset sosioekonomiset
vaikutukset olisivat mahdollisimman vähäiset.
Luoteisten vesialueiden toimikunta (NWWRAC)
NWWRAC pani tyytyväisenä merkille komission
järjestämässä kuulemisessa havaitun seikan, jonka mukaan niiden kantojen,
joista on saatavilla luotettavia tieteellisiä lausuntoja, yleinen tilanne on
parantunut. NWWRAC olisi kuitenkin toivonut perusteellisemman sosioekonomisen
analyysin toteuttamista. Tieteellisten lausuntojen osalta NWWRAC vaatii
selkeämpää tietoa ICESin varomarginaalin soveltamisesta kantoihin, joita
koskevat tieteelliset tiedot ovat puutteelliset tai joista ei ole saatavilla
tieteellistä lausuntoa. NWWRAC ilmasi huolensa siitä, miten kyseinen menetelmä
vaikuttaa komission ehdottamiin TAC-tasoihin vuodeksi 2013. Se suhtautuu
epäillen siihen, miten käytännössä pystytään saavuttamaan sellaiset
kalastuskuolevuuden tasot, joilla kantoja on mahdollista hyödyntää kestävän
enimmäistuoton mukaisesti. NWWRAC katsoo, että tähän tavoitteeseen päästään
parhaiten teknisillä toimenpiteillä ja valikoivuuden lisäämisellä
pyyntiponnistuksen tai kiintiöiden alentamisen sijaan. Monivuotisten
hoitosuunnitelmien osalta NWWRAC muistuttaa, että se on avustanut ICESia
Skotlannin läntisten vesien koljaa koskevan suunnitelman laatimisessa ja
tarkastelee parhaillaan pohjakalalajien sekakalastuksen mahdollisuuksia
Skotlannin länsipuolisen alueen sekä Kelttien- ja Irlanninmeren vesillä.
Pelagisten kantojen alueellinen
neuvoa-antava toimikunta (PELRAC)
PELRAC ei antanut suoraa palautetta komission
kuulemisen yhteydessä, mutta se on vuoden 2012 aikana määritellyt kantansa toiminta-alueeseensa
kuuluvien kalakantojen suhteen (karjukala, silli, piikkimakrillin eteläinen
kanta, mustakitaturska). PELRAC esittää hoitosuunnitelmien laatimista
kyseisille kannoille yhteistyössä ICESin ja STECF:n kanssa.
Pohjanmeren toimikunta (NSRAC)
NSRAC piti komission kuulemisasiakirjaa
parannuksena edellisiin vuosiin nähden ja suhtautui myönteisesti komission
pyrkimykseen noudattaa TACien vahvistamisessa uutta lähestymistapaa silloin,
kun määrällistä lausuntoa ei ole saatavilla tai kun kalakantaa koskevat tiedot
ovat puutteellisia. Näistä myönteisistä seikoista huolimatta NSRAC oli myös
sitä mieltä, että ehdotuksen teksti oli joiltakin osin sävyltään tai
muotoilultaan liian pessimistinen. Komissio on ottanut kaikki edellä mainitut
kannanotot huomioon ja pyrkinyt sisällyttämään ne ehdotukseensa siinä määrin,
kuin se on kalastusmahdollisuuksista annettavan neuvoston asetuksen luonteen
mukaista.
Asiantuntijatiedon käyttö
Komission käyttämänä menettelynä oli kuulla
kahta merkittävää asiantuntijaorganisaatiota. Ne ovat ICES, joka on
kansainvälinen riippumaton tieteellinen elin, ja STECF. ICESiltä saatu lausunto
perustuu sen tutkijoiden kehittämään lausuntojärjestelmään, jota käytetään
komission kanssa sovitun yhteistyöpöytäkirjan mukaisesti. STECF antaa
lausuntonsa komissiolta saamansa toimeksiannon perusteella.
a)           Tiivistelmä saaduista ja huomioon
otetuista asiantuntijalausunnoista
Unionin perimmäisenä tavoitteena on saattaa
kalakannat tasoille, joilla niitä on mahdollista hyödyntää kestävän
enimmäistuoton mukaisesti. On päätettävä, miten varmistetaan tämän tavoitteen
saavuttaminen viimeistään vuonna 2015. Unioni sitoutui tähän tavoitteeseen
hyväksyessään Johannesburgissa vuonna 2002 pidetyn kestävän kehityksen
huippukokouksen päätelmät ja kyseisen huippukokouksen toimeenpanosuunnitelman. Ensimmäiseksi on tarkasteltava, onko tavoite käytännössä
mahdollista saavuttaa. Jos tarvittavat tiedot
on mahdollista saada tieteellisten lausuntojen kautta, vastaus on positiivinen. Kuten edellä jo todettiin, niiden kantojen, joista
tarvittavaa tietoa on saatavilla, lukumäärä on kaksinkertaistunut viime vuoteen
nähden, joten edellytykset Johannesburgin sitoumuksen toteuttamiselle ovat
olemassa ainakin neljäsosalla tämän ehdotuksen kattamista kannoista. Näihin kantoihin kuuluvat niin saalismäärien kuin
kaupallisen arvon kannalta merkittävimmät lajit eli kummeliturska, turska,
merikrotti, meriantura, lasikampelat, kolja sekä keisarihummeri.
Kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen
saavuttaminen saattaa joissakin tapauksissa edellyttää kalastuskuolevuustason
ja/tai saalismäärien alentamista. On kuitenkin
hoitotoimenpiteistä vastaavien vastuulla päättää, kuinka nopeasti tai
minkälaisin vaihein nämä vähennykset on tehtävä. Tältä
osin yksilöitiin kaksi perusvaihtoehtoa: a) kalastuskuolevuuden taso saadaan kestävää
enimmäistuottoa vastaavaa tasoa pienemmäksi mahdollisimman nopeasti (eli vuonna
2013), tai b) tämä taso saavutetaan vuonna 2015 (eli vähitellen seuraavien
kolmen vuoden aikana). ICES nimittää
ensimmäistä skenaariota kestävän enimmäistuoton kehystä koskevaksi lausunnoksi
ja toista skenaariota kestävään enimmäistuottoon siirtymistä koskevaksi
lausunnoksi. Molemmille skenaarioille ja myös
väliarvoille esitetään vaihtoehtoisia arvioita siitä, millaisia saalismääriä
voidaan pyytää. ICES esittää kuitenkin kunkin
kannan osalta, kumpaa skenaariota se pitää parempana.
Tätä taustaa vasten ehdotuksessa hyödynnetään
kestävää enimmäistuottoa koskevaa lausuntoa, jos se on saatavilla, ja
ehdotetaan TACeja, jotka vastaavat kalastuskuolevuuden vähentämistä siten, että
kestävää enimmäistuottoa koskevaan tavoitteeseen päästään vuonna 2013. Tämä lähestymistapa on johdonmukainen
kalastusmahdollisuuksia koskevan komission kuulemisasiakirjan kanssa.
Laadullisten lausuntojen alaisten kalakantojen
osalta annetaan suosituksia siitä, onko saalismääriä alennettava vai vakaannutettava
vai voidaanko niitä lisätä. ICESin lausunnoissa
annetaan monessa tapauksessa tällaista vaihtelua koskevia määrällisiä
ohjeistuksia, jotka perustuvat enintään 20 prosentin suuruisiin lisäyksiin tai
alentamisiin ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti. Näitä ohjeistuksia on
käytetty TAC-ehdotuksia tehtäessä.
Silloin, kun tieteellisiä lausuntoja ei ole
käytettävissä lainkaan, noudatetaan ennalta varautuvaa lähestymistapaa eli
sovelletaan 20 prosenttia pienempiä varo-TACeja.
Syksyn aikana annetaan lausunto 12 kannasta
(laajasti vaeltavat kannat, hait ja rauskut), joten tätä
ehdotusta on lausunnon saamisen jälkeen tarvittaessa tarkistettava. Lausuntoja käytetään apuna toteutettaessa
hoitosuunnitelmia tai pantaessa täytäntöön sovittuja pyyntiä koskevia
valvontasääntöjä yhdeksän kannan osalta.
Kantojen varsinaisista kehityssuuntauksista
voidaan mainita seuraavat esimerkit:
·
Skotlannin länsipuolisen alueen keisarihummeri on useammalla toiminnallisella yksiköllä kestävän enimmäistuoton
tasolla, ja sen kokonais-TACia voidaan korottaa 18 prosenttia.
·
Englannin kanaalin punakampela: Itäosan kanta on kestävän enimmäistuoton tasolla, ja punakampelan
TACia (länsiosan kanta mukaan luettuna) voidaan korottaa 18 prosenttia.
·
Kelttienmeren turska:
Kanta on kestävän enimmäistuoton tasolla, ja kalastusmahdollisuudet voidaan
pitää nykyisillä tasoilla, joihin viime vuonna tehtiin huomattava lisäys.
·
Kelttienmeren meriantura on kestävän enimmäistuoton tasolla, ja sen kalastusmahdollisuuksia
voidaan lisätä 4 prosenttia.
·
Englannin kanaalin länsiosan meriantura on kestävän enimmäistuoton tasolla, ja sen kalastusmahdollisuuksia
voidaan sen hoitosuunnitelman puitteissa lisätä 15 prosenttia.
Vähemmän positiivisesta kehityksestä voidaan
antaa seuraavat esimerkit:
·
Skotlannin länsipuolisen alueen turska ja
valkoturska: Nämä kannat kärsivät hyvin runsaista
poisheittämisistä, jotka aiheutuvat suurista sivusaalismääristä, eivätkä nämä
kannat ole lähteneet elpymään. Sekä kalastusala että asianomaiset jäsenvaltiot
ovat tämän vuoden aikana ryhtyneet toimiin varmistaakseen valikoivien pyydysten
käytön kyseisessä kalastuksessa, ja näitä toimia on tärkeää jatkaa ja tehostaa,
jotta vältetään kantojen täydellinen kaupallinen romahtaminen.
·
Irlanninmeren ja Kattegatin turskakantojen osalta tietoja on edelleen huonosti saatavilla, ja näihin kantoihin
sovelletaan turskasuunnitelman edellyttämää TACin 25 prosentin vähennyksiä.
Tieteellisten laitosten arvioimista indikaattoreista mikään ei osoittanut, että
kantojen tila olisi merkittävästi kohentunut, vaikka viimeisten neljän vuoden
aikana kalastusmahdollisuuksia on järjestelmällisesti vähennetty.
·
Kelttienmeren koljasta
on laadittu kestävää enimmäistuottoa koskeva lausunto, mikä on edistystä.
Kestävän enimmäistuoton saavuttamiseksi on kuitenkin tiukennettava
saalisrajoitusta, joka viime vuonna vahvistettiin liian korkealle tasolle.
Tarvittava vähennys on 55 prosenttia, ja komissio ottaa lisäksi käyttöön
valikoivuutta edistäviä toimenpiteitä, joille se on saanut sidosryhmien tuen.
·
Biskajanlahden merianturan tilanne on verrattavissa Kelttienmeren koljaan:
kalastusmahdollisuuksia on tänä vuonna vähennettävä, jotta kanta saadaan
kestävän enimmäistuoton tasolle. Tämän kannan osalta ehdotetaan TACin 29
prosentin vähennystä.
·
Irlanninmeren merianturan tilanne on erittäin heikko, ja lausunnoissa suositellaan, ettei
kyseisen kannan kohdennettua kalastusta sallittaisi lainkaan ja että
sivusaaliit pyrittäisiin saattamaan mahdollisimman pieniksi. Kestävää
enimmäistuottoa koskevan lausunnon mukaan tämän kannan TACia – jonka tulisi
koskea vain sivusaaliita – on vähennettävä 80 prosenttia, jolloin määräksi jää 60
tonnia.
STECF vahvistaa
ICESin antamat lausunnot ja on joissain tapauksissa täydentänyt niitä.
b)         Asiantuntijalausuntojen
julkistaminen
Kaikki STECF:n raportit ovat saatavilla
MARE-pääosaston internet-sivuilta sen jälkeen, kun komissio on ne virallisesti
hyväksynyt. Kaikki ICESin raportit ovat saatavilla sen internet-sivuilta.
Vaikutusten arviointi
Kalastusmahdollisuuksista annettava asetus ei
ole väline, joka antaa neuvostolle mahdollisuuden hyväksyä monimutkaisia
toimenpidepaketteja. Asetuksen on lisäksi pitäydyttävä perussopimuksen 43
artiklan 3 kohdassa vahvistetuissa edellytyksissä. Näin ollen se soveltuu hyvin
tuloshakuisuuteen perustuvaan lähestymistapaan. Jos politiikka toimii
kokonaisuudessaan paremmin, vuotuiset kalastusmahdollisuudet paranevat. Tämä
pitää sisällään erityisesti teknisiä toimenpiteitä, laivaston hallinnoinnin,
rakenteellisen tuen, valvonnan ja täytäntöönpanon, markkinoiden sääntelyn sekä
hallinnointivälineiden integroinnin kattavaksi meripolitiikaksi. Kyseistä
välinettä on kuitenkin edelleen tarpeen käyttää, jotta voidaan tehdä
mukautukset, joita tarvitaan Euroopan pyynti- ja jalostusteollisuuden
tarvitsemien kalavarojen säilyttämiseksi ja liian suuresta
kalastuskuolevuudesta meriympäristölle aiheutuvien negatiivisten vaikutusten
ehkäisemiseksi tai korjaamiseksi.
Unioni on hyväksynyt joukon monivuotisia
hoitosuunnitelmia taloudellisesti tärkeimmille kannoille, joita ovat
esimerkiksi kummeliturska, turska ja kampelakalat. Tällaisille suunnitelmille
on tehtävä vaikutusten arviointi ennen kuin ne voidaan hyväksyä. Kun
suunnitelmat ovat voimassa, niissä määritellään TAC-tasot, jotka on
vahvistettava tietyn vuoden osalta niiden pitkän aikavälin tavoitteiden
saavuttamiseksi. Komission on tehtävä TAC-ehdotuksensa näiden suunnitelmien
mukaisesti. Monet ehdotukseen sisältyvät tärkeät TACit ovat näin ollen
seurausta erityisestä vaikutustenarvioinnista, joka on tehty niiden perustana
olevaa suunnitelmaa varten.
Muiden kantojen osalta, ja huolimatta siitä,
että monivuotiset suunnitelmat eivät ole niiden osalta voimassa, ehdotuksessa
pyritään välttämään lyhyen aikavälin ratkaisuja ja suosimaan pitkän aikavälin
kestävyyteen tähtääviä päätöksiä. Tämä edellyttää monissa tapauksissa
kalastusmahdollisuuksien asteittaisempaa vähentämistä.
Pitkän aikavälin lähestymistapana komissio
soveltaa kantojen hoidossa politiikkaa, jolla edistetään siirtymistä kohti
kestävää enimmäistuottoa. Tätä politiikkaa on analysoitu yksityiskohtaisesti ja
siitä on tehty vaikutusten arviointi YKP:n uudistuksen yhteydessä.
Uudistusprosessi materialisoitui 13. heinäkuuta 2011 esitettynä
ehdotuspakettina. Tässä yhteydessä on erityisesti analysoitu sitä, kuinka
tarkoituksenmukaista on pyrkiä hoitamaan kantoja kestävän enimmäistuoton
mukaisesti keskipitkällä aikavälillä. Vaikutusten arvioinnista annetussa
kertomuksessa (SEC(2011) 891) tämä tavoite katsottiin tarpeelliseksi
edellytykseksi, jotta voitaisiin saavuttaa kestävyys ympäristön, talouden ja
yhteiskunnallisten kysymysten osalta.
Analyysi osoittaa, että kestävän
enimmäistuoton saavuttaminen tavoitepäivään mennessä merkitsee keskipitkällä
aikavälillä taloudellisia ja yhteiskunnallisia kustannuksia. Kustannukset
kuitenkin maksavat itsensä selkeästi takaisin pidemmällä aikavälillä. Analyysi
kuitenkin myös selkeästi osoittaa, että on ehdottoman tärkeää ja kiireellistä
parantaa tietopohjaa, jos YKP halutaan saada menestymään. Tietopohjaa on
parannettava sekä niiden tietojen osalta, joita edellytetään tieteellisten
lausuntojen antamiseksi kantojen tilasta, että niiden tietojen osalta, joita
tarvitaan toiminnan taloudellisten ja yhteiskunnallisten näkökohtien
arvioimiseksi ja niihin vaikuttamiseksi. Tämän analyysin perusteella jo tässä
ehdotuksessa pyritään siirtymään oikeaan suuntaan soveltamalla täydentäviä ja
johdonmukaisia lähestymistapoja. Ensinnäkin ehdotuksella määrätietoisesti
pyritään kestävän enimmäistuoton tavoitteeseen, jos tähän vaadittu tieteellinen
perusta on saatavilla. Näin tieteellisiä lausuntoja siis hyödynnetään parhaalla
mahdollisella tavalla. Toiseksi, niiden kantojen osalta, joista ei ole
saatavilla kattavaa arviota, eikä kantoja siten voida hoitaa kestävän
enimmäistuoton mukaisesti, ehdotuksessa omaksutaan lähestymistapa, joka
perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen sekä lausunnossa annettuun
ohjeistukseen. Jotta ennalta varautuvien toimenpiteiden tarvetta voitaisiin
vähentää, lausuntojen epävarmuutta on vähennettävä. Tässä suhteessa on
saavutettu merkittävää parannusta viimeisten 12 kuukauden aikana, mutta se ei
vielä riitä. Asianomaisten kansallisten hallintoyksiköiden ja sidosryhmien on
jatkettava ponnisteluitaan, jotta tarpeelliset tiedot voidaan kerätä ja
toimittaa tutkijoille.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
Oikeusperusta
Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 3 kohta.
Elollisten vesiluonnonvarojen kestävää
hyödyntämistä koskevat unionin velvollisuudet perustuvat asetuksen (EY) N:o
2371/2002 2 artiklassa vahvistettuihin velvollisuuksiin.
Ehdotuksen lyhyt kuvaus
Ehdotuksessa vahvistetaan unionin kalastuksiin
sovellettavat saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset. Tavoitteena on saavuttaa
YKP:n tavoitteet eli varmistaa, että kalastusta harjoitetaan ympäristön,
talouden ja yhteiskunnallisten kysymysten kannalta kestävällä tasolla.
Soveltaminen
Ehdotuksessa käsiteltyä alaa koskevia
säännöksiä sovelletaan 31. joulukuuta 2013 asti, lukuun ottamatta eräitä
pyyntirajoituksia koskevia säännöksiä, joita sovelletaan 31. tammikuuta
2014 asti.
Toissijaisuusperiaate
Ehdotus kuuluu perussopimuksen 3 artiklan 1
kohdan d alakohdassa tarkoitettuun unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen
vuoksi siihen ei sovelleta toissijaisuusperiaatetta.
Suhteellisuusperiaate
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen
seuraavasta syystä: yhteinen kalastuspolitiikka on yhteistä politiikkaa.
Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä
kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet.
Ehdotetussa neuvoston asetuksessa jaetaan
kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioille. Asetuksen (EY) N:o 2371/2003 20
artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat puolestaan vapaasti jakaa mainitut
mahdollisuudet parhaaksi katsomallaan tavalla eri alueiden tai toimijoiden
kesken. Jäsenvaltioilla on täten laaja liikkumavara päättää, millaisen
sosiaalisen/taloudellisen mallin ne valitsevat niille myönnettyjen
kalastusmahdollisuuksien hyödyntämiseksi.
Ehdotuksella ei ole uusia rahoitusvaikutuksia
jäsenvaltioille. Neuvosto antaa tämän asetuksen vuosittain, ja sen
täytäntöönpanemiseksi tarvittavat julkiset ja yksityiset resurssit ovat jo
olemassa.
Sääntelytavan valinta
Ehdotettu sääntelytapa: asetus.
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Ehdotuksella ei
ole vaikutuksia unionin talousarvioon.
5.           MUUT TIEDOT
Yksinkertaistaminen
Ehdotuksella yksinkertaistetaan (unionin tai
kansallisten) viranomaisten hallintomenettelyjä, erityisesti pyyntiponnistuksen
hallinnointia koskevien vaatimusten osalta.
Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke
Ehdotus koskee vuodeksi 2013 annettavaa
vuotuista asetusta eikä sen vuoksi sisällä tarkistuslauseketta.
Ehdotuksen yksityiskohtaiset perustelut
Tämä ehdotus rajoittuu
kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen sekä kyseisten mahdollisuuksien
käyttöön toiminnallisesti liittyvien edellytysten vahvistamiseen.
Joidenkin kantojen (kuten kummeliturskan,
merianturan, punakampelan ja keisarihummerin) kalastusmahdollisuudet on
vahvistettu asianomaisissa monivuotisissa suunnitelmissa esitettyjen sääntöjen
perusteella. Kun kyseessä ovat kalakannat, joille on ehdotettu uusia
monivuotisia suunnitelmia (piikkimakrillin läntinen kanta) tai joille
kalastusala on ehdottanut pitkän aikavälin hoitostrategiaa, jonka tieteelliset
neuvoa-antavat elimet ovat arvioineet tehokkaaksi ja ennalta varautuvan
periaatteen mukaiseksi (Kelttienmeren silli), ehdotuksessa noudatetaan
kyseisissä suunnitelmissa vahvistettuja sääntöjä.
Kattegatin turskakantojen osalta lausunnoissa
tuodaan esiin kalastuskuolevuutta koskevien tietojen epävarmuus mutta todetaan
kannan huomattavan pieni koko. Turskakantoihin sovellettavan hoitosuunnitelman[1] mukaisesti näissä tapauksissa
TACia olisi vähennettävä 25 prosenttia. Sama koskee Irlanninmeren turskaa,
jolle ehdotetaan niin ikään 25 prosentin vähennystä. Skotlannin länsipuolisen
osan turskakannan osalta tieteelliset elimet ovat käsitelleet saatavilla olevia
tietoja sen arvioimiseksi, mikä on kyseisen kannan nykyisen kalastuskuolevuuden
taso. Lausuntojen mukaan on ilmeistä, että Skotlannin länsipuolisen alueen
turska kärsii hyvin runsaista poisheittämisistä, vaikka tällaisten määrien
määrittäminen on edelleen vaikeaa. Tietojen varmentamiseksi tarvitaan
lisäponnistuksia, ja on selvää, että nykyisin voimassa olevia toimenpiteitä (erityisesti
nolla-TAC ja tahattomien sivusaaliiden purkamisen rajoittaminen) on jatkettava.
Lisäksi komissio jatkaa asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa tekemäänsä työtä
aiempaa valikoivampien pyydysten käyttämiseksi kyseisessä kalastuksessa.
Tässä asetuksessa pyyntiponnistuksen muodossa
vahvistetut kalastusmahdollisuudet koskevat turskakantoja, Englannin kanaalin
länsiosan merianturaa, eteläistä kummeliturskaa sekä keisarihummeria, ja niitä
säännellään kutakin asianomaista kantaa koskevalla hoitosuunnitelmalla. Keisarihummeriin
ja Englannin kanaalin länsiosan merianturaan sovelletaan vuonna 2013 edelleen
hallinnointijärjestelmää, joka perustuu alustyypeittäin ja kirjatun
kalastustoiminnan perusteella myönnettäviin merelläolopäiviin. Tämän
asetusehdotuksen mukaan jäsenvaltiot voivat kuitenkin jatkossakin soveltaa myös
kilowattipäiviin perustuvaa järjestelmää, jonka tavoitteena on
kalastusmahdollisuuksien tehokkaampi käyttö sekä säilyttämiskäytänteiden
edistäminen yhteisymmärryksessä kalastusalan kanssa.
Tässä asetuksessa säädetään lisäksi nyt
kolmatta kertaa kalastusmahdollisuuksien vuotuisen vahvistamismenettelyn
yhteydessä, että jäsenvaltiot voivat vahvistaa tietyt TACit itse, kunhan ne
noudattavat velvoitetta toimia YKP:n tavoitteiden mukaisesti.
2012/0292 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON ASETUS
EU:n alusten käytettävissä olevien,
kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan
kuulumattomien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien
kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Perussopimuksen 43 artiklan 3
kohdassa säädetään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta
kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.
(2)       Elollisten vesiluonnonvarojen
säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa
20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002[2] edellytetään sellaisten
toimenpiteiden toteuttamista, jotka koskevat vesialueille pääsyä,
vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta ja kestävän kalastustoiminnan harjoittamista,
ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset
lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean
(STECF) laatimat kertomukset ja alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta
saadut lausunnot.
(3)       Neuvoston tehtävänä on
hyväksyä kutakin kalakantaa tai kalakantaryhmää koskevien
kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä
sekä tarvittaessa eräitä niihin toiminnallisesti liittyviä edellytyksiä.
Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että
varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin
kalakannan tai kalakantaryhmän osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon
asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan
tavoitteet.
(4)       TACit olisi vahvistettava
saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon
biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien
välinen oikeudenmukainen kohtelu, ja ottaen huomioon myös ne kannanotot, jotka
on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti asianomaisten
alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(5)       Erityisten monivuotisten
suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava mainituissa
suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen olisi
vahvistettava etelänkummeliturskan, keisarihummerin, Englannin kanaalin länsiosan
merianturan, Skotlannin länsipuolisen alueen sillin sekä Kattegatin, Skotlannin
länsipuolisen alueen ja Irlanninmeren turskan kantojen TACit seuraavissa
säädöksissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti: etelänkummeliturska- ja
keisarihummerikantojen elvytystoimenpiteistä Cantabrian merellä ja Iberian
niemimaan länsipuolella 20 päivänä joulukuuta 2005 annettu neuvoston asetus
(EY) N:o 2166/2005[3];
monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi
hyödyntämiseksi Englannin kanaalin länsiosassa 7 päivänä toukokuuta 2007
annettu neuvoston asetus (EY) N:o 509/2007[4],
Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan ja mainittua kalakantaa
hyödyntävien kalastusten monivuotisesta suunnitelmasta 18 päivänä joulukuuta
2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1300/2008[5],
sekä turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan
pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta (’turskasuunnitelma’)
18 päivänä joulukuuta 2008 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1342/2008[6]. Pohjoisen kummeliturskakannan
(21 päivänä huhtikuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 811/2004[7]) ja Biskajanlahden merianturan
(23 päivänä helmikuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 388/2006[8]) osalta on saavutettu
asianomaisissa elpymis- ja hoitosuunnitelmissa asetetut vähimmäistavoitteet, ja
siksi on syytä noudattaa tieteellisiä lausuntoja, jotta TACit voidaan saada kestävän
enimmäistuoton mukaisille tasoille tai säilyttää näillä tasoilla.
(6)       Jos kannoista ei ole
tarpeeksi tietoa tai tiedot eivät ole riittävän luotettavia kokoarvioiden
tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 i alakohdan artiklassa määriteltyä
kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa.
(7)       TACien ja kiintiöiden
vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6
päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96[9] 2 artiklan mukaisesti olisi
määriteltävä kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja
eri toimenpiteitä.
(8)       Kun johonkin kantaan liittyvä
suurin sallittu saalis (TAC) myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle,
kyseinen jäsenvaltio on aiheellista valtuuttaa perussopimuksen 2 artiklan
1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava
säännöksiä, joilla varmistetaan, että kyseinen jäsenvaltio toimii TACin tasoa
vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen
kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.
(9)       Tiettyjen TACien osalta
jäsenvaltioilla olisi oltava valtuudet myöntää aluksille
lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osallistuvat kaikki kalastustiedot
kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata
saaliskiintiöjärjestelmää, jossa kaikki saaliit on purettava aluksesta ja
luettava kiintiöihin, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niiden
mukanaan tuomaa muuten käytettävissä olevien kalavarojen tuhlausta. Kalavarojen
valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena
hyödykkeenä ja vaarantaa siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.
Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin jo sinällään kalastajille
kannustimen pyrkiä toimissaan saaliin mahdollisimman tarkkaan valikoimiseen.
Jotta poisheittämisiä voitaisiin hallinnoida järkevästi, kaikki kalastustiedot
kirjaavan kalastuksen olisi katettava pikemminkin kaikki toiminnot merellä kuin
purkamiset satamassa. Jäsenvaltioiden edellytyksiin myöntää tällaisia
lisäkalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi sisällyttävä velvoite varmistaa
sensorijärjestelmään yhdistettyjen valvontakameroiden käyttö. Tämän ansiosta
voitaisiin yksityiskohtaisesti kirjata kaikki aluksella pidetyt ja poisheitetyt
saaliin osat. Aluksella reaaliaikaisesti työskenteleviin tarkkailijoihin
perustuva järjestelmä olisi tehottomampi, kalliimpi ja epäluotettavampi. Näin
ollen valvontakameroiden käyttö on ennakkoedellytys poisheittämisten
vähennysjärjestelmien, kuten kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen,
toteuttamiseksi. Tällaisten järjestelmien käytössä olisi noudatettava
yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta
liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivissä 95/46/EY[10]
säädettyjä vaatimuksia.
(10)     Sen varmistamiseksi, että
kaikki kalastustiedot kirjaavan koekalastuksen avulla voidaan tehokkaasti
arvioida saaliskiintiöjärjestelmien vaikutusta asianomaisten kalakantojen absoluuttiseen
kalastuskuolevuuteen, on tarpeen lukea kaikki kyseisessä koekalastuksessa
saadut saaliit, purkamiselle asetettua alamittaa pienemmät kalat mukaan
luettuina, osallistuvalle alukselle myönnettyyn kokonaismäärään, ja varmistaa,
että kalastustoimet lopetetaan, kun kyseinen alus on käyttänyt loppuun sille
myönnetyn kokonaismäärän. On myös tarpeen estää kaikki kalastustiedot
kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten ja muiden alusten väliset
määrien siirrot.
(11)     On tarpeen vahvistaa vuoden
2013 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 2166/2005 8 artiklan,
asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12
artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon tiettyjen alusryhmien
sulkemisesta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 III luvussa säädetyn
pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle 27 päivänä heinäkuuta 2009 annettu
neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009[11].
(12)     Tiettyjen lajien, kuten
tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa
vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi
sen vuoksi rajoitettava asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.
(13)     Kalastusmahdollisuuksia
käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin
lainsäädäntöä.
(14)     Tässä asetuksessa
vahvistettujen, EU:n alusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien
käytössä sovelletaan yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on
varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta
2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009[12] ja erityisesti mainitun
asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista,
ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien
käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita
jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen
soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(15)     Tämän asetuksen yhdenmukaisen
täytäntöönpanon varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä
täytäntöönpanovalta antaa yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille
myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä,
myöntää lisäpäiviä merellä kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen tai tehostetun
tieteellisen tarkkailuohjelman soveltamisen perusteella sekä vahvistaa
lomakemalleja jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välistä
merelläolopäivien siirtoa koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten.
Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden
mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä,
16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
asetuksen (EU) N:o 182/2011[13]
mukaisesti.
(16)     Kalastustoimien keskeytyksen
välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta
olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2013 lukuun ottamatta
pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1
päivästä helmikuuta 2013. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi
tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
1.           Tässä asetuksessa
vahvistetaan EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen
alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuulumattomien tiettyjen kalakantojen ja
kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:
a)      saalisrajoitukset vuodeksi 2013;
b)      pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän
helmikuuta 2013 ja 31 päivän tammikuuta 2014 väliseksi ajaksi.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan EU:n aluksiin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)      ’EU:n aluksella’ jonkin jäsenvaltion
lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
b)      ’EU:n vesillä’ jäsenvaltioiden
suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, lukuun ottamatta
perussopimuksen liitteessä II lueteltujen merentakaisten maiden ja alueiden
lähivesiä;
c)      ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC)
määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa kustakin kalakannasta vuosittain;
d)      ’kiintiöllä’ unionille tai jäsenvaltiolle
myönnettyä osuutta TACista;
e)      ’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita,
jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
f)       ’silmäkoolla’ asetuksen (EY) N:o
517/2008[14]
mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa;
g)      ’EU:n kalastusalusrekisterillä’
rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EY) N:o 2371/2002 15
artiklan 3 kohdan mukaisesti;
h)      ’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY)
N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa;
i)       ’analyyttisillä arvioinneilla’
kalakannan kehityssuunnan määrällistä arviointia sen biologista tilannetta ja
hyödyntämistä koskevien sellaisten tietojen perusteella, jotka tieteellinen
tarkastelu on osoittanut riittävän luotettaviksi, jotta tulevaisuuden
saalismääriä koskevista vaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto.
4 artikla
Kalastusalueet
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)      ’ICESin (Kansainvälinen
merentutkimusneuvosto) alueilla’ asetuksen (EY) N:o 218/2009[15] liitteessä III mainittuja
maantieteellisiä alueita;
b)      ’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta,
joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja
etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä linjaan tästä
pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;
c)      ’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta,
joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja
tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla, sekä etelässä
linjoihin Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg
Hovedista Kulleniin;
d)      ’ICES -suuralueen VII toiminnallisella
yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten
pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
53° 30' N 15° 00' W,
53° 30' N 11° 00' W,
51° 30' N 11° 00' W,
51° 30' N 13° 00' W,
51° 00' N 13° 00' W,
51° 00' N 15° 00' W,
53° 30' N 15° 00' W;
e)      ’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7º 23'
48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IXa;
f)       ’CECAF:n (Itäisen Keski-Atlantin
kalastuskomitea) alueilla’ asetuksen (EY) N:o 216/2009[16] liitteessä II mainittuja
maantieteellisiä alueita.
II OSASTO
KALASTUSMAHDOLLISUUDET
5 artikla
TACit ja niiden jakaminen
EU:n alusten TACit EU:n vesillä tai tietyillä
EU:n ulkopuolisilla vesillä ja kyseisten TACien jakaminen jäsenvaltioiden
kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset
vahvistetaan liitteessä I.
6 artikla
Jäsenvaltioiden määrittämät TACit
1.           Asianomaisten jäsenvaltioiden
on määriteltävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään
liitteessä I.
2.           Jäsenvaltioiden määrittlemien
TACien on
a)      oltava johdonmukaiset yhteisen
kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kalakannan kestävän
hyödyntämisen periaatteen, kanssa; ja
b)      johdettava
i)        todennäköisimmin kannan hyödyntämiseen
kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2015 alkaen, jos analyyttisia arvioita
on saatavilla;
ii)       kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon
ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arvioita ei ole
saatavilla tai ne ovat puutteellisia.
3.           Kunkin asianomaisen
jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2013 esitettävä komissiolle
seuraavat tiedot:
a)      vahvistetut TACit;
b)      asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja
arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat;
c)      yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten
hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.
7 artikla
Lisäkalastusmahdollisuuksien jakaminen aluksille, jotka osallistuvat kaikki
kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen
1.           Jäsenvaltiot voivat myöntää
tiettyjen kantojen lisäkalastusmahdollisuuksia lippunsa alla purjehtiville
aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen.
Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.
2.           Jäsenvaltioiden lippunsa alla
purjehtiville aluksille myöntämien tietyn kannan lisäkalastusmahdollisuuksien
prosentuaalinen osuus kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä ei saa
ylittää liitteessä I vahvistettua kokonaismäärää.
3.           Alukselle myönnettyjen
lisäkalastusmahdollisuuksien on oltava seuraavien edellytysten mukaisia:
a)      alus käyttää kameravalvontaa yhdistettynä
anturijärjestelmään, joka tallentaa kaikki aluksella tapahtuvat kalastus- ja
käsittelytoimet;
b)      kaikki kalastustiedot kirjaavalle
yksittäiselle alukselle myönnettyjen lisäkalastusmahdollisuuksien määrä ei saa
ylittää seuraavia ylärajoja:
1)      75 prosenttia kyseisen kannan
poisheitetyistä määristä, joiden asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen
alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus
kuuluu.
2)      30 prosenttia alukselle ennen
koekalastukseen osallistumista osoitetusta kalastusmahdollisuuksien määrästä;
c)      kaikki kyseisen kalakannan
lisämahdollisuuksien tuomat saaliit, asetuksen (EY) N:o 850/98 liitteessä XII
määriteltyä purkamisen alamittaa pienemmät kalat mukaan luettuina, on luettava
alukselle osoitettuun määrään tämän artiklan mukaisilla lisäkalastusmahdollisuuksilla
korotettuna;
d)      kun alus on käyttänyt sille tietyn kannan
osalta osoitetut kalastusmahdollisuudet kokonaisuudessaan, aluksen on
lopetettava kaikki kalastustoimet asianomaisella TAC-alueella;
e)      sellaisten kantojen, joihin tätä artiklaa
voidaan soveltaa, osalta ei sallita aluskohtaisen määrän tai sen osan siirtoja
kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten ja
muiden alusten välillä.
4.           Sen estämättä, mitä 3
artiklan b kohdan 1 alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti
myöntää lippunsa alla purjehtivalle alukselle lisämäärän, joka ylittää 75
prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joita asianomainen
jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon
lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu, jos
a)      kyseisen kannan arvioidut poisheitettävät
saaliit ovat asianomaisen alustyypin osalta alle 10 prosenttia;
b)      tällaisen aluksen osallistuminen on
tärkeää, jotta voidaan arvioida kameravalvontajärjestelmän hyödyllisyyttä valvontatarkoituksissa;
c)      noudatetaan kokonaismäärää, joka on 75
prosenttia kaikkien koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisen kannan
poisheitettyjen saaliiden arvioidusta määrästä.
5.           Jos 3 kohdan a alakohdan
mukaisesti tehdyt nauhoitukset merkitsevät direktiivissä 95/46/EY tarkoitettua
henkilötietojen käsittelyä, mainittua direktiiviä sovelletaan tällaisten
tietojen käsittelyyn.
6.           Jos jäsenvaltio havaitsee,
että kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuva alus jättää
täyttämättä 3 kohdassa säädetyt edellytykset, sen on viipymättä peruutettava
kyseiselle alukselle jaetut lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä sen
osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2013.
7.           Jäsenvaltion on ennen 1–6
kohdassa tarkoitetun lisäkalastusmahdollisuuden myöntämistä esitettävä
komissiolle seuraavat tiedot:
a)      luettelo lippunsa alla purjehtivista
aluksista, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen;

b)      erittely aluksille asennetuista
sähköisistä etävalvontalaitteista;
c)      kyseisten alusten käyttämien pyydysten
kapasiteetti, tyyppi ja erittely;
d)      arvioidut poisheitettävät saaliit kunkin
koekalastukseen osallistuvan alustyypin osalta;
e)      koekalastukseen osallistuvien alusten
kyseisestä kannasta, johon sovelletaan asiaankuuluvaa TACia, vuonna 2012
pyytämät saalismäärät.
8.           Komissio voi 3 kohdan b
alakohdan 1 alakohdassa säädetyn vaatimuksen täytäntöönpanon valvomiseksi
edellyttää tätä artiklaa soveltavaa jäsenvaltiota toimittamaan arvionsa kunkin
alustyypin aiheuttamien poisheitettyjen saaliiden määrästä tieteelliselle
neuvoa-antavalle elimelle arviointia varten. Jos poisheitettyjä määriä koskevaa
arviointia ei ole, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kyseisen
vaatimuksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet ja ilmoitettava niistä
komissiolle.
8 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa
purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit,
paitsi jos
a)      saaliit on pyydetty sellaisen
jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on olemassa kiintiö,
eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)      saaliit ovat osa EU:n kiintiötä, jota ei
ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä EU:n kiintiö ole
täyttynyt.
9 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
Pyyntiponnistuksia koskevia toimenpiteitä
sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 2013 31 päivään tammikuuta 2014 seuraavasti:
a)      Turskakantojen hoidossa Kattegatissa,
ICES-alueilla VIIa ja VIa sekä EU:n vesillä ICES-alueella Vb sovelletaan
liitettä II A;
b)      ICES-alueiden VIIIc ja IXa, Cádizinlahtea
lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan
liitettä II B;
c)      ICES-alueen VIIe merianturakannan
hoidossa sovelletaan liitettä II C.
10 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset
1.           Tässä asetuksessa vahvistettu
kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien
soveltamista:
a)      asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan
5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)      asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan
tai asetuksen (EY) N:o 1006/2008[17]
10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät kalastusmahdollisuuksien uudelleen
jakamiset;
c)      asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan
nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d)      asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan
mukaisesti pidätettävät määrät;
e)      asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106
ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
2.           Asetuksen (EY) N:o 847/96 3
artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun
asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin,
joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I
toisin säädetä.
11 artikla
Kalastuskieltokausi
1.           On kiellettyä kalastaa tai
pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän
heinäkuuta 2013 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat,
merikrotti, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela,
lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura ja piikkihai.
2.           Tämän artiklan soveltamiseksi
Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien
peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
 Piste || Leveysaste || Pituusaste
 1 || 52° 27' N || 12° 19' W
 2 || 52° 40' N || 12° 30' W
 3 || 52° 47' N || 12° 39,600' W
 4 || 52° 47' N || 12° 56' W
 5 || 52° 13,5' N || 13° 53,830' W
 6 || 51° 22' N || 14° 24' W
 7 || 51° 22' N || 14° 03' W
 8 || 52° 10' N || 13° 25' W
 9 || 52° 32' N || 13° 07,500' W
 10 || 52° 43' N || 12° 55' W
 11 || 52° 43' N || 12° 43' W
 12 || 52° 38,800' N || 12° 37' W
 13 || 52° 27' N || 12° 23' W
 14 || 52° 27' N || 12° 19' W
3.           Edellä olevasta 1 kohdasta
poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä
kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50
artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
12 artikla
Kiellot
1.           Kielletään EU:n
kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja
purkamasta seuraavia lajeja:
a)      jättiläishai (Cetorhinus maximus)
ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä;
b)      sillihai (Lamna nasus) kaikilla
vesillä, ellei liitteessä I olevassa B osassa muuta säädetä;
c)      merienkeli (Squatina squatina)
EU:n vesillä;
d)      silorausku (Dipturus batis)
ICES-alueella IIa sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X
sijaitsevilla EU:n vesillä;
e)      aaltorausku (Raja undulata) ja
pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X
sijaitsevilla EU:n vesillä;
f)       kitararauskut (Rhinobatidae)
ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla
EU:n vesillä;
g)      paholaisrausku (Manta birostris)
kaikilla vesillä.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi.
Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
13 artikla
Tietojen siirtäminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle
pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen
(EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän
asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.
III OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
14 artikla
Komiteamenettely
1.           Komissiota avustaa
asetuksella (EY) N:o 2371/2002 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea.
Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2.           Kun viitataan tähän kohtaan,
sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
15 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä
sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.
Asetuksen 9 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä
helmikuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
LIITELUETTELO
LIITE I: EU:n aluksiin sovellettavat TACit
alueilla, joilla on TACeja, lajeittain ja alueittain
·
A osa: Yleiset säännökset
·
B osa: Kattegat, ICES-suuralueet I, II, III, IV, V,
VI, VII, VIII, IX, X, XII ja XIV, CECAF-alueella sijaitsevat EU:n vedet sekä
Ranskan Guyanan vedet
LIITE II A: Alusten pyyntiponnistukset Kattegatin,
ICES-alueiden VIa ja VIIa sekä ICES-alueella Vb sijaitsevien EU:n vesien
turskakantojen hoidon yhteydessä
LIITE II B: Alusten
pyyntiponnistukset tiettyjen etelänkummeliturskakantojen ja
keisarihummerikantojen elvyttämisen yhteydessä ICES-alueilla VIIIc ja IXa
Cádizinlahtea lukuun ottamatta
LIITE II C: Alusten
pyyntiponnistukset Englannin kanaalin länsiosan merianturakannan hoidon
yhteydessä ICES-alueella VIIe
LIITE I
EU:N ALUKSIIN SOVELLETTAVAT TACIT
ALUEILLA, JOILLA ON TACEJA, LAJEITTAIN JA ALUEITTAIN

A OSA
YLEISET SÄÄNNÖKSET
Tämän liitteen B osassa olevissa taulukoissa
vahvistetaan TACit ja kiintiöt (tonneina elopainoa, jollei toisin mainita)
kannoittain sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset.
Kaikkiin tässä liitteessä vahvistettuihin
kalastusmahdollisuuksiin sovelletaan asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 ja
erityisesti sen 33 ja 34 artiklassa vahvistettuja sääntöjä.
Viittaukset kalastusalueisiin ovat viittauksia
ICES-alueisiin, jollei toisin ilmoiteta. Kunkin alueen kalakannat mainitaan
lajin tieteellisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Seuraavassa esitetään
tämän asetuksen soveltamiseksi latinankielisten nimien ja yleiskielisten nimien
vastaavuustaulukko:
 Tieteellinen nimi || Kolmikirjaiminen koodi || Yleisnimi
 Amblyraja radiata || RJR || Kynsirausku
 Ammodytes spp. || SAN || Tuulenkalat
 Argentina silus || ARU || Kultakuore
 Beryx spp. || ALF || Limapäät
 Brosme brosme || USK || Keila
 Caproidae || BOR || Karjukalat
 Centrophorus squamosus || GUQ || Suomupistinhai
 Centroscymnus coelolepis || CYO || Ruskosusihai
 Chaceon spp. || CGE || Syvänmerenpunataskuravut
 Champsocephalus gunnari || ANI || Makrillijääkala
 Chionoecetes spp. || PCR || Lumitaskuravut
 Clupea harengus || HER || Silli
 Coryphaenoides rupestris || RNG || Lestikala
 Dalatias licha || SCK || Leijahai
 Deania calcea || DCA || Lattahai
 Dipturus batis || RJB || Silorausku
 Dissostichus eleginoides || TOP || Hammaskala
 Dissostichus mawsoni || TOA || Tummahammaskala
 Engraulis encrasicolus || ANE || Sardelli
 Etmopterus princeps || ETR || Isovalohai
 Etmopterus pusillus || ETP || Pehmovalohai
 Euphausia superba || KRI || Etelänkrilli
 Gadus morhua || COD || Turska
 Galeorhinus galeus || GAG || Harmaakoirahai
 Glyptocephalus cynoglossus || WIT || Mustaeväkampela
 Hippoglossoides platessoides || PLA || Liejukampela
 Hippoglossus hippoglossus || HAL || Ruijanpallas
 Hoplostethus atlanticus || ORY || Keltaroussi
 Illex illecebrosus || SQI || Pohjankalmari
 Lamna nasus || POR || Sillihai
 Lepidonotothen squamifrons || NOS || Harmaajääahven
 Lepidorhombus spp. || LEZ || Lasikampelat
 Raja circularis || RJI || Hietarausku
 Raja fullonica || RJF || Käkirausku
 Leucoraja naevus || RJN || Marmorirausku
 Limanda ferruginea || YEL || Ruostekampela
 Limanda limanda || DAB || Hietakampela
 Lophiidae || ANF || Merikrotit
 Macrourus spp. || GRV || Lestikalat
 Makaira nigricans || BUM || Sinimarliini
 Mallotus villosus || CAP || Villakuore
 Manta birostris || RMB || Paholaisrausku
 Martialia hyadesi || SQS || Kalmari
 Melanogrammus aeglefinus || HAD || Kolja
 Merlangius merlangus || WHG || Valkoturska
 Merluccius merluccius || HKE || Kummeliturska
 Micromesistius poutassou || WHB || Mustakitaturska
 Microstomus kitt || LEM || Pikkupääkampela
 Molva dypterygia || BLI || Tylppäpyrstömolva
 Molva molva || LIN || Molva
 Nephrops norvegicus || NEP || Keisarihummeri
 Pandalus borealis || PRA || Pohjankatkarapu
 Paralomis spp. || PAI || Kiviravut
 Penaeus spp. || PEN || Katkaravut
 Platichthys flesus || FLE || Kampela
 Pleuronectes platessa || PLE || Punakampela
 Pleuronectiformes || FLX || Kampelakalat
 Pollachius pollachius || POL || Lyyraturska
 Pollachius virens || POK || Seiti
 Psetta maxima || TUR || Piikkikampela
 Raja brachyura || RJH || Pilkkurausku
 Raja clavata || RJC || Okarausku
 Raja (Dipturus) nidarosiensis || JAD || Mustavatsarausku
 Raja microocellata || RJE || Palettirausku
 Raja montagui || RJM || Pisterausku
 Raja undulata || RJU || Aaltorausku
 Rajiformes || SRX || Rauskukalat
 Reinhardtius hippoglossoides || GHL || Grönlanninpallas
 Raja alba || RJA || Pullonokkarausku
 Scomber scombrus || MAC || Makrilli
 Scophthalmus rhombus || BLL || Silokampela
 Sebastes spp. || RED || Punasimput
 Solea solea || SOL || Meriantura
 Solea spp. || SOO || Merianturat
 Sprattus sprattus || SPR || Kilohaili
 Squalus acanthias || DGS || Piikkihai
 Tetrapturus albidus || WHM || Valkomarliini
 Thunnus maccoyii || SBF || Sinievätonnikala
 Thunnus obesus || BET || Isosilmätonnikala
 Thunnus thynnus || BFT || Tonnikala
 Trachurus murphyi || CJM || Perunpiikkimakrilli
 Trachurus spp. || JAX || Piikkimakrillit
 Trisopterus esmarkii || NOP || Harmaaturska
 Urophycis tenuis || HKW || Oliiviturska
 Xiphias gladius || SWO || Miekkakala
Seuraavassa esitetään
yksinomaan selvennykseksi yleiskielisten nimien ja tieteellisten nimien
vastaavuustaulukko:
 Limapäät || ALF || Beryx spp.
 Liejukampela || PLA || Hippoglossoides platessoides
 Sardelli || ANE || Engraulis encrasicolus
 Merikrotit || ANF || Lophiidae
 Makrillijääkala || ANI || Champsocephalus gunnari
 Tummahammaskala || TOA || Dissostichus mawsoni
 Ruijanpallas || HAL || Hippoglossus hippoglossus
 Isosilmätonnikala || BET || Thunnus obesus
 Lattahai || DCA || Deania calcea
 Pilkkurausku || RJH || Raja brachyura
 Tylppäpyrstömolva || BLI || Molva dypterygia
 Sinimarliini || BUM || Makaira nigricans
 Mustakitaturska || WHB || Micromesistius poutassou
 Tonnikala || BFT || Thunnus thynnus
 Karjukalat || BOR || Caproidae
 Silokampela || BLL || Scophthalmus rhombus
 Villakuore || CAP || Mallotus villosus
 Turska || COD || Gadus morhua
 Hietakampela || DAB || Limanda limanda
 Silorausku || RJB || Dipturus batis
 Meriantura || SOL || Solea solea
 Kiviravut || PAI || Paralomis spp.
 Marmorirausku || RJN || Leucoraja naevus
 Syvänmerenpunataskuravut || CGE || Chaceon spp.
 Kampela || FLE || Platichthys flesus
 Kampelakalat || FLX || Pleuronectiformes
 Paholaisrausku || RMB || Manta birostris
 Isovalohai || ETR || Etmopterus princeps
 Kultakuore || ARU || Argentina silus
 Grönlanninpallas || GHL || Reinhardtius hippoglossoides
 Lestikalat || GRV || Macrourus spp.
 Harmaajääahven || NOS || Lepidonotothen squamifrons
 Kolja || HAD || Melanogrammus aeglefinus
 Kummeliturska || HKE || Merluccius merluccius
 Silli || HER || Clupea harengus
 Piikkimakrillit || JAX || Trachurus spp.
 Perunpiikkimakrilli || CJM || Trachurus murphyi
 Leijahai || SCK || Dalatias licha
 Etelänkrilli || KRI || Euphausia superba
 Suomupistinhai || GUQ || Centrophorus squamosus
 Pikkupääkampela || LEM || Microstomus kitt
 Molva || LIN || Molva molva
 Makrilli || MAC || Scomber scombrus
 Lasikampelat || LEZ || Lepidorhombus spp.
 Pohjankatkarapu || PRA || Pandalus borealis
 Keisarihummeri || NEP || Nephrops norvegicus
 Harmaaturska || NOP || Trisopterus esmarkii
 Mustavatsarausku || JAD || Raja (Dipturus) nidarosiensis
 Keltaroussi || ORY || Hoplostethus atlanticus
 Hammaskala || TOP || Dissostichus eleginoides
 Katkaravut || PEN || Penaeus spp.
 Punakampela || PLE || Pleuronectes platessa
 Lyyraturska || POL || Pollachius pollachius
 Sillihai || POR || Lamna nasus
 Ruskosusihai || CYO || Centroscymnus coelolepis
 Punasimput || RED || Sebastes spp.
 Lestikala || RNG || Coryphaenoides rupestris
 Seiti || POK || Pollachius virens
 Tuulenkalat || SAN || Ammodytes spp.
 Hietarausku || RJI || Raja circularis
 Käkirausku || RJF || Raja fullonica
 Pohjankalmari || SQI || Illex illecebrosus
 Rauskukalat || SRX || Rajiformes
 Palettirausku || RJE || Raja microocellata
 Pehmovalohai || ETP || Etmopterus pusillus
 Lumitaskuravut || PCR || Chionoecetes spp.
 Merianturat || SOO || Solea spp.
 Sinievätonnikala || SBF || Thunnus maccoyii
 Pisterausku || RJM || Raja montagui
 Kilohaili || SPR || Sprattus sprattus
 Piikkihai || DGS || Squalus acanthias
 Kalmari || SQS || Martialia hyadesi
 Kynsirausku || RJR || Amblyraja radiata
 Miekkakala || SWO || Xiphias gladius
 Okarausku || RJC || Raja clavata
 Harmaakoirahai || GAG || Galeorhinus galeus
 Piikkikampela || TUR || Psetta maxima
 Keila || USK || Brosme brosme
 Aaltorausku || RJU || Raja undulata
 Oliiviturska || HKW || Urophycis tenuis
 Valkomarliini || WHM || Tetrapturus albidus
 Pullonokkarausku || RJA || Raja alba
 Valkoturska || WHG || Merlangius merlangus
 Mustaeväkampela || WIT || Glyptocephalus cynoglossus
 Ruostekampela || YEL || Limanda ferruginea
B OSA
KATTEGAT, ICES-SUURALUEET I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII JA
XIV, EU:N VEDET CECAF:N ALUEELLA, RANSKAN GUYANAN VEDET
 Laji: || Kultakuore Argentina silus || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla I ja II (ARU/1/2.) ||
 Saksa ||  22 ||   || Varo-TAC ||
 Ranska ||  7 ||   ||
 Alankomaat ||  18 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  37 ||   ||
 Unioni ||  84 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  84 ||   ||
   ||
 Laji: || Kultakuore Argentina silus || Alue: || EU:n vedet alueilla III ja IV (ARU/34-C) ||
 Tanska ||  843 ||   || Varo-TAC ||
 Saksa ||  9 ||   ||
 Ranska ||  6 ||   ||
 Irlanti ||  6 ||   ||
 Alankomaat ||  40 ||   ||
 Ruotsi ||  33 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  15 ||   ||
 Unioni ||  952 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  952 ||   ||
   ||
 Laji: || Kultakuore Argentina silus || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla V, VI ja VII (ARU/567.) ||
 Saksa ||  289 ||   || Varo-TAC ||
 Ranska ||  6 ||   ||
 Irlanti ||  268 ||   ||
 Alankomaat || 3 023 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  212 ||   ||
 Unioni || 3 798 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 3 798 ||   ||
   ||
 Laji: || Keila Brosme brosme || Alue: || IIIa; EU:n vedet osa-alueilla 22–32 (USK/3A/BCD) ||
 Tanska ||  15 ||   || Varo-TAC ||
 Ruotsi ||  7 ||   ||
 Saksa ||  7 ||   ||
 Unioni ||  29 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  29 ||   ||
   ||
 Laji: || Karjukala Caproidae || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla VI, VII ja VIII (BOR/678-) ||
 Tanska || pm ||   || Varo-TAC ||
 Irlanti || pm ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || pm ||   ||
 Unioni || pm ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || pm ||   ||
   ||
 Laji: || Silli Clupea harengus || Alue: || VIaS(1), VIIb, VIIc (HER/6AS7BC) ||
 Irlanti || pm ||   || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.   ||
 Alankomaat || pm ||   ||
 Unioni || pm ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || pm ||   ||
 (1)        Kyseessä on sillikanta alueella VIa linjan 56° 00' N eteläpuolella ja linjan 7° 00' W länsipuolella. || pm
   || pm
 Laji: || Silli Clupea harengus || Alue: || VI Clyde(1) (HER/06ACL.) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || Vahvistetaan myöhemmin || (2) || Varo-TAC ||
 Unioni || Vahvistetaan myöhemmin || (3) ||
   ||   ||   ||
 TAC || Vahvistetaan myöhemmin || (3) ||
 (1)        Clyden kanta: kyseessä on sillikanta merialueella, joka sijaitsee Mull of Kintyren ja Corsewall Pointin välisen linjan koillispuolella. (2)        Tämän asetuksen 6 artiklaa sovelletaan. (3)        Sama kuin alaviitteen 2 mukaisesti määritetty taso. ||
   ||
 Laji: || Silli Clupea harengus || Alue: || VIIa(1) (HER/07A/MM) ||
 Irlanti || 1 300 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 3 693 ||   ||
 Unioni || 4 993 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 4 993 ||   ||
 (1)         Tähän alueeseen ei kuulu alue, joka rajoittuu –   pohjoisessa linjaan 52° 30' N, –   etelässä linjaan 52° 00' N, –   lännessä Irlannin rannikkoon, –   idässä Yhdistyneen kuningaskunnan rannikkoon. ||
   ||
 Laji: || Silli Clupea harengus || Alue: || VIIe ja VIIf (HER/7EF.) ||
 Ranska ||  392 ||   || Varo-TAC ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  392 ||   ||
 Unioni ||  784 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  784 ||   ||
   ||
 Laji: || Silli Clupea harengus || Alue: || VIIg(1), VIIh(1), VIIj(1) ja VIIk(1) (HER/7G-K.) ||
 Saksa ||  191 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ranska || 1 062 ||   ||
 Irlanti || 14 864 ||   ||
 Alankomaat || 1 062 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  21 ||   ||
 Unioni || 17 200 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 17 200 ||   ||
 (1)         Tähän alueeseen lisätään alue, joka rajoittuu –   pohjoisessa linjaan 52° 30' N, –   etelässä linjaan 52° 00' N, –   lännessä Irlannin rannikkoon, –   idässä Yhdistyneen kuningaskunnan rannikkoon. ||
   ||
 Laji: || Sardelli Engraulis encrasicolus || Alue: || IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (ANE/9/3411) ||
 Espanja || 3 998 ||   || Varo-TAC ||
 Portugali || 4 362 ||   ||
 Unioni || 8 360 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 8 360 ||   ||
   ||
 Laji: || Turska Gadus morhua || Alue: || Kattegat (COD/03AS.) ||
 Tanska ||  62 || (1) || Analyyttinen TAC ||
 Saksa ||  1 || (1) ||
 Ruotsi ||  37 || (1) ||
 Unioni ||  100 || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  100 || (1) ||
   ||   ||   ||   ||
 (1)           Ainoastaan sivusaaliille. Kohdennettu kalastus ei ole sallittua tässä kiintiössä. ||
   ||
 Laji: || Turska Gadus morhua || Alue: || VIb; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb linjan 12° 00 W länsipuolella sekä alueilla XII ja XIV (COD/5W6-14) ||
 Belgia ||  0 ||   || Varo-TAC ||
 Saksa ||  2 ||   ||
 Ranska ||  20 ||   ||
 Irlanti ||  8 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  32 ||   ||
 Unioni ||  62 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  62 ||   ||
   ||
 Laji: || Turska Gadus morhua || Alue: || VIa; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb linjan 12° 00 W itäpuolella (COD/5BE6A) ||
 Belgia || 0 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Saksa || 0 ||   ||
 Ranska || 0 ||   ||
 Irlanti || 0 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 0 ||   ||
 Unioni || 0 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 0 || (1) ||
   ||   ||   ||   ||
 (1)           Tämän TACin soveltamisalaan kuuluvalla alueella voidaan purkaa aluksesta turskan sivusaaliita edellyttäen, että sivusaaliit eivät ylitä 1,5.tä prosenttia aluksella säilytetyn kokonaissaaliin elopainosta kalastusmatkaa kohden. ||
   ||
 Laji: || Turska Gadus morhua || Alue: || VIIa (COD/07A.) ||
 Belgia ||  4 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  10 ||   ||
 Irlanti ||  188 ||   ||
 Alankomaat ||  1 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  82 ||   ||
 Unioni ||  285 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  285 ||   ||
   ||   ||   ||   ||
   ||
 Laji: || Turska Gadus morhua || Alue: || VIIb, VIIc, VIIe–k, VIII, IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (COD/7XAD34) ||
 Belgia ||  456 ||   || Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan.   ||
 Ranska || 7 459 ||   ||
 Irlanti || 1 479 ||   ||
 Alankomaat ||  2 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  804 ||   ||
 Unioni || 10 200 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 10 200 ||   ||
   ||
 Laji: || Sillihai Lamna nasus || Alue: || Ranskan Guyanan vedet, Kattegat; EU:n vedet Skagerrakissa alueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII ja XIV; EU:n vedet CECAF-alueilla 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2 (POR/3-1234) ||
 Tanska || pm || (1) || Varo-TAC ||
 Ranska || pm || (1) ||
 Saksa || pm || (1) ||
 Irlanti || pm || (1) ||
 Espanja || pm || (1) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || pm || (1) ||
 Unioni || pm || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC || pm || (1) ||
   ||
 (1)           Lajia ei saa vahingoittaa, jos se saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. ||
   ||
 Laji: || Lasikampelat Lepidorhombus spp. || Alue: || EU:n vedet alueilla IIa ja IV (LEZ/2AC4-C) ||
 Belgia ||  8 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Tanska ||  7 ||   ||
 Saksa ||  7 ||   ||
 Ranska ||  46 ||   ||
 Alankomaat ||  36 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 2 716 ||   ||
 Unioni || 2 820 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 2 820 ||   ||
   ||
 Laji: || Lasikampelat Lepidorhombus spp. || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb; VI; kansainväliset vedet alueilla XII ja XIV (LEZ/56-14) ||
 Espanja ||  232 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  904 ||   ||
 Irlanti ||  264 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  640 ||   ||
 Unioni || 2 040 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 2 040 ||   ||
   ||
 Laji: || Lasikampelat Lepidorhombus spp. || Alue: || VII (LEZ/07.) ||
 Belgia ||  376 || (1) || Varo-TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 Espanja || 4 172 || (1) ||
 Ranska || 5 064 || (1) ||
 Irlanti || 2 302 || (1) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 1 994 || (1) ||
 Unioni || 13 908 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 13 908 ||   ||
   ||   ||   ||
 1) Tämän kiintiön lisäksi jäsenvaltio voi tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti jakaa lippunsa alla purjehtiville, kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden kokonaismäärä on enintään 1 prosentti kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä. ||
   ||
 Laji: || Lasikampelat Lepidorhombus spp. || Alue: || VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe (LEZ/8ABDE.) ||
 Espanja ||  760 ||   || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.   ||
 Ranska ||  613 ||   ||
 Unioni || 1 373 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 1 373 ||   ||
   ||
 Laji: || Lasikampelat Lepidorhombus spp. || Alue: || VIIIc, IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (LEZ/8C3411) ||
 Espanja ||  822 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  41 ||   ||
 Portugali ||  27 ||   ||
 Unioni ||  890 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  890 ||   ||
   ||
 Laji: || Merikrotit Lophiidae || Alue: || VI; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb; kansainväliset vedet alueilla XII ja XIV (ANF/56-14) ||
 Belgia ||  149 ||   || Varo-TAC ||
 Saksa ||  170 ||   ||
 Espanja ||  159 ||   ||
 Ranska || 1 833 ||   ||
 Irlanti ||  415 ||   ||
 Alankomaat ||  144 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 1 276 ||   ||
 Unioni || 4 146 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 4 146 ||   ||
   ||
 Laji: || Merikrotit Lophiidae || Alue: || VII (ANF/07.) ||
 Belgia || 2 268 || (1) (2) || Varo-TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan.   ||
 Saksa ||  253 || (1) (2) ||
 Espanja ||  901 || (1) (2) ||
 Ranska || 14 553 || (1) (2) ||
 Irlanti || 1 860 || (1) (2) ||
 Alankomaat ||  294 || (1) (2) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 4 413 || (1) (2) ||
 Unioni || 24 542 || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC || 24 542 || (1) ||
 (1)         Erityisedellytys: Josta enintään 5 prosenttia voidaan kalastaa alueilla VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe (ANF/*8ABDE). 2) Tämän kiintiön lisäksi jäsenvaltio voi tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti jakaa lippunsa alla purjehtiville, kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden kokonaismäärä on enintään 1 prosentti kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä. ||
   ||
 Laji: || Merikrotit Lophiidae || Alue: || VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe (ANF/8ABDE.) ||
 Espanja || 1 002 ||   || Varo-TAC   ||
 Ranska || 5 574 ||   ||
 Unioni || 6 576 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 6 576 ||   ||
   ||
 Laji: || Merikrotit Lophiidae || Alue: || VIIIc, IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (ANF/8C3411) ||
 Espanja || 1 708 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  2 ||   ||
 Portugali ||  340 ||   ||
 Unioni || 2 050 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 2 050 ||   ||
   ||
 Laji: || Kolja Melanogrammus aeglefinus || Alue: || EU:n ja kansainväliset vedet alueilla Vb ja VIa (HAD/5BC6A.) ||
 Belgia || 7 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Saksa || 8 ||   ||
 Ranska || 342 ||   ||
 Irlanti || 244 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 2 499 ||   ||
 Unioni || 3 100 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 3 100 ||   ||
   ||
 Laji: || Kolja Melanogrammus aeglefinus || Alue: || VIIb–k, VIII, IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (HAD/7X7A34) ||
 Belgia ||  83 || (1) || Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 Ranska || 5 000 || (1) ||
 Irlanti || 1 667 || (1) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  750 || (1) ||
 Unioni || 7 500 || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC || 7 500 ||   ||
 (1)           Tämän kiintiön lisäksi jäsenvaltio voi tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti jakaa lippunsa alla purjehtiville, kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden kokonaismäärä on enintään 5 prosenttia kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä. ||
   ||
 Laji: || Kolja Melanogrammus aeglefinus || Alue: || VIIa (HAD/07A.) ||
 Belgia ||  16 ||   || Varo-TAC ||
 Ranska ||  72 ||   ||
 Irlanti ||  433 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  480 ||   ||
 Unioni || 1 001 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 1 001 ||   ||
   ||
 Laji: || Valkoturska Merlangius merlangus || Alue: || VI; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb; kansainväliset vedet alueilla XII ja XIV (WHG/56-14) ||
 Saksa ||  2 ||   || Varo-TAC ||
 Ranska ||  30 ||   ||
 Irlanti ||  73 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  141 ||   ||
 Unioni ||  246 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  246 ||   ||
   ||
 Laji: || Valkoturska Merlangius merlangus || Alue: || VIIa (WHG/07A.) ||
 Belgia ||  0 ||   || Varo-TAC ||
 Ranska ||  5 ||   ||
 Irlanti ||  28 ||   ||
 Alankomaat ||  0 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  38 ||   ||
 Unioni ||  71 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  71 ||   ||
   ||
 Laji: || Valkoturska Merlangius merlangus || Alue: || VIIb, VIIc, VIId, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh, VIIj ja VIIk (WHG/7X7A-C) ||
 Belgia ||  239 ||   || Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 Ranska || 14 700 ||   ||
 Irlanti || 6 812 ||   ||
 Alankomaat ||  120 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 2 629 ||   ||
 Unioni || 24 500 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 24 500 ||   ||
   ||
 Laji: || Valkoturska Merlangius merlangus || Alue: || VIII (WHG/08.) ||
 Espanja || 1 016 ||   || Varo-TAC ||
 Ranska || 1 524 ||   ||
 Unioni || 2 540 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 2 540 ||   ||
   ||
 Laji: || Valkoturska Merlangius merlangus || Alue: || IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (WHG/9/3411) ||
 Portugali || Vahvistetaan myöhemmin || (1) || Varo-TAC ||
 Unioni || Vahvistetaan myöhemmin || (2) ||
   ||   ||   ||
 TAC || Vahvistetaan myöhemmin || (2) ||
 (1)        Tämän asetuksen 6 artiklaa sovelletaan. (2)        Sama kuin alaviitteen 1 mukaisesti määritetty taso. ||
   ||
 Laji: || Kummeliturska Merluccius merluccius || Alue: || IIIa; EU:n vedet osa-alueilla 22–32 (HKE/3A/BCD) ||
 Tanska || 1 033 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ruotsi ||  88 ||   ||
 Unioni || 1 121 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 1 121 || (1) ||
 (1)         Kummeliturskan pohjoisen kannan 37 200 tonnin kokonais-TACin rajoissa. ||
   ||
 Laji: || Kummeliturska Merluccius merluccius || Alue: || EU:n vedet alueilla IIa ja IV (HKE/2AC4-C) ||
 Belgia ||  19 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Tanska ||  755 ||   ||   ||
 Saksa ||  87 ||   ||
 Ranska ||  167 ||   ||
 Alankomaat ||  43 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  235 ||   ||
 Unioni || 1 306 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 1 306 || (1) ||
 (1)         Kummeliturskan pohjoisen kannan 37 200 tonnin kokonais-TACin rajoissa. ||
   ||
 Laji: || Kummeliturska Merluccius merluccius || Alue: || VI ja VII; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb; kansainväliset vedet alueilla XII ja XIV (HKE/571214) ||
 Belgia ||  192 || (1) (3) || Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 Espanja || 6 149 || (3) ||
 Ranska || 9 495 || (1) (3) ||
 Irlanti || 1 151 || (3) ||
 Alankomaat ||  124 || (1) (3) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 3 749 || (1) (3) ||
 Unioni || 20 860 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 20 860 || (2) ||
 (1)        Tästä kiintiöstä voidaan tehdä siirtoja alueilla IIa ja IV sijaitseville EU:n vesille. Nämä siirrot on kuitenkin annettava ennakolta tiedoksi komissiolle. (2)        Kummeliturskan pohjoisen kannan 37 200 tonnin kokonais-TACin rajoissa. (3)        Tämän kiintiön lisäksi jäsenvaltio voi tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti jakaa lippunsa alla purjehtiville, kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden kokonaismäärä on enintään 1 prosentti kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä. ||
 Erityisedellytys: ||
 Edellä mainittujen kiintiöiden rajoissa ei seuraavalla alueella saa ylittää seuraavia määriä: ||
   || VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe (HKE/*8ABDE) ||   ||
 Belgia ||  25 ||   ||   ||
 Espanja ||  992 ||   ||
 Ranska ||  992 ||   ||
 Irlanti ||  124 ||   ||
 Alankomaat ||  12 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  558 ||   ||
 Unioni || 2 703 ||   ||
   ||
 Laji: || Kummeliturska Merluccius merluccius || Alue: || VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe (HKE/8ABDE.) ||
 Belgia ||  6 || (1) || Analyyttinen TAC ||
 Espanja || 4 281 ||   ||
 Ranska || 9 614 ||   ||
 Alankomaat ||  12 || (1) ||
 Unioni || 13 913 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 13 913 || (2) ||
 (1)        Tästä kiintiöstä voidaan tehdä siirtoja alueelle IV ja alueella IIa sijaitseville EU:n vesille. Nämä siirrot on kuitenkin annettava ennakolta tiedoksi komissiolle. (2)         Kummeliturskan pohjoisen kannan 37 200 tonnin kokonais-TACin rajoissa. ||
 Erityisedellytys: ||
 Edellä mainittujen kiintiöiden rajoissa ei seuraavalla alueella saa ylittää seuraavia määriä: ||
   || VI ja VII; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb; kansainväliset vedet alueilla XII ja XIV (HKE/*57-14) ||   ||
 Belgia ||  1 ||   ||
 Espanja || 1 240 ||   ||
 Ranska || 2 232 ||   ||
 Alankomaat ||  4 ||   ||
 Unioni || 3 477 ||   ||
   ||
 Laji: || Kummeliturska Merluccius merluccius || Alue: || VIIIc, IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (HKE/8C3411) ||
 Espanja || 9 051 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  869 ||   ||
 Portugali || 4 224 ||   ||
 Unioni || 14 144 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 14 144 ||   ||
   ||
 Laji: || Tylppäpyrstömolva Molva dypterygia || Alue: || Kansainväliset vedet alueella XII (BLI/12INT-) ||
 Viro ||  2 || (1) || Varo-TAC ||
 Espanja ||  622 || (1) ||
 Ranska ||  15 || (1) ||
 Liettua ||  6 || (1) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  6 || (1) ||
 Muut ||  2 || (1) ||
 Unioni ||  652 || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  652 || (1) ||
 (1)         Ainoastaan sivusaaliille. Kohdennettu kalastus ei ole sallittua tässä kiintiössä. ||
   ||
 Laji: || Molva Molva molva || Alue: || IIIa; EU:n vedet alueilla IIIbcd (LIN/3A/BCD) ||
 Belgia || pm || (1) || Varo-TAC ||
 Tanska || pm ||   ||
 Saksa || pm || (1) ||
 Ruotsi || pm ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || pm || (1) ||
 Unioni || pm ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  pm ||   ||
 (1)         Kiintiöön saa pyytää vain EU:n vesillä alueilla IIIa ja IIIbcd. ||
   ||
 Laji: || Keisarihummeri Nephrops norvegicus || Alue: || EU:n vedet alueilla IIa ja IV (NEP/2AC4-C) ||
 Belgia ||  908 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Tanska ||  908 ||   ||
 Saksa ||  13 ||   ||
 Ranska ||  27 ||   ||
 Alankomaat ||  467 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 15 027 ||   ||
 Unioni || 17 350 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 17 350 ||   ||
   ||
 Laji: || Keisarihummeri Nephrops norvegicus || Alue: || VI; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb (NEP/5BC6.) ||
 Espanja ||  34 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  135 ||   ||
 Irlanti ||  225 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 16 256 ||   ||
 Unioni || 16 650 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 16 650 ||   ||
   ||
 Laji: || Keisarihummeri Nephrops norvegicus || Alue: || VII (NEP/07.) ||
 Espanja || 1 115 || (1) || Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 Ranska || 4 517 || (1) ||
 Irlanti || 6 851 || (1) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 6 093 || (1) ||
 Unioni || 18 576 || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC || 18 576 || (1) ||
 (1)           Erityisedellytys: Josta enintään seuraavat kiintiöt voidaan pyytää alueelta ICES-suuralueen VII toiminnallisessa yksikössä 16 (NEP/*07U16): ||
 Espanja ||  418 ||
 Ranska ||  262 ||
 Irlanti ||  503 ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  203 ||
 Unioni || 1 386 ||
   ||
 || Laji: || Keisarihummeri Nephrops norvegicus || Alue: || VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe (NEP/8ABDE.) ||
 || Espanja ||  192 ||   || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.   ||
 || Ranska || 3 008 ||   ||
 || Unioni || 3 200 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC || 3 200 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Keisarihummeri Nephrops norvegicus || Alue: || VIIIc (NEP/08C.) ||
 || Espanja ||  71 ||   || Analyyttinen TAC ||
 || Ranska ||  3 ||   ||
 || Unioni ||  74 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  74 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Keisarihummeri Nephrops norvegicus || Alue: || IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (NEP/9/3411) ||
 || Espanja ||  62 ||   || Analyyttinen TAC ||
 || Portugali ||  184 ||   ||
 || Unioni ||  246 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  246 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Katkaravut Penaeus spp. || Alue: || Ranskan Guyanan vedet (PEN/FGU.) ||
 || Ranska || Vahvistetaan myöhemmin || (1) (2) || Varo-TAC ||
 || Unioni || Vahvistetaan myöhemmin || (2) (3) ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC || Vahvistetaan myöhemmin || (2) (3) ||
 || (1)        Tämän asetuksen 6 artiklaa sovelletaan. (2)        Penaeus subtilis- ja Penaeus brasiliensis -lajin katkarapujen pyynti on kiellettyä alle 30 m syvillä vesialueilla. (3)        Sama kuin alaviitteen 1 mukaisesti määritetty taso. ||
 ||   ||
 || Laji: || Punakampela Pleuronectes platessa || Alue: || VI; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb; kansainväliset vedet alueilla XII ja XIV (PLE/56-14) ||
 || Ranska ||  15 ||   || Varo-TAC ||
 || Irlanti ||  202 ||   ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta ||  337 ||   ||
 || Unioni ||  554 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  554 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Punakampela Pleuronectes platessa || Alue: || VIIa (PLE/07A.) ||
 || Belgia ||  83 ||   || Varo-TAC ||
 || Ranska ||  36 ||   ||
 || Irlanti ||  651 ||   ||
 || Alankomaat ||  25 ||   ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta ||  832 ||   ||
 || Unioni || 1 627 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC || 1 627 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Punakampela Pleuronectes platessa || Alue: || VIIb ja VIIc (PLE/7BC.) ||
 || Ranska ||  12 ||   || Varo-TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 || Irlanti ||  50 ||   ||
 || Unioni ||  62 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  62 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Punakampela Pleuronectes platessa || Alue: || VIId ja VIIe (PLE/7DE.) ||
 || Belgia ||  874 ||   || Analyyttinen TAC ||
 || Ranska || 2 914 ||   ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta || 1 554 ||   ||
 || Unioni || 5 342 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC || 5 342 ||   ||
 || 1) Tämän kiintiön lisäksi jäsenvaltio voi tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti jakaa lippunsa alla purjehtiville, kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden kokonaismäärä on enintään 1 prosentti kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä. ||
 || Laji: || Punakampela Pleuronectes platessa || Alue: || VIIf ja VIIg (PLE/7FG.) ||
 || Belgia ||  74 ||   || Varo-TAC ||
 || Ranska ||  135 ||   ||
 || Irlanti ||  21 ||   ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta ||  70 ||   ||
 || Unioni ||  300 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  300 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Punakampela Pleuronectes platessa || Alue: || VIIh, VIIj ja VIIk (PLE/7HJK.) ||
 || Belgia ||  7 ||   || Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 || Ranska ||  14 ||   ||
 || Irlanti ||  50 ||   ||
 || Alankomaat ||  28 ||   ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta ||  14 ||   ||
 || Unioni ||  113 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  113 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Punakampela Pleuronectes platessa || Alue: || VIII, IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (PLE/8/3411) ||
 || Espanja ||  53 ||   || Varo-TAC ||
 || Ranska ||  210 ||   ||
 || Portugali ||  53 ||   ||
 || Unioni ||  316 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  316 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Lyyraturska Pollachius pollachius || Alue: || VI; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb; kansainväliset vedet alueilla XII ja XIV (POL/56-14) ||
 || Espanja ||  6 ||   || Varo-TAC ||
 || Ranska ||  190 ||   ||
 || Irlanti ||  56 ||   ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta ||  145 ||   ||
 || Unioni ||  397 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  397 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Lyyraturska Pollachius pollachius || Alue: || VII (POL/07.) ||
 || Belgia ||  420 ||   || Varo-TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 || Espanja ||  25 ||   ||
 || Ranska || 9 667 ||   ||
 || Irlanti || 1 030 ||   ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta || 2 353 ||   ||
 || Unioni || 13 495 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC || 13 495 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Lyyraturska Pollachius pollachius || Alue: || VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe (POL/8ABDE.) ||
 || Espanja ||  202 ||   || Varo-TAC ||
 || Ranska ||  984 ||   ||
 || Unioni || 1 186 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC || 1 186 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Lyyraturska Pollachius pollachius || Alue: || VIIIc (POL/08C.) ||
 || Espanja ||  166 ||   || Varo-TAC ||
 || Ranska ||  19 ||   ||
 || Unioni ||  185 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  185 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Lyyraturska Pollachius pollachius || Alue: || IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (POL/9/3411) ||
 || Espanja ||  218 || (1) || Varo-TAC ||
 || Portugali ||  8 || (1) ||
 || Unioni ||  226 || (1) ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  226 ||   ||
 || (1)           Erityisedellytys: Josta enintään 5 prosenttia voidaan kalastaa alueella VIIIc sijaitsevilla EU:n vesillä (POL/*08C.). ||
 ||   ||
 || Laji: || Seiti Pollachius virens || Alue: || VII, VIII, IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (POK/7/3411) ||
 || Belgia ||  7 ||   || Varo-TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 || Ranska || 1 505 ||   ||
 || Irlanti ||  752 ||   ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta ||  410 ||   ||
 || Unioni || 2 674 ||   ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC || 2 674 ||   ||
 ||   ||
 || Laji: || Rauskukalat Rajiformes || Alue: || EU:n vedet alueilla IIa ja IV (SRX/2AC4-C) ||
 || Belgia ||  pm || (1) (2) (3) || Varo-TAC ||
 || Tanska || pm || (1) (2) (3) ||
 || Saksa ||  pm || (1) (2) (3) ||
 || Ranska || pm || (1) (2) (3) ||
 || Alankomaat ||  pm || (1) (2) (3) ||
 || Yhdistynyt kuningaskunta || pm || (1) (2) (3) ||
 || Unioni ||  pm || (1) (3) ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  pm || (3) ||
 || (1)        Marmorirauskun (Leucoraja naevus) (RJN/2AC4-C), okarauskun (Raja clavata) (RJC/2AC4-C), pilkkurauskun (Raja brachyura) (RJH/2AC4-C), pisterauskun (Raja montagui) (RJM/2AC4-C) ja kynsirauskun (Amblyraja radiata) (RJR/2AC4-C) saaliit ilmoitetaan erikseen. (2)        Sivusaaliskiintiö. Näiden lajien osuus voi olla enintään 25 prosenttia aluksella pidetyn saaliin elopainosta kalastusmatkaa kohden. Tämä edellytys koskee vain aluksia, joiden kokonaispituus on yli 15 metriä. (3)        Ei koske silorauskua (Dipturus batis). Näitä lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. Kalastajia on rohkaistava kehittämään ja käyttämään tekniikoita ja välineistöä, joilla helpotetaan kyseisten lajien nopeaa ja turvallista vapaaksi päästämistä. || pm
 ||   ||
 || Laji: || Rauskukalat Rajiformes || Alue: || EU:n vedet alueella IIIa (SRX/03A-C.) ||
 || Tanska ||  pm || (1) (2) || Varo-TAC ||
 || Ruotsi || pm || (1) (2) ||
 || Unioni ||  pm || (1) (2) ||
 ||   ||   ||   ||
 || TAC ||  pm || (2) ||
 || (1)        Marmorirauskun (Leucoraja naevus) (RJN/03A-C.), okarauskun (Raja clavata) (RJC/03A-C.), pilkkurauskun (Raja brachyura) (RJH/03A-C.), pisterauskun (Raja montagui) (RJM/03A-C.) ja kynsirauskun (Amblyraja radiata) (RJR/03A-C.) saaliit ilmoitetaan erikseen. (2)       Ei koske silorauskua (Dipturus batis). Lajia ei saa vahingoittaa, jos se saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. Kalastajia on rohkaistava kehittämään ja käyttämään tekniikoita ja välineistöä, joilla helpotetaan kyseisten lajien nopeaa ja turvallista vapaaksi päästämistä. || pm
 ||   ||
 Laji: || Rauskukalat Rajiformes || Alue: || EU:n vedet alueilla VIa, VIb, VIIa–c ja VIIe–k (SRX/67AKXD) ||
 Belgia ||  pm || (1) (2) (3) || Varo-TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 Viro || pm || (1) (2) (3) ||
 Ranska ||  pm || (1) (2) (3) ||
 Saksa || pm || (1) (2) (3) ||
 Irlanti ||  pm || (1) (2) (3) ||
 Liettua || pm || (1) (2) (3) ||
 Alankomaat ||  pm || (1) (2) (3) ||
 Portugali || pm || (1) (2) (3) ||
 Espanja ||  pm || (1) (2) (3) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || pm || (1) (2) (3) ||
 Unioni ||  pm || (1) (2) (3) ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  pm || (2) ||
 (1)        Marmorirauskun (Leucoraja naevus) (RJN/67AKXD), okarauskun (Raja clavata) (RJC/67AKXD), pilkkurauskun (Raja brachyura) (RJH/67AKXD), pisterauskun (Raja montagui) (RJM/67AKXD), palettirauskun (Raja microocellata) (RJE/67AKXD), hietarauskun (Raja circularis) (RJI/67AKXD) ja käkirauskun (Raja fullonica) (RJF/67AKXD) saaliit ilmoitetaan erikseen. (2)        Ei koske aaltorauskua (Raja undulata), silorauskua (Dipturus batis), mustavatsarauskua (Raja (Dipturus) nidarosiensis) eikä pullonokkarauskua (Raja alba). Näitä lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. Kalastajia on rohkaistava kehittämään ja käyttämään tekniikoita ja välineistöä, joilla helpotetaan kyseisten lajien nopeaa ja turvallista vapaaksi päästämistä. (3)        Erityisedellytys: Josta enintään 5 prosenttia voidaan kalastaa alueella VIId sijaitsevilla EU:n vesillä (SRX/*07D.). || pm
   ||
 Laji: || Rauskukalat Rajiformes || Alue: || EU:n vedet alueella VII d (SRX/07D.) ||
 Belgia ||  pm || (1) (2) (3) || Varo-TAC ||
 Ranska || pm || (1) (2) (3) ||
 Alankomaat ||  pm || (1) (2) (3) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || pm || (1) (2) (3) ||
 Unioni ||  pm || (1) (2) (3) ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  pm || (2) ||
 (1)        Marmorirauskun (Leucoraja naevus) (RJN/07D.), okarauskun (Raja clavata) (RJC/07D.), pilkkurauskun (Raja brachyura) (RJH/07D.), pisterauskun (Raja montagui) (RJM/07D.) ja kynsirauskun (Amblyraja radiata) (RJR/07D.) saaliit ilmoitetaan erikseen. (2)        Ei koske silorauskua (Dipturus batis) eikä aaltorauskua (Raja undulata). Näitä lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. Kalastajia on rohkaistava kehittämään ja käyttämään tekniikoita ja välineistöä, joilla helpotetaan kyseisten lajien nopeaa ja turvallista vapaaksi päästämistä. (3)        Erityisedellytys: Josta enintään 5 prosenttia voidaan kalastaa alueilla VIa, VIb, VIIa–c, ja VIIe–k sijaitsevilla EU:n vesillä (SRX/*67AKD). ||
   ||
 Laji: || Rauskukalat Rajiformes || Alue: || EU:n vedet alueilla VIII ja IX (SRX/89-C.) ||
 Belgia ||  pm || (1) (2) || Varo-TAC ||
 Ranska || pm || (1) (2) ||
 Portugali ||  pm || (1) (2) ||
 Espanja || pm || (1) (2) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  pm || (1) (2) ||
 Unioni || pm || (1) (2) ||
   ||  pm ||   ||
 TAC || pm || (2) ||
 (1)        Marmorirauskun (Leucoraja naevus) (RJN/89-C.) ja okarauskun (Raja clavata) (RJC/89-C.) saaliit ilmoitetaan erikseen. (2)        Ei koske aaltorauskua (Raja undulata), silorauskua (Dipturus batis) eikä pullonokkarauskua (Raja alba). Näitä lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. Kalastajia on rohkaistava kehittämään ja käyttämään tekniikoita ja välineistöä, joilla helpotetaan kyseisten lajien nopeaa ja turvallista vapaaksi päästämistä. ||
   ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || IIIa; EU:n vedet osa-alueilla 22–32 (SOL/3A/BCD) ||
 Tanska ||  470 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Saksa ||  27 || (1) ||
 Alankomaat ||  45 || (1) ||
 Ruotsi ||  18 ||   ||
 Unioni ||  560 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  560 || (2) ||
 (1)         Kiintiöön saa pyytää ainoastaan alueella IIIa sekä osa-alueilla 22–32 sijaitsevilla EU:n vesillä. (2)         Erityisedellytys: Josta enintään 496 tonnia voidaan pyytää alueella IIIa. ||
   ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || VI; EU:n ja kansainväliset vedet alueella Vb; kansainväliset vedet alueilla XII ja XIV (SOL/56-14) ||
 Irlanti ||  38 ||   || Varo-TAC ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  10 ||   ||
 Unioni ||  48 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  48 ||   ||
   ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || VIIa (SOL/07A.) ||
 Belgia ||  31 ||   || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.   ||
 Ranska ||  0 ||   ||
 Irlanti ||  7 ||   ||
 Alankomaat ||  9 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  13 ||   ||
 Unioni ||  60 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  60 ||   ||
   ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || VIIb ja VIIc (SOL/7BC.)
 Ranska ||  6 ||   || Varo-TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan.
  Irlanti ||  29 ||
 Unioni ||  35 ||
   ||   ||
 TAC ||  35 ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || VIId (SOL/07D.)
 Belgia || 1 292 ||   || Analyyttinen TAC
 Ranska || 2 585 ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  923 ||
 Unioni || 4 800 ||
   ||   ||
 TAC || 4 800 ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || VIIe (SOL/07E.) ||
 Belgia ||  32 || (1) || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  337 || (1) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  525 || (1) ||
 Unioni ||  894 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  894 ||   ||
 (1)         Tämän kiintiön lisäksi jäsenvaltio voi tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti jakaa lippunsa alla purjehtiville, kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden kokonaismäärä on enintään 5 prosenttia kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä. ||
   ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || VIIf ja VIIg (SOL/7FG.) ||
 Belgia ||  688 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  69 ||   ||
 Irlanti ||  34 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  309 ||   ||
 Unioni || 1 100 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 1 100 ||   ||
   ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || VIIh, VIIj ja VIIk (SOL/7HJK.) ||
 Belgia ||  28 ||   || Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 Ranska ||  56 ||   ||
 Irlanti ||  153 ||   ||
 Alankomaat ||  45 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  56 ||   ||
 Unioni ||  338 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  338 ||   ||
   ||
 Laji: || Meriantura Solea solea || Alue: || VIIIa ja VIIIb (SOL/8AB.) ||
 Belgia ||  37 ||   || Analyyttinen TAC ||
 Espanja ||  7 ||   ||
 Ranska || 2 750 ||   ||
 Alankomaat ||  206 ||   ||
 Unioni || 3 000 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 3 000 ||   ||
   ||
 Laji: || Merianturat Solea spp. || Alue: || VIIIc, VIIId, VIIIe, IX ja X; EU:n vedet CECAF-alueella 34.1.1 (SOO/8CDE34) ||
 Espanja ||  323 ||   || Varo-TAC ||
 Portugali ||  535 ||   ||
 Unioni ||  858 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC ||  858 ||   ||
   ||
 Laji: || Kilohaili Sprattus sprattus || Alue: || VIId ja VIIe (SPR/7DE.) ||
 Belgia ||  21 ||   || Varo-TAC ||
 Tanska || 1 339 ||   ||
 Saksa ||  21 ||   ||
 Ranska ||  288 ||   ||
 Alankomaat ||  288 ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || 2 163 ||   ||
 Unioni || 4 120 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 4 120 ||   ||
   ||
 Laji: || Piikkihai Squalus acanthias || Alue: || EU:n vedet alueella IIIa (DGS/03A-C.) ||
 Tanska || pm ||   || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.   ||
 Ruotsi ||  pm ||   ||
 Unioni || pm ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || pm ||   ||
   ||
 Laji: || Piikkihai Squalus acanthias || Alue: || EU:n vedet alueilla IIa ja IV (DGS/2AC4-C) ||
 Belgia || pm || (1) || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.     ||
 Tanska ||  pm || (1) ||
 Saksa || pm || (1) ||
 Ranska ||  pm || (1) ||
 Alankomaat || pm || (1) ||
 Ruotsi ||  pm || (1) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta || pm || (1) ||
 Unioni ||  pm || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC || pm || (1) ||
 (1)       Saaliit sisältävät harmaakoirahain (Galeorhinus galeus), leijahain (Dalatias licha), lattahain (Deania calcea), suomupistinhain (Centrophorus squamosus), isovalohain (Etmopterus princeps), pehmovalohain (Etmopterus pusillus), ruskosusihain (Centroscymnus coelolepis) ja piikkihain (Squalus acanthias) saaliit, jotka on pyydetty pitkälläsiimalla. Näitä lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. ||
   ||
 Laji: || Piikkihai Squalus acanthias || Alue: || EU:n vedet ja kansainväliset vedet alueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV (DGS/15X14) ||
 Belgia || pm || (1) || Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Tämän asetuksen 11 artiklaa sovelletaan. ||
 Saksa ||  pm || (1) ||
 Espanja || pm || (1) ||
 Ranska ||  pm || (1) ||
 Irlanti || pm || (1) ||
 Alankomaat ||  pm || (1) ||
 Portugali || pm || (1) ||
 Yhdistynyt kuningaskunta ||  pm || (1) ||
 Unioni || pm || (1) ||
   ||   ||   ||
 TAC || pm || (1) ||
 (1)        Saaliit sisältävät harmaakoirahain (Galeorhinus galeus), leijahain (Dalatias licha), lattahain (Deania calcea), suomupistinhain (Centrophorus squamosus), isovalohain (Etmopterus princeps), pehmovalohain (Etmopterus pusillus), ruskosusihain (Centroscymnus coelolepis) ja piikkihain (Squalus acanthias) saaliit, jotka on pyydetty pitkälläsiimalla. Näitä lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. ||
   ||
 Laji: || Piikkimakrillit Trachurus spp. || Alue: || VIIIc (JAX/08C.) ||
 Espanja || pm || (1) (2) || Analyyttinen TAC ||
 Ranska ||  pm || (1) ||
 Portugali || pm || (1) (2)   ||
 Unioni || pm ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || pm ||   ||
 (1)        Josta enintään 5 prosenttia piikkimakrilleja, joiden pituus on 12–14 cm, sen estämättä mitä asetuksen (EY) N:o 850/98[18] 19 artiklassa säädetään. Tämän määrän valvomiseksi purettujen määrien painoon sovelletaan muuntokerrointa 1,20. (2)        Erityisedellytys: Enintään 5 prosenttia tästä kiintiöstä voidaan pyytää alueella IX (JAX/*09.). ||
   ||
 Laji: || Piikkimakrillit Trachurus spp. || Alue: || IX (JAX/09.) ||
 Espanja || 7 762 || (1) (2) || Varo-TAC ||
 Portugali || 22 238 || (1) (2) ||
 Unioni || 30 000 ||   ||
   ||   ||   ||
 TAC || 30 000 ||   ||
 (1)        Josta enintään 5 prosenttia piikkimakrilleja, joiden pituus on 12–14 cm, sen estämättä mitä asetuksen (EY) N:o 850/98 19 artiklassa säädetään. Tämän määrän valvomiseksi purettujen määrien painoon sovelletaan muuntokerrointa 1,20. (2)        Erityisedellytys: Enintään 5 prosenttia tästä kiintiöstä voidaan pyytää alueella VIIIc (JAX/*08C). ||
   ||
 Laji: || Piikkimakrillit Trachurus spp. || Alue: || X; EU:n vedet CECAF-alueilla(1) (JAX/X34PRT) ||
 Portugali || Vahvistetaan myöhemmin || (2) (3) || Varo-TAC ||
 Unioni || Vahvistetaan myöhemmin || (4) ||
   ||   ||   ||
 TAC || Vahvistetaan myöhemmin || (4) ||
 (1)         Azorien lähivedet. (2)         Josta enintään 5 prosenttia piikkimakrilleja, joiden pituus on 12–14 cm, sen estämättä mitä asetuksen (EY) N:o 850/98 19 artiklassa säädetään. Tämän määrän valvomiseksi purettujen määrien painoon sovelletaan muuntokerrointa 1,20. (3)         Tämän asetuksen 6 artiklaa sovelletaan. (4)         Sama kuin alaviitteen 3 mukaisesti määritetty taso. ||
   ||
 Laji: || Piikkimakrillit Trachurus spp. || Alue: || EU:n vedet CECAF-alueilla(1) (JAX/341PRT) ||
 Portugali || Vahvistetaan myöhemmin || (2) (3) || Varo-TAC ||
 Unioni || Vahvistetaan myöhemmin || (4) ||
   ||   ||   ||
 TAC || Vahvistetaan myöhemmin || (4) ||
 (1)         Madeiran lähivedet. (2)         Josta enintään 5 prosenttia piikkimakrilleja, joiden pituus on 12–14 cm, sen estämättä mitä asetuksen (EY) N:o 850/98 19 artiklassa säädetään. Tämän määrän valvomiseksi purettujen määrien painoon sovelletaan muuntokerrointa 1,20. (3)         Tämän asetuksen 6 artiklaa sovelletaan. (4)         Sama kuin alaviitteen 3 mukaisesti määritetty taso. ||
   ||
 Laji: || Piikkimakrillit Trachurus spp. || Alue: || EU:n vedet CECAF-alueilla(1) (JAX/341SPN)
 Espanja || Vahvistetaan myöhemmin || (2) || Varo-TAC
 Unioni || Vahvistetaan myöhemmin || (3)
   ||   ||
 TAC || Vahvistetaan myöhemmin || (3)
 (1)         Kanariansaarten lähivedet. (2)         Tämän asetuksen 6 artiklaa sovelletaan. (3)         Sama kuin alaviitteen 2 mukaisesti määritetty taso.
LIITE II A
ALUSTEN PYYNTIPONNISTUKSET KATTEGATIN,
ICES-ALUEIDEN VIa JA VIIa SEKÄ ICES-ALUEELLA Vb SIJAITSEVIEN EU:N VESIEN
TURSAKANTOJEN HOIDON YHTEYDESSÄ
1.           SOVELTAMISALA
1.1.        Tätä liitettä sovelletaan EU:n
aluksiin, joilla pidetään tai käytetään asetuksen (EY) N:o 1342/2008 liitteessä I
olevassa 1 kohdassa tarkoitettuja pyydyksiä ja jotka ovat jollain tämän
liitteen 2 kohdassa määritetyllä maantieteellisellä alueella.
1.2.        Tätä liitettä ei sovelleta aluksiin,
joiden kokonaispituus on alle 10 metriä. Tällaisilta aluksilta ei edellytetä
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 7 artiklan mukaisesti
myönnettäviä kalastuslupia. Asianomaisten jäsenvaltioiden on arvioitava
kyseisten alusten pyyntiponnistusta niiden pyyntiponnistusryhmien perusteella,
joihin kyseiset alukset kuuluvat, asianmukaisia otantamenetelmiä käyttäen.
Komissio pyytää vuonna 2013 tieteellistä lausuntoa kyseisten alusten
pyyntiponnistuksesta arvioidakseen tarvetta sisällyttää nämä alukset
tulevaisuudessa pyyntiponnistusjärjestelmään.
2.           SÄÄNNELLYT PYYDYKSET JA MAANTIETEELLISET
ALUEET
Tämä liite koskee asetuksen (EY) N:o 1342/2008
liitteessä I olevassa 1 kohdassa tarkoitettuja pyydysryhmiä ja mainitun
liitteen 2 kohdan a, c ja d alakohdassa tarkoitettuja maantieteellisten
alueiden ryhmiä.
3.           LUPIEN MYÖNTÄMINEN
Jos jäsenvaltio pitää sitä asianmukaisena tämän
pyyntiponnistusjärjestelyn kestävän toteuttamisen edistämiseksi, se voi
määrätä, ettei mikään sen lipun alla purjehtivista aluksista, joka ei ole
aikaisemmin todistettavasti harjoittanut tällaista kalastustoimintaa, saa lupaa
kalastaa säännellyllä pyydyksellä millään maantieteellisellä alueella, johon
tätä liitettä sovelletaan, paitsi jos jäsenvaltio varmistaa, että vastaava
määrä kilowatteina ilmaistua kapasiteettia on poissa kalastustoiminnasta
kyseisellä alueella.
4.           SUURIN SALLITTU PYYNTIPONNISTUS
4.1.        Asetuksen (EY) N:o 1342/2008 12
artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suurin sallittu pyyntiponnistus vuoden 2013
hallinnointijaksoksi eli 1 päivästä helmikuuta 2013 31 päivään tammikuuta 2014
kunkin jäsenvaltion kullekin pyyntiponnistusryhmälle vahvistetaan tämän
liitteen lisäyksessä 1.
4.2.        Asetuksen (EY) N:o 1954/2003[19] mukaisesti vahvistetut
vuotuisen pyyntiponnistuksen enimmäistasot eivät rajoita tässä liitteessä
vahvistetun suurimman sallitun pyyntiponnistuksen soveltamista.
5.           HALLINNOINTI
5.1.        Jäsenvaltioiden on hallinnoitava
suurinta sallittua pyyntiponnistusta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 4 ja 13–17
artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 26–35 artiklassa säädettyjen
edellytysten mukaisesti.
5.2.        Jäsenvaltio voi vahvistaa
hallinnointijaksoja pyyntiponnistuksen sallitun enimmäistason jakamiseksi
kokonaisuudessaan tai osittain yksittäisille aluksille tai alusryhmille.
Tällöin niiden päivien tai tuntien lukumäärä, jotka alus saa
hallinnointijaksolla olla alueella, on kyseisen jäsenvaltion päätettävissä.
Kyseinen jäsenvaltio voi jakaa pyyntiponnistuksen uudelleen tällaisen
hallinnointijakson aikana yksittäisten alusten tai alusryhmien kesken.
5.3.        Jos jäsenvaltio sallii lippunsa alla
purjehtiville aluksille tuntikohtaisen alueellaolon, sen on jatkettava
kulutettujen päivien laskemista 5.1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten
mukaisesti. Kyseisen jäsenvaltion on komission pyynnöstä esitettävä
varotoimenpiteensä, joilla estetään pyyntiponnistuksen liiallinen kulutus
tietyllä alueella silloin, kun alus päättää alueella olonsa ennen 24 tunnin
ajanjakson päättymistä.
6.           PYYNTIPONNISTUSILMOITUS
Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 28 artiklaa
sovelletaan tämän liitteen soveltamisalaan kuuluviin aluksiin. Kyseisessä
artiklassa tarkoitettu maantieteellinen alue on turskanhoidon osalta kukin
tämän liitteen 2 kohdassa tarkoitettu maantieteellisten alueiden ryhmä.
7.           TIETOJEN TOIMITTAMINEN
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot
kalastusalustensa toteuttamasta pyyntiponnistuksesta asetuksen (EY) N:o
1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti. Nämä tiedot on toimitettava
kalastusalan tietojenvaihtojärjestelmän tai komission täytäntöönpaneman muun
tulevan tietojärjestelmän välityksellä.
Liitteen II A lisäys 1
Suurin sallittu pyyntiponnistus
kilowattipäivinä
 Maantieteellinen alue || Säännelty pyydys || DK || DE || SE
 (a) Kattegat || TR1 || pm || pm || pm
 TR2 || pm || pm || pm
 TR3 || pm || pm || pm
 BT1 || pm || pm || pm
 BT2 || pm || pm || pm
 GN || pm || pm || pm
 GT || pm || pm || pm
 LL || pm || pm || pm
 Maantieteellinen alue || Säännelty pyydys || BE || FR || IE || NL || UK
 (c) ICES-alue VIIa || TR1 || pm || pm || pm || pm || pm
 TR2 || pm || pm || pm || pm || pm
 TR3 || pm || pm || pm || pm || pm
 BT1 || pm || pm || pm || pm || pm
 BT2 || pm || pm || pm || pm || pm
 GN || pm || pm || pm || pm || pm
 GT || pm || pm || pm || pm || pm
 LL || pm || pm || pm || pm || pm
 Maantieteellinen alue || Säännelty pyydys || BE || DE || ES || FR || IE || UK
 (d) ICES-alue VIa ja EU:n vedet ICES-alueella Vb || TR1 || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 TR2 || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 TR3 || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 BT1 || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 BT2 || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 GN || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 GT || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 LL || pm || pm || pm || pm || pm || pm
LIITE II B
ALUSTEN PYYNTIPONNISTUKSET TIETTYJEN
ETELÄNKUMMELITURSKAKANTOJEN JA KEISARIHUMMERIKANTOJEN ELVYTTÄMISEN YHTEYDESSÄ
ICES-ALUEILLA VIIIc JA IXa CÁDIZINLAHTEA LUKUUN OTTAMATTA
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1.           SOVELTAMISALA
Tätä liitettä sovelletaan EU:n aluksiin, joiden
kokonaispituus on vähintään 10 metriä ja joilla asetuksen (EY) N:o 2166/2005
mukaisesti pidetään tai käytetään trooleja, ankkuroituja kierrenuottia tai
vastaavia pyydyksiä, joiden silmäkoko on vähintään 32 mm, ja verkkoja, joiden
silmäkoko on vähintään 60 mm, tai pohjasiimoja, ja jotka ovat ICES-alueilla
VIIIc ja IXa Cádizinlahtea lukuun ottamatta.
2.           MÄÄRITELMÄT
Tässä liitteessä tarkoitetaan
a)      ’pyydysryhmällä’ ryhmää, joka käsittää
seuraavat kaksi pyydysluokkaa:
i)        troolit, ankkuroidut kierrenuotat ja
vastaavat pyydykset, joiden silmäkoko on vähintään 32 mm, ja
ii)       verkot, joiden silmäkoko on vähintään
60 mm, sekä pohjasiimat;
b)      ’säännellyllä pyydyksellä’ jompaakumpaa
pyydysryhmään kuuluvista kahdesta pyydysluokasta;
c)      ’alueella’ ICES-alueita VIIIc ja IXa
Cádizinlahtea lukuun ottamatta;
d)      ’vuoden 2013 hallinnointijaksolla’
1 päivän helmikuuta 2013 ja 31 päivän tammikuuta 2014
välistä ajanjaksoa;
e)      ’erityisedellytyksillä’ 6.1 kohdassa
tarkoitettuja erityisedellytyksiä.
3.           TOIMINTARAJOITUKSET
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kun sen
lipun alla purjehtivalla EU:n aluksella on säänneltyjä pyydyksiä, alus ei saa
olla alueella useampia päiviä kuin tämän liitteen III luvussa on vahvistettu,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 29 artiklan soveltamista.
II LUKU
LUPIEN MYÖNTÄMINEN
4.           LUVAN
SAANEET ALUKSET
4.1.        Jäsenvaltio
ei saa sallia, että sen lipun alla purjehtiva alus kalastaa säännellyllä
pyydyksellä alueella, jolla alus ei ole todistettavasti harjoittanut
kalastustoimintaa vuosina 2002–2012, kalastusalusten välisestä päivien
siirtämisestä johtuvaa kalastustoimintaa lukuun ottamatta, paitsi jos
jäsenvaltio varmistaa, että vastaava määrä kilowatteina ilmaistua kapasiteettia
on poissa kalastustoiminnasta kyseisellä alueella.
4.2.        Alukselle, joka purjehtii sellaisen
jäsenvaltion lipun alla, jolla ei ole kiintiöitä alueella, ei saa antaa lupaa
kalastaa säännellyllä pyydyksellä alueella, paitsi jos alukselle on myönnetty
kiintiö asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti sallitun
siirron jälkeen ja merelläolopäiviä tämän liitteen 11 tai 12 kohdan mukaisesti.

III LUKU
EU:N ALUKSILLE MYÖNNETTYJEN ALUEELLAOLOPÄIVIEN LUKUMÄÄRÄ
5.           PÄIVIEN
ENIMMÄISMÄÄRÄ
5.1.        Taulukossa I vahvistetaan niiden
merelläolopäivien enimmäismäärä, jonka jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla
purjehtivan aluksen, jolla on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä, olla alueella
vuoden 2013 hallinnointijaksolla.
5.2.        Jos alus pystyy osoittamaan, että sen
kummeliturskasaaliit ovat alle 4 prosenttia tietyn kalastusmatkan aikana
pyydetyn kalan kokonaiselopainosta, aluksen lippujäsenvaltio voi olla
laskematta kyseiseen kalastusmatkaan liittyviä merelläolopäiviä taulukossa I
vahvistettuun sovellettavaan merelläolopäivien enimmäismäärään.
6.           LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMISTÄ KOSKEVAT ERITYISEDELLYTYKSET
6.1.        Sen vahvistamiseksi, kuinka monta
päivää jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla purjehtivan EU:n aluksen olla
alueella, sovelletaan seuraavia erityisedellytyksiä taulukon I mukaisesti:
a)      kyseisen aluksen vuosina 2010
tai 2011 purkaman kummeliturskan kokonaismäärän on oltava puretun saaliin
elopainona mitattuna alle 5 tonnia; ja
b)      kyseisen aluksen vuosina 2010
tai 2011 purkaman keisarihummerin kokonaismäärän on oltava puretun saaliin
elopainona mitattuna alle 2,5 tonnia.
6.2.        Jos aluksella on käytettävissään
rajaton määrä lisäpäiviä erityisedellytysten noudattamisen ansiosta, kyseisestä
aluksesta vuoden 2013 hallinnointijaksolla puretun kummeliturskan elopainon
kokonaismäärä saa olla enintään 5 tonnia ja puretun keisarihummerin elopainon
kokonaismäärä saa olla enintään 2,5 tonnia.
6.3.        Jos alus ei täytä jompaakumpaa näistä
edellytyksistä, sillä ei siitä hetkestä lähtien ole enää oikeutta kyseisellä
erityisedellytyksellä myönnettäviin päiviin.
6.4.        Edellä
6.1 kohdassa tarkoitettujen erityisedellytysten soveltaminen voidaan siirtää
yhdeltä alukselta toiselle tai useammalle alukselle, joka korvaa tai jotka
korvaavat mainitun aluksen laivastossa, edellyttäen että korvaava alus käyttää
samanlaisia pyydyksiä, eikä sille ole minään toimintavuonna kirjattu 6.1
kohdassa täsmennettyjä määriä suurempia kummeliturska- ja
keisarihummerisaaliita.
 || Taulukko I
 || Aluksen vuosittaisten alueellaolopäivien enimmäismäärä pyydyksittäin
 || Erityisedellytys || Säännelty pyydys || Päivien enimmäismäärä
 ||   || Pohjatroolit, ankkuroidut kierrenuotat ja vastaavat troolit, joiden silmäkoko on ≥ 32 mm; verkot, joiden silmäkoko on ≥ 60 mm, sekä pohjasiimat || ES || pm
   ||   || FR || pm ||
   ||   || PT || pm ||
 || 6.1 kohdan a ja b alakohta || Pohjatroolit, ankkuroidut kierrenuotat ja vastaavat troolit, joiden silmäkoko on ≥ 32 mm; verkot, joiden silmäkoko on ≥ 60 mm, sekä pohjasiimat || Rajoittamaton
7.           KILOWATTIPÄIVIIN
PERUSTUVA JÄRJESTELMÄ
7.1.        Jäsenvaltio voi hallinnoida sille
myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä.
Tässä järjestelmässä se voi sallia, että mikä tahansa asianomainen alus on
jonkin taulukossa I vahvistetun säännellyn pyydyksen ja erityisedellytyksen
osalta alueella kyseisessä taulukossa vahvistetusta päivien enimmäismäärästä
poikkeavan enimmäismäärän päiviä edellyttäen, että kyseistä säänneltyä pyydystä
ja erityisedellytystä vastaavaa kilowattipäivien kokonaismäärää noudatetaan.
7.2.        Tämä kilowattipäivien kokonaismäärä
on asianomaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiville ja säännellyn pyydyksen
edellytykset sekä, tapauksen mukaan, erityisedellytykset täyttäville aluksille
myönnettyjen kaikkien aluskohtaisten pyyntiponnistusten summa. Aluskohtaiset
pyyntiponnistukset lasketaan kilowattipäivinä kertomalla kunkin aluksen
koneteho niiden merelläolopäivien lukumäärällä, jotka olisivat taulukon I
mukaisesti sen käytettävissä, jollei 7.1 kohtaa sovellettaisi. Jos päivien
lukumäärä on taulukon I mukaisesti rajoittamaton, alukselle myönnettävien
päivien määrä on 360.
7.3.        Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa 7.1
kohdassa tarkoitettua järjestelmää, on esitettävä komissiolle pyyntö, johon on
liitettävä sähköisessä muodossa olevat raportit, joissa esitetään taulukossa I
vahvistettujen säänneltyjen pyydysten ja erityisedellytysten osalta seuraavien
tekijöiden perusteella laaditut yksityiskohtaiset laskelmat:
a)      luettelo aluksista, joilla on lupa
kalastaa, ja kunkin aluksen EU:n alusrekisterin numero (CFR) sekä koneteho;
b)      kyseisten
alusten vuosilta 2010 ja 2011 kirjattu kalastustoiminta, joka osoittaa
6.1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetuissa erityisedellytyksissä
määritellyn saaliiden koostumuksen, jos kyseiset alukset täyttävät tällaiset
erityisedellytykset;
c)      niiden merelläolopäivien lukumäärä, jotka
olisi alun perin myönnetty kullekin alukselle kalastusta varten taulukon I
mukaisesti, sekä niiden merelläolopäivien lukumäärä, jotka olisivat kunkin
aluksen käytettävissä 7.1 kohtaa sovellettaessa.
7.4.        Komissio arvioi pyynnön perusteella,
täyttyvätkö 7 kohdassa tarkoitetut edellytykset, ja se voi tarpeen mukaan
sallia, että kyseinen jäsenvaltio soveltaa 7.1 kohdassa tarkoitettua
järjestelmää.
8.           LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMINEN
KALASTUSTOIMINNAN PYSYVÄN LOPETTAMISEN VUOKSI
8.1.        Komissio voi sellaisen
kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen perusteella, joka on toteutettu 1 päivän
helmikuuta 2012 ja 31 päivän tammikuuta 2013 välisenä aikana joko asetuksen
(EY) N:o 1198/2006[20]
23 artiklan tai asetuksen (EY) N:o No 744/2008[21] mukaisesti, myöntää
jäsenvaltiolle lisämäärän merelläolopäiviä, joina lippuvaltio voi sallia
aluksen alueellaolon, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä. Komissio voi
tapauskohtaisesti ottaa huomioon muista olosuhteista johtuvan pysyvän
lopettamisen, jos asianomainen jäsenvaltio esittää asiasta kirjallisen ja
asianmukaisesti perustellun pyynnön. Tällaisessa kirjallisessa pyynnössä on
yksilöitävä asianomaiset alukset ja vahvistettava kunkin osalta, etteivät ne
enää koskaan ryhdy harjoittamaan kalastustoimintaa.
8.2.        Käytöstä poistettujen, säänneltyä
pyydystä käyttäneiden alusten kilowattipäivinä mitattu vuoden 2003 pyyntiponnistus
jaetaan kaikkien samanlaista pyydystä vuonna 2003 käyttäneiden alusten
pyyntiponnistuksella. Lisäpäivät lasketaan kertomalla näin saatu suhde niiden
päivien lukumäärällä, jotka olisi myönnetty taulukon I mukaisesti. Jos
laskutoimituksen tuloksena on päivän osa, se pyöristetään lähimpään kokonaiseen
päivään.
8.3.        Edellä olevaa 8.1 ja 8.2 kohtaa ei
sovelleta, jos alus on korvattu 3 tai 6.4 kohdan mukaisesti tai jos käytöstä
poistamista on jo aiempina vuosina käytetty ylimääräisten merelläolopäivien saamiseksi.
8.4.        Jäsenvaltion,
joka aikoo käyttää 8.1 kohdassa tarkoitettuja lisäpäiviä, on esitettävä
komissiolle viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 2013 pyyntö, johon liitetään
sähköisessä muodossa olevat raportit, joissa esitetään taulukossa I
vahvistettujen pyydysryhmän ja erityisedellytysten osalta seuraavien tekijöiden
perusteella laaditut yksityiskohtaiset laskelmat:
a)      luettelo käytöstä poistetuista aluksista,
ja kunkin aluksen EU:n alusrekisterissä oleva numero sekä koneteho;
b)      asianomaisten alusten vuonna 2003
toteuttama kalastustoiminta, laskettuna merelläolopäivinä kyseisen pyydysryhmän
ja tarvittaessa erityisedellytysten osalta.
8.5.        Komissio voi myöntää jäsenvaltion
tällaisen pyynnön perusteella täytäntöönpanosäädöksillä kyseiselle
jäsenvaltiolle lisäpäiviä 5.1 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen.
8.6.        Vuoden 2013 hallinnointijaksolla
jäsenvaltiot voivat jakaa kyseisen lisämäärän merelläolopäiviä uudelleen
kaikille laivastossa jäljellä oleville ja säänneltyjen pyydysten edellytykset
täyttäville aluksille tai osalle niistä. Lisäpäivien jakaminen käytöstä
poistetulta, 6.1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitetun erityisedellytyksen
täyttäneeltä alukselta edelleen toiminnassa olevalle alukselle, joka ei täytä
erityisedellytystä, ei ole sallittua.
8.7.        Kun komissio myöntää ylimääräisiä
merelläolopäiviä sen vuoksi, että kalastustoiminnasta on luovuttu pysyvästi
vuoden 2013 hallinnointijaksolla, taulukossa I esitettyä jäsenvaltio- ja
pyydyskohtaista päivien enimmäismäärää mukautetaan vastaavasti vuoden 2014
hallinnointijakson osalta.
9.           LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMINEN TIETEELLISEN
TARKKAILIJAJÄRJESTELMÄN KATTAVUUDEN PARANTAMISEKSI
9.1.        Komissio voi myöntää tutkijoiden ja
kalastusalan yhdessä toteuttaman tehostetun tieteellisen tarkkailijaohjelman
puitteissa jäsenvaltiolle kolme lisäpäivää, joina alus voi olla alueella, kun
sillä on mukana säänneltyjä pyydyksiä. Tällaisessa ohjelmassa on keskityttävä
erityisesti poisheitettävien saaliiden määriin ja saaliiden koostumukseen, ja
sen on ulotuttava laajemmalle kuin tietojenkeruun vaatimukset, jotka
vahvistetaan kansallisten ohjelmien osalta asetuksessa (EY) N:o 199/2008[22] sekä sen
täytäntöönpanosäännöissä.
9.2.        Tieteellisten tarkkailijoiden on
oltava aluksen omistajasta, päälliköstä ja miehistön jäsenistä riippumattomia.
9.3.        Jäsenvaltion,
joka aikoo käyttää 9.1 kohdassa tarkoitettuja lisäpäiviä, on toimitettava
komissiolle hyväksyntää varten kuvaus tehostetusta tieteellisestä
tarkkailuohjelmastaan.
9.4.        Komissio voi kyseisen kuvauksen
perusteella ja tieteellis-teknis-taloudellista kalastuskomiteaa (STECF)
kuultuaan myöntää täytäntöönpanosäädöksillä asianomaiselle jäsenvaltiolle
lisäpäiviä sen lisäksi, mitä 5.1 kohdassa esitetään kyseisen jäsenvaltion ja
tehostettuun tieteellisen tarkkailuohjelmaan kuuluvien alusten, alueiden ja
pyydysten osalta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 14 artiklan 2
kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
9.5.        Jos jäsenvaltion esittämälle
tehostetulle tieteelliselle tarkkailuohjelmalle on jo aiemmin saatu komission
hyväksyntä ja jäsenvaltio aikoo jatkaa sen soveltamista muutoksitta, sen on
ilmoitettava komissiolle ohjelman jatkumisesta neljä viikkoa ennen ohjelman soveltamiskauden
alkamista.
IV LUKU
HALLINNOINTI
10.         YLEINEN VELVOITE
Jäsenvaltioiden on hallinnoitava suurinta
sallittua pyyntiponnistusta asetuksen (EY) N:o 2166/2005 8 artiklassa ja
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 26–35 artiklassa säädettyjen edellytysten
mukaisesti.
11.         HALLINNOINTIJAKSOT
11.1.      Jäsenvaltio voi jakaa taulukossa I
vahvistetut alueellaolopäivät hallinnointijaksoihin, joiden pituus on yksi tai
useampi kalenterikuukausi.
11.2.      Niiden päivien tai tuntien lukumäärä,
jotka alus saa hallinnointijaksolla olla alueella, on kyseisen jäsenvaltion
päätettävissä.
11.3.      Jos jäsenvaltio sallii lippunsa alla
purjehtiville aluksille tuntikohtaisen alueellaolon, sen on jatkettava
kulutettujen päivien laskemista 10 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltion on komission
pyynnöstä esitettävä varotoimenpiteensä, joilla estetään alueellaolopäivien
liiallinen kulutus tietyllä alueella silloin, kun alus päättää alueellaolonsa
ennen 24 tunnin ajanjakson päättymistä.
V LUKU
KALASTUSALUKSILLE MYÖNNETTYJEN PYYNTIPONNISTUSTEN VAIHTO
12.         PÄIVIEN SIIRTÄMINEN JÄSENVALTION
LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN KALASTUSALUSTEN VÄLILLÄ
12.1.      Jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla
purjehtivan kalastusaluksen siirtävän sille kuuluvia alueellaolopäiviä toiselle
kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivalle alukselle edellyttäen, että
aluksen saamien päivien lukumäärä kerrottuna aluksen kilowatteina ilmaistulla
koneteholla (kilowattipäivät) on enintään yhtä suuri kuin luovuttavalta
alukselta siirrettyjen päivien lukumäärä kerrottuna sen kilowatteina ilmaistulla
koneteholla. Alusten konetehon kilowatteina ilmaistun määrän on oltava sama,
joka on kirjattu kummankin aluksen osalta EU:n kalastusalusrekisteriin.
12.2.      Edellä 12.1 kohdan mukaisesti
siirrettyjen alueellaolopäivien kokonaismäärä kerrottuna luovuttavan aluksen
kilowatteina ilmaistulla koneteholla ei saa ylittää luovuttavan aluksen
kyseisellä alueella harjoittamaan kalastustoimintaan käytettyjen, aluksen
kalastuspäiväkirjasta vuosilta 2010 ja 2011 tarkistettujen vuoden
keskimääräisten päivien lukumäärää kerrottuna kyseisen aluksen kilowatteina
ilmaistulla koneteholla.
12.3.      Edellä 12.1 kohdassa kuvattu päivien
siirto sallitaan sellaisten alusten välillä, jotka käyttävät mitä tahansa
säänneltyä pyydystä samalla hallinnointijaksolla.
12.4.      Päivien siirto sallitaan ainoastaan
sellaisten alusten osalta, joille on myönnetty kalastuspäiviä ilman
erityisedellytyksiä
12.5.      Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä
toimitettava toteutettuja siirtoja koskevat tiedot. Komissio voi
täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaa lomakemalleja tässä kohdassa tarkoitettujen
tietojen keruuta ja toimittamista varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset
hyväksytään 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen.
13.         PÄIVIEN SIIRTÄMINEN ERI
JÄSENVALTIOIDEN LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN KALASTUSALUSTEN VÄLILLÄ
Jäsenvaltiot voivat sallia, että niiden lipun alla
purjehtivien kalastusalusten välillä siirretään alueellaolopäiviä samalla
alueella ja samaksi hallinnointijaksoksi edellyttäen, että 4.1 ja 4.2 kohtaa
sekä 12 kohtaa noudatetaan soveltuvin osin. Jos jäsenvaltiot päättävät sallia
tällaisen siirron, niiden on ennen siirron tekemistä ilmoitettava komissiolle
siirtoa koskevat yksityiskohtaiset tiedot, mukaan luettuina päivien lukumäärä
sekä pyyntiponnistus ja tarvittaessa siihen liittyvät kalastuskiintiöt.
VI LUKU
ILMOITUSVELVOLLISUUDET
14.         PYYNTIPONNISTUSILMOITUS
Tämän liitteen soveltamisalaan kuuluviin aluksiin
sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1224/2009 28 artiklaa. Mainitussa artiklassa
tarkoitettu maantieteellinen alue on tämän liitteen 2 kohdassa määritelty alue.
15.         TIETOJEN KERÄÄMINEN
Jäsenvaltioiden on tämän liitteen mukaisten
alueellaolopäivien hallinnoinnissa käytettyjen tietojen perusteella kerättävä
neljännesvuosittain tiedot alueella vedettävien ja seisovien pyydysten osalta
käytetystä kokonaispyyntiponnistuksesta, eri pyydystyyppejä käyttävien alusten
pyyntiponnistuksesta alueella sekä kyseisten alusten kilowattipäivinä
ilmaistusta konetehosta.
16.         TIETOJEN TOIMITTAMINEN
Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava
komissiolle lomake 15 kohdassa tarkoitetuista tiedoista taulukoissa II ja III
esitetyssä muodossa sähköpostiosoitteeseen, jonka komissio ilmoittaa
jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä toimitettava sille
myönnettyä ja käytettyä pyyntiponnistusta koskevat yksityiskohtaiset tiedot,
jotka kattavat vuosien 2012 ja 2013 hallinnointijaksot kokonaan tai osittain,
taulukoissa IV ja V esitetyssä muodossa.
 || Taulukko II ||
 || Ilmoitusmalli kilowattipäiviä koskevien tietojen toimittamiseksi vuosittain ||
 || Jäsenvaltio || Pyydys || Vuosi || Yhteenlaskettua pyyntiponnistusta koskeva ilmoitus ||
 || (1) || (2) || (3) || (4) ||
 Taulukko III ||   ||
 Tietojen muoto kilowattipäiviä koskevien tietojen toimittamiseksi vuosittain ||   ||
 Kentän nimi || Merkkien / numeroiden enimmäismäärä || Tasaus[23] L(eft)/R(ight) || Määrittely ja huomautukset ||   ||
 (1) Jäsenvaltio || 3 ||   || Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi), jossa alus on rekisteröity ||   ||
 (2) Pyydys || 2 ||   || Jokin seuraavista pyydystyypeistä: TR = troolit, ankkuroidut kierrenuotat ja vastaavat pyydykset ≥ 32 mm GN = verkot ≥ 60 mm LL = pohjasiimat ||   ||
 (3) Vuosi || 4 ||   || Joko 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 tai 2013 ||   ||
 (4) Yhteenlaskettua pyyntiponnistusta koskeva ilmoitus || 7 || R || Vuoden 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta asti toteutunut yhteenlaskettu pyyntiponnistuksen määrä kilowattipäivinä ilmaistuna ||   ||
 Taulukko IV ||
 Ilmoitusmalli aluskohtaisten tietojen toimittamiseksi ||
 Jäsenvaltio || CFR || Ulkoiset merkinnät || Hallinnointijakson pituus || Ilmoitetut pyydykset || Ilmoitettuihin pyydyksiin sovellettava erityisedellytys || Kelpoisuuspäivät ilmoitettua pyydystä/ ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen || Käytetyt päivät ilmoitettua pyydystä/ ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen || Siirretyt päivät ||
 (1)  (2) || (3) || (4) || Nro 1 || Nro 2 || Nro 3 || … || Nro 1 || Nro 2 || Nro 3 || … || Nro 1 || Nro 2 || Nro 3 || … || Nro 1 || Nro 2 || Nro 3 || … || (9)
 (5)  (5) || (5) || (5) || (6) || (6) || (6) || (6) || (7) || (7) || (7) || (7) || (8) || (8) || (8) || (8)
  Taulukko V ||
 Tietojen muoto aluskohtaisten tietojen toimittamiseksi ||
 Kentän nimi || Merkkien / numeroiden enimmäismäärä || Tasaus[24] L(eft)/R(ight) || Määrittely ja huomautukset ||
 (1) Jäsenvaltio || 3 ||   || Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi), jossa alus on rekisteröity ||
 (2) CFR || 12 ||   || EU:n kalastusalusrekisterinumero (CFR) Kalastusaluksen yksilöllinen tunnistenumero Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi) ja sitä seuraava tunnistemerkkijono (9 merkkiä). Jos tunnisteessa on vähemmän kuin 9 merkkiä, sitä on täydennettävä vasemmalle merkittävillä nollilla. ||
 (3) Ulkoiset merkinnät || 14 || L || Asetuksen (ETY) N:o 1381/87[25] mukaisesti   ||
 (4) Hallinnointijakson pituus || 2 || L || Hallinnointijakson pituus kuukausina mitattuna ||
 (5) Ilmoitetut pyydykset || 2 || L || Jokin seuraavista pyydystyypeistä: TR = troolit, ankkuroidut kierrenuotat ja vastaavat pyydykset ≥ 32 mm GN = verkot ≥ 60 mm LL = pohjasiimat ||
 || (6) Ilmoitettuihin pyydyksiin sovellettava erityisedellytys || 2 || L || Ilmoitetaan tarvittaessa, mitä liitteessä II B olevan 6.1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitettua erityisedellytystä sovelletaan
 || (7) Kelpoisuuspäivät ilmoitettua pyydystä / ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen || 3 || L || Aluksen liitteen II B mukaisten kelpoisuuspäivien lukumäärä ilmoitettua pyydystä käyttäen ja ilmoitetun hallinnointijakson pituus
 || (8) Käytetyt päivät ilmoitettua pyydystä/ ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen || 3 || L || Niiden päivien lukumäärä, joina alus oli tosiasiallisesti alueella ja käytti ilmoitettua pyydystä vastaavaa pyydystä ilmoitetulla hallinnointijaksolla
 || (9) Siirretyt päivät || 4 || L || Siirrettyjen päivien osalta ilmoitetaan ”– siirrettyjen päivien lukumäärä” ja saatujen siirtopäivien osalta ”+ saatujen päivien lukumäärä”.
LIITE II C
ALUSTEN PYYNTIPONNISTUKSET ENGLANNIN
KANAALIN LÄNSIOSAN MERIANTURAKANTOJEN HOIDON YHTEYDESSÄ ICES-ALUEELLA VIIe
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1.           SOVELTAMISALA
1.1.        Tätä liitettä sovelletaan EU:n
aluksiin, joiden kokonaispituus on vähintään 10 metriä ja joilla asetuksen (EY)
N:o 509/2007 mukaisesti pidetään tai käytetään puomitrooleja, joiden silmäkoko
on vähintään 80 mm, ja seisovia verkkoja, joihin luetaan tavalliset verkot,
riimuverkot ja pussiverkot ja joiden silmäkoko on enintään 220 mm, ja jotka
ovat ICES-alueella VIIe. Tässä liitteessä viittauksella vuoden 2013
hallinnointijaksoon tarkoitetaan 1 päivän helmikuuta 2013 ja 31 päivän
tammikuuta 2014 välistä ajanjaksoa.
1.2.        Alukset, jotka kalastavat seisovilla
verkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 120 mm, ja joiden
kalastustietoihin on viimeisten kolmen vuoden aikana vuosittain kirjattu
kalastustoiminnasta alle 300 kg merianturaa elopainona mitattuna,
vapautetaan tämän liitteen soveltamisesta sillä edellytyksellä, että
a)      kyseiset alukset pyytävät vuoden 2013
hallinnointijakson aikana alle 300 kg merianturaa elopainona mitattuna;
b)      kyseiset alukset eivät jälleenlaivaa
kaloja merellä toiseen alukseen; ja
c)      kukin jäsenvaltio toimittaa komissiolle
31 päivään heinäkuuta 2013 ja 31 päivään tammikuuta 2014 mennessä selvityksen
kyseisten alusten kirjatusta merianturan kalastustoiminnasta kolmelta
edeltävältä vuodelta ja merianturasaaliista vuonna 2013.
Jos jokin näistä edellytyksistä ei täyty,
asianomaisille aluksille ei siitä hetkestä lähtien enää myönnetä vapautusta
tämän liitteen soveltamisesta.
2.         MÄÄRITELMÄT
Tässä liitteessä tarkoitetaan:
a)      ’pyydysryhmällä’ ryhmää, joka käsittää
seuraavat kaksi pyydysluokkaa:
i) puomitroolit, joiden silmäkoko on vähintään 80
mm, ja
ii) seisovat verkot, joihin luetaan tavalliset
verkot, riimuverkot ja pussiverkot ja joiden silmäkoko on enintään 220 mm.
b)      ’säännellyllä pyydyksellä’ jompaakumpaa
pyydysryhmään kuuluvista kahdesta pyydysluokasta;
c)      ’alueella’ ICES-aluetta VIIe;
d)      ’vuoden 2013 hallinnointijaksolla’
1 päivän helmikuuta 2013 ja 31 päivän tammikuuta 2014
välistä ajanjaksoa.
3.           TOIMINTARAJOITUKSET
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kun sen
lipun alla purjehtivalla ja unionissa rekisteröidyllä EU:n aluksella on
säänneltyjä pyydyksiä, alus ei saa olla alueella useampia päiviä kuin tämän
liitteen III luvussa on vahvistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen
(EY) N:o 1224/2009 29 artiklan soveltamista
II LUKU
LUPIEN MYÖNTÄMINEN
4.           LUVAN SAANEET ALUKSET
4.1         Jäsenvaltio ei saa sallia, että sen
lipun alla purjehtiva alus kalastaa säännellyllä pyydyksellä alueella, jolla
aluksella ei ole kirjattua kalastustoimintaa vuosilta 2002–2012, paitsi jos
jäsenvaltio varmistaa, että vastaava määrä kilowatteina ilmaistua kapasiteettia
on poissa kalastustoiminnasta kyseisellä alueella.
4.2         Alukselle, jolla on kirjattua kalastustoimintaa
säännellyllä pyydyksellä, voidaan kuitenkin antaa lupa käyttää jotakin muuta
pyydystä edellyttäen, että jälkimmäiselle pyydykselle myönnetty päivien määrä
on vähintään yhtä suuri kuin säännellylle pyydykselle myönnetty päivien määrä.
4.3         Alukselle, joka purjehtii sellaisen
jäsenvaltion lipun alla, jolla ei ole kiintiöitä alueella, ei saa antaa lupaa
kalastaa säännellyllä pyydyksellä alueella, paitsi jos alukselle on myönnetty
kiintiö asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti sallitun
siirron jälkeen ja merelläolopäiviä tämän liitteen 10 tai 11 kohdan mukaisesti.

III LUKU
EU:N ALUKSILLE MYÖNNETTYJEN ALUEELLAOLOPÄIVIEN LUKUMÄÄRÄ
5.           PÄIVIEN ENIMMÄISMÄÄRÄ
Taulukossa I vahvistetaan niiden merelläolopäivien
enimmäismäärä, jonka jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla purjehtivan aluksen,
jolla on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä, olla alueella vuoden 2013
hallinnointijaksolla.
 Taulukko I
 Aluksen vuosittaisten alueellaolopäivien enimmäismäärä säänneltyjen pyydysten luokkaa kohden
   Säännelty pyydys || Päivien enimmäismäärä
 Puomitroolit, joiden silmäkoko on ≥ 80 mm || 164
 Seisovat verkot, joiden silmäkoko on ≤ 220 mm || 164
6.           KILOWATTIPÄIVIIN
PERUSTUVA JÄRJESTELMÄ
6.1.        Jäsenvaltio voi vuoden 2013
hallinnointijakson aikana hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta
kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä. Tässä järjestelmässä se voi
sallia, että alus, joka käyttää jotakin taulukossa I vahvistettua säänneltyä
pyydystä, on alueella kyseisessä taulukossa vahvistetusta päivien enimmäismäärästä
poikkeavan enimmäismäärän päiviä edellyttäen, että kyseistä säänneltyä pyydystä
vastaavaa kilowattipäivien kokonaismäärää noudatetaan.
6.2.        Tämä kilowattipäivien kokonaismäärä
on asianomaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiville ja säännellyn pyydyksen
edellytykset täyttäville aluksille myönnettyjen aluskohtaisten
pyyntiponnistusten summa. Aluskohtaiset pyyntiponnistukset lasketaan
kilowattipäivinä kertomalla kunkin aluksen koneteho niiden merelläolopäivien
lukumäärällä, jotka olisivat taulukon I mukaisesti sen käytettävissä, jollei
6.1. kohtaa sovellettaisi.
6.3.        Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa 6.1
kohdassa tarkoitettua järjestelmää, on esitettävä komissiolle pyyntö, johon
liitetään sähköisessä muodossa olevat raportit, joissa esitetään taulukossa I
vahvistetun säännellyn pyydyksen osalta seuraavien tekijöiden perusteella
laaditut yksityiskohtaiset laskelmat:
a)      luettelo aluksista joilla on lupa
kalastaa, ja kunkin aluksen EU:n alusrekisterin numero sekä koneteho;
b)      niiden merelläolopäivien lukumäärä, jotka
olisi alun perin myönnetty kullekin alukselle kalastusta varten taulukon I
mukaisesti, sekä niiden merelläolopäivien lukumäärä, jotka olisivat kunkin
aluksen käytettävissä 6.1 kohtaa sovellettaessa.
6.4.        Komissio arvioi pyynnön perusteella,
täyttyvätkö 6 kohdassa tarkoitetut edellytykset, ja se voi tarpeen mukaan
sallia, että kyseinen jäsenvaltio soveltaa 6.1 kohdassa tarkoitettua
järjestelmää.
7.           LISÄPÄIVIEN MYÖNTÄMINEN
KALASTUSTOIMINNAN PYSYVÄN LOPETTAMISEN VUOKSI
7.1.        Komissio voi sellaisen kalastustoiminnan
pysyvän lopettamisen perusteella, joka on toteutettu 1 päivän tammikuuta 2004
jälkeen joko asetuksen (EY) N:o 1198/2006[26]
23 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 744/2008[27]
mukaisesti, myöntää jäsenvaltiolle lisämäärän merelläolopäiviä, joina lippuvaltio
voi sallia aluksen olla alueella, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä.
Komissio voi tapauskohtaisesti ottaa huomioon muista olosuhteista johtuvan
pysyvän lopettamisen, jos asianomainen jäsenvaltio esittää asiasta kirjallisen
ja asianmukaisesti perustellun pyynnön. Tällaisessa kirjallisessa pyynnössä on
yksilöitävä asianomaiset alukset ja vahvistettava kunkin osalta, etteivät ne
enää koskaan ryhdy harjoittamaan kalastustoimintaa.
7.2.        Käytöstä
poistettujen, tiettyä pyydysluokkaa käyttäneiden alusten kilowattipäivinä
mitattu vuoden 2003 pyyntiponnistus jaetaan kaikkien kyseistä pyydysluokkaa
vuonna 2003 käyttäneiden alusten pyyntiponnistuksella. Lisäpäivät lasketaan
kertomalla näin saatu suhde niiden päivien lukumäärällä, joka olisi myönnetty
taulukon I mukaisesti. Jos laskutoimituksen tuloksena on päivän osa, se
pyöristetään lähimpään kokonaiseen päivään.
7.3.        Edellä olevaa 7.1 ja 7.2 kohtaa ei
sovelleta, jos alus on korvattu 4.2 kohdan mukaisesti tai jos käytöstä
poistamista on jo aiempina vuosina käytetty ylimääräisten merelläolopäivien
saamiseksi.
7.4.        Jäsenvaltioiden, jotka aikovat
käyttää 7.1 kohdassa tarkoitettuja lisäpäiviä, on esitettävä komissiolle
viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 2013 pyyntö, johon liitetään sähköisessä
muodossa olevat raportit, joissa esitetään taulukossa I vahvistetun
pyydysryhmän osalta seuraavien tekijöiden perusteella laaditut
yksityiskohtaiset laskelmat:
a)      luettelo käytöstä poistetuista aluksista,
ja kunkin aluksen EU:n alusrekisterin numero sekä koneteho;
b)      asianomaisten alusten vuonna 2003
toteuttama kalastustoiminta, laskettuna merelläolopäivinä kyseisen pyydysluokan
osalta.
7.5.        Komissio voi myöntää jäsenvaltion
tällaisen pyynnön perusteella täytäntöönpanosäädöksillä kyseiselle
jäsenvaltiolle lisäpäiviä 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi. Nämä
täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
tarkastelumenettelyä noudattaen.
7.6.        Vuoden 2013 hallinnointijaksolla
jäsenvaltiot voivat jakaa kyseisen lisämäärän merelläolopäiviä uudelleen
kaikille laivastossa jäljellä oleville ja säänneltyjen pyydysten edellytykset
täyttäville aluksille tai osalle niistä.
7.7.        Jäsenvaltio ei saa jakaa vuoden 2013
hallinnointijaksolla uudelleen komission aiemmin kalastustoiminnan pysyvän
lopettamisen vuoksi myöntämiä lisäpäiviä, ellei komissio ole tehnyt päätöstä,
jossa kyseiset lisäpäivät arvioidaan uudelleen nykyisten pyydysryhmien ja
merelläolopäivien rajoitusten perusteella. Kun jäsenvaltio on esittänyt pyynnön
päivien lukumäärän uudelleenarvioinnista, sille annetaan väliaikainen lupa
jakaa 50 prosenttia lisäpäivien lukumäärästä uudelleen, kunnes komissio tekee
päätöksensä.
8.           LISÄPÄIVIEN
MYÖNTÄMINEN TIETEELLISEN TARKKAILIJAJÄRJESTELMÄN KATTAVUUDEN PARANTAMISEKSI
8.1.        Komissio voi myöntää 1 päivän helmikuuta
2013 ja 31 päivän tammikuuta 2014 välisenä aikana tutkijoiden ja kalastusalan
yhdessä toteuttaman tehostetun tieteellisen tarkkailuohjelman puitteissa
jäsenvaltioille kolme lisäpäivää, joina alus voi olla alueella, kun sillä on
mukana säänneltyjä pyydyksiä. Tällaisessa ohjelmassa on keskityttävä
erityisesti poisheitettävien saaliiden määriin ja saaliiden koostumukseen, ja
sen on ulotuttava laajemmalle kuin tietojenkeruun vaatimukset, jotka
vahvistetaan kansallisten ohjelmien osalta asetuksessa (EY) N:o 199/2008 sekä
sen täytäntöönpanosäännöissä.
8.2.        Tieteellisten tarkkailijoiden on
oltava kalastusaluksen omistajasta, päälliköstä ja miehistön jäsenistä
riippumattomia.
8.3.        Jäsenvaltion, joka aikoo käyttää 8.1
kohdassa tarkoitettuja lisäpäiviä, on toimitettava komissiolle hyväksyntää
varten kuvaus tehostetusta tieteellisestä tarkkailuohjelmastaan.
8.4.        Komissio voi kyseisen kuvauksen
perusteella ja tieteellis-teknis-taloudellista kalastuskomiteaa (STECF)
kuultuaan myöntää täytäntöönpanosäädöksillä asianomaiselle jäsenvaltiolle
lisäpäiviä sen lisäksi, mitä 5 kohdassa esitetään kyseisen jäsenvaltion ja
tehostettuun tieteellisen tarkkailuohjelmaan kuuluvien alusten, alueiden ja
pyydysten osalta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 14 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
8.5.        Jos jäsenvaltion esittämälle
tehostetulle tieteelliselle tarkkailuohjelmalle on jo aiemmin saatu komission
hyväksyntä ja jäsenvaltio aikoo jatkaa sen soveltamista muutoksitta, sen on
ilmoitettava komissiolle ohjelman jatkumisesta neljä viikkoa ennen ohjelman
soveltamiskauden alkamista.
IV LUKU
HALLINNOINTI
9.           YLEINEN VELVOITE
Jäsenvaltioiden on hallinnoitava suurinta
sallittua pyyntiponnistusta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 26–35 artiklan
mukaisesti.
10.         HALLINNOINTIJAKSOT
10.1.      Jäsenvaltio voi jakaa taulukossa I
vahvistetut alueellaolopäivät hallinnointijaksoihin, joiden pituus on yksi tai
useampi kalenterikuukausi.
10.2.      Niiden päivien tai tuntien lukumäärä,
jotka alus saa hallinnointijaksolla olla alueella, on kyseisen jäsenvaltion
päätettävissä.
10.3.      Jos jäsenvaltio sallii lippunsa alla
purjehtiville aluksille tuntikohtaisen alueellaolon, sen on jatkettava
kulutettujen päivien laskemista 9 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltion on komission
pyynnöstä esitettävä varotoimenpiteensä, joilla estetään alueellaolopäivien
liiallinen kulutus tietyllä alueella silloin kun alus päättää alueellaolonsa
ennen 24 tunnin ajanjakson päättymistä.
V LUKU
KALASTUSALUKSILLE MYÖNNETTYJEN PYYNTIPONNISTUSTEN VAIHTO
11.         PÄIVIEN SIIRTÄMINEN JÄSENVALTION
LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN KALASTUSALUSTEN VÄLILLÄ
11.1.      Jäsenvaltio voi sallia lippunsa alla
purjehtivan kalastusaluksen siirtävän sille kuuluvia alueellaolopäiviä toiselle
kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivalle alukselle edellyttäen, että
aluksen saamien päivien lukumäärä kerrottuna aluksen kilowatteina ilmaistulla
koneteholla (kilowattipäivät) on enintään yhtä suuri kuin luovuttavalta
alukselta siirrettyjen päivien lukumäärä kerrottuna sen kilowatteina
ilmaistulla koneteholla. Alusten konetehon kilowatteina ilmaistun määrän on
oltava sama, joka on kirjattu kummankin aluksen osalta EU:n
kalastusalusrekisteriin.
11.2.      Edellä 11.1 kohdan mukaisesti
siirrettyjen alueellaolopäivien kokonaismäärä kerrottuna luovuttavan aluksen
kilowatteina ilmaistulla koneteholla ei saa ylittää luovuttavan aluksen
kyseisellä alueella harjoittamaan kalastustoimintaan käytettyjen, aluksen
kalastuspäiväkirjasta vuosilta 2001, 2002, 2003, 2004 ja 2005 tarkistettujen
vuoden keskimääräisten päivien lukumäärää kerrottuna kyseisen aluksen
kilowatteina ilmaistulla koneteholla.
11.3.      Edellä 11.1 kohdassa kuvattu päivien
siirto sallitaan sellaisten alusten välillä, jotka käyttävät mitä tahansa
säänneltyä pyydystä samalla hallinnointijaksolla.
11.4.      Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä
toimitettava toteutettuja siirtoja koskevat tiedot. Komissio voi
täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaa lomakemalleja tässä kohdassa tarkoitettujen
tietojen keruuta ja toimittamista varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset
hyväksytään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen.
12.         PÄIVIEN
SIIRTÄMINEN ERI JÄSENVALTIOIDEN LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN KALASTUSALUSTEN VÄLILLÄ
Jäsenvaltiot voivat sallia, että niiden lipun alla
purjehtivien kalastusalusten välillä siirretään alueellaolopäiviä samalla
alueella ja samaksi hallinnointijaksoksi edellyttäen, että 4.2, 4.4, 5, 6 ja 10
kohtaa sovelletaan soveltuvin osin. Jos jäsenvaltiot päättävät sallia tällaisen
siirron, niiden on ennen siirron tekemistä ilmoitettava komissiolle siirtoa
koskevat yksityiskohtaiset tiedot, mukaan luettuina sopimansa siirrettävien
päivien lukumäärä sekä pyyntiponnistus ja tarvittaessa siihen liittyvät
kalastuskiintiöt.
VI LUKU
ILMOITUSVELVOLLISUUDET
13.         PYYNTIPONNISTUSILMOITUS
Tämän liitteen soveltamisalaan kuuluviin aluksiin
sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1224/2009 28 artiklaa. Mainitussa artiklassa
tarkoitettu maantieteellinen alue on tämän liitteen 2 kohdassa määritelty alue.
14.         TIETOJEN KERÄÄMINEN
Jäsenvaltioiden on tämän liitteen mukaisten alueellaolopäivien
hallinnoinnissa käytettyjen tietojen perusteella kerättävä neljännesvuosittain
tiedot alueella vedettävien ja seisovien pyydysten osalta käytetystä
kokonaispyyntiponnistuksesta, eri pyydystyyppejä käyttävien alusten
pyyntiponnistuksesta alueella sekä kyseisten alusten kilowattipäivinä
ilmaistusta konetehosta.
15.         TIETOJEN TOIMITTAMINEN
Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä
toimitettava komissiolle lomake 14 kohdassa tarkoitetuista tiedoista
taulukoissa II ja III esitetyssä muodossa sähköpostiosoitteeseen, jonka
komissio ilmoittaa jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä
toimitettava komissiolle myönnettyä ja käytettyä pyyntiponnistusta koskevat
yksityiskohtaiset tiedot, jotka kattavat vuosien 2012 ja 2013 hallinnointijaksot
kokonaan tai osittain, taulukoissa IV ja V esitetyssä muodossa.
 Taulukko II ||
 Ilmoitusmalli kilowattipäiviä koskevien tietojen toimittamiseksi vuosittain ||
 Jäsenvaltio || Pyydys || Vuosi || Yhteenlaskettua pyyntiponnistusta koskeva ilmoitus ||
 (1)  (2) || (3) || (4) ||
 Taulukko III ||
 Tietojen muoto kilowattipäiviä koskevien tietojen toimittamiseksi vuosittain ||
 Kentän nimi || Merkkien / numeroiden enimmäismäärä || Tasaus[28] L(eft)/R(ight) || Määrittely ja huomautukset ||
 (1) Jäsenvaltio || 3 ||   || Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi), jossa alus on rekisteröity ||
 (2) Pyydys || 2 ||   || Jokin seuraavista pyydystyypeistä: BT = puomitroolit ≥ 80mm GN = verkko < 220 mm TN = riimuverkko tai pussiverkko < 220 mm ||
 (3) Vuosi || 4 ||   || Joko 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 tai 2013 ||
 (4) Yhteenlaskettua pyyntiponnistusta koskeva ilmoitus || 7 || R || Vuoden 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta asti toteutunut yhteenlaskettu pyyntiponnistuksen määrä kilowattipäivinä ilmaistuna ||
 Taulukko IV
 Ilmoitusmalli aluskohtaisten tietojen toimittamiseksi
 Jäsenvaltio || CFR || Ulkoiset merkinnät || Hallinnointijakson pituus || Ilmoitetut pyydykset || Kelpoisuuspäivät ilmoitettua pyydystä/ ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen || Käytetyt päivät ilmoitettua pyydystä/ ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen || Siirretyt päivät
 Nro 1 || Nro 2 || Nro 3 || … || Nro 1 || Nro 2 || Nro 3 || … || Nro 1 || Nro 2 || Nro 3 || …
 (1)  (2) || (3) || (4) || (5) || (5) || (5) || (5) || (6) || (6) || (6) || (6) || (7) || (7) || (7) || (7) || (8)
  Taulukko V
 Tietojen muoto aluskohtaisten tietojen toimittamiseksi
 Kentän nimi || Merkkien / numeroiden enimmäismäärä || Tasaus[29] L(eft)/R(ight) || Määrittely ja huomautukset
 (1) Jäsenvaltio || 3 ||   || Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi), jossa alus on rekisteröity
 (2) CFR || 12 ||   || EU:n kalastusalusrekisterinumero (CFR) Kalastusaluksen yksilöllinen tunnistenumero Jäsenvaltio (3-kirjaiminen ISO-koodi) ja sitä seuraava tunnistemerkkijono (9 merkkiä). Jos tunnisteessa on vähemmän kuin 9 merkkiä, sitä on täydennettävä vasemmalle merkittävillä nollilla.
 (3) Ulkoiset merkinnät || 14 || L || Asetuksen (ETY) N:o 1381/87 mukaisesti
 (4) Hallinnointijakson pituus || 2 || L || Hallinnointijakson pituus kuukausina mitattuna
 (5) Ilmoitetut pyydykset || 2 || L || Jokin seuraavista pyydystyypeistä: BT = puomitroolit ≥ 80mm GN = verkko < 220 mm TN = riimuverkko tai pussiverkko < 220 mm
 (6) Ilmoitettuihin pyydyksiin sovellettava erityisedellytys || 3 || L || Aluksen liitteen II C mukaisten kelpoisuuspäivien lukumäärä ilmoitettua pyydystä käyttäen ja ilmoitetun hallinnointijakson pituus
 (8) Käytetyt päivät ilmoitettua pyydystä/ ilmoitettuja pyydyksiä käyttäen || 3 || L || Niiden päivien lukumäärä, joina alus oli tosiasiallisesti alueella ja käytti ilmoitettua pyydystä vastaavaa pyydystä ilmoitetulla hallinnointijaksolla
 (9) Siirretyt päivät || 4 || L || Siirrettyjen päivien osalta ilmoitetaan ”– siirrettyjen päivien lukumäärä” ja saatujen siirtopäivien osalta ”+ saatujen päivien lukumäärä”.
[1]               Neuvoston asetus (EY) N:o 1342/2008[1], annettu
18 päivänä joulukuuta 2008, turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää
kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta
(’turskasuunnitelma’).
[2]               EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.
[3]               EUVL L 345, 28.12.2005, s. 5.
[4]               EUVL L 122, 11.5.2007, s. 7.
[5]               EUVL L 344, 20.12.2008, s. 6.
[6]               EUVL L 348, 24.12.2008, s. 20.
[7]               EUVL
L 150, 30.4.2004, s. 1.
[8]               EUVL
L 65, 7.3.2006, s. 1.
[9]               EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3.
[10]             EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
[11]             EUVL L 214, 19.8.2009, s. 16.
[12]             EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.
[13]             EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.
[14]             Komission asetus (EY) N:o 517/2008, annettu 10 päivänä
kesäkuuta 2008, neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 soveltamista koskevista
yksityiskohtaisista säännöistä kalaverkkojen silmäkoon ja langan paksuuden
määrittämisen osalta (EUVL L 151, 11.6.2008, s. 5).
[15]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
218/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Koillis-Atlantilla kalastavien
jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta
(EUVL L 87, 31.3.2009, s. 70).
[16]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
216/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, muualla kuin Pohjois-Atlantilla
kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen
toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 1).
[17]             Neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008, annettu 29 päivänä
syyskuuta 2008, yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista
kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien
maiden alusten pääsystä yhteisön vesille (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 33).
[18]             Neuvoston asetus (EY) N:o 850/98 annettu 30 päivänä
maaliskuuta 1998, kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden
suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla (EYVL L 125,
27.4.1998, s. 1).
[19]             Neuvoston asetus (EY) N:o 1954/2003, annettu 4 päivänä marraskuuta
2003, tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan
pyyntiponnistuksen hallinnoinnista (EUVL L 289, 7.11.2003, s. 1).
[20]             Neuvoston asetus (EY) N:o 1198/2006, annettu
27 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan kalatalousrahastosta
(EUVL L 223, 15.8.2006, s. 1).
[21]             Neuvoston asetus (EY) N:o 744/2008, annettu 24 päivänä
heinäkuuta 2008, talouskriisistä kärsivien Euroopan yhteisön
kalastuslaivastojen rakenneuudistuksen tukemiseksi toteutettavasta
väliaikaisesta erityistoimesta (EUVL L 202, 31.7.2008, s. 1).
[22]             Neuvoston asetus (EY) N:o 199/2008, annettu 25 päivänä
helmikuuta 2008, kalatalousalan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä
koskevista yhteisön puitteista sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien
tieteellisten lausuntojen tukemisesta (EUVL L 60, 5.3.2008, s. 1).
[23]             Vakiopituisten tietueiden tiedonsiirtoa varten
merkityksellinen tieto.
[24]             Vakiopituisten tietueiden tiedonsiirtoa varten
merkityksellinen tieto.
[25]             Komission asetus (ETY) N:o 1381/87, annettu 20 päivänä
toukokuuta 1987, kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista
koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä (EYVL L 132, 21.5.1987, s. 9).
[26]             Neuvoston asetus (EY) N:o 1198/2006, annettu
27 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan kalatalousrahastosta
(EUVL L 223, 15.8.2006, s. 1).
[27]             Neuvoston asetus (EY) N:o 744/2008, annettu 24 päivänä
heinäkuuta 2008, talouskriisistä kärsivien Euroopan yhteisön
kalastuslaivastojen rakenneuudistuksen tukemiseksi toteutettavasta
väliaikaisesta erityistoimesta (EUVL L 202, 31.7.2008, s. 1).
[28]             Vakiopituisten tietueiden tiedonsiirtoa varten
merkityksellinen tieto.
[29]             Vakiopituisten tietueiden tiedonsiirtoa varten
merkityksellinen tieto.