Avis juridique important

|

51995PC0647

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan poliittisen toimintaohjelman "Kohti kestävää kehitystä" tarkistuksesta

Virallinen lehti nro C 140 , 11/05/1996 s. 0005

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan poliittisen toimintaohjelman "Kohti kestävää kehitystä" tarkistuksesta (96/C 140/04) KOM(95) 647 lopull. - 96/0027(COD)(Komission esittämä 29 päivänä helmikuuta 1996)EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotkaottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 3 kohdan 1 alakohdan,ottavat huomioon komission ehdotuksen,ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä,sekä katsovat, ettäkomissio hyväksyi 18 päivänä maaliskuuta 1992 Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan poliittisen toimintaohjelman "Kohti kestävää kehitystä" (jäljempänä "ohjelma"),Euroopan parlamentti hyväksyi päätöslauselmassaan 17 päivänä marraskuuta 1992 ohjelman suuntaviivat,neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat hyväksyivät päätöslauselmassaan (1) 1 päivänä helmikuuta 1993 ohjelman yleisen lähestymistavan ja strategian,talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 1 päivänä heinäkuuta 1992 lausunnossaan ohjelman ajatukset ja suuntaviivat,vaikka monet ohjelman toimenpiteet ja toimet on ajoitettu toteutettaviksi aikataulussa, joka ulottuu vuoteen 2000, ohjelmaa voidaan tarkistaa ennen vuoden 1995 loppua,ohjelman hyväksymisen jälkeen on saavutettu useita kestävään kehitykseen liittyviä tuloksia, erityisesti kun Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöä ja kestävää kehitystä käsittelevä konferenssi hyväksyi esityslista 21:n ja komissio hyväksyi valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä,Euroopan unionin laajentuminen kolmella uudella jäsenvaltiolla, Itävallalla, Suomella ja Ruotsilla, asettaa unionille uusia ympäristöhaasteita ja on tehnyt tarpeelliseksi yhteisön lainsäädännön tiettyjen ympäristöä koskevien säännösten tarkistamisen,komission toteuttaman tarkastelun yhteydessä on käyty laajoja neuvotteluja tiedon kokoamiseksi tähän saakka saavutetusta edistymisestä ja ohjelman toteuttamisen esteistä,komissio antoi tammikuussa 1996 kertomuksen ohjelman toteuttamisen edistymisestä,Euroopan ympäristötoimisto on 10 päivänä marraskuuta 1995 antanut ympäristön tilasta ajantasaistetun kertomuksen osana tarkistusprosessia,alkuperäisen ohjelman yleisstrategia, tavoitteet ja suuntaa-antavat toimet ovat edelleen voimassa, ja ohjelma muodostaa asianmukaisen lähtökohdan esityslista 21:n toteuttamiselle yhteisössä ja jäsenmaissa,ohjelman perusstrategiana on ympäristöpolitiikan ja muiden asian kannalta merkityksellisten politiikan alojen täydellinen yhdentyminen siten, että yhteiskunnan tärkeimmät toimijat ottavat aktiivisesti osaa käytettävissä olevien välineiden laajentamiseen ja syventämiseen käyttäytymisen muuttamiseksi,edistymiskertomuksen päätelmät osoittavat, että edistystä on saavutettu useilla aloilla, mutta jäljellä on vielä paljon tehtävää kestävään kehitykseen pääsemiseksi,edistymiskertomuksessa esitetään ensisijaiset, tärkeimmät toimet, joiden avulla voidaan tehostaa kestävän kehityksen prosessia, ja yhteisön olisi keskityttävä rajalliseen määrään tärkeimpiä toimia ja muita aiheita ohjelman toteuttamisen tukemiseksi,kun ohjelmassa esitettyä lähestymistapaa toteutetaan, tarve sisällyttää ympäristöasiat yhteisön politiikkaan ja toimintaan on muunnettava käytännönläheisempään muotoon; tätä varten on määritetty muutama ensisijainen ala, muun muassa maatalous, liikenne, energiatalous, teollisuus ja matkailu, joilla toiminta voidaan toteuttaa tehokkaimmin yhteisön tasolla,tämä päätös ei rajoita sellaisten säännösten oikeudellista perustaa, jotka annetaan yhteisön muun politiikan yhteydessä ja jotka noudattavat tässä suunnitelmassa tarkoitetun toiminnan tavoitteita,käytettävissä olevien välineiden laajentaminen on osoittautunut ennakoitua vaikeammaksi; on tarpeen kehittää ja toteuttaa muita välineitä lainsäädännön täydentämiseksi, jotta nykyisissä kehityssuunnissa ja käytännön toimissa saavutettaisiin merkittäviä muutoksia kestävän kehityksen edistämiseksi; tämä merkitsee markkinoihin perustuvien välineiden jatkokehitystä, horisontaalisia välineitä ja yhteisön omien rahoitusjärjestelmien entistä parempaa käyttöä kestävän kehityksen edistämiseksi,on tarpeen varmistaa ympäristötoimien entistä tehokkaampi toteuttaminen ja täytäntöönpano, mikä merkitsee toimintaa säätelyketjun kaikilla tasoilla,viestintä, tiedotus, koulutus ja ammattikoulutus ovat olennaisia keinoja tietoisuuden herättämiseksi ja käyttäytymisen muuttamisen edistämiseksi yhteiskunnan kaikilla aloilla,yhteisöllä on tärkeä rooli ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvässä kansainvälisessä toiminnassa; on tarpeen vastata kansainvälisiin haasteisiin, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneiden valtioiden mahdolliseen liittymiseen yhteisöön, yhteistyön lisäämiseen Välimeren alueen maiden kanssa ja Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan konferenssin aloittaman prosessin sekä kaupankäyntiä ja ympäristöä koskevan keskustelun jatkamiseen,lisätoimet ovat tarpeen, jotta voitaisiin parantaa ympäristöpolitiikan perusteita tuottamalla luotettavia tietoja, tilastoja ja muuttujia sekä menetelmiä toiminnasta tai sen puutteesta aiheutuneiden kustannusten ja hyödyn arvioimiseksi,on tarpeen kehittää edelleen lähestymistapoja, joilla voidaan edistää kestäviä tuotanto- ja kulutusmalleja,on tarpeen edistää uusien tekniikoiden ja teknologioiden parasta mahdollista käyttöä,on tarpeen kehittää edelleen yhteisvastuun käsitettä erityisesti vahvistamalla vuoropuhelua niiden osapuolten kanssa, joita yhteisön politiikan ja toiminnan valmistelu koskee, ja ottamalla heitä mukaan tähän toimintaan,yhteisö voi antaa tukea tarjoamalla entistä johdonmukaisempia ja yhdenmukaistetumpia lähestymistapoja paikallisen ja alueellisen tason toiminnan osalta, jotka ovat tärkeimpiä kestävän kehityksen saavuttamiseksi, ja edistämällä tietojen ja kokemusten vaihtoa; tämä on erityisen tärkeää alueellisissa lähestymistavoissa, jotka liittyvät kaupunkiympäristöön, rannikkoalueisiin sekä luonnonsuojelualueita koskeviin aloitteisiin, jayhteisö kehittää edelleen politiikkaansa suhteessa ohjelman koskemiin ympäristöaiheisiin, ja erityisesti painotetaan niitä aiheita, joissa toiminta yhteisön tasolla on hyödyllisintä,OVAT TEHNEET SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:1 artikla Yhteisö vahvistaa uudelleen sitoutumisensa lähestymistapaan ja strategiaan, jotka on esitetty komission 18 päivänä maaliskuuta 1992 hyväksymässä "Kohti kestävää kehitystä" -ohjelmassa, jonka parlamentti hyväksyi päätöslauselmassaan 17 päivänä marraskuuta 1992 ja jonka neuvosto hyväksyi päätöslauselmassaan 1 päivänä helmikuuta 1993. Jäsenvaltioita, yrityksiä ja kansalaisia rohkaistaan hyväksymään vastuunsa ja osallistumaan omalta osaltaan täysimittaisesti ohjelman jatkuvaan toteuttamiseen ja etsimään keinoja prosessin nopeuttamiseksi.Prosessin nopeuttamiseksi ja ohjelman lähestymistavan tehokkaammaksi toteuttamiseksi yhteisö itse keskittyy viiteen ensisijaiseen aiheeseen ja viiteen muuhun aiheeseen, jotka antavat lisäpontta ohjelman toteuttamiselle.Riippumatta ensisijaiseksi nimetyistä aiheista yhteisö toteuttaa myös kaikkea muuta ohjelman yhteydessä syntynyttä toimintaa.Tämän päätöksen soveltaminen ei rajoita sellaisten säännösten oikeudellista perustaa, jotka annetaan yhteisön muun politiikan yhteydessä ja jotka noudattavat tässä suunnitelmassa tarkoitetun toiminnan tavoitteita.1 OSA ENSISIJAISET TEHTÄVÄT 2 artikla Ympäristön sisällyttäminen muihin politiikan aloihinYhteisö kehittää parempia lähestymistapoja sisällyttääkseen ympäristöpolitiikan muihin politiikan aloihin ja helpottaakseen siirtymistä kohti kestävää kehitystä.Tätä varten yhteisö keskittyy ohjelman kohdealueiden osalta seuraaviin ensisijaisiin tehtäviin, joissa toiminta voidaan toteuttaa tehokkaimmin yhteisön tasolla.2.1. Maatalouden osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) kehittää edelleen maatalousmarkkinoiden välineiden ja ympäristövaatimusten välisiä kytkentöjä noudattaen yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisprosessia, jossa vähäisempi riippuvuus markkinahintatuesta korvataan suorilla tukitoimilla, jotka tarvittaessa voidaan kytkeä ympäristönäkökohtiin, sekä yhdentää paremmin markkinapolitiikka, maaseudun kehittäminen ja ympäristöpolitiikka. Näihin toimiin on sisällyttävä valvonta- ja raportointivelvoitteita,b) säätää maataloustoiminnan ympäristölle aiheuttamien paineiden ja vaikutusten säännöllisestä raportoinnista, mukaan lukien tiedot lannoitteiden ja torjunta-aineiden kulutuksesta, veden kulutuksesta ja laadusta sekä maan käytöstä,c) edistää laajaperäisiä tuotantomenetelmiä, kestäviä, luontoa säästäviä maanviljelytekniikoita ja orgaanisia maataloustuotteita läheisessä yhteistyössä asianosaisten toimijoiden kanssa. Yhteisö rohkaisee edelleenkin paikallisten aloitteiden kehittämistä ja jakaa niistä tietoa,d) kehittää edelleen yhdennettyä strategiaa torjunta-aineiden kestävän, luontoa säästävän käytön edistämiseksi, johon sisältyvät entistä yksityiskohtaisemmat säännökset torjunta-aineiden jakelusta ja myynnistä sekä vaarallisimpien torjunta-aineiden käytön rajoitukset ja korvaaminen muilla aineilla,e) kehittää edelleen kokonaisvaltaisia lähestymistapoja maaseudun kehittämiseksi, johon sisältyvät asiaan liittyvien eri poliittisten keinojen valvonta ja yhteensovittaminen.Yhteisö kehittää entistä kokonaisvaltaisemman ja strategisemman lähestymistavan metsätalouden kestävään elinkaaripohjaiseen kehitykseen edistääkseen toiminnan ja politiikan yhteensovittamista ja johdonmukaisuutta sekä reagoidakseen kansainväliseen kehitykseen.2.2. Liikenteen osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) kiinnittää entistä enemmän huomiota liikenteen kysynnän tekijöihin- kehittämällä toimia liikenteen hintojen ulkoisten kustannusten entistä suuremman sisäistämisen saavuttamiseksi, mikä on edellytyksenä siihen, että voidaan vaikuttaa käyttäjän valintoihin, jotta liikenteen kysynnässä päästäisiin entistä järkevämmälle tasolle,- edistämällä maan käytön ja liikenteen suunnittelun parempaa yhtenäistämistä sekä edistämällä kysynnän hallintatoimia kuten telematiikan käyttöä,b) pyrkiä alentamaan eri liikennemuotojen välistä epätasapainoa erityisesti- kehittämällä ja ottamalla käyttöön sopivia arviointiperusteita ja menetelmiä Euroopan laajuisten verkkojen liikenneinfrastruktuuriin liittyvien suunnitelmien strategista ympäristöarviointia varten,- tutkimalla mahdollisuuksia käyttää yhteisön rahoitusta eri kuljetusmuotojen välisen tasapainon edistämiseksi,- kehittämällä järjestelmä sellaisten ympäristöongelmien ratkaisemiseksi, joita raskaat tavara-ajoneuvot aiheuttavat, mihin sisältyy tilanne kauttakuljetusalueilla,- edistämällä entistä ympäristöystävällisempien liikennemuotojen käyttöä, esimerkiksi rohkaisemalla julkisen liikenteen käyttöä,c) kiristää edelleen maantieajoneuvojen ja lentokoneiden päästöjä ja melua sekä polttoaineen laatua koskevia säännöksiä, kehittää toimia henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi ja vahvistaa ajoneuvojen tarkastusta ja kunnossapitoa koskevia yhteisön säännöksiä,d) edistää kokemusten vaihtoa kestävistä, ympäristöä säästävistä liikennealoitteista paikallisten viranomaisten kesken.2.3. Energian osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) tukea energiaa säästävien tekniikoiden ja käytäntöjen kehitystä ja käyttöä, johon sisältyvät uusiutuvat energialähteet, rahoituksen sekä tietoisuuden herättämis- ja tiedotustoiminnan avulla ja kehittää arviointiperusteet tukijärjestelmien valvomiseksi, jotta voitaisiin poistaa tukimuodot, joilla on käänteinen vaikutus,b) rohkaista kaikkea energian kysynnän hallinnan toteuttamista, ulkoisten kustannusten ja etujen sisäistämistä verohelpotuksin ja korostaen muita kuin verotuskeinoja, sekä kuluttajien tietoisuuden herättämisaloitteiden parempaa yhteensovittamista yhteisön energiansäästöohjelmissa,c) tiukentaa koneiden energiatehokkuusstandardeja teknisten ja taloudellisten mahdollisuuksien mukaan ja säätää niiden energiatehokkuusmerkinnöistä;d) pyrkiä kehittämään yhteisölle vapaaehtoisten sopimusten järjestelmää kilpailusääntöjen mukaisesti.2.4. Teollisuuden osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) tukea aktiivisesti meneillään olevaa teollisuuden ekohallintajärjestelmien kehittämistä, tarkistaa ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmää ja kehittää ohjelmia teollisuuden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten ympäristötietoisuuden edistämiseksi entisestään sekä ammattikoulutuksen ja teknisen tuen edistämiseksi,b) kehittää puitteet yhteiselle, elinkaaripohjaiselle tuotepolitiikalle, joka sisältää muun muassa elinkaarianalyysin jatkokehityksen ja jossa otetaan huomioon mahdolliset vaikutukset sisämarkkinoihin,c) parantaa lainsäädäntöä teollisuuslaitosten aiheuttaman saastuttamisen yhdenmukaisen ja laajan valvonnan osalta ja kehittää integroitua saastumisen valvontaa täydentävä järjestelmä, jossa otetaan huomioon pienempien laitosten erityisongelmat, sekä rohkaista ulkoisten kustannusten parempaa integrointia,d) kehittää toimia, joilla parannetaan teollisuuden tietoisuutta ympäristöasioista, kuten työkaluja yrityksille suuntautuvan tiedottamisen parantamiseksi, johon sisältyy paras saatavilla oleva tekniikka, puhtaampien tekniikoiden levittämisen tehostaminen sekä parhaiden, ympäristöä säästävien käytäntöjen edistäminen,e) kehittää lähestymistapoja, joilla helpotetaan ekoliikeyritysten kehittämistä,f) asettaa etusijalle pienten ja keskisuurten yritysten ongelmat, joita syntyy yritysten kohdatessa teknisiä ja taloudellisia esteitä puhtaan, ympäristöä säästävän tekniikan käytölle.2.5. Matkailun osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) säätää matkailun ympäristölle aiheuttamien paineiden ja vaikutusten säännöllisestä raportoinnista, johon sisältyy rannikkoalueiden kestävä, ympäristöä säästävä hyödyntäminen,b) tukea tietoisuuden herättämiskampanjoita matkailua ympäristöystävällisen käytön edistämiseksi, mukaan lukien eri kuljetusmuodot matkailukohteisiin ja matkailukohteista,c) edistää innovatiivisten hyvien käytäntöjen toteuttamista matkailun kestävässä, ympäristöä säästävässä kehityksessä.3 artikla Käytettävissä olevien välineiden laajentaminenYhteisö kehittää laajemman valikoiman välineitä ja soveltaa sitä saadakseen aikaan merkittäviä muutoksia nykyisissä kestävän kehityksen kehityssuunnissa ja käytännöissä.3.1. Kehitettäessä tehokkaita markkinapohjaisia välineitä politiikan täytäntöönpanemiseksi erityistä huomiota kiinnitetään:a) ympäristömaksuihin,b) ympäristökorvausvelvollisuuden käsitteen soveltamiseen,c) vapaaehtoisiin sopimuksiin ympäristöalalla kilpailusääntöjen mukaisesti,d) verouudistuksen rohkaisuun ympäristön suojelu- ja parantamisvälineenä.3.2. Horisontaalisten välineiden osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) kehittää lähestymistapa suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointia varten sekä edistää menetelmien, koulutuksen ja opastusmateriaalin kehittämistä, joka koskee hankkeiden sekä suunnitelmien ja ohjelmien arviointia,b) harkita ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän laajentamista tehdasteollisuuden lisäksi muille toiminta-alueille,c) vahvistaa standardoinnin merkitystä erityisesti sisällyttämällä ympäristönäkökohtia teollisuuden standardien laadintaan,d) kehittää perusteet, joilla arvioidaan yhteisön nykyisten politiikoiden ja välineiden, mihin sisältyy rahoitus, yhteensopivuutta kestävän kehityksen vaatimusten kanssa,e) tutkia, kuinka ympäristönäkökohdat voidaan sisällyttää entistä paremmin julkisia hankintoja koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen ja turvata samalla rehellinen kilpailu.3.3. Etusijalle asetetaan yhteisön omien rahoitustukijärjestelmien käytön parantaminen kestävän kehityksen edistämiseksi. Yhteisön rahoitusjärjestelmien, erityisesti rakenne- ja koheesiorahastojen, osalta tämä merkitsee ympäristötekijöiden parempaa integrointia ja rahastojen ympäristövaikutusten arviointia tukitoimien laadun parantamiseksi ympäristön ja talouden kannalta.3.4. Yhteisö jatkaa nykyistä työtään varmistaakseen niiden mahdollisuuksien täyden toteuttamisen, joita uudet tekniikat ja teknologiat tarjoavat kestävälle kehitykselle maatalouden, ruoan jalostuksen, kemikaalien ja lääkkeiden, ympäristön puhdistamisen sekä uusien materiaalien ja energian lähteiden kehittämisen kaltaisilla aloilla.4 artikla Lainsäädännön soveltaminen ja täytäntöönpanoYhteisö vahvistaa työskentelyä kaikilla tasoilla varmistaakseen ympäristölainsäädännön paremman soveltamisen ja täytäntöönpanon.Ensisijaisia tehtäviä ovat:a) parantaa ympäristöpolitiikan sääntelyjärjestelmää hyväksymällä entistä yhdenmukaisempia ja kokonaisvaltaisempia lähestymistapoja tietyille aloille, yksinkertaistamalla tarvittaessa lainsäädännöllisiä ja hallinnollisia menettelytapoja sekä kiinnittämällä erityistä huomiota hyväksyttyjen toimien täytäntöönpanokelpoisuuteen,b) tehostaa yhteisön lainsäädännön mukaisten raportointivaatimusten asemaa ja toteuttamista,c) tehostaa yhteistyötä alan viranomaisten kesken, jotka ovat vastuussa lainsäädännön soveltamisesta ja täytäntöönpanosta,d) harkita keinoja, millä parantaa mahdollisuuksia käyttää oikeuskeinoja ja helpottaa kansalaisten osallistumista ympäristöpolitiikkojen soveltamiseen ja täytäntöönpanoon,e) harkita, voidaanko uuden lainsäädännön noudattamatta jättämisen vuoksi ottaa käyttöön pakotteita.5 artikla Tietoisuuden herättäminenKomissio korostaa viestinnän, tiedotuksen, koulutuksen ja ammattikoulutuksen merkitystä välineenä, jolla herättää tietoisuutta kestävästä kehityksestä ja edistää käyttäytymisen muutosta yhteiskunnan kaikilla aloilla. Se pyrkii entistä tehokkaammin parantamaan yhteisön kansalaisten tietoisuus- ja osaamistasoa kestävän kehityksen asioista.Ensisijaisia tehtäviä ovat:a) antaa saataville tietoja ympäristön tilasta ja harkita keinoja tietojen antamiseksi yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanosta yleisön tietoisuuden lisäämiseksi,b) edistää kestävän kehityksen käsitteen sisällyttämistä yhteisön koulutus- ja ammattikoulutusohjelmiin,c) kehittää järjestelmä LIFE-hankkeiden tulosten jatkuvaksi arvioimiseksi ja niiden asianmukaiseksi levittämiseksi,d) edistää yhteisön omien toimielimien vihreää taloudenhoitoa, helpottaa parhaiden käytäntöjen vaihtoa ja levittää tietoa niin laajalle kuin mahdollista.6 artikla Kansainvälinen yhteistyöYhteisö lujittaa asemaansa ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvässä kansainvälisessä toiminnassa. Tämä merkitsee erityisesti sen yhteistyölähestymistavan vahvistamista Keski- ja Itä-Euroopan ja Välimeren alueen valtioiden kanssa, sen aseman vahvistamista esityslista 21:n mukaisissa ympäristöasioissa sekä kahdenvälisessä ja monenvälisessä kestävän kehityksen asioihin liittyvässä yhteistyössä.6.1. Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) kehittää edelleen laajaa lähestymistapaa ympäristöasioihin sen strategian mukaisesti, jolla valmistellaan Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneiden valtioiden liittymistä Euroopan unioniin,b) jatkaa yhteistyötä Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden kanssa tällä alalla Eurooppa-sopimusten mukaisesti. Tämä merkitsee jatkoa rahoitusyhteistyölle, tekniselle avustamiselle erityisesti lainsäädännön lähentämisessä ja sen toteuttamisessa ja täytäntöönpanossa, ympäristöinfrastruktuurin investointien tukemiselle ja yhteistyölle ympäristön käyttötapojen parantamiseksi,c) avata LIFE-ohjelma Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneille valtioille.6.2. Välimeren alueen valtioiden ja Välimeren altaan osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) kehittää marraskuun 1995 Barcelonan julistuksen mukainen alueellinen, säännölliseen vuoropuheluun sekä laajempaan ja parempaan yhteistyöhön perustuva lähestymistapa erityisesti rahoituksellisen ja teknisen avustuksen osalta,b) perustaa Välimeren altaan lyhyen ja keskipitkän ajan tärkeysjärjestystoimintaohjelma ja säätää valvontamekanismista sen toteuttamiseksi.6.3. Kansainvälisten ympäristöasioiden osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) valmistella ennen Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen vuoden 1997 erikoisistuntoa tiedonanto esityslista 21:n toteuttamisesta kaikilla yhteisön politiikan aloilla osana yhteisön jatkuvaa työtä YK:n kestävän kehityksen komission tukemiseksi,b) tarkistaa politiikkaa, joka liittyy kestävän kehityksen ulottuvuuden sisällyttämiseen Lomén yleissopimuksen toteuttamiseen; arvioida yleisesti yhteisön kehitysapua sen varmistamiseksi, että ympäristön arviointijärjestelmiä noudatetaan,c) tukea kansainvälistä työtä kestävän kehityksen muuttujien laatimiseksi ja ympäristöön suuntautuvien avustuskulujen mittaamiseksi,d) pyrkiä vahvistamaan täytäntöönpanoa ja riitojen ratkaisua koskevia säännöksiä, kun kansainvälisiä sopimuksia tarkistetaan,e) jatkaa ympäristöalan yhteistyötä Itämeren alueella,f) vahvistaa ympäristötekijäaspektia uusien itsenäisten valtioiden kanssa käytävässä yhteistyössä keskittymällä erityisesti kapasiteetin rakentamiseen ja tekniseen tukeen TACIS-ohjelmassa,g) vahvistaa ympäristöalan yhteistyön osuutta Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden kanssa noudattaen neuvoston asetusta (ETY) N:o 443/92 (2) sekä yleisiä suuntaviivoja, jotka koskevat yhteisön ja kyseessä olevien alueiden välistä yhteistyötä.6.4. Kauppa- ja ympäristöasioiden osalta ensisijaisia tehtäviä ovat:a) osallistua aktiivisesti kauppa- ja ympäristöasioihin liittyvään kansainväliseen keskusteluun, jossa yhteisö edistää tasapainoista ympäristön ja kaupan etuja koskevaa lähestymistapaa ja keskittyy ympäristövaatimusten sisällyttämiseksi osaksi monenvälistä kauppajärjestelmää,b) asettaa etusijalle kauppa- ja ympäristöongelmien monenväliset ratkaisut, kunnioittaa kaupan periaatteita ja edistää avoimuutta ympäristötoimenpiteiden, muun muassa ympäristöpolitiikan uusien välineiden, määrittelyssä ja toteuttamisessa.2 OSA MUITA AIHEITA, JOIHIN KIINNITETÄÄN ERITYISTÄ HUOMIOTA 7 artikla Ympäristöpolitiikan perusteiden parantaminenYhteisö varmistaa, että sen ympäristöpolitiikka perustuu luotettaviin ja vertailukelpoisiin tietoihin, tilastoihin ja muuttujiin, perusteelliseen tieteelliseen tietoon sekä toiminnasta tai sen puutteesta aiheutuneiden kustannusten ja etujen arviointiin.Erityisen huomion kohteena on:a) määrittää ja täyttää nykyisten ympäristöä koskevien perustilastotietojen aukot, kehittää ympäristönäkökohtien integrointia muiden politiikan alojen tietoihin ja tilastoihin ja varmistaa näiden tietojen saatavuus,b) tukea ympäristömuuttujien, kaikkien asiaan liittyvien poliittisten asioiden suoritusmuuttujien ja kestävän kehityksen muuttujien kehittämistä mittausmuuttujiksi, joilla mitataan kestävän kehityksen edistymistä ja joilla voidaan määrittää tavoitteita ja toimintakohteita,c) parantaa tieteellisen tutkimus- ja kehityspolitiikan ja ympäristöpolitiikan välisiä kytkentöjä,d) kehittää edelleen taloudellisten ympäristön arviointitekniikoiden käyttöä (kustannustehokkuus-, kustannus/hyöty- ja liiketoimintavaikutustekniikat),e) kehittää valtion kirjanpidolle satelliittikirjanpito ensimmäisenä vaiheena kohti ympäristönäkökohtien integroimista kansallisiin tilikäsitteisiin ja -käytäntöihin.8 artikla Kestävät tuotanto- ja kulutusmallitYhteisö kehittää edelleen välineitä ja toimia lisätäkseen teollisuuden innovaatioita suhteessa kestävään kehitykseen ja edistää teollisuuden ja kuluttajien tietoisuutta ja käyttäytymisen muutosta edistääkseen siirtymistä kestävämpiin tuotanto- ja kulutusmalleihin.9 artikla Yhteisvastuu ja yhteistyöYhteisö edistää käytännön keinoja, joilla parantaa yhteisten toimien ja yhteistyön lähestymistapoja kestävän kehityksen varmistamiseksi. Se kehittää tehokkaampia vuoropuhelutapoja ja varmistaa, että sen politiikan valmisteluun ja toteuttamiseen osallistuu asianmukainen valikoima eri toimijoita.10 artikla Paikallisten ja alueellisten aloitteiden edistäminenYhteisö rohkaisee edelleen paikallisen ja alueellisen tason toimintaa asioissa, jotka ovat ensisijaisen tärkeitä kestävän kehityksen saavuttamiseksi, erityisesti alueellisissa lähestymistavoissa, jotka liittyvät kaupunkiympäristöön, maaseutuun, rannikko- ja saaristoalueisiin, kulttuuriperintöön ja luonnonsuojelualueisiin. Tätä varten erityisen huomion kohteena on:a) edistää edelleen aluesuunnittelun mahdollisuuksia keinona helpottaa kestävää kehitystä ja kehittää edelleen Eurooppa 2000+ -ohjelmaa ja Euroopan aluekehitysperspektiivi -ohjelmaa politiikan tekijöiden keskinäisen yksimielisyyden luomiseksi alakohtaisten kehityspolitiikkojen alueellisesta vaikutuksesta,b) kehittää kokonaisvaltainen lähestymistapa kaupunkeihin liittyvissä asioissa ja korostaa erityisesti paikallisten viranomaisten toiminnan tukemiseksi tarvittavaa avustusta ohjelman ja paikallisen esityslista 21:n toteuttamiseksi,c) kehittää esittelyohjelma rannikkoalueiden integroidusta hoidosta, jotta voidaan osoittaa parempien tiedotus- ja neuvottelumekanismien vaikutus kestävän kehityksen toteuttamiseen ja määrittää jatkotoimien tarve yhteisön tasolla ja muilla tasoilla,d) kehittää strategia, jolla rohkaistaan paikallisia kehitys- ja työllistämisaloitteita, joilla osallistutaan rakennerahaston tukemien luonnon alueiden säilyttämiseen.11 artikla YmpäristöteematYhteisö kehittää edelleen ohjelman ympäristöaiheisiin liittyviä politiikkojaan pitäen lähtökohtana korkeatasoista ympäristönsuojelua ja keskittyy erityisesti seuraaviin aiheisiin liittyvään toimintaan, joka voidaan tehokkaimmin toteuttaa yhteisön tasolla.11.1. Ilmastonmuutoksen ja otsonikerroksen ohentumisen osalta erityisen huomion kohteena on:a) määrittää hiilidioksidin (CO2) ja muiden kasvihuonekaasujen vähentämistavoitteet vuosiksi 2005 ja 2010 ja määritellä politiikka ja toimenpiteet, jotka ovat tarpeen tavoitteiden toteutumiselle,b) lujittaa halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen (HCFC-yhdisteet) ja metyylibromidien sekä fluorihiilivetyjen (CFC-yhdisteet) ja halonien valvontatoimia sekä tehostaa tutkimusta, jonka tarkoitus on löytää sopivat korvikkeet mainituille aineille.11.2. Happamoitumisen ja ilman laadun osalta erityisen huomion kohteena on:a) kehittää strategia sen varmistamiseksi, että happamoitumista aiheuttavien epäpuhtauksien altistumisen suhteen ei ylitetä kriittistä kuormitusta,b) luoda tai muuttaa tiettyihin epäpuhtauksiin liittyviä laatutavoitteita ja kehittää yhteisiä menettelytapoja ilman laadun arvioimiseksi ja valvomiseksi.11.3. Vesivarojen hallinnan osalta erityisen huomion kohteena on:kehittää kokonaisvaltainen strategia, joka sisältää pohja- ja pintavesivarojen integroidun suunnittelu- ja hallintalähestymistavan, jossa painotetaan sekä määrä- että laatunäkökohtia ja varmistetaan Euroopan alueen merien kestävä hallinta.11.4. Jätehuollon osalta yhteisö ajantasaistaa nykyisen jätestrategian vuoden 1989 jälkeen tapahtuneen kehityksen perusteella. Erityisen huomion kohteena on:a) kehittää järjestelmä vertailukelpoisten tietojen keräämiselle,b) kehittää yhdenmukaisempi lähestymistapa jätehuoltolainsäädännön määritelmiin ja periaatteisiin erityisesti vaarallisten aineiden luettelojen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi,c) arvioida ensisijaisten jätevirtojen ohjelmasta saatua kokemusta,d) tukea kierrätettyjen tuotteiden markkinoiden luomista ja tehokasta toimintaa ottaen huomioon elinkaarianalyysi,e) kehittää tuottajavastuun käsitteitä ottaen huomioon sen mahdolliset vaikutukset sisämarkkinoihin ja yhteisvastuun periaatteeseen.11.5. Melun osalta erityisen huomion kohteena on kehittää meluntorjuntaohjelma, joka kattaa laaja-alaisesti julkisen tiedottamisen, yhteiset melunaltistusindeksit, melun laadun tavoitteet ja tuotteiden melupäästöt.11.6. Ympäristön suojelun ja monimuotoisuuden osalta yhteisö varmistaa muun politiikkansa toteuttamisen yhteydessä ympäristön suojeluun ja monimuotoisuuteen liittyvien näkökohtien täydellisen integroinnin.11.7. Vaarojen ja onnettomuuksien hallinnan osalta erityisen huomion kohteena on:a) tarkistaa olemassa olevaa vaarallisten aineiden vientiä ja tuontia koskevaa lainsäädäntöä suhteessa ilmoitetun ennakkosuostumuksen periaatteeseen,b) kehittää edelleen toimia maataloudessa ja muualla käytettävien torjunta-aineiden alueella aineiden kestävän käytön varmistamiseksi,c) kehittää edelleen politiikkoja esityslista 21:n täydelliseksi huomioon ottamiseksi myrkyllisten kemikaalien korvaamiseksi tai vaiheittaiseksi käytöstä poistamiseksi,d) tarkistaa edelleen uusia tekniikoita koskevaa lainsäädäntöä.(1) EYVL N:o C 138, 17.5.1993, s. 1(2) EYVL N:o L 52, 27.2.1992, s. 1


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.4.2016
            COM(2016) 193 final
            2016/0098(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Mikronesian liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 539/2001
                  1
                luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi jäsenvaltioiden ulkorajoja ylittäessään, ja kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Kaikki jäsenvaltiot Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta soveltavat asetusta (EY) N:o 539/2001.

               Asetusta (EY) N:o 539/2001 muutettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 509/2014
                  2
               ; sillä siirrettiin 19 maata liitteeseen II, jossa luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisia viisumipakko ei koske. Kyseiset 19 maata ovat Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Kutakin edellä mainittua maata koskevaan viittaukseen liitteessä II liittyy alaviite, jossa todetaan, että ”viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä”.

               Asetus (EU) N:o 509/2014 hyväksyttiin 20. toukokuuta 2014, ja se tuli voimaan 9. kesäkuuta 2014. Komissio esitti neuvostolle heinäkuussa 2014 suosituksen, jotta tämä antaisi komissiolle luvan aloittaa neuvottelut viisumivapaussopimuksista seuraavien 17 maan kanssa: Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.
                  3
                Neuvosto antoi komissiolle neuvotteluohjeet 9. lokakuuta 2014.

               Kyseisistä viisumivapaussopimuksista ensimmäiset allekirjoitettiin 6. toukokuuta 2015 (Yhdistyneet arabiemiirikunnat), 26. toukokuuta 2015 (Itä-Timor) ja 28. toukokuuta 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Samoa, Trinidad ja Tobago sekä Vanuatu), ja niitä sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa. Neuvosto on hyväksynyt viisumivapaussopimusten toisen ryhmän allekirjoittamisen Tongan (allekirjoitettu 20. marraskuuta 2015), Kolumbian (allekirjoitettu 2. joulukuuta 2015), Kiribatin (allekirjoittamispäivää ei ole vahvistettu) ja Palaun (allekirjoitettu 7. joulukuuta 2015) kanssa. Näitä neljää sopimusta sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa.

               Neuvottelut Mikronesian kanssa aloitettiin 17. joulukuuta 2014, ja ne käytiin kirjeenvaihtona. Näkemysten vaihdon aikana päästiin yksimielisyyteen kaikista näkökohdista. Pääneuvottelijat parafoivat sopimuksen kirjeenvaihdolla 16. joulukuuta 2015 (Mikronesia) ja 13. tammikuuta 2016 (unioni). Jäsenvaltioille tiedotettiin asiasta 18. tammikuuta 2016 pidetyssä neuvoston viisumityöryhmän kokouksessa.

               2.OIKEUSPERUSTA

               Unionin kannalta sopimuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               Oheinen ehdotus on oikeudellinen väline sopimuksen tekemistä varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä sen jälkeen, kun neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion nimeämä henkilö on allekirjoittanut sopimuksen unionin puolesta ja Euroopan parlamentti on antanut SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti hyväksyntänsä.

               3.NEUVOTTELUJEN TULOKSET

               Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeisiin sisältyvät tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä viisumivapaussopimuksen luonnoksen.

               Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

               Tarkoitus

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Mikronesian kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi sopimukseen on sisällytetty määräys, jonka mukaan Mikronesia voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden osalta ja unioni voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon johdanto-osassa.

               Soveltamisala

               Viisumivapaus kattaa kaikki henkilöryhmät (henkilöt, joilla on tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi/virkamatkapassi tai erityispassi), jotka matkustavat eri tarkoituksissa, lukuun ottamatta henkilöitä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan. Viimeksi mainitun ryhmän osalta kullakin jäsenvaltiolla ja myös Mikronesialla on sovellettavan unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti vapaus vaatia toisen osapuolen kansalaisilta viisumi. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten olisi määriteltävä niiden henkilöiden ryhmä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Oleskelun kesto

               Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Mikronesian kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Sopimukseen liitetään yhteinen julistus siitä, miten kyseinen 90 päivän ajanjakso minkä tahansa 180 päivän jakson aikana olisi määriteltävä.

               Sopimuksessa otetaan huomioon niiden jäsenvaltioiden tilanne, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Viisumivapaus antaa Mikronesian kansalaisille oikeuden oleskella 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin kyseisen jäsenvaltion (tällä hetkellä Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania) alueella, niin kauan kuin kyseiset maat eivät kuulu sisärajattomaan Schengen-alueeseen, riippumatta ajasta, joka koskee oleskelua koko Schengen-alueella.

               Alueellinen soveltaminen

               Sopimuksessa on määräyksiä alueista, joihin sopimusta sovelletaan: Ranskan ja Alankomaiden tapauksessa viisumivapaus antaisi Mikronesian kansalaisille oikeuden oleskella vain kyseisten jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevilla alueilla.

               Julistukset

               Edellä mainittujen yhteisten julistusten lisäksi sopimukseen on liitetty kaksi muuta yhteistä julistusta, jotka koskevat

               –Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen;

               –kattavaa tiedottamista viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja muista seikoista, kuten maahantuloedellytyksistä.

               4.PÄÄTELMÄ

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan hyväksyy Euroopan unionin ja Mikronesian liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen.

               2016/0098 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Mikronesian liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan v alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän
                  4
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Komissio on neuvotellut Euroopan unionin puolesta lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, Mikronesian liittovaltion kanssa.

               (2)Neuvoston päätöksen (EU) 2015/… mukaisesti sopimus on allekirjoitettu ja sitä sovelletaan väliaikaisesti ... päivästä ...kuuta 20….

               (3)Sopimuksella perustetaan asiantuntijoiden sekakomitea sopimuksen hallinnointia varten. Unionia edustaa sekakomiteassa komissio, jolla olisi oltava apunaan jäsenvaltioiden edustajia.

               (4)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY
                  5
                mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (5)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  6
                mukaisesti. Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

               (6)Sopimus olisi hyväksyttävä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja Mikronesian liittovaltion välinen lyhytaikaista oleskelua koskeva viisumivapaussopimus.

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja antaa unionin puolesta sopimuksen
                  7
                8 artiklan 1 kohdassa määrätyn ilmoituksen.

               3 artikla

               Komissio edustaa jäsenvaltioiden edustajien avustamana unionia sopimuksen 6 artiklalla perustetussa asiantuntijoiden sekakomiteassa.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (2)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 509/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta, EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Hyväksynnän antamispäivä: [...]

                     (5)
                  Neuvoston päätös 2000/365/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43.

                     (6)
                  Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin, EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20.

                     (7)
                  Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.4.2016
            COM(2016) 193 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin ja Mikronesian liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               LIITE

               asiakirjaan

               Ehdotus neuvoston päätökseksi

               Euroopan unionin ja Mikronesian liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä

               Euroopan unionin ja Mikronesian liittovaltion välinen
                  SOPIMUS

               lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’ tai ’EU’, ja

               MIKRONESIAN LIITTOVALTIO, jäljempänä ’Mikronesia’,

               jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka

               TARKOITUKSENAAN kehittää edelleen sopimuspuolten välisiä ystävällisiä suhteita ja helpottaa matkustamista varmistamalla kansalaisilleen viisumivapaa maahantulo ja lyhytaikainen oleskelu

               OTTAVAT HUOMIOON luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 509/2014
                  1
               , jolla muun muassa siirretään 19 kolmatta maata, mukaan lukien Mikronesia, niiden kolmansien maiden luetteloon, joiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta heidän oleskellessaan lyhyen ajan jäsenvaltioissa,

               OTTAVAT HUOMIOON, että asetuksen (EU) N:o 509/2014 1 artiklassa säädetään, että näiden 19 maan osalta viisumivapautta sovelletaan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä,

               HALUAVAT VARMISTAA, että kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaista kohtelua koskevaa periaatetta noudatetaan,

               OTTAVAT HUOMIOON, että henkilöt, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan lyhytaikaisen oleskelunsa aikana, eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, minkä vuoksi kyseisen ryhmän osalta viisumipakkoon tai siitä myönnettävään vapautukseen ja työnsaantiin sovelletaan edelleen asiaa koskevaa unionin oikeutta ja jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä sekä Mikronesian kansallista lainsäädäntöä,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyt pöytäkirjat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta sekä osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 ARTIKLA

               Tarkoitus

               Tässä sopimuksessa määrätään unionin ja Mikronesian kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2 ARTIKLA

               Määritelmät

               Tässä sopimuksessa tarkoitetaan

               a)
                     ’jäsenvaltiolla’ mitä tahansa unionin jäsenvaltiota Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia lukuun ottamatta;

               b)
                     ’unionin kansalaisella’ henkilöä, jolla on jonkin a alakohdassa määritellyn jäsenvaltion kansalaisuus;

               c)
                     ’Mikronesian kansalaisella’ henkilöä, jolla on Mikronesian kansalaisuus;

               d)
                     ’Schengen-alueella’ aluetta, jolla ei ole sisärajoja ja joka käsittää a alakohdassa tarkoitettujen, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueet.

               3 ARTIKLA

               Soveltamisala

               1.
                     Unionin kansalaiset, joilla on jonkin jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla Mikronesian alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 1 kohdassa määritetyn ajan.

               Mikronesian kansalaiset, joilla on Mikronesian myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi, virkamatkapassi tai erityispassi, voivat tulla jäsenvaltioiden alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 2 kohdassa määritetyn ajan.

               2.
                     Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta henkilöihin, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta kukin jäsenvaltio voi erikseen päättää viisumipakon määräämisestä Mikronesian kansalaisille tai sen peruuttamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001
                  2
                4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               Kyseisen henkilöryhmän osalta Mikronesia voi päättää kunkin jäsenvaltion kansalaisille erikseen määrättävästä viisumipakosta tai viisumivapaudesta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

               3.
                     Tämän sopimuksen mukaista viisumivapautta sovelletaan rajoittamatta maahantulon ja lyhytaikaisen oleskelun edellytyksiä koskevan sopimuspuolten lainsäädännön soveltamista. Jäsenvaltiot ja Mikronesia varaavat oikeuden evätä maahantulon alueelleen ja lyhytaikaisen oleskelun, jos yksi tai useampi näistä edellytyksistä ei täyty.

               4.
                     Viisumivapautta sovelletaan riippumatta siitä, mitä kuljetusmuotoa on käytetty sopimuspuolten rajojen ylittämiseen.

               5.
                     Seikkoihin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, sovelletaan unionin oikeutta, jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä tai Mikronesian kansallista lainsäädäntöä.

               4 ARTIKLA

               Oleskelun kesto

               1.
                     Unionin kansalaiset voivat oleskella Mikronesian alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               2.
                     Mikronesian kansalaiset voivat oleskella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Tämä aika lasketaan ottamatta huomioon mahdollista oleskelua sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti.

               Mikronesian kansalaiset voivat oleskella enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, riippumatta Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueella oleskelun lasketusta kestosta.

               3.
                     Tämä sopimus ei vaikuta Mikronesian ja jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pidentää 90 päivän oleskeluaikaa kansallisen lainsäädäntönsä ja unionin oikeuden mukaisesti.

               5 ARTIKLA

               Alueellinen soveltaminen

               1.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Ranskan tasavallan osalta ainoastaan Ranskan tasavallan Euroopassa olevaan alueeseen.

               2.
                     Tätä sopimusta sovelletaan Alankomaiden kuningaskunnan osalta ainoastaan Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa olevaan alueeseen.

               6 ARTIKLA

               Sopimuksen hallinnointia käsittelevä sekakomitea

               1.
                     Sopimuspuolet perustavat asiantuntijoiden sekakomitean, jäljempänä ’komitea’, joka koostuu unionin ja Mikronesian edustajista. Unionia siinä edustaa Euroopan komissio.

               2.
                     Komitean tehtävänä on muun muassa

               a)
                     valvoa tämän sopimuksen täytäntöönpanoa;

               b)
                     ehdottaa muutoksia tai lisäyksiä tähän sopimukseen;

               c)
                     ratkaista riitoja, jotka johtuvat tämän sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta.

               3.
                     Komitea kokoontuu tarvittaessa jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä.

               4.
                     Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               7 ARTIKLA

               Tämän sopimuksen suhde jäsenvaltioiden ja Mikronesian voimassa oleviin kahdenvälisiin viisumivapaussopimuksiin

               Tätä sopimusta sovelletaan ensisijaisena muihin sellaisiin kahdenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty yksittäisten jäsenvaltioiden ja Mikronesian välillä, siltä osin kuin ne koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita.

               8 ARTIKLA

               Loppumääräykset

               1.
                     Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia sisäisiä menettelyjään noudattaen, ja sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolista jälkimmäinen on ilmoittanut toiselle saattaneensa päätökseen edellä tarkoitetut menettelyt.

               Tätä sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä lukien.

               2.
                     Tämä sopimus on voimassa toistaiseksi, ellei sitä irtisanota 5 kohdan mukaisesti.

               3.
                     Tätä sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten kirjallisella sopimuksella. Muutokset tulevat voimaan sen jälkeen, kun sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen tätä varten tarvittavien sisäisten menettelyjensä päätökseen saattamisesta.

               4.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen erityisesti yleiseen järjestykseen tai kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseen, laittomaan maahanmuuttoon tai toisen sopimuspuolen palauttamaan viisumipakkoon liittyvistä syistä. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle sopimuspuolelle viimeistään kaksi kuukautta ennen sen suunniteltua voimaantuloa. Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle ja jatkettava sopimuksen soveltamista.

               5.
                     Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla siitä kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen voimassaolo päättyy 90 päivän kuluttua tästä lukien.

               6.
                     Mikronesia voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioiden osalta.

               7.
                     Unioni voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

               Tehty kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.

               ISLANTIA, NORJAA, SVEITSIÄ JA LIECHTENSTEINIA KOSKEVA YHTEINEN JULISTUS

               Sopimuspuolet ottavat huomioon Euroopan unionin sekä Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin läheiset suhteet, jotka johtuvat erityisesti näiden maiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen 18 päivänä toukokuuta 1999 ja 26 päivänä lokakuuta 2004 tehdyistä sopimuksista.

               Tämän vuoksi on suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Mikronesian viranomaiset tekevät viipymättä kahdenväliset lyhytaikaista oleskelua koskevat viisumivapaussopimukset tämän sopimuksen kanssa samanlaisin ehdoin.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 3 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETTU NIIDEN HENKILÖIDEN RYHMÄ, JOIDEN MATKAN TARKOITUKSENA ON TYÖSKENTELY KORVAUSTA VASTAAN

               Koska sopimuspuolet haluavat varmistaa yhteisen määritelmän soveltamisen, ne sopivat, että tässä sopimuksessa niiden henkilöiden ryhmällä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan, tarkoitetaan henkilöitä, jotka tulevat toisen sopimuspuolen alueelle harjoittaakseen ansiotoimintaa tai toimintaa korvausta vastaan työntekijänä tai palveluntarjoajana.

               Tähän ryhmään ei pitäisi lukea seuraavia:

               –
                     liikemiehet, ts. henkilöt, jotka matkustavat liikeneuvotteluja varten (ilman, että he työskentelisivät toisen sopimuspuolen alueella)

               –
                     urheilijat tai taiteilijat, jotka harjoittavat toimintaa tilapäisesti

               –
                     toimittajat, jotka heidän asuinmaansa tiedotusvälineet ovat lähettäneet, ja

               –
                     yritysten sisäiset harjoittelijat.

               Tämän julistuksen täytäntöönpanoa valvoo sekakomitea tämän sopimuksen 6 artiklan mukaisen vastuunsa nojalla. Sekakomitea voi ehdottaa tarpeellisiksi katsomiaan muutoksia sopimuspuolten kokemusten perusteella.

               YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 4 ARTIKLASSA TARKOITETTU 90 PÄIVÄN JAKSO MINKÄ TAHANSA 180 PÄIVÄN JAKSON AIKANA

               Sopimuspuolet ovat yhtä mieltä siitä, että tämän sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään 90 päivän jaksolla minkä tahansa 180 päivän jakson aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Käsite ”minkä tahansa 180 päivän jakson aikana” tarkoittaa sitä, että olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän ehto minkä tahansa 180 päivän jaksolla edelleen. Tämä tarkoittaa muun muassa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

               YHTEINEN JULISTUS KANSALAISILLE SUUNNATTAVASTA VIISUMIVAPAUSSOPIMUSTA KOSKEVASTA TIEDOTUKSESTA

               Sopimuspuolet toteavat, että avoimuus on tärkeää Euroopan unionin ja Mikronesian kansalaisille, ja sopivat varmistavansa, että viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja siihen liittyvistä asioista, kuten maahantuloedellytyksistä, tiedotetaan kattavasti.

               _________________

                     (1)
                  EUVL L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (2)
                  Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.