               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 25.5.2018
            COM(2018) 333 final
            2018/0167(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamiseen(Budjettikohta 02 03 01 ”Sisämarkkinat” ja budjettikohta 02 03 04 ”Sisämarkkinoiden hallintovälineet”)
            (ETA: n kannalta merkityksellinen teksti)

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Sisämarkkinoiden edellyttämän oikeusvarmuuden ja yhdenmukaisuuden varmistamiseksi ETA:n sekakomitean on otettava kaikki asiaankuuluva unionin lainsäädäntö osaksi ETA-sopimusta mahdollisimman pian sen antamisen jälkeen ja lisäksi mahdollistettava ETA:n EFTA-valtioiden osallistuminen ETA:n kannalta merkityksellisiin EU:n toimiin ja ohjelmiin.

                  Ehdotetun neuvoston päätöksen liitteenä olevalla ETA:n sekakomitean päätösluonnoksella muutetaan ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 31, joka koskee yhteistyötä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla, jotta ETA:n EFTA-valtiot (Norja, Islanti ja Liechtenstein) voivat osallistua unionin toimiin, jotka liittyvät varainhoitovuodeksi 2018 laadittuun Euroopan unionin yleiseen talousarvioon otettuihin budjettikohtiin 02 03 01 ”Sisämarkkinat” ja 02 03 04 ”Sisämarkkinoiden hallintovälineet”.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  Liitteenä oleva sekakomitean päätösluonnos noudattaa täysin ETA-sopimuksen tavoitetta edistää sopimuspuolten välisten kaupallisten ja taloudellisten suhteiden jatkuvaa ja tasapainoista vahvistumista yhdenvertaisten kilpailun edellytysten pohjalta sekä samojen sääntöjen noudattamista yhdenmukaisen Euroopan talousalueen luomiseksi.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Sekakomitean päätös on myös yhdenmukainen unionin muiden politiikkojen kanssa, erityisesti koska sen tavoitteena on suojata EU:n sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94
                  1
                1 artiklan 3 kohdan mukaan neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta unionin puolesta esitettävän kannan tällaisiin päätöksiin.

               Komissio toimittaa yhteistyössä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa ETA:n sekakomitean päätösluonnoksen neuvostolle hyväksyttäväksi unionin kantana. Komissio toivoo voivansa esittää sen ETA:n sekakomiteassa mahdollisimman pian.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä:

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän ehdotuksen tavoitetta, joka on varmistaa sisämarkkinoiden yhtenäisyys, vaan se voidaan vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteen saavuttamiseksi eli sisämarkkinoiden yhtenäisyyden varmistamiseksi.

               •Toimintatavan valinta

                  ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaisesti valittu säädöstyyppi on ETA:n sekakomitean päätös. ETA:n sekakomitea varmistaa ETA-sopimuksen tehokkaan täytäntöönpanon ja toiminnan. Tätä varten se tekee päätöksiä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa.

               3.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

                  ETA:n EFTA-valtiot osallistuvat budjettikohtien 02 03 01 ”Sisämarkkinat” ja 02 03 04 ”Sisämarkkinoiden hallintovälineet” rahoittamiseen. Tarkka määrä määritetään ETA-sopimuksen määräysten mukaisesti, kun tämä luonnos neuvoston päätökseksi on hyväksytty.

               4.LISÄTIEDOT

               •EU:n talousarviopolitiikan mukaisesti osallistuminen EU:n toimintaan on mahdollista vasta, kun vastaava rahoitusosuus on maksettu. ETA-sopimuksen pöytäkirjan 32 mukaisesti ETA:n EFTA-valtiot maksavat rahoitusosuutensa vuosittain viimeistään 31. elokuuta sen jälkeen, kun Euroopan komissio on vahvistanut rahoituspyynnön ja toimittanut sen ETA:n EFTA-valtioille viimeistään 15. elokuuta.

               Sen vuoksi sekakomitean päätösluonnosta sovelletaan takautuvasti tammikuusta lähtien, jotta voitaisiin kattaa tammikuun ja elokuun välinen ajanjakso. ETA-sopimuksessa määrätty yhteistyön jatkuvuus varmistetaan tällä tavoin koko kalenterivuoden ajaksi.

               Takautuva soveltaminen ei vaikuta asianomaisten henkilöiden oikeuksiin ja velvollisuuksiin, ja se on luottamuksensuojan periaatteen mukainen.

               2018/0167 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamiseen

                  (Budjettikohta 02 03 01 ”Sisämarkkinat” ja budjettikohta 02 03 04 ”Sisämarkkinoiden hallintovälineet”)

               (ETA: n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94
                  2
                ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Sopimus Euroopan talousalueesta
                  3
               , jäljempänä ’ETA-sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994.

               (2)ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaan ETA:n sekakomitea voi päättää muuttaa muun muassa ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 31.

               (3)ETA-sopimuksen pöytäkirjaan 31 sisältyy määräyksiä, jotka koskevat yhteistyötä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla.

               (4)On aiheellista jatkaa ETA-sopimuksen sopimuspuolten yhteistyötä Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavissa unionin toimissa, jotka koskevat tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoiden toimintaa ja kehittämistä ja sisämarkkinoiden hallintovälineitä.

               (5)Sen vuoksi ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 31 olisi muutettava, jotta tätä laajennettua yhteistyötä voitaisiin tehdä 1 päivästä tammikuuta 2018.

               (6)Unionin kannan ETA:n sekakomiteassa olisi sen vuoksi perustuttava tähän päätökseen liitettyyn päätösluonnokseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               ETA:n sekakomiteassa unionin puolesta esitettävä kanta yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 ehdotettuun muuttamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn ETA:n sekakomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6–8.

                     (2)

                        EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (3)

                        EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel25.5.2018
            COM(2018) 333 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamiseen(Budjettikohta 02 03 01 "Sisämarkkinat" ja budjettikohta 02 03 04 "Sisämarkkinoiden hallintovälineet")

               LIITE
               ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o .../2018,
                  annettu,
                  yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 31 muuttamisesta

               ETA: N SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 86 ja 98 artiklan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)On aiheellista jatkaa ETA-sopimuksen sopimuspuolten yhteistyötä Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavissa unionin toimissa, jotka koskevat tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoiden toimintaa ja kehittämistä ja sisämarkkinoiden hallintovälineitä.

               (2)Sen vuoksi ETA-sopimuksen pöytäkirjaa 31 olisi muutettava, jotta tätä laajennettua yhteistyötä voitaisiin tehdä 1 päivästä tammikuuta 2018,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Muutetaan ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 31 oleva 7 artikla seuraavasti:

               1.Korvataan 12 kohdassa sanat ”ja 2017” sanoilla ”, 2017 ja 2018”.

               2.Korvataan 14 kohdassa sanat ”varainhoitovuoden 2017” sanoilla ”varainhoitovuosien 2017 ja 2018”.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona viimeinen ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukainen ilmoitus on tehty*.

                  1Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018.

               3 artikla

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

               Tehty Brysselissä

                     ETA: n sekakomitean puolesta

                     Puheenjohtaja

                     ETA:n sekakomitean
                     sihteerit

                     (1)
                  *
                        [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista on ilmoitettu.]


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 23.5.2018
            COM(2018) 280 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            joustovälineen varojen käyttöönotosta muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyvien tämänhetkisten haasteiden sekä rakenneuudistusten tukiohjelman jatkamisen edellyttämiä välittömiä talousarviotoimenpiteitä varten

               PERUSTELUT

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetussa neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  1
                säädetään, että joustovälineestä voidaan ottaa käyttöön varoja sellaisten tarkasti määriteltyjen menojen rahoittamiseksi, joita ei voida kattaa yhden tai useamman monivuotiseen rahoituskehykseen sisältyvän otsakkeen enimmäismäärien puitteissa.

               Tarkasteltuaan kaikkia mahdollisuuksia määrärahojen uudelleen kohdentamiseen ja käytettyään koko kohdentamattoman liikkumavaran meno-otsakkeiden ”Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen koheesio” (otsake 1 b) ja ”Turvallisuus ja kansalaisuus” (otsake 3) sisällä komissio esittää neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 11 artiklan ja talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  2
                12 kohdan mukaisesti, että joustovälineestä otetaan käyttöön varoja vuonna 2019. Joustovälineestä voidaan ottaa vuosittain käyttöön enintään 600 miljoonaa euroa (vuoden 2011 hintoina) eli 703 miljoonaa euroa käypinä hintoina. Lisäksi vuoden 2018 osuudesta on vielä käyttämättä 520 miljoonaa euroa.

               Tämä joustovälineen käyttöönotto koskee monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeen 3 enimmäismäärän ylittämistä 927,5 miljoonalla eurolla, ja se on tarkoitettu muuttoliike-, pakolais- ja turvallisuuskriisin hallintaa koskevien toimenpiteiden rahoittamiseen. Lisäksi ehdotetaan, että otsakkeen 1 b enimmäismäärä ylitetään ottamalla otsakkeeseen joustovälineestä 38,1 miljoonaa euroa, jotta voidaan rahoittaa rakenneuudistusten tukiohjelman jatkaminen.

               Ehdotettuja joustovälineestä käyttöön otettavia varoja vastaavat alustavat maksumäärärahat on laskettu erityyppisten rahoitettavien toimenpiteiden ennakkomaksuihin, ennakkomaksujen kuittaamiseen ja loppumaksuihin sovellettavien sääntöjen perusteella. Määrät on esitetty seuraavassa taulukossa.

               (milj. euroa, nykyhintoina)

                        Vuosi

                        Joustovälineen käyttöönottoon vuonna 2019 liittyvät maksumäärärahat

                        2019

                        486,6

                        2020

                        194,7

                        2021

                        116,1

                        2022

                        116,9

                        2023

                        51,3

                        Yhteensä

                        965,6

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               joustovälineen varojen käyttöönotosta muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyvien tämänhetkisten haasteiden sekä rakenneuudistusten tukiohjelman jatkamisen edellyttämiä välittömiä talousarviotoimenpiteitä varten

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  3
                ja erityisesti sen 12 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Joustovälineen avulla on tarkoitus rahoittaa selkeästi määriteltyjä menoja, joita ei ole pystytty rahoittamaan yhden tai useamman muun otsakkeen enimmäismäärien puitteissa.

               (2)Joustovälinettä varten käytettävissä oleva vuotuinen enimmäismäärä on 600 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina) neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  4
                11 artiklassa säädetyn mukaisesti.

               (3)Jotta voitaisiin vastata muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyviin tämänhetkisiin haasteisiin sekä varmistaa rakenneuudistusten tukiohjelman jatkaminen, on tarpeen ottaa käyttöön merkittäviä lisämääriä, joilla voidaan viipymättä rahoittaa tarvittavia toimenpiteitä.

               (4)Kun on tarkasteltu kaikkia mahdollisuuksia kohdentaa uudelleen määrärahoja otsakkeen 3 ”Turvallisuus ja kansalaisuus” ja otsakkeen 1 b ”Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen koheesio” enimmäismäärien puitteissa, voidaan todeta, että joustovälineestä on tarpeen ottaa käyttöön otsakkeen 3 enimmäismäärän ylittävä 927 518 138 euron määrä, jolla rahoitetaan toimenpiteitä muuttoliikkeen, pakolaisten ja turvallisuuden aloilla, sekä otsakkeen 1 b enimmäismäärän ylittävä 38 069 903 euron määrä, jolla varmistetaan rakenneuudistusten tukiohjelman jatkamiseen
                  5
                tarvittava lisärahoitus; näillä asianomaisten otsakkeiden enimmäismäärät ylittävillä määrillä täydennetään unionin varainhoitovuoden 2019 yleisessä talousarviossa käytettävissä olevaa rahoitusta.

               (5)Joustovälineestä käyttöön otettuja varoja vastaavat maksumäärärahat olisi jaettava useamman varainhoitovuoden jaksolle maksettavien määrien odotetun kehityksen perusteella.

               (6)Jotta varat saataisiin nopeasti käyttöön, tätä päätöstä olisi sovellettava varainhoitovuoden 2019 alusta alkaen,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1)Joustovälineestä otetaan käyttöön 927 518 138 euroa otsakkeeseen 3 (Turvallisuus ja kansalaisuus) sisältyvinä maksusitoumusmäärärahoina ja 38 069 903 euroa otsakkeeseen 1 b (Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen koheesio) sisältyvinä maksusitoumusmäärärahoina unionin varainhoitovuoden 2019 yleiseen talousarvioon.

               Ensimmäisessä alakohdassa mainitut määrät käytetään rahoittamaan toimenpiteitä, joilla vastataan muuttoliikkeeseen, pakolaisvirtoihin ja turvallisuusuhkiin liittyviin tämänhetkisiin haasteisiin, sekä rakenneuudistusten tukiohjelman jatkamista.

               2)Joustovälineen käyttöönottoa vastaavat maksumäärärahat ovat oletetun maksuprofiilin perusteella seuraavat:

               a)486 597 803 euroa vuonna 2019;

               b)194 720 174 euroa vuonna 2020;

               c)116 110 590 euroa vuonna 2021;

               d)116 871 924 euroa vuonna 2022;

               e)51 287 550 euroa vuonna 2023.

               Kunkin varainhoitovuoden maksumäärärahojen täsmälliset määrät hyväksytään vuotuisen talousarviomenettelyn mukaisesti.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (2)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (3)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (4)

                        Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

                     (5)

                        COM(2017) 825, 6.12.2017.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 31.5.2018
            COM(2018) 359 final
            2018/0192(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisellä sopimuksella niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta sekakomitean työjärjestyksen hyväksymiseen
            (ETA: n kannalta merkityksellinen teksti)

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisellä sopimuksella niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä perustetussa sekakomiteassa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta sen työjärjestyksen suunnitellun hyväksymisen osalta.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä

               Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä, jäljempänä ’sopimus’, tavoitteena on luoda yhteys EU:n päästökauppajärjestelmän (EU ETS) ja Sveitsin päästökauppajärjestelmän välille mahdollistamalla se, että yhdessä järjestelmässä myönnettyjä oikeuksia voidaan kaupata ja niitä voidaan käyttää vaatimusten noudattamiseen toisessa järjestelmässä. Sopimus allekirjoitettiin 23. marraskuuta 2017. Se tulee voimaan 1. tammikuuta sen jälkeen, kun osapuolet ovat vaihtaneet ratifiointi- tai hyväksymisasiakirjansa. Sopimuksessa määrätään kuitenkin, että sen 11–13 artiklaa sovelletaan väliaikaisesti sopimuksen allekirjoittamisesta lähtien.

               2.2.Sekakomitea

               Sopimuksen 12 artiklalla perustettu sekakomitea vastaa sopimuksen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta. Se voi päättää uuden liitteen hyväksymisestä sopimukseen tai sopimuksessa jo olevan liitteen muuttamisesta. Se voi myös keskustella muutoksista sopimuksen artikloihin, helpottaa näkemysten vaihtoa osapuolten lainsäädännöstä ja tarkastella sopimusta uudelleen.

               Sekakomitea on kahdenvälinen elin, joka muodostuu osapuolten (EU ja Sveitsi) edustajista. Molempien osapuolten on sovittava sekakomitean tekemistä päätöksistä.

               2.3.Suunniteltu sekakomitean säädös

               Sekakomitean on määrä hyväksyä työjärjestyksensä 27. kesäkuuta 2018 pidettävässä ensimmäisessä kokouksessaan.

               Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on vahvistaa säännöt, joiden mukaisesti sekakomitea toimii ja hoitaa tehtävänsä.

               Sopimuksen 12 artiklan 4 kohdassa määrätään, että sekakomitea vahvistaa työjärjestyksensä.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Päätöksessä vahvistetaan unionin kanta sekakomitean työjärjestykseen, jonka mukaisesti sekakomiteaa hallinnoidaan. Työjärjestysluonnos sisältää elimen toimintaa säänteleviä vakiomääräyksiä muun muassa sen kokoonpanosta, puheenjohtajuudesta ja sihteeristön tehtävistä, pidettävistä kokouksista, työjärjestyksestä ja päätöksenteosta. Siinä määrätään myös mahdollisuudesta perustaa työryhmiä sopimuksen 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

               Sekakomitean työjärjestyksen hyväksyminen on välttämätöntä, jotta se voi aloittaa valmistelut sopimuksen täytäntöön panemiseksi. Näin mahdollistetaan myös käytännön järjestelyt mainittujen kahden päästökauppajärjestelmän välisen yhteyden tosiasialliselle luomiselle.

               Hyvin toimivien kansainvälisten hiilimarkkinoiden kehittäminen alhaalta ylöspäin suuntautuvan päästökauppajärjestelmien yhteenkytkemisen avulla on EU:n ja kansainvälisen yhteisön pitkäaikainen poliittinen tavoite, ja se nähdään erityisesti välineenä saavuttaa Pariisin sopimuksen ilmastotavoitteet. EU:n päästökauppajärjestelmän toteuttamisesta annetun direktiivin 25 artiklassa mahdollistetaan EU:n päästökauppajärjestelmän kytkeminen muihin päästökauppajärjestelmiin edellyttäen, että kyseiset päästökauppajärjestelmät ovat pakollisia, niissä asetetaan päästöille absoluuttinen enimmäismäärä ja ne ovat yhteensopivia. Sveitsin järjestelmä täyttää nämä vaatimukset. Jotta EU:n päästökauppajärjestelmä ja Sveitsin päästökauppajärjestelmä olisivat yhteensopivia jatkossakin, sekakomitean olisi aloitettava täytäntöönpanon valmistelu.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  1
               .

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Sekakomitea on Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisellä sopimuksella niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä perustettu elin.

               Säädös, joka sekakomitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellulla säädöksellä on oikeusvaikutuksia, koska siinä säädetään sekakomiteaan sovellettavista säännöistä, ja sekakomitea on sopimusta hallinnoiva elin, joka voi päättää uusien liitteiden hyväksymisestä tai jo olemassa olevan liitteiden muuttamisesta.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä tai muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät ympäristöön.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 191 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 191 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2018/0192 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisellä sopimuksella niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta sekakomitean työjärjestyksen hyväksymiseen

               (ETA: n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 191 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unionin ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin 23 päivänä marraskuuta 2017.

               (2)Sopimuksen 22 artiklan mukaisesti sen 11–13 artiklaa sovelletaan ennen sopimuksen voimaantuloa väliaikaisesti sopimuksen allekirjoittamisesta lähtien.

               (3)Sopimuksen 12 artiklan mukaisesti sekakomitea hyväksyy työjärjestyksensä 27 päivänä kesäkuuta 2018 pidettävässä ensimmäisessä kokouksessaan.

               (4)On aiheellista vahvistaa sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta, koska työjärjestyksessä määritetään kyseisen sopimuksen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta vastaavan elimen toiminta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisellä sopimuksella niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä perustetun sekakomitean ensimmäisessä kokouksessa unionin puolesta otettava kanta sen työjärjestyksen hyväksymiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn sekakomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. komissio, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel31.5.2018
            COM(2018) 359 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus: Neuvoston päätös
            Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisellä sopimuksella niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta sekakomitean työjärjestyksen hyväksymiseen

               Liite

               EUROOPAN UNIONIN JA SVEITSIN VALALIITON VÄLISELLÄ SOPIMUKSELLA NIIDEN KASVIHUONEKAASUJEN PÄÄSTÖKAUPPAJÄRJESTELMIEN VÄLISESTÄ YHTEYDESTÄ PERUSTETUN SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:O 1/2018

               työjärjestyksensä hyväksymisestä

               EUROOPAN UNIONIN JA SVEITSIN VALALIITON VÄLISELLÄ SOPIMUKSELLA  PERUSTETTU SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välisestä yhteydestä ja erityisesti sen 12 artiklan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1) Euroopan unionin ja Sveitsin valaliiton välisen, niiden kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmien välistä yhteyttä koskevan sopimuksen 11–13 artiklaa on sovellettu väliaikaisesti sopimuksen allekirjoittamisesta lähtien.

               (2) Sopimuksen 12 artiklan 1 kohdalla perustetaan osapuolten edustajista muodostuva sekakomitea.

               (3) Sopimuksen 12 artiklan 4 kohdan mukaisesti sekakomitea laatii oman työjärjestyksensä.

               (4) Sopimuksen 12 artiklan 5 kohdan mukaan sekakomitea voi päättää perustaa työ- tai asiantuntijaryhmiä avustamaan sitä tehtäviensä suorittamisessa,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               Ainoa artikla

               Hyväksytään tämän päätöksen liitteenä oleva sekakomitean työjärjestys.

               Tehty englanninkielisenä Zürichissä

               Sekakomitean puolesta

               Puheenjohtaja

               Sihteeri Euroopan unionin puolesta

               Sihteeri Sveitsin puolesta

               EUROOPAN UNIONIN JA SVEITSIN PÄÄSTÖKAUPPAJÄRJESTELMÄKOMITEAN (’SEKAKOMITEAN’) TYÖJÄRJESTYS

               1 artikla

               Sekakomitean kokoonpano

               1. Sekakomitea muodostuu Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, joka toimii Euroopan unionin puolesta, sekä Sveitsin valaliiton, jäljempänä ’Sveitsi’, edustajista. Näihin kahteen puoleen viitataan jäljempänä erikseen termillä ’osapuoli’ tai yhdessä termillä ’osapuolet’.

               2. Osapuolten edustajien mukana voi olla muita osapuolten puolesta toimivia virkamiehiä.

               2 artikla

               Puheenjohtajuus

               1. Osapuolilla on sekakomitean puheenjohtajuus vuorotellen 12 kuukauden ajan. Ensimmäisenä kalenterivuonna puheenjohtajuus on Sveitsillä.

               2. Osapuoli, jolla on puheenjohtajuus, nimittää sekakomitean puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan.

               3. Puheenjohtaja johtaa sekakomitean työskentelyä.

               3 artikla

               Tarkkailijat

               Sekakomitea voi osapuolten yhteisestä sopimuksesta kutsua asiantuntijoita tai muiden elinten edustajia osallistumaan sekakomitean kokouksiin tarkkailijoina antamaan tietoja erityisistä aiheista. Sekakomitea sopii ehdoista ja edellytyksistä, joiden mukaisesti tällaiset tarkkailijat voivat osallistua kokouksiin.

               4 artikla

               Sihteeristö

               1. Yksi Euroopan komission virkamies ja yksi Sveitsin valtion virkamies toimivat yhdessä sekakomitean sihteereinä.

               2. Sekakomitean sihteerit vastaavat osapuolten välisestä viestinnästä, asiakirjojen toimittaminen mukaan luettuna.

               3. Sihteeristön tehtävät ovat sen osapuolen vastuulla, jolla on puheenjohtajuus.

               5 artikla

               Sekakomitean kokoukset

               1. Sekakomitea kokoontuu tarvittaessa, periaatteessa kerran vuodessa. Puheenjohtaja kutsuu osapuolia kuultuaan sekakomitean kokouksen koolle yhteisesti sovittuna aikana ja yhteisesti sovittuun paikkaan. Kokoukset voidaan järjestää myös puhelin- ja videokokouksina, jos osapuolet niin sopivat. Puheenjohtaja kutsuu koolle sekakomitean erityisistunnon joko Euroopan unionin tai Sveitsin pyynnöstä. Sekakomitea kokoontuu 30 kalenteripäivän kuluessa sopimuksen 12 artiklan 2 kohdan nojalla esitetystä pyynnöstä.

               2. Sekakomitea kokoontuu Brysselissä tai Sveitsissä sen mukaan, kumpi osapuoli toimii puheenjohtajana, elleivät osapuolet sovi toisin.

               3. Puheenjohtaja lähettää kokouskutsun, esityslistaluonnoksen ja kokousasiakirjat osapuolten edustajille vähintään 21 kalenteripäivää ennen kokousta. Sopimuksen 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti koolle kutsutun kokouksen asiakirjat on lähetettävä vähintään seitsemän kalenteripäivää ennen kokousta.

               4. Puheenjohtaja voi osapuolten suostumuksella lyhentää 3 kohdassa esitettyjä määräaikoja jonkin erityistapauksen asettamien vaatimusten huomioon ottamiseksi.

               5. Puheenjohtajalle on ilmoitettava kunkin osapuolen valtuuskunnan kokoonpanosta vähintään seitsemän kalenteripäivää ennen kutakin kokousta.

               6. Sekakomitean kokoukset eivät ole julkisia, elleivät osapuolet päätä toisin.

               6 artikla

               Esityslista

               1. Puheenjohtaja laatii sihteerien avustuksella alustavan esityslistan kutakin kokousta varten.

               2. Kukin osapuoli voi pyytää asiakohtien lisäämistä esityslistaan. Tällainen pyyntö on perusteltava ja toimitettava kirjallisena puheenjohtajalle vähintään seitsemän kalenteripäivää ennen kokousta.

               3. Sekakomitea hyväksyy esityslistan kokouksen alussa.

               7 artikla

               Sekakomitean työryhmät

               1. Sopimuksen 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti perustettavien työryhmien ja alakomiteoiden kokoonpanosta ja toiminnasta päättää sekakomitea.

               2. Työryhmät ja alakomiteat soveltavat tätä työjärjestystä soveltuvin osin.

               3. Työryhmät ja alakomiteat työskentelevät sekakomitean alaisuudessa, ja niiden on raportoitava sekakomitealle aina kokoustensa jälkeen. Ne eivät voi tehdä päätöksiä, mutta ne voivat antaa sekakomitealle suosituksia.

               4. Sekakomitea voi tämän työjärjestyksen 8 artiklan mukaisesti tehdä päätöksen työryhmän ja alakomitean toimeksiannon muuttamisesta tai päättämisestä.

               8 artikla

               Päätökset ja suositukset

               1. Sekakomitea tekee päätöksiä ja antaa suosituksia osapuolten yhteisellä suostumuksella sopimuksen mukaisesti. Niiden nimenä on joko ”päätös” tai ”suositus”, jonka jäljessä on järjestysluku, hyväksymispäivä ja maininta niiden kohteesta.

               2. Sekakomitean päätökset ja suositukset allekirjoittavat puheenjohtaja ja sihteerit, ja ne jaetaan osapuolille.

               3. Kumpikin osapuoli voi päättää julkaista sekakomitean päätöksen tai suosituksen omassa virallisessa lehdessään. Osapuolet ilmoittavat toisilleen aikeestaan julkaista päätös tai suositus.

               4. Sekakomitea voi hyväksyä päätöksensä tai suosituksensa kirjallisella menettelyllä, jos osapuolet niin sopivat. Kirjallinen menettely tarkoittaa osapuolten suostumuksella toimivien sihteerien välistä noottien vaihtoa. Tätä varten ehdotusteksti jaetaan osapuolille ja määräaika, jonka kuluessa mahdolliset varaumat tai muutosehdotukset on esitettävä, on vähintään 21 kalenteripäivää. Puheenjohtaja voi osapuolia kuultuaan lyhentää tätä määräaikaa erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi. Kun tekstistä on päästy sopimukseen, puheenjohtaja ja sihteerit allekirjoittavat päätöksen tai suosituksen.

               5. Sekakomitean päätökset, joilla muutetaan sopimuksen liitteitä, hyväksytään sopimuksen todistusvoimaisilla kielillä.

               6. Sopimuksen 11–13 artiklan väliaikaisen soveltamisen aikana sekakomitea voi valmistella päätöksiä, jotka ovat tarpeellisia sopimuksen täytäntöönpanon kannalta. Sekakomitean muodollisella päätöksellä, jolla on sitovia vaikutuksia, on oikeusvaikutuksia vasta sopimuksen voimaantulon jälkeen.

               9 artikla

               Pöytäkirjat

               1. Sihteeristö laatii jokaisesta kokouksesta pöytäkirjaluonnoksen. Luonnoksessa mainitaan tehdyt päätökset ja annetut suositukset. Pöytäkirjaluonnos annetaan sekakomitean hyväksyttäväksi. Kun sekakomitea on hyväksynyt pöytäkirjan, puheenjohtaja ja sihteerit allekirjoittavat sen.

               2. Pöytäkirjaluonnos on laadittava 21 kalenteripäivän kuluessa kokouksesta ja toimitettava sekakomitean hyväksyttäväksi joko kirjallisella menettelyllä tai sekakomitean seuraavassa kokouksessa.

               10 artikla

               Kirjeenvaihto

               Kaikki sekakomitean puheenjohtajalle osoitettu kirjeenvaihto ja puheenjohtajalta lähtevä kirjeenvaihto lähetetään sekakomitean sihteeristölle.

               11 artikla

               Tiedonvaihto ja kuuleminen

               1. Sopimuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti osapuoli ilmoittaa toiselle osapuolelle lainsäädäntönsä kehittymisestä sopimuksen kannalta merkityksellisillä aloilla.

               2. Tätä varten osapuolten on vaihdettava säännöllisesti tietoja ja järjestettävä kuulemisia sekakomitean sihteeristön kautta.

               12 artikla

               Luottamuksellisuus

               Kun osapuoli toimittaa sekakomitealle luottamuksellisiksi määriteltyjä tietoja, toisen osapuolen on käsiteltävä kyseisiä tietoja luottamuksellisina.

               13 artikla

               Kulut

               Kumpikin osapuoli vastaa itse kuluista, joita sille aiheutuu sekakomitean ja työryhmien tai alakomiteoiden kokouksiin osallistumisesta.

               14 artikla

               Muuttaminen

               Tätä työjärjestystä voidaan muuttaa sekakomitean päätöksellä 8 artiklan mukaisesti.

               15 artikla

               Väliaikainen soveltaminen

               Sopimuksen 11–13 artiklan väliaikaisen soveltamisen aikana tätä työjärjestystä sovelletaan soveltuvin osin.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 31.5.2018
            COM(2018) 360 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta Bulgarian, Kreikan, Liettuan ja Puolan avustamiseksi

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen tausta

               Tämä päätös koskee varojen käyttöön ottamista Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta (EUSR) 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  1
               , jäljempänä ’asetus’, mukaisesti. Käyttöön otettavalla 33 992 206 euron määrällä on tarkoitus tukea Bulgariaa, Kreikkaa, Liettuaa ja Puolaa kyseisissä maissa vuonna 2017 tapahtuneiden luonnonkatastrofien jälkeen. Tämän varojen käyttöönoton ohella annetaan lisätalousarvioesitys (LTE) nro 4/2018
                  2
               , jossa esitetään tarvittavien määrärahojen ottamista vuoden 2018 yleiseen talousarvioon.

               2.Tiedot ja ehdot

               2.1Bulgaria – tulvat

               Bulgarian kaakkoisosissa esiintyi 25. ja 26. lokakuuta 2017 epätavallisen voimakkaita rankkasateita ja myrskyjä, jotka aiheuttivat vahinkoa silloille, kuivatuskanaville, tukimuureille ja perusinfrastruktuurille.

               (1)Bulgaria haki solidaarisuusrahaston rahoitustukea 11. tammikuuta 2018 eli 12 viikon määräajan kuluessa siitä, kun ensimmäiset vahingot oli todettu 25. lokakuuta 2017. Hakemus koski asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ’alueellista katastrofia’.

               (2)Kyseessä on luonnonkatastrofi, joka kuuluu Euroopan unionin solidaarisuusrahaston soveltamisalaan.

               (3)Bulgarian viranomaiset arvioivat katastrofista aiheutuneiden välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 90,3 miljoonaa euroa. Hakemus esitettiin asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa olevien alueellista katastrofia koskevien säännösten nojalla. Kyseisessä kohdassa alueelliseksi katastrofiksi määritellään sellainen luonnonkatastrofi, jonka seurauksena tukikelpoisen valtion NUTS 2 -tason alueella syntyy välittömiä vahinkoja, joiden kustannukset ovat yli 1,5 prosenttia alueen bruttokansantuotteesta (BKT). Tulvien Burgasissa aiheuttamien vahinkojen määrä on 1,6 prosenttia kyseisen Yugoiztochen NUTS 2 -tason alueen
                  3
                BKT:sta ja ylittää siten asetuksessa säädetyn 1,5 prosentin kynnysarvon. Bulgarialle voidaan näin ollen myöntää sen hakemuksen perusteella tukea solidaarisuusrahastosta.

               (4)Bulgarian viranomaiset pyysivät hakemuksessaan ennakkomaksua. Arvioituaan hakemuksen alustavasti komissio katsoi, että väitettyä vahingon arvoa, joka on vain hieman tukikelpoisuudelle vahvistettua kynnysarvoa suurempi, on tarkasteltava perusteellisemmin ja että ennakkomaksu ei näin ollen ole perusteltu.

               (5)Bulgarian hakemuksessa kuvataan yksityiskohtaisesti sääoloja ja myrskyn vaikutuksia. Burgasin alueella esiintyi 25. ja 26. lokakuuta 2017 voimakkaita rankkasateita, rajuja tuulia sekä myrskyn aiheuttama hyökyaalto, joka saapui Mustaltamereltä. Kaikki nämä yhdessä aiheuttivat alueella kriittisen tilanteen. Alueelle julistettiin hätätila ja alueellinen pelastuspalvelutoimintasuunnitelma käynnistettiin. Tulvissa kuoli viisi ihmistä, tulvien vaikutuksista kärsi noin 6 000 ihmistä, ja 142 asuinrakennusta ja yli 1 200 muuta rakennusta joutui veden valtaan. Jokien tulviminen ja tulva-aallot peittivät siltoja ja tuhosivat tieinfrastruktuuria, kuivatuskanavia, viemäreitä ja tukimuureja. Myös kansallinen tieverkko kärsi vaurioita. Kunnallista infrastruktuuria, kuten teitä, siltoja, vesijohtoja, tukimuureja, kuivatuskanavien suojarakenteita, suojapenkereitä ja joenuomia sekä lastenhoitoinfrastruktuuria, vaurioitui tai tuhoutui. Alueellinen kaatopaikka vaurioitui pahasti, ja se poistettiin tilapäisesti käytöstä. Dolno Ezerovon jätevedenpuhdistamo jäi tulvan alle ja lakkasi väliaikaisesti toimimasta.

               (6)Bulgaria arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 90,1 miljoonaa euroa ja esitti kustannuksista toimityyppien mukaisesti jaotellun yhteenvedon. Suurin osa tukikelpoisista kustannuksista (lähes 65 miljoonaa euroa) liittyy liikenneinfrastruktuuriin.

               (7)Bulgarian viranomaiset ilmoittivat, että vakuutus kattaa 0,33 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Niihin ei sen vuoksi voi saada tukea Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta.

               (8)Tulvista kärsineet alueet ovat Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI-rahastot) (2014–2020) annettujen säännösten mukaisia ”vähemmän kehittyneitä alueita”. Bulgarian viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle, että ne aikoisivat suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               (9)Bulgaria ei käynnistänyt unionin pelastuspalvelumekanismia.

               (10)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               (11)Bulgarian hakemuksessa kuvataan lyhyesti katastrofien riskinehkäisyä ja -hallintaa koskevan, kyseessä olevan katastrofin luonteeseen liittyvän unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa. Direktiivi 2000/60/EY (vesipolitiikan puitedirektiivi) ja direktiivi 2007/60/EY (tulvadirektiivi) on saatettu osaksi Bulgarian kansallista vesilainsäädäntöä. Elintärkeitä infrastruktuureja koskeva neuvoston direktiivi 2008/114/EY on saatettu osaksi Bulgarian lainsäädäntöä katastrofeilta suojautumista koskevalla lailla.

               2.2Kreikka – maanjäristys Kosin saarella vuonna 2017

               Maanjäristys, jonka voimakkuus oli 6,6 Richterin asteikolla, iski 20. heinäkuuta 2017 eteläisen Egeanmeren alueelle Bodrumin (Turkki) ja Kosin saaren (Kreikka) välille, ja sitä seurasi useita jälkijäristyksiä. Maanjäristys aiheutti vahinkoa etupäässä julkiselle infrastruktuurille ja omaisuudelle sekä tärkeille maailmanperintökohteille.

               (1)Kreikka haki solidaarisuusrahaston rahoitustukea 11. lokakuuta 2017 eli 12 viikon määräajan kuluessa siitä, kun ensimmäiset vahingot oli todettu 21. heinäkuuta 2017. Hakemus koski asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ’alueellista katastrofia’. Komissio pyysi lisätietoja voidakseen saattaa asian arvioinnin päätökseen, ja Kreikka toimit tiedot 9. maaliskuuta 2018.

               (2)Kyseessä on luonnonkatastrofi, joka kuuluu Euroopan unionin solidaarisuusrahaston soveltamisalaan.

               (3)Kreikan viranomaiset arvioivat katastrofista aiheutuneiden välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 101,4 miljoonaa euroa. Hakemus esitettiin asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa olevien alueellista katastrofia koskevien säännösten nojalla. Kyseisessä kohdassa alueelliseksi katastrofiksi määritellään sellainen luonnonkatastrofi, jonka seurauksena tukikelpoisen valtion NUTS 2 -tason alueella syntyy välittömiä vahinkoja, joiden kustannukset ovat yli 1,5 prosenttia alueen BKT:sta. Maanjäristyksen Kosin saarella aiheuttamien vahinkojen määrä on 1,8 prosenttia kyseisen eteläisen Egeanmeren
                  4
                NUTS 2 -tason alueen BKT:sta ja ylittää siten asetuksessa säädetyn 1,5 prosentin kynnysarvon. Kreikalle voidaan näin ollen myöntää sen hakemuksen perusteella tukea solidaarisuusrahastosta.

               (4)Kreikan viranomaiset pyysivät hakemuksessaan ennakkomaksua. Komissio katsoi, että ennakon maksaminen ei ole perusteltua, sillä Kreikan oli toimitettava olennaisia lisätietoja, jotta komissio voisi tehdä asetuksen 4 a artiklassa säädetyn alustavan arvion.

               (5)Maanjäristyksen jälkeen alueelle saapui pelastusryhmiä, jotka arvioivat tilannetta, suorittivat pelastustoimia, pyrkivät palauttamaan saaren elintärkeät toiminnot (lentoasema, satama, sairaala) ja koordinoivat hätätilan hallinnasta vastaavien paikallisviranomaisten toimintaa. Palokunta ja kansallinen sairaankuljetuspalvelu otettiin avuksi etsimään loukkoon jääneitä ja loukkaantuneita ihmisiä. Erikoisryhmiä lähetettiin korjaamaan katkenneet sähkölinjat. Kreikan ilmoituksen mukaan katastrofi vaati 10 kuolonuhria, ja yli 100 ihmistä loukkaantui. Paikallisten asukkaiden ja matkailijoiden oli yövyttävä useita öitä kouluissa, puistoissa tai muutoin ulkosalla. Kosin sataman todettiin kärsineen merkittävää vahinkoa, eikä sitä voitu käyttää muutamaan päivään. Yhteensä 150 taloa oli korjattava ja 10 taloa oli rakennettava uudelleen. Kaikkiaan 33 liikerakennusta oli korjattava ja 5 liikerakennusta oli rakennettava uudelleen. Myös kolme julkista rakennusta kärsi vaurioita. Monet kulttuuriperintökohteet vaurioituivat lähinnä saaren itäpuolella, joka sijaitsi lähempänä järistyksen keskusta. Vaurioita kärsivät erityisesti muistomerkit ja arkeologiset kaivaukset Kosin kaupungissa.

               (6)Kreikka arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 93,9 miljoonaa euroa ja esitti kustannuksista toimityyppien mukaisesti jaotellun yhteenvedon. Suurin osuus (yli 47,8 miljoonaa euroa) tukikelpoisista kustannuksista liittyy toimiin, joiden tarkoituksena oli suojella kulttuuriperintöä. Toiseksi suurin osuus (noin 41,1 miljoonaa euroa) liittyy liikenneinfrastruktuurin kunnostuskustannuksiin.

               (7)Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               (8)Katastrofialue on Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI-rahastot) vuosiksi 2014–2020 annettujen säännösten mukainen ”kehittyneempi alue”. Kreikan viranomaiset ilmoittivat komissiolle aikovansa suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               (9)Kreikka ei käynnistänyt unionin pelastuspalvelumekanismia.

               (10)Maanjäristyksen sivuvaikutuksena syntyi paikallinen tsunami, joka vaikutti Bodrumin niemimaan edustalla ja Kosin saaren rannoilla. Kansainvälinen tutkijaryhmä, johon kuului tieteilijöitä Turkista, Kreikasta ja komission alaisesta Yhteisestä tutkimuskeskuksesta, toteutti jälkikäteen kyselytutkimuksen.

               (11)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               (12)Kreikan hakemuksessa kuvataan katastrofien riskinehkäisyä ja -hallintaa koskevan, kyseessä olevan katastrofin luonteeseen liittyvän unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa. Vuosina 1978–1981 Kreikkaan iskeneiden voimakkaiden maanjäristysten vuoksi Kreikan hallitus laati luonnonkatastrofeihin liittyvien riskien ehkäisyn ja hallinnan toimintapolitiikan. Tavoitteena on parantaa paikallisyhteisöjen selviytymiskykyä luomalla puitteet, joissa pannaan toimeen politiikkoja tunnettujen riskien vähentämiseksi ja maanjäristysten vaikutusten hallitsemiseksi sekä otetaan käyttöön menettelyjä/toimenpiteitä uusien riskien ehkäisemiseksi.

               2.3Liettua – tulvat

               Liettuaa vaivasivat kesällä ja syksyllä jatkuvat sateet, joiden seurauksena liika vesi ei enää imeytynyt maaperään. Tämä johti tulvimiseen, joka vahingoitti pääasiassa verkkoinfrastruktuuria ja maatalousalaa.

               (1)Liettua haki solidaarisuusrahaston rahoitustukea 22. joulukuuta 2017 eli 12 viikon määräajan kuluessa siitä, kun ensimmäiset vahingot oli todettu 4. lokakuuta 2017. Hakemus koski asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua suurkatastrofia. Liettua toimitti 6. helmikuuta 2018 lisätietoja.

               (2)Kyseessä on luonnonkatastrofi, joka kuuluu Euroopan unionin solidaarisuusrahaston soveltamisalaan.

               (3)Liettuan arvion mukaan tulvista aiheutuneiden välittömien vahinkojen kokonaismäärä on 407,4 miljoonaa euroa. Määrä ylittää Liettuaan suurkatastrofien osalta vuonna 2017 sovelletun, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotolle asetetun kynnysarvon, joka on 214,9 miljoonaa euroa (0,6 % BKTL:sta vuoden 2015 tietojen perusteella). Koska välittömien vahinkojen arvioitu kokonaismäärä ylittää kynnysarvon, katastrofi luokitellaan suureksi luonnonkatastrofiksi ja sitä varten voidaan näin ollen myöntää rahoitusta solidaarisuusrahastosta.

               (4)Liettua ei pyytänyt ennakkomaksua.

               (5)Liettuan hakemuksessa kuvataan yksityiskohtaisesti sääoloja ja pitkään jatkuneiden sateiden vaikutuksia. Useita kuukausia jatkuneiden rankkasateiden aikana sademäärät olivat jopa 280 prosenttia tavanomaista määrää suuremmat, mikä johti maaperän vettymiseen, sisävesien tulvimiseen ja kuivatusjärjestelmien kriittiseen ylikuormittumiseen. Liettua julisti 4. lokakuuta 2017 maahan valtakunnallisen hätätilan. Pitkään kestäneet rankkasateet ja vesien pinnan äkilliset muutokset, veden kuljettama liete ja roskat sekä korkea veden paine vahingoittivat kuivatusjärjestelmiä ja saattoivat ne äärimmäisen huonoon kuntoon. Maan käyttöönottoa varten kehitetyt järjestelyt ja kuivatusjärjestelmät koko maassa eivät enää kyenneet selviytymään vesimäärästä. Jokien tulviminen jätti pellot, maatilat ja kodit sekä sähkölaitokset veden valtaan, ja aiheutti tuhoja hautausmailla. Lisäksi rankkasateet vahingoittivat paikallisteitä yli 100 kilometrin matkalta. Alueella kirjattiin noin 50 sähkökatkosta, ja lämpöputkia ja lämpöeristyksiä vaurioitui.

               (6)Liettua arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 240,2 miljoonaa euroa ja esitti kustannuksista toimityyppien mukaisesti jaotellun yhteenvedon. Lähes kaikki tukikelpoiset kustannukset liittyvät vesi-/jätevesihuoltoinfrastruktuurin, mukaan lukien patojen ja viemäröintijärjestelmien, saattamiseen toimintakuntoon. Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta myönnettävää rahoitusosuutta ei kuitenkaan voida käyttää korjauksiin, joiden seurauksena kyseiset omaisuuserät olisivat paremmassa kunnossa kuin ennen katastrofia.

               (7)Liettuan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               (8)Katastrofialue on Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI-rahastot) vuosiksi 2014–2020 annettujen säännösten mukainen ”vähemmän kehittynyt alue”. Liettuan viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle, että ne aikoisivat suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin. Sen jälkeen kun Liettua esitti komissiolle marraskuussa 2017 pyynnön saada tukea maanviljelijöille, komissio antoi täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/108 kiireellisestä tukitoimenpiteestä, jonka avulla viljelijöille myönnettäisiin tukea tietyillä Liettuan, Latvian, Viron ja Suomen alueilla esiintyneiden rankkasateiden ja tulvien vuoksi. Liettualle tämän perusteella myönnettävä enimmäismäärä on 9,1 miljoonaa euroa.

               (9)Liettua ei käynnistänyt unionin pelastuspalvelumekanismia.

               (10)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               (11)Liettuan hakemuksessa kuvataan käytössä olevia kansallisia hätätilan ehkäisymenettelyjä, mutta ei viitata nimenomaan katastrofien riskinehkäisyä ja -hallintaa koskevan, kyseessä olevan katastrofin luonteeseen liittyvän unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon. Liettuan tasavallan väestönsuojelulaissa säädetään menettelyistä, joita kansallisten ja paikallisten instituutioiden ja laitosten, maatilojen ja muiden tahojen on sovellettava hätätilanteisiin valmistautumiseksi ja niiden ehkäisemiseksi. Maatalousministeriö, ympäristöministeriö ja paikallishallinnot ovat säädösten nojalla hyväksyneet kolmivuotiset suunnitelmat, joissa esitetään ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä. Vuonna 2010 hyväksytyssä kansallisessa hätätilanteiden hallinnointisuunnitelmassa esitetään, miten aineelliset ja henkilöresurssit on tarkoitus mobilisoida hätätilanteessa ja miten niitä on hallinnoitava. Vuonna 2007 annetun määräyksen nro 1V-114 mukaisesti ympäristöministeriöllä ja sen alaisuudessa toimivilla elimillä on velvollisuus tiedottaa hydrometeorologisista ja geologisista tapahtumista ja niiden aiheuttamista hätätilanteista.

               2.4Puola – myrsky

               Osissa Puolaa esiintyi 9.–12. elokuuta 2017 poikkeuksellisen rajuja myrskyjä ja rankkasateita, jotka aiheuttivat laajamittaista vahinkoa yksityisille ja julkisille metsille, julkiselle infrastruktuurille ja muulle omaisuudelle.

               (1)Puola haki solidaarisuusrahaston rahoitustukea 25. lokakuuta 2017 eli 12 viikon määräajan kuluessa siitä, kun ensimmäiset vahingot oli todettu 9. elokuuta 2017. Hakemus koski asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ’alueellista katastrofia’. Komissio pyysi olennaisia lisätietoja voidakseen saattaa asian arvioinnin päätökseen, ja Puola toimitti tiedot 23. maaliskuuta 2018.

               (2)Kyseessä on luonnonkatastrofi, joka kuuluu Euroopan unionin solidaarisuusrahaston soveltamisalaan.

               (3)Puolan viranomaiset arvioivat katastrofista aiheutuneiden välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 491,2 miljoonaa euroa. Hakemus esitettiin asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa olevien alueellista katastrofia koskevien säännösten nojalla. Kyseisessä kohdassa alueelliseksi katastrofiksi määritellään sellainen luonnonkatastrofi, jonka seurauksena tukikelpoisen valtion NUTS 2 -tason alueella syntyy välittömiä vahinkoja, joiden kustannukset ovat yli 1,5 prosenttia alueen BKT:sta. Myrskytuhojen arvo on 2,0 prosenttia kyseisten kolmen alueen (Kujavia-Pommerin voivodikunta, Pommerin voivodikunta ja Ison-Puolan voivodikunta) painotetusta keskimääräisestä BKT:sta
                  5
                ja ylittää siten asetuksessa vahvistetun 1,5 prosentin kynnysarvon. Puolalle voidaan näin ollen myöntää sen hakemuksen perusteella tukea solidaarisuusrahastosta.

               (4)Puola ei pyytänyt ennakkomaksua.

               (5)Puolan hakemuksessa kuvataan yksityiskohtaisesti sääoloja elokuun 2017 alussa. Myrskyä seurasivat rankkasateet ja paikalliset raekuurot, joiden seurauksena 6 ihmistä kuoli ja 39 loukkaantui. Toruńin ja Gdańskin alueet kärsivät suurimmat vauriot. Puola ryhtyi välittömästi toimiin ihmishenkien pelastamiseksi, vahingoittuneiden rakennusten turvaamiseksi ja kaatuneiden puiden raivaamiseksi, sillä puut sulkivat useita teitä ja rautateitä ja katkoivat sähkölinjoja. Suurin osa vahingoista koski metsäsektoria. Puola arvioi, että kyseisillä kolmella alueella tuhoutui yhteensä 9,8 miljoonaa kuutiometriä puutavaraa. Katastrofi tuhosi huomattavasti luonnonvaroja ja aiheutti vahinkoa esimerkiksi 22 metsänsuojelualueelle, 15 lintulajille ja 134 elinympäristölle (Natura 2000), mukaan lukien maan vanhimmalle metsänhoitoalueelle (Czeszewski), joka sijaitsee Jarocinin metsäalueella. Metsien infrastruktuuria, kuten teitä, siltoja, metsäkämppiä ja metsätalouden koulutuskeskusten rakennuksia, matkailukohteita ja muita rakennuksia, vahingoittui pahoin. Lisäksi yli 13 600 maatilaa ja noin 99 000 hehtaaria viljelyksiä kärsi vahinkoa. Energia-alalla on korjattava 5 000 sähkötornia, 758 muuntaja ja yli 451 kilometriä voimajohtoja.

               (6)Puolassa metsät ovat erityisen tärkeitä ympäristölle, ja niitä suojellaan useilla säädöksillä. Metsät kattavat noin 30 prosenttia Puolan pinta-alasta, ja metsistä 81 prosenttia on julkisessa omistuksessa. Puolan metsistä 77 prosenttia on kansallisen metsäyhtiön hallinnassa. Kyseisiin metsiin sisältyy kansallispuistoja, luonnonsuojelualueita, maisemansuojelualueita, Natura 2000 -alueita, ekologisesti tärkeitä alueita sekä luonnon- ja maisemansuojelun ja luonnon dokumentoinnin kannalta tärkeitä alueita. Natura 2000 -verkoston alueet kattavat noin 20 prosenttia Puolan pinta-alasta.

               (7)Puola arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 324,5 miljoonaa euroa ja esitti kustannuksista toimityyppien mukaisesti jaotellun yhteenvedon. Suurin osuus (yli 259,1 miljoonaa euroa) tukikelpoisista kustannuksista koskee toimenpiteitä, jotka liittyvät vahinkoa kärsineiden alueiden välittömään kunnostamiseen ja joiden tarkoituksena on ehkäistä maaperän eroosion välittömät vaikutukset. Toiseksi suurin osuus (42,4 miljoonaa euroa) liittyy liikenneinfrastruktuurin kunnostamiskustannuksiin.

               (8)Komissio totesi, että Puolassa oli aiemmin ilmennyt ongelmia, jotka koskivat EU:n ympäristölainsäädännön noudattamista metsänhoitotoimien yhteydessä. Jotta suunnitellut metsänhoitotoimet eivät olisi ristiriidassa EU:n ympäristölainsäädännön kanssa, komissio voi sisällyttää asianmukaisia säännöksiä myöhempään täytäntöönpanosäädökseen.

               (9)Puolan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               (10)Tulvista kärsineet alueet ovat Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI-rahastot) (2014–2020) annettujen säännösten mukaisia ”vähemmän kehittyneitä alueita”. Puolan viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle, että ne aikoisivat suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               (11)Puola ei käynnistänyt unionin pelastuspalvelumekanismia.

               (12)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               (13)Puolan hakemuksessa kuvataan katastrofien riskinehkäisyä ja -hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa. Tähän kuuluvat muun muassa tulvadirektiivi eli direktiivi 2007/60/EY tulvariskien arvioinnista ja hallinnasta, direktiivi 2008/114/EY Euroopan elintärkeän infrastruktuurin määrittämisestä ja nimeämisestä sekä arvioinnista, joka koskee tarvetta parantaa sen suojaamista, ja direktiivi 2012/18/EU vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta. Tällä hetkellä ei ole olemassa unionin lainsäädäntöä, jossa säädettäisiin erityisesti myrskyistä.

               2.5Päätelmät

               Edellä esitetyistä syistä katastrofit, joihin Bulgaria, Kreikka, Liettua ja Puola viittaavat hakemuksissaan, täyttävät asetuksessa säädetyt edellytykset Euroopan solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotolle.

               3.Rahoitus EUSR:n määrärahoista 2018

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  6
               , jäljempänä ’rahoituskehysasetus’, ja erityisesti sen 10 artiklan nojalla Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta voidaan ottaa käyttöön varoja vuosittain enintään 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina). Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  7
                11 kohdassa vahvistetaan solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa koskevat menettelyt.

               Koska solidaarisuusrahasto on perustettu solidaarisuuden tukemiseksi, komissio katsoo, että tuen olisi oltava porrasteista. Tämä tarkoittaa, että ”suurten luonnonkatastrofien” osalta sovelletun, solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotolle asetetun kynnysarvon (0,6 % suhteessa BKTL:oon tai 3 miljardia euroa vuoden 2011 hintoina sen mukaan, kumpi näistä on pienempi) ylittävän vahingon osalta olisi aiemman käytännön mukaisesti sovellettava suurempaa tuki-intensiteettiä kuin kynnysarvon alle jäävän vahingon osalta. Suurkatastrofien perusteella myönnettävä tuki on aikaisemmin ollut kynnysarvon alle jäävältä osuudelta 2,5 prosenttia ja kynnysarvon ylittävältä osuudelta 6 prosenttia kaikista välittömistä vahingoista. Alueellisten katastrofien ja naapurivaltiota koskevan säännöksen nojalla hyväksyttyjen katastrofien osalta tukiosuus on 2,5 prosenttia.

               Rahoitustuen määrä ei saa ylittää tukikelpoisten toimien arvioituja kokonaiskustannuksia. Solidaarisuusrahastosta myönnettävän tuen laskutapa on määritetty rahaston vuosikertomuksessa (2002–2003), ja neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat hyväksyneet sen.

               Seuraavassa esitetään Bulgarian, Kreikan, Liettuan ja Puolan hakemuksiin perustuva laskelma Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta välittömiä kokonaisvahinkoja koskevan arvion perusteella maksettavasta rahoitustuesta:

                        Jäsenvaltiot

                        Katastrofin luokitus

                        Välittömät kokonaisvahingot

                        (milj. euroa)

                        Suurkatastrofin kynnysarvo

                        (milj. euroa)

                        2,5 % välittömistä vahingoista kynnysarvon alle jäävältä osuudelta

                        (euroa)

                        6 % välittömistä vahingoista kynnysarvon ylittävältä osuudelta

                        (euroa)

                        Ehdotetun tuen kokonaismäärä

                        (euroa)

                        Maksetut ennakot

                        (euroa)

                        BULGARIA

                        Alueellinen

                        (2 artiklan 3 kohta)

                        90,329

                        288,020

                        2 258 225

                        -

                        2 258 225

                        0

                        KREIKKA

                        Alueellinen

                        (2 artiklan 3 kohta)

                        101,432

                        1 057,800

                        2 535 796

                        -

                        2 535 796

                        0

                        LIETTUA

                        Suuri

                        (2 artiklan 2 kohta)

                        407,366

                        214,944

                        5 373 600

                        11 545 341

                        16 918 941

                        0

                        PUOLA

                        Alueellinen

                        (2 artiklan 4 kohta)

                        491,170

                        2 501,280

                        12 279 244

                        -

                        12 279 244

                        0

                        YHTEENSÄ

                        33 992 206

                        0

               Rahoituskehysasetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta oli vuoden 2018 alussa käytettävissä yhteensä 421 142 057 euroa. Määrä käsittää vuoden 2018 jäljellä olevat määrärahat eli 280 371 754 euroa (574 342 834 euroa, joista oli vähennetty vuonna 2017 käyttöön otetut 293 971 080 euroa
                  8
               ) ja vuoden 2017 jäljelle jääneet määrärahat eli 140 770 303 euroa. Koska kyseinen määrä jäi käyttämättä, se siirrettiin vuodelle 2018.

               Tässä vaiheessa vuotta 2018 voidaan ottaa käyttöön 173 389 397 euron määrä. Tämä vastaa Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta vuoden 2018 alussa käytettävissä olevaa kokonaismäärää (421 142 057 euroa), josta on vähennetty rahastossa pidettävä 143 585 709 euron määrä. Jälkimmäinen määrä perustuu rahoituskehysasetuksen 10 artiklan 1 kohtaan, jonka mukaan 25 prosenttia vuoden 2018 määrärahoista on säilytettävä rahastossa lokakuun 1. päivään 2018 saakka. Edellä mainitusta kokonaismäärästä on myös vähennetty Kreikkaa, Espanjaa, Ranskaa ja Portugalia varten aiemmin tänä vuonna käyttöön otettu 104 166 951 euron määrä.
                  9

                        Tiivistelmätaulukko EUSR-rahoituksesta

                        Määrä

                        (euroa)

                        Vuodelta 2017 vuodelle 2018 siirretyt määrärahat

                        140 770 303

                        Vuoden 2018 määrärahat

                        574 342 834

                        Vuoden 2018 määrärahoista rahoituskehysasetuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti etupainotteisesti vuonna 2017 käyttöön otettu määrä

                        –293 971 080

                        ----------------

                        Vuoden 2018 alussa käytettävissä ollut kokonaismäärä

                        421 142 057

                        Josta on vähennetty Kreikkaa, Espanjaa, Ranskaa ja Portugalia varten vuonna 2018 käyttöön otettu määrä

                        –104 166 951

                        Josta on vähennetty vuoden 2018 määrärahoista säilytettävä 25 %

                        –143 585 709

                        ----------------

                        Tällä hetkellä käytettävissä oleva enimmäismäärä (vuosien 2017 + 2018 määrärahat)

                        173 389 397

                        Ehdotettu Bulgariaa, Kreikkaa, Liettuaa ja Puolaa varten käyttöön otettava määrä yhteensä

                        –33 992 206

                        1. lokakuuta 2018 saakka käytettävissä oleva määrä

                        139 397 191

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta Bulgarian, Kreikan, Liettuan ja Puolan avustamiseksi

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  10
                ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  11
                ja erityisesti sen 11 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, tavoitteena on antaa unionille mahdollisuus reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteisiin osoittaakseen solidaarisuutta luonnonkatastrofien kohteeksi joutuneiden alueiden väestöä kohtaan.

               (2)Rahaston määrärahojen vuotuinen enimmäismäärä on 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina) neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  12
                10 artiklan mukaisesti.

               (3)Bulgaria esitti 11 päivänä tammikuuta 2018 hakemuksen rahaston varojen käyttöönotosta 25 ja 26 päivänä lokakuuta 2017 esiintyneiden rankkasateiden ja rajujen myrskyjen aiheuttamien tulvien jälkeen.

               (4)Kreikka esitti 11 päivänä lokakuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönotosta 20 päivänä heinäkuuta 2017 tapahtuneen, eteläisen Egeanmeren aluetta ja Kosin saarta koetelleen maanjäristyksen jälkeen.

               (5)Liettua esitti 22 päivänä joulukuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönotosta kesällä ja syksyllä 2017 esiintyneiden jatkuvien sateiden aiheuttamien tulvien jälkeen.

               (6)Puola esitti 25 päivänä lokakuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönotosta 9–12 päivänä elokuuta 2017 esiintyneiden poikkeuksellisen rajujen myrskyjen ja rankkasateiden jälkeen.

               (7)Bulgarian, Kreikan, Liettuan ja Puolan hakemukset täyttävät asetuksen (EY) N:o 2012/2002 4 artiklassa säädetyt edellytykset rahoitusosuuden myöntämiseksi rahastosta.

               (8)Sen vuoksi rahastosta olisi otettava käyttöön varoja rahoitustuen myöntämiseksi Bulgarialle, Kreikalle, Liettualle ja Puolalle.

               (9)Jotta rahaston varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava siitä päivästä, jona se hyväksytään,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Varainhoitovuotta 2018 koskevassa Euroopan unionin yleisessä talousarviossa otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja 2 258 225 euroa Bulgariaa varten, 2 535 796 euroa Kreikkaa varten, 16 918 941 euroa Liettuaa varten ja 12 279 244 euroa Puolaa varten maksusitoumus- ja maksumäärärahoina.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan … päivästä ...kuuta [sen hyväksymispäivästä]**.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                     (1)

                        EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (2)

                        COM(2018) 361, 31.5.2018.

                     (3)

                        BG34 = Yugoiztochenin alueen BKT on vuoden 2015 tietojen perusteella 5 327 miljoonaa euroa.

                     (4)

                        EL42 = Notio Aigaion / eteläisen Egeanmeren alueen BKT on vuoden 2014 tietojen perusteella 6 045 miljoonaa euroa.

                     (5)

                        Alueen painotettu keskimääräinen BKT on 2,41 miljoonaa euroa vuoden 2014 tietojen perusteella.

                     (6)

                        EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (7)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (8)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2017/1599, annettu 13 päivänä syyskuuta 2017, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta tuen antamiseksi Italialle (EUVL L 245, 23.9.2017) sekä siihen liittyvä lisätalousarvio nro 4/2017 (EUVL L 330, 13.12.2017).

                     (9)

                        Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta Kreikan, Espanjan, Ranskan ja Portugalin avustamiseksi (COM(2018) 150, 22.2.2018) sekä siihen liittyvä lisätalousarvioesitys nro 1/2018 (COM(2018) 150, 22.2.2018).

                     (10)

                        EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (11)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (12)

                        Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.6.2018
            COM(2018) 449 final
            2018/0237(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            jäsenvaltioiden valtuuttamisesta allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen (ETS N:o 108) muuttamista koskeva pöytäkirja

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN KOHDE

               Tämä ehdotus koskee päätöstä jäsenvaltioiden valtuuttamisesta allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti pöytäkirja, jolla muutetaan Euroopan neuvoston yleissopimusta yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä (Euroopan neuvoston sopimussarja ETS N:o 108), jäljempänä ’muutospöytäkirja’. Samanaikaisesti komissio esitti ehdotuksen neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan muutospöytäkirja Euroopan unionin edun mukaisesti.

               2.EHDOTUKSEN TAUSTA

               2.1.Tausta

                  Euroopan neuvoston yleissopimus yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä, jäljempänä ’yleissopimus N:o 108’, on ainoa oikeudellisesti sitova monenvälinen sopimus henkilötietojen suojan alalla. Yleissopimuksen tavoitteena on suojella oikeutta yksityisyyteen, joka on tunnustettu ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Euroopan yleissopimuksen 8 artiklassa. Oikeus yksityisyyteen ja tietosuojaan vahvistetaan myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklassa sekä SEUT-sopimuksen 16 artiklassa.

                  Yleissopimuksessa N:o 108 edellytetään, että osapuolet sisällyttävät kansalliseen lainsäädäntöönsä toimenpiteet, joilla turvataan kaikkien yksilöiden ihmisoikeuksien kunnioittaminen henkilötietojen käsittelyn osalta. Tämä oli yksi keskeisistä lähteistä EU:n säännöstön kehittämisessä tietosuojan alalla. Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY johdanto-osan 11 kappaleen mukaan yhtenä sen tavoitteena oli nimenomaisesti täsmentää ja laajentaa yleissopimukseen N:o 108 kuuluvia periaatteita ja oikeuksia.

                  Tällä hetkellä yleissopimuksen N:o 108 on ratifioinut 51 valtiota, näiden joukossa kaikki 28 EU:n jäsenvaltiota, neljä EFTA-valtiota, kaikki Länsi-Balkanin maat, useat naapuruusmaat (esimerkiksi Armenia ja Georgia), Venäjän federaatio, Turkki sekä useat Euroopan ulkopuoliset Afrikan maat (esimerkiksi Senegal ja Tunisia) ja Latinalaisen Amerikan maat (Uruguay). Usean hakemuksen (esimerkiksi Argentiina, Meksiko ja Marokko) käsittely on kesken, ja joillakin mailla on tarkkailijan asema (esimerkiksi Japani ja Etelä-Korea).

                  Yleissopimus N:o 108 avattiin allekirjoittamista varten vuonna 1981 eli kauan ennen internetin ja sähköisen viestinnän aikakautta. Teknologian kehitys ja tiedon globalisoituminen tuovat uusia haasteita henkilötietojen suojan alalle. Muutospöytäkirjan tarkoituksena on yleissopimuksen N:o 108 uudistaminen näiden haasteiden ratkaisemiseksi.

               2.2.Muutospöytäkirja

                  Uudistetun yleissopimuksen (eli muutospöytäkirjalla muutetun yleissopimuksen N:o 108) soveltamisala on yhdenmukainen yleissopimuksen kaikkien osapuolten osalta, eikä soveltamisalasta ole mahdollista rajata pois kokonaisia aloja tai toimintoja (esimerkiksi kansallisen turvallisuuden alalla), minkä nykyisen yleissopimuksen N:o 108 teksti sallii. Näin ollen se kattaisi kaikentyyppisen osapuolten lainkäyttövaltaan kuuluvan tietojenkäsittelyn sekä julkisella että yksityisellä sektorilla.

                  Muutospöytäkirjalla parannetaan merkittävästi yleissopimuksen N:o 108 turvaaman tietosuojan tasoa. Uudistetulla yleissopimuksella muun muassa tarkennetaan laillisen käsittelyn periaatetta (erityisesti suostumusta koskevien vaatimusten osalta) ja vahvistetaan erityisten tietoryhmien suojaa (ja samalla myös laajennetaan ryhmiä vastaamaan unionin oikeudessa erityisiksi henkilötietoryhmiksi määritettyjä). Lisäksi uudistettu yleissopimus tarjoaa yksilöille lisäsuojaa heidän henkilötietojensa käsittelyn yhteydessä (etenkin velvoitteet tutkia aiotun tiedonkäsittelytoimen todennäköinen vaikutus ja toteuttaa asiaankuuluvat tekniset ja organisatoriset toimenpiteet sekä velvoite ilmoittaa vakavista tietosuojaloukkauksista) ja vahvistaa myös heidän oikeuksiaan (erityisesti avoimuuden ja tiedonsaannin suhteen). Mukaan on otettu myös uusia rekisteröityjen oikeuksia, kuten oikeus olla joutumatta sellaisen rekisteröityyn merkittävästi vaikuttavan päätöksen kohteeksi, joka perustuu pelkästään automaattiseen käsittelyyn, oikeus vastustaa tietojen käsittelyä ja oikeus oikeussuojakeinoihin, jos yksilön oikeuksia loukataan.

                  Uudistettuun yleissopimukseen sisältyy tarkistettuja määräyksiä (ne sisältyvät tällä hetkellä lisäpöytäkirjaan, jonka vain muutamat osapuolet ovat allekirjoittaneet), joiden mukaan osapuolten on perustettava yksi tai useampi riippumaton viranomainen, jonka tehtävänä on varmistaa, että yleissopimuksen N:o 108 määräyksiä noudatetaan. Näiden viranomaisten asemaa vahvistettaisiin edellyttämällä, että osapuolet antavat niille lisää toimivaltaa, esimerkiksi valtuudet antaa yleissopimuksen N:o 108 rikkomista koskevia päätöksiä ja määrätä hallinnollisia seuraamuksia.

                  Edellä mainittuihin oikeuksiin ja velvollisuuksiin tehtävien poikkeusten järjestelmä, sellaisena kuin se on muutospöytäkirjassa, täyttää kolme olennaista edellytystä: yleissopimuksen N:o 108 kattavan soveltamisalan säilyttäminen (ei yleispoikkeuksia), joustavuus (mahdollista sovittaa korkeat tietosuojavaatimukset yhteen muiden tärkeiden yleisten etujen kanssa, esimerkiksi kansalliseen turvallisuuteen liittyvien näkökohtien kanssa) ja yleinen johdonmukaisuus Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa (ei etenkään tietosuojaa koskevan perusoikeuden olennaiseen sisältöön vaikuttavia rajoituksia).

                  Kaiken kaikkiaan uudistetulla yleissopimuksella varmistettaisiin korkea suojan taso ja jätettäisiin samalla osapuolille jonkin verran joustovaraa sopimusmääräysten saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tämän ansiosta liittyminen uudistettuun yleissopimukseen N:o 108 olisi houkuttelevampaa tietosuojajärjestelmien perustamista tai vahvistamista suunnitteleville maille, myös Euroopan ulkopuolisille maille. Uudistetun yleissopimuksen käytännön vaikutusten voidaan odottaa olevan paljon suuremmat kuin nykyisen yleissopimuksen N:o 108 vaikutukset, sekä yleissopimuksen soveltamisalan että siinä määrättyjen velvoitteiden osalta.

                  Muutospöytäkirjan voimaantulon myötä unioni saa mahdollisuuden tulla (uudistetun) yleissopimuksen osapuoleksi. Siltä osin kuin on kyse äänioikeudesta yleissopimuksen komiteassa, hyväksytyssä tekstissä varmistetaan sen periaatteen toteutuminen, että unionin äänimäärä sen toimivaltaan kuuluviin asioihin liittyvissä äänestyksissä vastaa yleissopimuksen osapuolina olevien unionin jäsenvaltioiden määrää. Unionin äänimäärän painoarvoon liittyvien huolenaiheiden poistamiseksi sovittiin kompromissiratkaisusta, jonka mukaan päätöksiä voidaan tehdä ainoastaan osapuolten erityisen suurella enemmistöllä (neljä viidesosaa) ja kaikkein tärkeimmissä päätöksissä, jotka koskevat sitä, noudattaako jokin osapuoli yleissopimusta, edellytyksenä on kaksinkertainen enemmistö (määräenemmistö sekä Euroopan unioniin kuulumattomien sopimuspuolten yksinkertainen enemmistö).

                  Lisäksi uudistetulla yleissopimuksella tehostettaisiin tietosuojaa määräyksellä, jonka mukaan yleissopimuksen komitea voi arvioida kansallisessa lainsäädännössä toteutettujen toimien tehokkuutta yleissopimuksen määräysten täytäntöönpanon osalta.

                  Muutospöytäkirjan teksti on muotoiltu yhdessä jäsenvaltioiden edustajien kanssa toimivaltaisessa neuvoston työryhmässä ja noudattaa neuvoston neuvotteluohjeita. Se noudattaa myös kaikilta osin luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 27 päivänä huhtikuuta 2016 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679 (yleinen tietosuoja-asetus) sekä luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 27 päivänä huhtikuuta 2016 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä (EU) 2016/680 (poliisiviranomaisia koskeva tietosuojadirektiivi), minkä ansiosta on suljettu pois, että jäsenvaltioilla olisi erilaisia tai jopa ristiriitaisia velvoitteita unionin ja Euroopan neuvoston sääntelytoimien perusteella. Unionin tietosuoja-alaa koskevan kansainvälisen strategian kannalta on erityisen tärkeää, että hyväksytään vankka yleissopimus, joka perustuu samaan lähestymistapaan ja samoihin periaatteisiin kuin (uusi) unionin säännöstö. Yleissopimus N:o 108, johon voivat liittyä myös Euroopan ulkopuoliset valtiot, on herättänyt paljon kiinnostusta eri puolilla maailmaa maissa, jotka valmistelevat tai suunnittelevat tietosuojalainsäädäntöä. Tammikuussa 2017 antamassaan tiedonannossa Henkilötietojen vaihtaminen ja suojaaminen globalisoituneessa maailmassa (COM(2017) 7 final) komissio viittasi yleissopimukseen N:o 108 ja totesi, että uudistettu yleissopimus perustuu samoille periaatteille kuin EU:n tietosuojalainsäädäntö, ja siten sillä ”edistetään lähentymistä kohti korkeatasoisia tietosuojanormeja” maailmanlaajuisesti. Sen vuoksi komissio ilmoitti aikovansa edistää muutospöytäkirjan ”ripeää hyväksymistä”.

               2.3.Alaan liittyvä unionin voimassa oleva lainsäädäntö ja politiikka

                  Muutetun yleissopimuksen piiriin kuuluva ala katetaan nykyisin suurelta osin tietosuojaa koskevalla unionin lainsäädäntökehyksellä. Yleinen tietosuoja-asetus, jota on sovellettu 25. päivästä toukokuuta 2018, ja poliisiviranomaisia koskeva tietosuojadirektiivi, joka oli määrä saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 6. toukokuuta 2018, tarjoavat kattavan sääntöjärjestelmän tietosuojan alalla ja varmistavat vähintään vastaavan ja – useissa tapauksissa – korkeamman suojan tason. Uudistetun yleissopimuksen 13 artiklan mukaan osapuolet voivat myöntää rekisteröidyille laajempaa suojaa kuin mitä yleissopimuksessa määrätään, eli ne voivat vapaasti vahvistaa suojan tasoa.

               2.4.Ehdotuksen perustelut

                  Muutospöytäkirja tulee voimaan sen jälkeen, kun kaikki osapuolet ovat tallettaneet ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa Euroopan neuvoston pääsihteerin huostaan. Koska ratifioivia maita on suuri määrä, muutospöytäkirjassa sallitaan kuitenkin pienempää osapuolten joukkoa koskeva osittainen voimaantulo viiden vuoden kuluttua, kun vähintään 38 osapuolta on ilmaissut suostumuksensa tulla sen sitomaksi. Muutospöytäkirjan allekirjoitustilaisuus on tarkoitus järjestää 25. kesäkuuta 2018 Strasbourgissa.

                  EU:n jäsenvaltioiden (tällä hetkellä ainoat yleissopimuksen N:o 108 osapuolet) olisi toteutettava tarvittavat toimet muutospöytäkirjan ripeän voimaantulon varmistamiseksi:

                  Ensinnäkin (osittainen) voimaantulo edistää unionin tietosuojavaatimusten tunnetuksi tekemistä eri puolilla maailmaa, koska uudistettu yleissopimus sisältäisi pitkälti samanlaisen suojan kuin yleinen tietosuoja-asetus ja poliisiviranomaisia koskeva tietosuojadirektiivi. Yleissopimuksella N:o 108 onkin ollut ratkaisevan tärkeä merkitys eurooppalaisen tietosuojamallin maailmanlaajuisessa levittämisessä, sillä sitä käytetään usein inspiraation lähteenä maissa, jotka harkitsevat yksityisyyttä koskevien lakien hyväksymistä tai uudistamista. Tämä on nykyisin entistäkin tärkeämpää, kun otetaan huomioon tällaista lainsäädäntöä hyväksyvien maiden kasvava määrä eri puolilla maailmaa. Yleissopimuksen osapuolten toteuttama suojavaatimusten nostaminen helpottaisi myös tietovirtoja EU:n ja EU:hun kuulumattomien yleissopimuksen osapuolten välillä. Joissakin maissa liittyminen yleissopimukseen N:o 108 on myös osoittautunut hyödylliseksi valmisteluksi mahdollista komission tekemää suojan tason riittävyyttä koskevaa toteamusta varten. Yleisessä tietosuoja-asetuksessa korostetaan tätä näkökohtaa, sillä siinä säädetään nimenomaisesti, että yleissopimukseen N:o 108 liittyminen on tärkeä tekijä, joka Euroopan komission on otettava huomioon suojan tason riittävyyttä koskevassa arvioinnissaan. Ilman riittävää tasoakin jo se, että suojan taso on korkeampi (erityisesti sekä oikeudellisten että muiden muutoksenhakukeinojen saatavuuden samoin kuin valvontaviranomaisten suorittaman tehokkaan valvonnan osalta), helpottaisi tietojenvaihtoa asianmukaisten suojatoimien pohjalta (etenkin koska tällaisten suojatoimien toteuttaminen saattaisi helpottua osapuolten oikeusjärjestelmissä).

                  Toiseksi on tärkeää säilyttää uudistetun yleissopimuksen määräykset kaikilta osin yleisen tietosuoja-asetuksen ja poliisiviranomaisia koskevan tietosuojadirektiivin säännösten mukaisina, jotta EU:n jäsenvaltioiden on mahdollista pysyä yleissopimuksen osapuolina ja noudattaa sen määräyksiä rikkomatta unionin lainsäädäntöä. Tämä koskee etenkin tietojen vapaata liikkuvuutta osapuolten välillä koskevia määräyksiä, sillä uudistettu yleissopimus (toisin kuin nykyinen teksti) sisältää poikkeuksen tästä säännöstä sellaisten osapuolten osalta, jotka ovat kansainväliseen alueelliseen organisaatioon kuuluvia valtioita, joita sitovat yhdenmukaistetut suojaa koskevat säännöt. Näin varmistetaan, että EU:n jäsenvaltiot noudattavat asiaankuuluvia määräyksiä unionin tietosuojalainsäädännössä vahvistetuista kansainvälisiä tiedonsiirtoja koskevista edellytyksistä huolimatta.

                  Kolmanneksi nykyisessä yleissopimuksessa N:o 108 ei määrätä kansainvälisten organisaatioiden mahdollisuudesta liittyä siihen. Muutospöytäkirja tuo tähän muutoksen, ja sen voimaantulo on näin ollen edellytyksenä sille, että EU voi liittyä yleissopimukseen.

               3.OIKEUSPERUSTA

                  Ehdotetun neuvoston päätöksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 5 kohta yhdessä sen 16 artiklan kanssa.

               2018/0237 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               jäsenvaltioiden valtuuttamisesta allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen (ETS N:o 108) muuttamista koskeva pöytäkirja

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 5 kohdan yhdessä sen 16 artiklan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto valtuutti 31 päivänä toukokuuta 2013 komission osallistumaan unionin puolesta neuvotteluihin, jotka koskivat yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen (Euroopan neuvoston sopimussarja ETS N:o 108), jäljempänä ’yleissopimus N:o 108’, uudistamista ja unionin liittymistä uudistettuun yleissopimukseen koskevia ehtoja ja menettelyjä.

               (2)Euroopan neuvoston ministerikomitea hyväksyi 18 päivänä toukokuuta 2018 pöytäkirjan yleissopimuksen N:o 108 muuttamisesta, jäljempänä ’muutospöytäkirja’, ja se on avoinna allekirjoittamista varten 25 päivästä kesäkuuta 2018 alkaen.

               (3)Muutospöytäkirjan tarkoituksena on laajentaa yleissopimuksen N:o 108 soveltamisalaa sekä parantaa sen turvaaman tietosuojan tasoa ja kattavuutta.

               (4)Muutetun yleissopimuksen N:o 108 määräykset, siinä määrin kuin ne koskevat henkilötietojen käsittelyä unionin oikeuden soveltamisalaan kuuluvan toiminnan yhteydessä, voivat vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, sillä kyseiset määräykset vastaavat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) 2016/679
                  1
                ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin (EU) 2016/680
                  2
                sisältyviä velvoitteita.

               (5)Koska uudistettu yleissopimus N:o 108 sisältää pitkälti samanlaisia suojatoimia kuin asetus (EU) 2016/679 ja direktiivi (EU) 2016/680, sen voimaantulolla edistetään EU:n tietosuojavaatimusten tunnetuksi tekemistä maailmanlaajuisesti, helpotetaan tietovirtoja EU:n ja EU:hun kuulumattomien yleissopimuksen osapuolten välillä, varmistetaan, että EU:n jäsenvaltiot noudattavat yleissopimuksesta johtuvia kansainvälisiä velvoitteitaan, sekä mahdollistetaan EU:n liittyminen yleissopimukseen.

               (6)Unioni ei voi allekirjoittaa eikä ratifioida muutospöytäkirjaa, koska nykyisen yleissopimuksen N:o 108 mukaan ainoastaan valtiot ovat sen osapuolia.

               (7)Sen vuoksi jäsenvaltiot olisi valtuutettava allekirjoittamaan muutospöytäkirja, toimien yhdessä unionin etujen mukaisesti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Valtuutetaan jäsenvaltiot allekirjoittamaan Euroopan unionin edun mukaisesti yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen (ETS N:o 108) muuttamista koskeva pöytäkirja sikäli kuin sen määräykset kuuluvat unionin toimivaltaan.

               2 artikla

               Jäsenvaltioita kehotetaan allekirjoittamaan pöytäkirja Strasbourgissa 25 päivänä kesäkuuta 2018 järjestettävässä allekirjoitustilaisuudessa tai mahdollisimman pian sen jälkeen.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/679, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL L 119 4.5.2016, s. 1).

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/680, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS kumoamisesta (EUVL L 119 4.5.2016, s. 89).