               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 11.9.2019
            COM(2019) 620 final
            2019/0188(COD)
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            julkisten työvoimapalvelujen tehostetusta yhteistyöstä annetun päätöksen N:o 573/2014/EU muuttamisesta
            (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
            {SWD(2019) 319 final} - {SWD(2019) 1350 final}

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Julkiset työvoimapalvelut ovat tärkeimmät sellaista työllisyyspolitiikkaa toteuttavat toimijat, joka helpottaa työnhakijoiden integroitumista työmarkkinoille. Vaikka julkisten työvoimapalvelujen rakenne on erilainen eri maissa, kaikki julkiset työvoimapalvelut edistävät kysynnän ja tarjonnan kohtaamista työmarkkinoilla paikallisten, kansallisten ja EU:n laajuisten tiedotus-, työnvälitys- ja aktiivisten tukipalvelujen avulla. Julkiset työvoimapalvelut ovat myös tärkeimmät aktivointipolitiikkoja toteuttavat toimijat jäsenvaltioissa, ja niillä on tärkeä rooli työmarkkinasiirtymien ja integroinnin onnistumisessa. Niiden palvelujen laatu vaikuttaa suoraan työllisyyspolitiikan käytännön tuloksiin. Julkiset työvoimapalvelut ovat siten keskeisiä toimijoita työttömyyden torjunnassa Euroopassa ja sen varmistamisessa, että asiaankuuluvat EU:n poliittiset aloitteet pannaan täytäntöön onnistuneesti.

               Julkisten työvoimapalvelujen yhteistyö Euroopan tasolla alkoi vuonna 1997, jolloin komissio perusti julkisten työvoimapalvelujen johtajien epävirallisen neuvoa-antavan ryhmän (julkisten työvoimapalvelujen johtajien eurooppalainen verkosto). Tavoitteena oli edistää yhteistyötä, tietojenvaihtoa ja keskinäistä oppimista jäsenjärjestöjen välillä ja saada palautetta työllisyyspoliittisista aloitteista.

               Tämän pohjalta komissio ehdotti tämän yhteistyön virallistamista vuonna 2013 innovoinnin, vertailuanalyysien ja vastavuoroisen oppimisen tukemiseksi Euroopan tasolla. Julkisten työvoimapalvelujen tehostetusta yhteistyöstä annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 573/2014/EU perustettiin vuonna 2014 julkisten työvoimapalvelujen eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’verkosto’, 31. joulukuuta 2020 ulottuvaksi kaudeksi.

               Tämän ehdotuksen tavoitteena on jatkossakin vahvistaa julkisten työvoimapalvelujen valmiuksia, vaikuttavuutta ja tehokkuutta tarjoamalla foorumi, jolla voidaan vertailla niiden suorituskykyä Euroopan tasolla, kartoittaa hyviä käytäntöjä ja kehittää keskinäisen oppimisen järjestelmä. Lisäksi se auttaa työvoimapalveluja kehittämään innovatiivisia näyttöön perustuvia toimintalinjoja.

               Verkoston olisi varmistettava, että se täydentää eikä korvaa tai toista Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, IX osastossa tarkoitetulla tavalla Euroopan työllisyysstrategian puitteissa toteutettavia toimia. Tämä koskee erityisesti työllisyyskomitean toimia ja sen välineitä, kuten yhteistä arviointikehystä, samoin kuin keskinäisen oppimisen ohjelmaa. Lisäksi komission olisi synergioiden edistämiseksi varmistettava, että verkoston sihteeristö tekee tiivistä yhteistyötä työllisyyskomitean sihteeristön kanssa.

               On suoritettu arviointi, jossa tarkastellaan edellisen päätöksen täytäntöönpanotilannetta sekä siihen liittyviä haasteita ja mahdollisuuksia jatkaa verkoston toimintaa 31. joulukuuta 2020 jälkeen. Arviointi osoittaa, että päätös on pantu onnistuneesti täytäntöön ja että erityisesti vertailuoppimisaloite
                  1
                on hedelmällinen esimerkki EU:n yhteisestä välineestä, jolla edistetään vertailukelpoisuutta ja oppimista EU:n julkisten työvoimapalvelujen keskuudessa ja lisätään niiden kypsyyttä toimijoina. Siinä todetaan myös, että verkosto on toiminut tehokkaasti päätöksessä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

                  Päätöksen N:o 573/2014/EU muuttamista koskevan ehdotuksen tavoitteena on näin ollen hyödyntää arvioinnin
                     2
                   päätelmistä ilmeneviä verkoston myönteisiä saavutuksia. Samalla halutaan vastata verkoston sidosryhmien tarpeisiin ja antaa niille vahvaa tukea, jotta tätä arvokasta yhteistyötä voidaan jatkaa vuoden 2020 jälkeen. Sen tarkoituksena on näin ollen jatkaa verkoston toimintakautta 31. joulukuuta 2027 saakka.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Verkoston oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 149 artikla, ja se perustettiin edistämään jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tukemaan niiden toimintaa työllisyyden alalla. Verkosto on osa EU:n työllisyyspolitiikan kehystä, jota kehitetään vastaamaan työmarkkinoiden uusiin painopisteisiin ja muutoksiin. Neuvosto hyväksyi perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöksellä 2010/707/EU jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat, jotka on päivitetty (16. heinäkuuta 2018 annettu neuvoston päätös (EU) 2018/1215) ja jotka ovat voimassa vuonna 2019.

               Työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa annetaan yhdessä talouspolitiikan suuntaviivojen kanssa jäsenvaltioille ohjeita niiden kansallisten uudistusohjelmien määrittelemisestä ja uudistusten toteuttamisesta. Suuntaviivassa 7 korostetaan, että ”jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tehokkaampiin ja toimivampiin julkisiin työnvälityspalveluihin varmistamalla työnhakijoille oikea-aikainen ja räätälöity apu, tukemalla työmarkkinoiden kysyntää ja ottamalla käyttöön suoritusperusteinen hallinnointi”. Yhdennetyt suuntaviivat muodostavat perustan niille maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto antaa jäsenvaltioille talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa. Viime vuosina on annettu erityisiä suosituksia julkisten työvoimapalvelujen toiminnasta ja valmiuksista samoin kuin jäsenvaltioiden aktiivisen työvoimapolitiikan tehokkuudesta. Työttömille suunnattavat yksilöllisemmät räätälöidyt palvelut, kattavampi suorituskyvyn mittaamisen järjestelmä, kohdentamisen ja priorisoinnin kohentaminen sekä keskus- ja aluehallinnon välisen koordinoinnin parantaminen ovat kaikki tarpeen.

               Työllisyyden aktiivinen tukeminen on myös yksi Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin
                  3
                ensisijaisista tavoitteista (periaate 4). Siinä vahvistetaan painopistettä, joka koskee kohdennettua tukea niille, jotka tarvitsevat apua päästäkseen työmarkkinoille esimerkiksi julkisten työvoimapalvelujen kautta. Esimerkkinä tästä on julkisten työvoimapalvelujen roolin suurempi painottaminen pyrittäessä tavoittamaan työmarkkinoiden ulkopuolella olevaa väestöä.

               Verkoston yhtenä tavoitteena on edistää työllisyyttä koskevien EU:n poliittisten aloitteiden toteuttamista, kuten nuorisotakuun perustamisesta 22. huhtikuuta 2013 annettua neuvoston suositusta ja pitkäaikaistyöttömien integroitumisesta työmarkkinoille 15. helmikuuta 2016 annettua neuvoston suositusta. Julkiset työvoimapalvelut ovat näissä aloitteissa keskeisessä asemassa. Lisäksi verkoston olisi tuettava sellaisten EU:n aloitteiden täytäntöönpanoa, joilla pyritään parantamaan osaamisen kohtaantoa, edistämään ihmisarvoista ja kestävää työtä, lisäämään työvoiman vapaaehtoista liikkuvuutta ja helpottamaan siirtymistä koulutuksesta työelämään.

               Verkosto toimii julkisten työvoimapalvelujen vastuukenttään kuuluvilla aloilla, ja se täydentää muiden sidosryhmien tekemiä aloitteita ja edistää tällä toimintalohkolla toteutettujen yleisten toimien täytäntöönpanoa. Verkoston arviointi osoittaa tämän täydentävyyden ja sen, etteivät verkoston aloitteet ole korvanneet muita aloitteita.

               Euroopan työnvälitysverkostolla (EURES)
                  4
                ja verkostolla on joitakin toisiaan täydentäviä tavoitteita, jotka liittyvät työmarkkinoiden toiminnan parantamiseen. Verkoston tavoitteena on julkisten työvoimapalvelujen yhteistyö julkisten työvoimapalvelujen toiminnan parantamiseksi, ja se edistää työllisyyden alalla toteutettavien poliittisten aloitteiden täytäntöönpanoa. EURES puolestaan keskittyy avointen työpaikkojen ja työhakemusten kohdentamiseen toisiinsa ja tarjoaa liikkuvuuspalveluja työntekijöiden vapaan liikkuvuuden helpottamiseksi ja työmarkkinoiden yhdentymisen edistämiseksi.

                  Euroopan työviranomainen, joka on uusi EU:n elin, tukee jäsenvaltioita sääntöjen täytäntöönpanossa työvoiman liikkuvuuden alalla
                     5
                  . Se helpottaa yksityishenkilöiden ja työnantajien mahdollisuuksia saada tietoa oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan sekä asiaan liittyvistä palveluista muun muassa yhteisen digitaalisen palveluväylän kautta. Euroopan työviranomainen toimii lisäksi välittäjänä kansallisten viranomaisten välisissä rajat ylittävissä riita-asioissa. Näin ollen verkostolla ja Euroopan työviranomaisella on erilaiset mutta toisiaan täydentävät tavoitteet toimissa, joilla pyritään parantamaan Euroopan työmarkkinoiden toimintaa.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               Eurooppa 2020 -strategia on EU:n kasvu- ja työllisyysohjelma tällä vuosikymmenellä. Yleisesti ottaen päätöksen N:o 573/2014/EU arviointi osoitti, että päätös ja EU:n poliittinen kehys ovat keskenään hyvin johdonmukaiset. Synergiaa voitaisiin parantaa esimerkiksi tekemällä yhteistyötä muiden työmarkkinoilla toimivien sidosryhmien kanssa, mukaan lukien muut työvoimapalvelujen tarjoajat ja tarvittaessa työllisyyden, sosiaalipolitiikan ja koulutuksen alalla toimivat EU:n virastot, työmarkkinaosapuolet, työttömiä tai muita heikommassa asemassa olevia ryhmiä edustavat järjestöt, työllisyysalalla toimivat kansalaisjärjestöt sekä alue- ja paikallisviranomaiset. Yksikään sidosryhmä ei kuitenkaan havainnut toimien päällekkäisyyttä.

                  EU:lla on tärkeä rooli Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen Agenda 2030 toimintaohjelman ja sen kestävän kehityksen tavoitteiden muotoilussa ja täytäntöönpanossa
                     6
                  . Verkosto edistää kestävää ja osallistavaa talouskasvua, täyttä ja tuottavaa työllisyyttä sekä ihmisarvoista työtä kaikille (kestävän kehityksen tavoite 8)
                     7
                  .

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Ehdotuksen oikeusperusta on sama kuin päätöksen N:o 573/2014/EU oikeusperusta.

               Oikeus toteuttaa toimia perustuu SEUT-sopimuksen 149 artiklaan, jossa määrätään, että ”Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat [– –] toteuttaa edistämistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tukea niiden toimintaa työllisyyden alalla aloittein, joilla pyritään kehittämään tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, tarjoamaan vertailevaa analyysia ja neuvontaa sekä edistämään innovatiivisia lähestymistapoja ja arvioimaan kokemuksia etenkin kokeiluhankkeita hyväksi käyttämällä”.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen, koska sillä pyritään tukemaan jäsenvaltioita julkisten työvoimapalvelujen uudistamisessa, jotta saavutettaisiin Euroopan yleiset työllisyystavoitteet.

                  Tässä vaiheessa ei ole tietoa siitä, miten julkisten työvoimapalvelujen välinen yhteistyö voitaisiin järjestää, jos päätöksen N:o 573/2014/EU voimassaoloa ei jatketa. Vaikka on todennäköistä, että yhteistyö jatkuu jonkinasteisena ilman verkostoakin, päätöksellä tuettu virallinen rooli sekä komission tarjoama tekninen ja taloudellinen tuki ovat sidosryhmien mielestä ratkaisevan tärkeitä. Näin ollen on todennäköistä, että julkisten työvoimapalvelujen välinen yhteistyö ei olisi yhtä tehokasta ja järjestelmällistä, jos päätöksen voimassaoloa ei jatkettaisi.

               •Suhteellisuusperiaate

               Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska sitä ehdotetaan julkisia työvoimapalveluja koskevana edistämistoimenpiteenä ja sen kesto on rajattu vuoden 2027 loppuun.

                  Jäsenvaltiot vastaavat jatkossakin julkisten työvoimapalvelujensa järjestämisestä, henkilöstöstä ja toiminnasta. Tällä ehdotuksella kuitenkin jatkettaisiin julkisten työvoimapalvelujen eurooppalaisen verkoston toimintakautta foorumina, jolla voidaan vertailla työvoimapalvelujen toimivuutta Euroopan tasolla, kartoittaa hyviä toimintamalleja ja edistää keskinäistä oppimista palvelukapasiteetin ja tehokkuuden vahvistamiseksi. Kokemus on osoittanut, että julkiset työvoimapalvelut eivät itse osallistu riittävästi keskinäiseen oppimiseen ja vertailuanalyyseihin. Tämän vuoksi julkisten työvoimapalvelujen heikkoa suorituskykyä kansallisella tasolla ja tästä johtuvia mahdollisia rakenteellisia työmarkkinaongelmia on vaikea havaita varhaisessa vaiheessa.

               •Toimintatavan valinta

                  Valittu väline on päätös, kuten alkuperäinen muutettava säädöskin.
                     Julkisten työvoimapalvelujen tehostetusta yhteistyöstä annettu päätös N:o 573/2014/EU on SEUT-sopimuksen 149 artiklassa tarkoitettu edistämistoimenpide. Tämän edistämistoimenpiteen luonteen vuoksi päätös on edelleen tarkoituksenmukaisin valinta oikeudelliseksi välineeksi.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

               Päätöksen N:o 573/2014/EU täytäntöönpanosta on tehty arviointi
                  8
               , jotta on voitu arvioida täytäntöönpanon tilannetta ja astetta sekä tarkastella Euroopan julkisten työvoimapalvelujen mahdollista tulevaa yhteistyötä vuoden 2020 jälkeen. Tätä arviointia ei edellytetty päätöksessä N:o 573/2014/EU, mutta se on toteutettu hyvän hallinnon varmistamiseksi ”arvioidaan ensin” -periaatteen
                  9
                mukaisesti, jotta aiemmista EU:n toimista saadut kokemukset voidaan ottaa huomioon. Siinä arvioidaan, onko verkosto täyttänyt oikeudelliset velvoitteensa ja saavuttanut sille asetetut tavoitteet. Se kattaa sääntelyn parantamista koskevissa vaatimuksissa asetetut viisi kriteeriä, jotka ovat merkityksellisyys, vaikuttavuus, tehokkuus, johdonmukaisuus ja EU:n tason lisäarvo.

               Päätös on edelleen erittäin merkityksellinen julkisten työvoimapalvelujen kannalta. Päätöksen 3 ja 4 artiklassa esitetyt verkoston tavoitteet ja aloitteet kattavat julkisten työvoimapalvelujen keskeiset vastuualat ja tarjoavat vankan kehyksen verkoston poliittisille ja konkreettisille toimille. Tarjoamalla verkoston toiminnalle laajat puitteet tavoitteet mahdollistavat joustavan toimintamallin, jonka avulla voidaan käsitellä toiminnan painopisteitä työmarkkinoiden kehityksen mukaan.

               Arviointi osoittaa, että verkoston toiminta on ollut vaikuttavaa siinä, miten se on onnistunut tavoitteidensa ja aloitteidensa toteuttamisessa. Verkosto on osoittanut olevansa toimiva väline, jolla tuetaan kansallisia työvoimapalveluja niiden haasteissa ja edistetään eurooppalaista yhteistyötä. Erityisesti vertailuoppimisaloite (jossa yhdistetään vertailuanalyysi ja vastavuoroinen oppiminen) on hyödyllinen esimerkki EU:n yhteisestä välineestä, jolla edistetään vertailukelpoisuutta ja oppimista EU:n julkisten työvoimapalvelujen keskuudessa ja lisätään niiden kypsyyttä toimijoina. Ne ovat ottaneet vertailuoppimisarviointien tulokset huomioon ja kehittyneet organisaatioina. Vaikuttavuuden voidaan ennen kaikkea katsoa johtuvan vertailuoppimisaloitteesta ja keskinäiseen oppimiseen liittyvien tapahtumien, raporttien ja julkisten työvoimapalvelujen parhaiden käytäntöjen kautta tapahtuvasta tietämyksen jakamisesta.

               Joitakin verkoston toimintoja on vaikea esittää määrällisesti, ja neljä vuotta on lyhyt ajanjakso tiettyjen saavutusten, kuten organisaatiokulttuurin muutosten, toteuttamiseksi ja niiden tekemiseksi näkyviksi. Julkisten työvoimapalvelujen halukkuus osallistua vertailuoppimiseen ja keskinäiseen oppimiseen sekä julkisten työvoimapalvelujen antama myönteinen palaute osoittavat kuitenkin, että verkoston tulokset ovat erittäin tehokkaita ja kaikkien verkoston jäsenten arvostamia. Vähemmän kehittyneet julkiset työvoimapalvelut ovat yleisesti ottaen hyötyneet enemmän verkostoon osallistumisesta sikäli kuin on kyse niiden suorituskyvyn parantumisesta, mutta myös kehittyneet julkiset työvoimapalvelut ovat edistyneet. Joillakin osa-alueilla todettiin tehostamismahdollisuuksia, esimerkkeinä keskittyminen pienempiin ja kohdennetumpiin oppimistapahtumiin ja mahdollisuudet käyttää enemmän digitaalisia ratkaisuja.

               Arviointi osoitti, että päätös N:o 573/2014/EU ja EU:n poliittinen kehys ovat keskenään hyvin johdonmukaiset. Verkostolla on ollut laaja-alaisin vaikutus EU:n poliittisiin aloitteisiin nuorisotakuun täytäntöönpanossa ja pitkäaikaistyöttömien integroimisessa työmarkkinoille. Verkosto on osoittautunut voivansa paneutua joustavasti uusiin aiheisiin, kuten maahanmuuttajien ja pakolaisten kotouttamiseen, työttömyyden ehkäisemiseen ja osaamisvajeen ratkaisemiseen. Nämä tuotokset ovat myös selvästi parantaneet jäsenvaltioiden talous- ja työllisyyskehityksen analysointia talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä.

                  Lisäksi verkosto tukee kansallisia työvoimapalveluja niiden pannessa täytäntöön jäsenvaltioille osoitettuja maakohtaisia suosituksia, jotka koskevat aktiivista työvoimapolitiikkaa ja julkisia työvoimapalveluja talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä. Koska julkiset työvoimapalvelut ovat keskeisiä toimijoita Euroopan sosiaalirahaston täytäntöönpanossa, niillä on aktiivinen rooli myös kehitettäessä aktiivista työvoimapolitiikkaa koskevia kattavia poliittisia puitteita omissa jäsenvaltioissaan, ja ne edistävät näin EU:n varojen tehokasta ja vaikuttavaa käyttöä.

               Yksi julkisten työvoimapalvelujen verkoston toiminnan tuottama lisäarvo on jäsennelty kehys, jonka avulla voidaan arvioida julkisten työvoimapalvelujen toimintaa ja valmiuksia sekä helpottaa vertailua, vertaisoppimista ja parannuksia. Arviointi osoittaa useita muita päätöksen pohjalta syntyneitä tuloksia, joita ei ollut olemassa ennen verkoston perustamista vuonna 2014 ja joita ei olisi voitu saavuttaa kansallisten julkisten työvoimapalvelujen vapaaehtoisella yhteistyöllä. Joitakin tärkeitä saavutuksia ovat vastuunoton lisääminen, yksittäisten julkisten työvoimapalvelujen oppimisen ja kollektiivisen vastavuoroisen oppimisen järjestäminen, sen varmistaminen, että toimijoiden ääni saadaan kuuluville ja poliittisessa päätöksenteossa on käytössä virallinen foorumi EU:n tasolla, sekä osallistuminen Eurooppa 2020 -strategian tavoitteisiin. Arviointi osoittaa myös, että EU:n tason rahoitus, organisatorinen tuki ja asiantuntemus ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan varmistaa kaikkien julkisten työvoimapalvelujen jatkuva osallistuminen.

               •Sidosryhmien kuuleminen

               Sen varmistamiseksi, että asianomaisten sidosryhmien näkemykset otetaan arvioinnissa hyvin huomioon, kuulemisprosessiin otettiin mukaan laaja joukko sidosryhmiä. Kohteena olleisiin sidosryhmiin kuului seuraavien tahojen edustajia: verkostoon osallistuvat 32 julkista työvoimapalvelua
                  10
               , asiaankuuluvat EU:n tason organisaatiot ja elimet (esim. työllisyyskomitea, EU:n tason yksityiset työvoimapalvelut ja vuokratyöyritykset, eurooppalainen elinikäisen ohjauksen politiikkaverkosto), asiaankuuluvat kansainväliset järjestöt (esim. ILO, OECD, Maailmanpankki, WAPES) sekä julkisten työvoimapalvelujen sihteeristö, toimeksisaajat, julkisten työvoimapalvelujen verkoston entiset jäsenet ja julkisten työvoimapalvelujen yhteistyöhön ennen vuotta 2014 osallistuneet henkilöt. Julkisten työvoimapalvelujen Eurooppa-asioiden neuvonantajien (AFEPA) kanssa järjestettiin arviointia koskeva seminaari. Kaikki asianomaiset ja yleisö saattoivat osallistua internetissä avoimeen julkiseen kuulemiseen.

                  Tulokset ovat johdonmukaisia erityyppisten sidosryhmien välillä. On olemassa joitakin eroja, jotka koskevat verkoston eri toimintojen tehokkuuden arviointia tai sitä, missä määrin ne edistävät kunkin tavoitteen saavuttamista. Useimmat sidosryhmät ilmoittivat esimerkiksi, että verkoston ja muiden asianomaisten työmarkkinoiden sidosryhmien (ks. päätöksen N:o 573/2014/EU 5 artikla) välillä on jonkin verran yhteistyötä mutta että tulevaisuudessa on varaa kehittää vahvemmat suhteet kumppaneihin EU:n ja kansallisella tasolla. Sidosryhmien palaute on tärkeää, jotta verkoston tulevat painopisteet voidaan määrittää päätöksen N:o 573/2014/EU tavoitteiden mukaisesti.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Näytön, sidosryhmien näkemysten ja lausuntojen keräämiseksi sekä arvioinnin analyyttisen osan tueksi tilattiin ulkopuolinen tutkimus
                     11
                  .

               •Vaikutustenarviointi

                  Päätöksen N:o 573/2014/EU voimassaolon jatkaminen merkitsee nykyisten puitteiden ja aloitteiden jatkamista. Tämä ehdotus rajoittuu verkoston toimintakauden jatkamiseen 1 artiklan mukaisesti ja joihinkin teknisiin päivityksiin. Ehdotukseen liittyy edellä mainittu arviointi. Tätä rutiininomaista ehdotusta pidetään vähäisenä aloitteena paremman sääntelyn sääntöjen mukaisesti.

                  Erillistä vaikutustenarviointia ei tehty, koska

               –arviointi osoittaa, että julkisia työvoimapalveluja koskeva päätös toimii hyvin, eikä siinä ehdoteta merkittäviä muutoksia nykyiseen politiikkaan

               –arvioinnin tulokset tukevat julkisia työvoimapalveluja koskevan päätöksen voimassaolon jatkamista

               –arviointi (yhdessä kansallisten julkisten työvoimapalvelujen ja verkoston johtokunnan näkemysten kanssa) antaa jo riittävästi näyttöä siitä, että määräajan pidentämättä jättämisellä olisi kielteisiä vaikutuksia

               –ehdotettu aloite on looginen ja yhdenmukainen arvioinnin tulosten kanssa.

               •Perusoikeudet

                  Päätöksessä N:o 573/2014/EU kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Päätöksessä pyritään erityisesti varmistamaan, että oikeutta maksuttomiin työnvälityspalveluihin noudatetaan tarkasti, ja edistämään perusoikeuskirjan 29 artiklan soveltamista. Tämä ehdotus ei aiheuta tähän muutoksia.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotus ei edellytä lisävaroja, kuten henkilöstöä, EU:n talousarviosta.

                  Unionin laajuista julkisten työvoimapalvelujen verkostoa koskeva rahoitustuki on jo otettu huomioon ehdotuksessa vuosia 2021–2027 koskevaksi ESR+-asetukseksi EaSI-toimintalohkolle ehdotetussa talousarviossa
                     12
                  . Vastaavat menot koskevat nykyisen ohjelmakauden 2014–2020 puitteissa jo myönnetyn verkoston tuen jatkamista.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

               Verkoston vuosikertomukset toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja julkaistaan.

                  Arviointi ehdotuksen soveltamisesta toimitetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle viimeistään syyskuussa 2026.

               2019/0188 (COD)

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               julkisten työvoimapalvelujen tehostetusta yhteistyöstä annetun päätöksen N:o 573/2014/EU muuttamisesta

               (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

               ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon
                  13
               ,

               ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon
                  14
               ,

               noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 573/2014/EU
                  15
                perustetaan julkisten työvoimapalvelujen eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’verkosto’, 17 päivän kesäkuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajaksi.

               (2)Verkoston tavoitteena on vahvistaa julkisten työvoimapalvelujen valmiuksia, vaikuttavuutta ja tehokkuutta tarjoamalla foorumi, jolla voidaan vertailla niiden suorituskykyä Euroopan tasolla, kartoittaa hyviä käytäntöjä ja kehittää keskinäisen oppimisen järjestelmä. Lisäksi verkosto auttaa työvoimapalveluja kehittämään innovatiivisia näyttöön perustuvia toimia, jotka tukevat unionin poliittisia tavoitteita.

               (3)Verkosto on ollut avainasemassa pyrittäessä lisäämään jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä julkisten työvoimapalvelujen vastuualueilla sekä edistämään julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistamista ja vahvistamista. Päätöksen N:o 573/2014/EU täytäntöönpanon edistymistä koskevasta arvioinnista
                  16
                käy ilmi, että verkostolla on ollut myönteinen vaikutus ja että eri toiminnoista ja kokemuksista on otettu oppia.

               (4)Tähän mennessä saavutettujen tulosten hyödyntämiseksi ja julkisten työvoimapalvelujen yhteistyön edistämiseksi verkoston toimintakautta olisi jatkettava 31 päivään joulukuuta 2027.

               (5)Verkoston toimintakauden jatkamisen pitäisi auttaa panemaan täytäntöön Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari, jonka periaatteisiin sisältyy työllisyyden aktiivinen tukeminen. Sen olisi myös edistettävä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman kestävän kehityksen tavoitteen 8 saavuttamista edistämällä osallistavaa ja kestävää talouskasvua, työllisyyttä ja ihmisarvoista työtä kaikille.

               (6)Verkoston olisi jatkossakin järjestettävä yhteistyötä ja luotava yhteyksiä muihin työmarkkinoiden sidosryhmiin, jotta voidaan edistää niiden välistä synergiaa, mukaan lukien erityisesti yhteistyö unionin virastojen kanssa työllisyyden, sosiaalipolitiikan ja koulutuksen alalla johdonmukaisen poliittisen kehyksen varmistamiseksi.

               (7)Verkostolle myönnettävä unionin rahoitustuki olisi asetettava saataville vuosia 2021–2027 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen mukaisesti.

               (8)Päätöstä N:o 573/2014/EU olisi näin ollen muutettava.

               (9)Jotta voidaan varmistaa verkoston toiminnan saumaton jatkuminen, tätä päätöstä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2021,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Muutetaan päätös N:o 573/2014/EU seuraavasti:

               (1)Korvataan 1 artiklan ensimmäinen kohta seuraavasti:

               ”Perustetaan unionin laajuinen julkisten työvoimapalvelujen verkosto, jäljempänä ’verkosto’, 31 päivään joulukuuta 2027 saakka ulottuvaksi kaudeksi.”

               (2)Korvataan 3 artiklan johdantokappale seuraavasti:

               ”Tämän päätöksen tavoitteena on kannustaa verkoston avulla jäsenvaltioita työllisyysalan yhteistyöhön julkisten työvoimapalvelujen vastuualueilla unionin työllisyyspolitiikan täytäntöönpanon edistämiseksi. Näin edistetään myös Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin ja Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanoa ja tuetaan siten”

               (3)Korvataan 4 artiklan 1 kohdan c alakohta seuraavasti:

               ”c) julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistamisen ja vahvistamisen edistäminen keskeisillä aloilla unionin työllisyyspolitiikan, Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin ja kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisesti;”

               (4)Korvataan 5 artikla seuraavasti:

                     ”Yhteistyö

               Verkosto kehittää yhteistyötä asiaankuuluvien työmarkkinoiden sidosryhmien kanssa, mukaan luettuina muut työvoimapalvelujen tarjoajat ja tarvittaessa työllisyyden, sosiaalipolitiikan ja koulutuksen alalla toimivat EU:n virastot, työmarkkinaosapuolet, työttömiä henkilöitä tai haavoittuvia ryhmiä edustavat järjestöt, työllisyysalalla toimivat valtiosta riippumattomat järjestöt sekä alue- ja paikallisviranomaiset ottamalla ne mukaan asiaankuuluviin verkoston toimiin ja kokouksiin ja vaihtamalla tietoja.”

               (5)Korvataan 7 artikla seuraavasti:

               ”Rahoitustuki

               Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat kokonaismäärärahat asetetaan saataville seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen 2021–2027 mukaisesti, ja sen vuotuiset määrärahat hyväksyvät Euroopan parlamentti ja neuvosto rahoituskehyksen rajoissa.”

               (6)Korvataan 9 artiklan 2 kohta seuraavasti:

               ”Siirretään komissiolle 31 päivään joulukuuta 2027 saakka 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.”

               (7)Korvataan 10 artikla seuraavasti:

               ”Uudelleentarkastelu

               Komissio esittää viimeistään syyskuussa 2026 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle arvioinnin tämän päätöksen soveltamisesta.”

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2021.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                  Puhemies
                        Puheenjohtaja

                     (1)

                  https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=20613&langId=en
                  , ks. sivu 1.

                     (2)

                        Komission yksiköiden valmisteluasiakirja SWD (2019)1350.

                     (3)

                        https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/social-summit-european-pillar-social-rights-booklet_fi.pdf

                     (4)

                     http://data.europa.eu/eli/reg/2016/589/oj

                     (5)

                  https://ela.europa.eu/

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/europeaid/sites/devco/files/european-consensus-on-development-final-20170626_en.pdf

                     (7)

                     https://sustainabledevelopment.un.org/topics/sustainabledevelopmentgoals

                     (8)

                  https://publications.europa.eu/en/home

                     (9)

                  https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/planning-and-proposing-law/better-regulation-why-and-how_fi

                     (10)

                        Julkisten työvoimapalvelujen verkostoon kuuluu julkisia työvoimapalveluja kustakin EU:n 28 jäsenvaltiosta sekä Islannista ja Norjasta (yhteensä 30 maata). Belgiassa on kuitenkin kolme osallistuvaa julkista työvoimapalvelua, joten verkostoon osallistuvien julkisten työvoimapalvelujen kokonaismäärä on 32.

                     (11)

                  https://publications.europa.eu/en/home

                     (12)

                        COM(2018) 382 final.

                     (13)

                        EUVL C […], […], s. […].

                     (14)

                        EUVL C […], […], s. […].

                     (15)

                  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 573/2014/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, julkisten työvoimapalvelujen tehostetusta yhteistyöstä (EUVL L 159, 28.5.2014, s. 32)
                  .

                     (16)

                        Komission yksiköiden valmisteluasiakirja SWD(2019)1350.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            2019/0274(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            huumausainetoimikunnan 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee aineiden listaamista vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä huumausainetoimikunnan 63. istunnossa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on määrä listata aineita YK:n vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan YK:n vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti. Huumausainetoimikunnan 63. istunto on tarkoitus pitää 2.–6. maaliskuuta 2020.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.YK:n vuoden 1961 huumausaineyleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskeva YK:n vuoden 1971 yleissopimus

               Yhdistyneiden kansakuntien (YK) vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen
                  1
               , sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, jäljempänä ’huumausaineyleissopimus’, tarkoituksena on torjua huumausaineiden väärinkäyttöä koordinoidulla kansainvälisellä toiminnalla. Sen yhteydessä toteutetaan kahdenlaisia toimia ja valvontaa. Ensinnäkin sillä pyritään rajoittamaan huumausaineiden hallussapito, käyttö, kauppa, jakelu, tuonti, vienti, valmistus ja tuotanto ainoastaan lääketieteellisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin. Toiseksi sillä torjutaan huumekauppaa kansainvälisen yhteistyön avulla huumekauppiaiden toiminnan estämiseksi ja hillitsemiseksi.

               Psykotrooppisista aineista vuonna 1971 tehdyllä YK:n yleissopimuksella
                  2
               , jäljempänä ’psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus’, perustettiin kansainvälinen psykotrooppisten aineiden valvontajärjestelmä. Sillä monipuolistettiin ja laajennettiin järjestelmän piiriin kuuluvien huumausaineiden joukkoa ja otettiin käyttöön useita synteettisiä huumausaineita koskevat valvontatoimet toisaalta niiden väärinkäyttömahdollisuuksien ja toisaalta niiden lääkinnällisen arvon perusteella.

               Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat yleissopimusten osapuolia, mutta unioni ei ole.

               2.2.Huumausainetoimikunta

               Huumausainetoimikunta (CND) on YK:n talous- ja sosiaalineuvoston (Ecosoc) alainen elin, jonka tehtävät ja toimivaltuudet on vahvistettu muun muassa mainituissa kahdessa yleissopimuksessa. Siihen kuuluu 53 YK:n jäsenvaltiota, jotka Ecosoc on valinnut. Maaliskuussa 2020 huumausainetoimikunnassa on 13 EU:n jäsenvaltiota, joilla on äänioikeus
                  3
               . Unioni osallistuu huumausainetoimikunnan työskentelyyn tarkkailijana.

               2.3.Suunniteltu huumausainetoimikunnan säädös

               Huumausainetoimikunta tarkistaa säännöllisesti ainelistoja, jotka on liitetty mainittuihin yleissopimuksiin. Tarkistukset perustuvat suosituksiin, jotka Maailman terveysjärjestö (WHO) antaa huumeriippuvuutta käsittelevän asiantuntijakomiteansa lausuntojen perusteella.

               WHO toimitti 24. tammikuuta 2019 YK:n pääsihteerille kuusi suositusta
                  4
               , jotka annettiin asiantuntijakomitean 41. kokouksessa tehdyn kannabista ja kannabikseen liittyviä aineita koskevan kriittisen tarkastelun perusteella.

               Huumausainetoimikunnan 63. istunnossa, joka järjestetään 2.–6. maaliskuuta 2020 Wienissä, saatetaan käsitellä päätösten hyväksymistä näiden aineiden listaamisesta yleissopimusten mukaisesti.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Yleissopimusten listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin lainsäädännön soveltamisalaan huumausaineiden valvonnan alalla kaikissa jäsenvaltioissa. Laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta 25 päivänä lokakuuta 2004 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS
                  5
               , jäljempänä ’puitepäätös’, 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti ”huumausaineella” tarkoitetaan joko huumausaineyleissopimuksen tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa ainetta, samoin kuin puitepäätöksen liitteessä lueteltuja aineita. Sen vuoksi puitepäätöstä sovelletaan aineisiin, jotka on sisällytetty huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listoihin. Näin ollen kaikki näiden yleissopimusten listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan EU:n yhteisiin sääntöihin ja muuttavat niiden soveltamisalaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tähän ei vaikuta se, onko kyseinen aine jo saatettu valvontatoimien piiriin unionissa.

               Kannabista ja kannabikseen liittyviä aineita, joista tehtiin kriittinen tarkastelu huumeriippuvuutta käsittelevän asiantuntijakomitean 41. kokouksessa ja annettiin kuusi WHO:n suositusta 24. tammikuuta 2019, valvotaan nyt kansainvälisesti joko huumausaineyleissopimuksen tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen nojalla.

               –”Kannabis ja kannabishartsi” kuuluvat huumausaineyleissopimuksen listaan I. Lisäksi ”kannabis ja kannabishartsi” kuuluvat huumausaineyleissopimuksen listaan IV, joka sisältää erityisen vaarallisina pidettyjä aineita;

               –dronabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinoli) sisältyy psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan II;

               –tetrahydrokannabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) sisältyy psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan I;

               –”kannabisuutteet ja -tinktuurat” kuuluvat huumausaineyleissopimuksen listaan I;

               –”kannabidiolivalmisteita” valvotaan osana huumausaineyleissopimuksen listassa I olevaa kohtaa ”kannabisuutteet ja -tinktuurat”;

               –”kannabiksen ja dronabinolin lääkevalmisteita” valvotaan kannabispohjaisina valmisteina osana huumausaineyleissopimuksen listaa I tai valmisteina, joissa käytetään synteettistä delta-9-tetrahydrokannabinolia, osana psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaa I.

               Komission ehdotus unionin kannaksi perustuu asiakirjoihin, jotka ovat saatavilla huumeriippuvuutta käsittelevän WHO:n asiantuntijakomitean kokouksia varten, sekä vastauksiin
                  6
               , jotka WHO, kansainvälinen huumausaineiden valvontalautakunta INCB ja YK:n huumeiden ja rikollisuuden torjunnasta vastaava järjestö UNODC antoivat huumausainetoimikunnan istuntojenvälisissä kokouksissa (4. kokous järjestettiin 24. kesäkuuta 2019 ja 5. kokous 23. syyskuuta 2019) omien toimivaltuuksiensa mukaisesti. Siinä otetaan huomioon jäsenvaltioiden kanssa horisontaalisen huumausainetyöryhmän puitteissa käyty yhteydenpito ja Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen EMCDDA:n alalla toteuttama työ.

               Komission ehdotuksessa unionin kannaksi ehdotetaan, että WHO:n suosituksista tuetaan vain joitakin eli sellaisia, joissa otetaan huomioon niitä koskevan tieteellisen tiedon kehitys ja jotka eivät johtaisi merkittävään muutokseen näiden aineiden valvonnassa.

               Useille suosituksille on kuitenkin tyypillistä, etteivät niiden oikeudelliset ja käytännön vaikutukset ja seuraukset ole selkeitä uusien valvontatoimenpiteiden tai niiden puutteen suhteen. Komission ehdotuksessa unionin kannaksi ehdotetaan tämän vuoksi, että näitä suosituksia vastustetaan. Vaihtoehtoisesti komission ehdotuksessa esitetään vararatkaisuksi, ettei näistä suosituksista äänestetä ja WHO:lta pyydetään lisäarviointia.

               Neuvoston on vahvistettava unionin kanta huumausainetoimikunnan kokoukseen, jossa on tarkoitus päättää aineiden listaamisesta. Koska unioni toimii huumausainetoimikunnassa vain tarkkailijana rajoitetuin valtuuksin, huumausainetoimikunnan jäseninä maaliskuussa 2020 olevien jäsenvaltioiden olisi esitettävä yhteinen kanta toimien yhdessä unionin etujen mukaisesti. Unioni ei ole näiden yleissopimusten osapuoli, mutta sillä on yksinomainen toimivalta tällä alalla.

               Tämän vuoksi komissio esittää ehdotuksen huumausainetoimikunnan 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta unionin kannasta, joka huumausainetoimikunnan jäseninä maaliskuussa 2020 toimivien jäsenvaltioiden on määrä esittää ja joka koskee aineiden listaamista huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaisesti. Komissio esittää tällaisen unionin kantaa koskevan ehdotuksen nyt neljättä kertaa.
                  7
                Neuvosto on aiemmilla kerroilla hyväksynyt unionin kannat
                  8
               , jolloin EU:n on ollut mahdollista esiintyä yhtenä rintamana huumausainetoimikunnan kokouksissa, joissa on käsitelty aineiden listaamista koskevia kansainvälisiä päätöksiä, koska huumausainetoimikuntaan kuuluvat jäsenvaltiot ovat äänestäneet hyväksyttyjen unionin kantojen mukaisesti listaamisen puolesta.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’SEUT-sopimus’) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen tai kyseisen sopimuksen osapuoli.
                  9
                Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.
                  10

               Huumausainetoimikunta on kyseisessä artiklassa tarkoitettu ”sopimuksella perustettu elin”, koska se on Yhdistyneiden kansakuntien elimen Ecosocin perustama elin, jolle on osoitettu erityisiä tehtäviä huumausaineyleissopimuksessa ja psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa.

               Huumausainetoimikunnan päätökset aineiden listaamisesta yleissopimusten mukaisesti ovat SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuja ”säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia”. Huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaan huumausainetoimikunnan päätökset tulevat sitoviksi ilman eri toimenpiteitä, paitsi jos jokin osapuoli on asetetussa määräajassa toimittanut päätöksen Ecosocille uudelleentarkasteltavaksi.
                  11
                Asiaa koskevat Ecosocin päätökset ovat lopullisia. Aineiden listaamista koskevilla huumausainetoimikunnan päätöksillä on oikeusvaikutuksia myös EU:n oikeusjärjestelmään unionin lainsäädännön nojalla ottaen huomioon, että ne voivat vaikuttaa ratkaisevasti EU:n säännöstön sisältöön eli neuvoston puitepäätökseen 2004/757/YOS. Yleissopimusten listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan tämän unionin säädöksen soveltamisalaan.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee.

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät laittomaan huumausainekauppaan.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohta. Siinä määritellään laiton huumausainekauppa rikokseksi, joka on luonteeltaan rajatylittävää, ja annetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle valtuudet säätää rikosten ja seuraamusten määrittelyä koskevista vähimmäissäännöistä tällä alalla.

               4.3.Eriytetty yhdentyminen

               Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut perussopimuksiin liitetyssä, siirtymämääräyksistä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 36 olevan 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ettei se hyväksy komission ja Euroopan unionin tuomioistuimen toimivaltaa sellaisten poliisiyhteistyön ja rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalla annettujen unionin säädösten osalta, jotka on hyväksytty ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa. Tämän seurauksena neuvoston puitepäätöstä 2004/757/YOS lakattiin soveltamasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 1. joulukuuta 2014.
                  12

               Koska aineiden listaamista koskevat huumausainetoimikunnan päätökset eivät vaikuta niihin laitonta huumausainekauppaa koskeviin yhteisiin sääntöihin, jotka sitovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu unionin puolesta otettavan kannan vahvistamista koskevan neuvoston päätöksen antamiseen silloin kun tällaisia aineiden listaamista koskevia päätöksiä annetaan.
                  13

               Neuvoston puitepäätös 2004/757/YOS, sellaisena kuin sitä sovellettiin 21. marraskuuta 2018 saakka, sitoo Tanskaa. Tämän puitepäätöksen 1 artiklan mukaan ”huumausaineilla” tarkoitetaan aineita, jotka kuuluvat joko huumausaineyleissopimuksen tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan.

               Koska aineiden listaamista koskevat huumausainetoimikunnan päätökset vaikuttavat niihin laitonta huumausainekauppaa koskeviin yhteisiin sääntöihin, jotka sitovat Tanskaa, Tanska osallistuu unionin puolesta otettavan kannan vahvistamista koskevan neuvoston päätöksen antamiseen silloin kun tällaisia aineiden listaamista koskevia päätöksiä annetaan.

               4.4.Päätelmät

               Tämän ehdotuksen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia.

               2019/0274 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               huumausainetoimikunnan 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee aineiden listaamista vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 83 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Vuonna 1961 tehty Yhdistyneiden kansakuntien (YK) huumausaineyleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla
                  14
               , jäljempänä ’huumausaineyleissopimus’, tuli voimaan 8 päivänä elokuuta 1975.

               (2)Huumausaineyleissopimuksen 3 artiklan nojalla huumausainetoimikunta voi päättää aineiden lisäämisestä kyseisen yleissopimuksen listoihin. Huumausainetoimikunta voi tehdä listoihin muutoksia vain Maailman terveysjärjestön, jäljempänä ’WHO’, suositusten perusteella, mutta se voi myös päättää, että WHO:n suosittamia muutoksia ei tehdä.

               (3)Psykotrooppisista aineista vuonna 1971 tehty YK:n yleissopimus
                  15
               , jäljempänä ’psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus’, tuli voimaan 16 päivänä elokuuta 1976.

               (4)Psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen 2 artiklan nojalla huumausainetoimikunta voi WHO:n suositusten perusteella päättää sekä aineiden lisäämisestä kyseisen yleissopimuksen listoihin että niiden poistamisesta listoista. Huumausainetoimikunnalla on laaja harkintavalta ottaa huomioon taloudellisia, sosiaalisia, oikeudellisia, hallinnollisia ja muita tekijöitä, mutta se ei saa toimia mielivaltaisesti.

               (5)Kummankin yleissopimuksen listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin lainsäädännön soveltamisalaan huumausaineiden valvonnan alalla. Neuvoston puitepäätöstä 2004/757/YOS
                  16
                sovelletaan näiden yleissopimusten listoissa lueteltuihin aineisiin. Näin ollen kaikki näihin yleissopimuksiin liitettyihin listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin yhteisiin sääntöihin ja muuttavat niiden soveltamisalaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

               (6)Huumausainetoimikunnan on määrä hyväksyä Wienissä 2–6 päivänä maaliskuuta 2020 järjestettävässä 63. istunnossaan päätöksiä kannabiksesta ja kannabikseen liittyvistä aineista, joita jo valvotaan huumausaineyleissopimuksen tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen nojalla.

               (7)Unioni ei ole asianomaisten YK:n yleissopimusten osapuoli. Sillä on tarkkailijan asema huumausainetoimikunnassa, johon maaliskuussa 2020 kuuluu 13 EU:n jäsenvaltiota, joilla on äänioikeus
                  17
               . Sen vuoksi neuvoston on valtuutettava nämä jäsenvaltiot esittämään unionin kanta, joka koskee aineiden listaamista huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaisesti, koska kansainväliset päätökset aineiden lisäämisestä yleissopimusten listoihin kuuluvat unionin yksinomaisen toimivallan piiriin.

               (8)WHO esitti 24 päivänä tammikuuta 2019 kuusi suositusta
                  18
               , jotka annettiin huumeriippuvuutta käsittelevän WHO:n asiantuntijakomitean, jäljempänä ’WHO:n asiantuntijakomitea’, 41. kokouksessa tehdyn kannabista ja kannabikseen liittyviä aineita koskevan kriittisen tarkastuksen perusteella. Näillä suosituksilla ei pyritä antamaan hyväksyntää kannabiksen tai kannabikseen liittyvien aineiden viihdekäytölle.

               (9)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan kannabis ja kannabishartsi eivät erityisen todennäköisesti aiheuta vastaavia haittavaikutuksia kuin muut huumausaineyleissopimuksen listaan IV kuuluvat aineet. Lisäksi kannabisvalmisteet ovat osoittaneet terapeuttista potentiaalia kivun hoidossa ja muiden lääketieteellisten tilojen kuten epilepsian ja multippeliskleroosiin liittyvän spastisuuden hoidossa.

               (10)WHO katsoi, että kannabis ja kannabishartsi olisi lisättävä listalle sellaiselle valvontatasolle, joka ehkäisee kannabiksen käytön haittoja, mutta ei kuitenkaan toimi esteenä sille, että kannabikseen liittyviä valmisteita käytetään sekä tutkitaan ja kehitetään lääketieteellisiin tarkoituksiin. Tämän vuoksi WHO totesi, ettei kannabiksen ja kannabishartsin sisällyttäminen listaan IV vastaa kriteereitä, joiden mukaisesti huumausaine kuuluu listaan IV.

               (11)Kyseisellä suosituksella ei muuteta kannabiksen ja kannabishartsin kansainvälistä valvontatasoa, sillä ne kuuluvat jatkossakin huumausaineyleissopimuksen listaan I. Suosituksessa otetaan huomioon alan tieteellinen kehitys sen jälkeen kun kannabis ja kannabishartsi on ensimmäisen kerran lisätty huumausaineyleissopimuksen listoihin. Kannabiksen ja kannabishartsin poistaminen huumausaineyleissopimuksen listasta IV hyödyttäisi yhteisen tietämyksen lisäämistä sekä kannabiksen terapeuttisesta käytöstä että siihen liittyvistä haitoista.

               (12)Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, jonka mukaan kannabis ja kannabishartsi poistetaan huumausaineyleissopimuksen listasta IV.

               (13)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan delta-9-tetrahydrokannabinoli ja sen aktiivinen stereoisomeeri dronabinoli, erityisesti sen erittäin puhtaat laittomat johdannaiset, voivat aiheuttaa vähintään kannabiksen veroisia haittavaikutuksia, riippuvuutta ja väärinkäyttömahdollisuuksia, ja kannabis sisältyy huumausaineyleissopimuksen listaan I. Jos ainetta voidaan väärinkäyttää ja se aiheuttaa samanlaisia haittavaikutuksia kuin aine, joka on jo listattu huumausaineyleissopimukseen, se olisi tavallisesti lisättävä samaan listaan kuin kyseinen aine. Koska delta-9-tetrahydrokannabinolia voidaan käyttää väärin samoin kuin kannabista ja sillä on samanlaisia haittavaikutuksia, se täyttää huumausaineyleissopimuksen listaan I sisällyttämisen kriteerit.

               (14)Lisäksi WHO katsoo, että delta-9-tetrahydrokannabinolin sisällyttäminen samaan yleissopimukseen ja samaan listaan kuin kannabis eli huumausaineyleissopimuksen listaan I helpottaisi merkittävästi yleissopimusten valvontatoimenpiteiden toteuttamista jäsenvaltioissa. Tämän vuoksi WHO on suositellut, että delta-9-tetrahydrokannabinoli ja sen aktiivinen stereoisomeeri dronabinoli sisällytetään huumausaineyleissopimuksen listaan I, ja jos tämä suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta II.

               (15)Tällä suosituksella ei muuteta delta-9-tetrahydrokannabinolin ja sen aktiivisen stereoisomeerin dronabinolin kansainvälistä valvontatasoa. Tämä voisi myös helpottaa valvontatoimenpiteiden toteuttamista jäsenvaltioissa.

               (16)Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, jonka mukaan delta-9-tetrahydrokannabinoli ja sen aktiivinen stereoisomeeri dronabinoli sisällytetään huumausaineyleissopimuksen listaan I, ja jos kyseinen suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta II. Vaihtoehtoisesti suosituksesta ei pitäisi äänestää ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia.

               (17)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan tetrahydrokannabinolilla (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeereillä), joka sisältyy psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan I, ei ole samanlaisia väärinkäyttöön johtavia ja haitallisia vaikutuksia kuin delta-9-tetrahydrokannabinolilla, mutta koska kaikki delta-9-tetrahydrokannabinolin kuusi isomeeriä ovat kemiallisesti samankaltaisia, näitä isomeerejä on hyvin vaikeaa erottaa delta-9-tetrahydrokannabinolista tavanomaisilla kemiallisen analyysin menetelmillä. Lisäksi näiden kuuden isomeerin sisällyttäminen samaan yleissopimukseen ja samaan listaan delta-9-tetrahydrokannabinolin kanssa eli huumausaineyleissopimuksen listaan I helpottaisi delta-9-tetrahydrokannabinolin kansainvälisen valvonnan toteuttamista ja helpottaisi jäsenvaltioiden valvontatoimenpiteiden toteuttamista kansallisella tasolla. Tämän vuoksi WHO on suositellut, että tetrahydrokannabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, mikäli huumausainetoimikunta hyväksyy suosituksen, jonka mukaan dronabinoli ja sen stereoisomeerit (delta-9-tetrahydrokannabinoli) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, ja jos kyseinen suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta I.

               (18)Tällä suosituksella ei muuteta tetrahydrokannabinolin (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) kansainvälistä valvontatasoa. Tämä voisi myös helpottaa valvontatoimenpiteiden toteuttamista jäsenvaltioissa.

               (19)Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, jonka mukaan tetrahydrokannabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, mikäli huumausainetoimikunta hyväksyy suosituksen, jonka mukaan dronabinoli ja sen stereoisomeerit (delta-9-tetrahydrokannabinoli) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, ja jos kyseinen suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta I. Vaihtoehtoisesti suosituksesta ei pitäisi äänestää ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia.

               (20)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan kannabisuutteiden ja -tinktuuroiden, sellaisina kuin ne on mainittu huumausaineyleissopimuksessa, psykoaktiivisten ominaisuuksien vaihtelu johtuu pääasiassa näihin uutteisiin ja tinktuuroihin sisältyvän delta-9-tetrahydrokannabinolin vaihtelevista pitoisuuksista. Joillakin kannabisuutteilla ja -tinktuuroilla, joilla ei ole psykoaktiivisia ominaisuuksia – pääasiassa kannabidiolilla – on lupaavia terapeuttisia käyttötarkoituksia. Yksittäisissä maissa valvontatoimenpiteitä toteuttavien vastuuviranomaisten kannalta on haasteellista, että eri valmisteita, joissa on eri pitoisuus delta-9-tetrahydrokannabinolia, valvotaan osana samaa kohtaa (”Uutteet ja tinktuurat”) ja samaa listaa. Lisäksi huumausaineyleissopimuksen mukainen valmisteiden määritelmä saattaa kattaa kaikki tuotteet, jotka ovat kannabiksen ”uutteita ja tinktuuroita”, kannabiksen ”valmisteina”, ja myös, jos noudatetaan komitean suositusta siirtää dronabinoli huumausaineyleissopimuksen listaan I, dronabinolin ja sen stereoisomeerien ”valmisteina”. Tämän vuoksi WHO on suositellut, että uutteet ja tinktuurat olisi poistettava huumausaineyleissopimuksen listasta I.

               (21)Huolimatta WHO:n suosituksen jälkeen antamista selvityksistä tälle ei ole ilmeistä kansanterveyteen liittyvää perustelua, ja vaikutuksia on vaikea arvioida kaikilta osin, esimerkiksi kansainvälisen valvontajärjestelmän kattavuuden osalta.

               (22)Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, että suosituksesta ei pitäisi äänestää ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia.

               (23)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan kannabidiolia on kannabiksessa ja kannabishartsissa, mutta sillä ei ole psykoaktiivisia ominaisuuksia eikä potentiaalia väärinkäyttöön tai riippuvuuden aiheuttamiseen. Sillä ei ole merkittäviä haittavaikutuksia. Lisäksi kannabidiolin on osoitettu olevan tehokas tiettyjen hoitoon vastaamattomien, lapsuudessa puhjenneiden epilepsiaoireyhtymien hallinnassa.

               (24)WHO totesi, että kannabiskasvin valmisteina tuotetut lääkkeet, joilla ei ole psykoaktiivisia vaikutuksia, sisältävät hyvin pieniä määriä delta-9-tetrahydrokannabinolia ja että tarkka kemiallinen analyysi, jossa havaitaan delta-9-tetrahydrokannabinolin jopa 0,15-prosenttinen pitoisuus, voi olla joillekin jäsenvaltioille vaikea tehdä. Tämän vuoksi WHO suosittaa, että huumausaineyleissopimuksen listaan I lisätään alaviite seuraavasti: ”Valmisteet, jotka sisältävät pääasiassa kannabidiolia ja enintään 0,2 prosenttia delta-9-tetrahydrokannabinolia, eivät kuulu kansainväliseen valvontaan.”

               (25)Kyseinen suositus kuitenkin alentaisi näiden valmisteiden nykyistä valvontatasoa, THC-raja-arvon vahvistamisella pääasiassa kannabidiolia sisältäville valmisteille ei ole tieteellistä näyttöä, eikä suosituksen sanamuoto sulje pois mahdollisia eriäviä tulkintoja tällaisen raja-arvon laskutavasta. Kannabidiolin kohtelu muista kannabinoideista poikkeavalla tavalla ei ole perusteltua eikä yleissopimusten listoissa käytössä olevan rakenteen mukaista.

               (26)Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, että suosituksesta ei pitäisi äänestää ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia.

               (27)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan delta-9-tetrahydrokannabinolia sisältäviä lääkkeitä ei ole yhdistetty väärinkäyttö- tai riippuvuusongelmiin eikä niitä ohjata muuhun kuin lääketieteelliseen käyttöön. Lisäksi WHO totesi, että tällaiset valmisteet on laadittu siten, ettei niitä todennäköisesti käytetä väärin, eikä niiden tosiasiallisesta väärinkäytöstä tai haittavaikutuksista ole näyttöä siinä määrin, että olisi perusteltua pitää yllä nykyisen tasoinen valvonnan taso, joka liittyy huumausaineyleissopimuksen listaan I tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan II. WHO suositteli tämän vuoksi, että ”valmisteet, jotka on valmistettu joko kemiallisen synteesin avulla tai kannabisvalmisteena ja jotka on yhdistetty yhden tai useamman muun ainesosan kanssa lääkevalmisteiksi sellaisella tavalla, että delta-9-tetrahydrokannabinolia ei ole mahdollista ottaa talteen saatavilla olevin keinoin tai sellaisina määrinä, että siitä aiheutuisi kansanterveydellinen riski”, lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan III.

               (28)Tämä suositus merkitsisi jäsenvaltioille kuitenkin ylimääräistä sääntelytaakkaa. Lisäksi suosituksen sanamuoto, joka koskee ”lääkevalmisteita”, ei perustu huumausaineyleissopimuksen mukaiseen määriteltyyn termiin, eikä se välttämättä sovi EU:n terminologiaan, joka on annettu ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/83/EY
                  19
               .

               (29)Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava kanta, että ne äänestävät sitä suositusta vastaan, jonka mukaan ”valmisteet, jotka on valmistettu joko kemiallisen synteesin avulla tai kannabisvalmisteena ja jotka on yhdistetty yhden tai useamman muun ainesosan kanssa lääkevalmisteiksi sellaisella tavalla, että delta-9-tetrahydrokannabinolia ei ole mahdollista ottaa talteen saatavilla olevin keinoin tai sellaisina määrinä, että siitä aiheutuisi kansanterveydellinen riski”, lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan III. Vaihtoehtoisesti kyseisestä suosituksesta ei pitäisi äänestää ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia.

               (30)On aiheellista vahvistaa huumausainetoimikunnassa unionin puolesta otettava kanta, koska näiden kannabiksen ja kannabikseen liittyvien aineiden listaamista koskevat päätökset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön sisältöön, erityisesti puitepäätökseen 2004/757/YOS.

               (31)Unionin kannan esittävät ne jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä huumausainetoimikunnassa, toimien yhdessä.

               (32)Puitepäätös 2004/757/YOS, sellaisena kuin sitä sovellettiin 21 päivään marraskuuta 2018, sitoo Tanskaa, ja sen vuoksi Tanska osallistuu tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               (33)Puitepäätös 2004/757/YOS sitoo Irlantia, ja sen vuoksi Irlanti osallistuu tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               (34)Puitepäätös 2004/757/YOS ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa; Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Huumausainetoimikunnan 63. istunnossa 2–6 päivänä maaliskuuta 2020, kun huumausainetoimikunnan on määrä antaa päätökset uusien aineiden lisäämisestä Yhdistyneiden kansakuntien vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevassa Yhdistyneiden kansakuntien vuoden 1971 yleissopimuksessa oleviin listoihin, unionin puolesta otettava kanta määritetään tämän päätöksen liitteessä.

               2 artikla

               Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä huumausainetoimikunnassa, toimien yhdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Yhdistyneet kansakunnat, Sopimussarja, osa 978, nro 14152.

                     (2)

                        Yhdistyneet kansakunnat, Sopimussarja, osa 1019, nro 14956.

                     (3)

                        Seuraavat 13 jäsenvaltiota ovat 1. tammikuuta 2020 alkaen huumausainetoimikunnan äänioikeutettuja jäseniä: Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Itävalta, Kroatia, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Tšekki, Unkari ja Yhdistynyt kuningaskunta.

                     (4)

                        https://www.who.int/medicines/access/controlled- substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (5)

                        EUVL L 335, 11.11.2004, s. 8; päätös sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS muuttamisesta uusien psykoaktiivisten aineiden sisällyttämiseksi huumausaineen määritelmään ja neuvoston päätöksen 2005/387/YOS kumoamisesta 15 päivänä marraskuuta 2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2017/2103, EUVL L 305, 21.11.2017, s. 12.

                     (6)

                        Ks. kaikkien kysymysten ja vastausten kokoelma 26. marraskuuta alkaen osoitteessa
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/Scheduling_Resource_Material/Cannabis/Consultations_with_WHO_Questions_and_Answers_26_November_2019.pdf

                     (7)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final. On syytä huomata, että komissio antaa samaan aikaan erillisen ehdotuksen, joka koskee uusien psykoaktiivisten aineiden listaamista.

                     (8)

                        Neuvosto hyväksyi aiemmat unionin kannat 7. maaliskuuta 2017, 27. helmikuuta 2018 ja 5. maaliskuuta 2019.

                     (9)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (10)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (11)

                        Huumausaineyleissopimuksen 3 artiklan 7 kohta; psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 7 kohta.

                     (12)

                        Ks. luettelo ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa poliisiyhteistyön ja rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalla annetuista unionin säädöksistä, joita lakataan soveltamasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 1. joulukuuta 2014 alkaen siirtymämääräyksiä koskevan pöytäkirjan (N:o 36) 10 artiklan 4 kohdan toisen virkkeen mukaisesti, 29 kohta (EUVL C 430, 1.12.2014, s. 17).

                     (13)

                        Tämä ehdotus koskee sellaisen kannan vahvistamista, joka otetaan unionin puolesta kokouksessa, joka pidetään Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamisen jälkeen, paitsi jos Yhdistynyt kuningaskunta pyytää neljättä pidennystä perussopimuksen 50 artiklan mukaiseen määräaikaan ja Eurooppa-neuvosto (50 artikla) hyväksyy sen yksimielisesti. Komission ehdotuksen antamisajankohtana Yhdistynyt kuningaskunta on kuitenkin jäsenvaltio. Tämän vuoksi viittaukset useisiin ”jäsenvaltioihin”, jotka ovat huumausainetoimikunnan jäseniä ym., koskevat myös Yhdistynyttä kuningaskuntaa.

                     (14)

                        Yhdistyneet kansakunnat, Sopimussarja, osa 978, nro 14152.

                     (15)

                        Yhdistyneet kansakunnat, Sopimussarja, osa 1019, nro 14956.

                     (16)

                        Neuvoston puitepäätös 2004/757/YOS, tehty 25 päivänä lokakuuta 2004, laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta (EUVL L 335, 11.11.2004, s. 8).

                     (17)

                        Seuraavat 13 jäsenvaltiota ovat 1 päivästä tammikuuta 2020 huumausainetoimikunnan äänioikeutettuja jäseniä: Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Itävalta, Kroatia, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Tšekki, Unkari ja Yhdistynyt kuningaskunta.

                     (18)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (19)

                        EUVL L 311, 28.11.2001, s. 67–128.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            huumausainetoimikunnan 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee aineiden listaamista vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti

               LIITE

               Kanta, joka huumausainetoimikunnan jäseninä olevien jäsenvaltioiden olisi otettava aineita koskevan valvonnan soveltamisalaan tehtäviin muutoksiin toimien yhdessä unionin edun mukaisesti 2.–6. maaliskuuta 2020 pidettävässä huumausainetoimikunnan 63. istunnossa:

               (1)Kannabis ja kannabishartsi poistetaan vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen listasta IV;

               (2)Dronabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinoli) lisätään vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen listaan I ja mikäli tämä suositus hyväksytään, poistetaan vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta II; vaihtoehtoisesti tästä suosituksesta olisi jätettävä äänestämättä ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia;

               (3)Tetrahydrokannabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) lisätään vuonna 1961 tehdyn huumausaineyleissopimuksen listaan I, mikäli huumausainetoimikunta hyväksyy dronabinolin ja sen stereoisomeerien (delta-9-tetrahydrokannabinoli) lisäämisen vuonna 1961 tehdyn huumausaineyleissopimuksen listaan I ja, jos tämä suositus hyväksytään, poistetaan vuonna 1971 tehdyn psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta I; vaihtoehtoisesti tästä suosituksesta olisi jätettävä äänestämättä ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia;

               (4)Uutteita ja tinktuuroita koskevasta suosituksesta olisi jätettävä äänestämättä ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia;

               (5)Alaviitteessä olevasta suosituksesta ”valmisteet, jotka sisältävät pääasiallisesti kannabidiolia ja enintään 0,2 prosenttia delta-9-tetrahydrokannabinolia, eivät kuulu kansainvälisen valvonnan alaisuuteen” olisi jätettävä äänestämättä ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia;

               (6)Joko kemiallisella synteesillä tai kannabisvalmisteina tuotettuja valmisteita, jotka on yhdistetty lääkevalmisteiksi yhden tai useamman muun ainesosan kanssa siten, ettei delta-9-tetrahydrokannabinolia (dronabinolia) voida ottaa talteen saatavilla olevin keinoin tai sellaisina määrinä, että siitä aiheutuisi kansanterveydellinen riski, ei lisätä vuonna 1961 tehdyn huumausaineyleissopimuksen listaan III; vaihtoehtoisesti tästä suosituksesta olisi jätettävä äänestämättä ja WHO:lta olisi pyydettävä lisäarviointia.