title: Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Portugalille soveltaa alennettua valmisteverokantaa Madeiran itsehallintoalueella siellä tuotettuun olueen

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52007PC0772

Proposta de Decisão do Conselho que autoriza Portugal a aplicar uma taxa reduzida de imposto especial sobre o consumo de cerveja produzida na Região Autónoma da Madeira  /* KOM/2007/0772 lopull. - CNS 2007/0273 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 6.12.2007KOM(2007) 772 lopullinen2007/0273 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Portugalille soveltaa alennettua valmisteverokantaa Madeiran itsehallintoalueella siellä tuotettuun olueen(komission esittämä)PERUSTELUT1) EHDOTUKSEN TAUSTA-  Ehdotuksen perustelut ja tavoitteetPortugali pyytää 30. toukokuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, jossa viitataan EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan, poikkeusta perustamissopimuksen 90 artiklasta soveltaakseen Madeiralla tuotettuun olueen valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä 19. lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/84/ETY[1] mukaisesti vahvistettu kansallinen verokanta, silloin kun panimon vuosituotanto on enintään 300 000 hehtolitraa. Pyynnön mukaan alennusta sovelletaan 200 000 hehtolitraa ylittävään tuotantoon vain siltä osin kuin se kulutetaan paikallisesti.Portugali on selittänyt, että alennetun verokannan jatkuva soveltaminen enintään 300 000 hehtolitraa vuosittain tuottavien panimojen Madeiralla tuottamaan olueen on paikallisen panimoteollisuuden elinkelpoisuuden säilymisen kannalta välttämätöntä. Huomautettakoon, että neuvoston direktiivin 92/83/ETY 4 artiklaan sisältyy jo säännökset, joiden mukaan jäsenvaltiot voivat soveltaa enintään 200 000 hehtolitraa olutta vuodessa tuottavien, riippumattomien pienpanimoiden valmistamaan olueen alennettuja valmisteverokantoja, jotka saavat olla enintään 50 prosenttia tavanomaista kansallista valmisteverokantaa alhaisempia. Madeiralla sijaitseviin panimoihin sovelletaan jo täydet 50 prosenttia alennettua verokantaa vastaavien kansallisten säännösten mukaisesti. Madeiralla sijaitsevista kahdesta panimosta toisen vuotuinen tuotantomäärä lähestyy lähinnä matkailun lisääntymisen ansiosta 200 000:ta hehtolitraa, jolloin sen oikeus nykyisten säännösten perusteella alennettuihin verokantoihin päättyy.Kyseisten panimojen suurimmat ongelmat liittyvät niiden syrjäiseen sijaintiin, maantieteellisen jatkuvuuden puutteeseen ja paikallisten markkinoiden rajoittuneisuuteen. Ongelmia pahentaa lisäksi muista jäsenvaltioista tulevien oluiden tiukka kilpailu, sillä syrjäisyydestä aiheutuu lisäkustannuksia, joita syntyy suuresta varastointitarpeesta sekä raaka-aineiden, toissijaisten materiaalien ja pakkausten kuljettamisesta Portugalin mannermaalta. Vaikka nämä panimot eivät 200 000 hehtolitran vuosituotantoon päästyään enää mainitun 4 artiklan mukaan olekaan ”pieniä”, ne ovat kuitenkin edelleen pieniä verrattuna suuriin kansallisiin ja monikansallisiin panimoihin, joiden kanssa ne kilpailevat.Esimerkkinä mainittakoon, että – jollei kilpailupaineista muuta johdu – Madeiran oluen vähittäismyyntihinta (128 euroa hehtolitralta) on nyt noin 7,5 prosenttia korkeampi kuin Manner-Portugalissa pannun ja Madeiran markkinoilla myydyn oluen vähittäismyyntihinta (119 euroa hehtolitralta). Jos nämä panimot menettävät veronalennuksen, vähittäismyyntihinnan ero kasvaisi ainakin 15 prosenttiin (137 euroa hehtolitralta).Jotta näiden panimojen elinkelpoisuus varmistetaan, niille on edellä mainitusta syystä ehdottomasti annettava lupa hyötyä alennetusta verokannasta silloin, kun panimon vuosituotanto ylittää 200 000 hehtolitraa muttei kuitenkaan 300 000:ta hehtolitraa. Jotta sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä ei vahingoitettaisi, oikeus alennetun verokannan soveltamiseen 200 000 hehtolitraa ylittävään tuotantoon koskee kuitenkin ainoastaan Madeiralla kulutettavaa olutta.Alennettu verokanta vahvistetaan 50 prosenttia alhaisemmaksi kuin tavanomainen kansallinen vero. Manner-Portugalissa ja muissa jäsenvaltioissa sijaitsevista, yli 200 000 hehtolitraa vuodessa tuottavista panimoista Madeiralle tuotuun olueen ei sovelleta alennettua verokantaa. Portugalin pyyntö perustuu perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan.Tarkasteltuaan oikeusvarmuustarvetta, jota kaupallisten toimintojen kehittäminen paikallisilta talouden toimijoilta edellyttää, sekä tarvetta asettaa veropoikkeuksille määräaika, komissio ehdottaa, että päätös hyväksytään kuudeksi vuodeksi sillä edellytyksellä, että Portugali esittää komissiolle väliraportin, jonka avulla komissio voi arvioida, vieläkö alennetun verokannan myöntämisperusteet täyttyvät.-  Yleinen taustaAlkoholin ja alkoholijuomien valmisteveroa koskevasta yhteisön järjestelmästä säädetään kahdessa direktiivissä. Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19. lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/83/ETY vahvistetaan yhteiset määritelmät valmisteveron alaisille tuotteille ja määritellään valmisteveron laskentamenetelmä ja perusteet, joiden nojalla tietyt tuotteet voidaan vapauttaa valmisteverosta tai niihin voidaan soveltaa alempaa valmisteveroa. Alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä 19. lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/84/ETY vahvistetaan valmisteveron vähimmäisverokannat kullekin tuoteluokalle.Erityisesti neuvoston direktiivin 92/83/ETY 4 artiklaan sisältyy jo säännökset, joiden mukaan enintään 200 000 hehtolitraa olutta vuodessa tuottavien, riippumattomien pienpanimoiden valmistamaan olueen voidaan soveltaa alennettuja valmisteverokantoja, jotka saavat olla enintään 50 prosenttia tavanomaista kansallista valmisteverokantaa alhaisempia. Madeiralla sijaitseviin panimoihin sovelletaan jo täydet 50 prosenttia alennettua verokantaa vastaavien kansallisten säännösten mukaisesti. Madeiralla sijaitsevista kahdesta panimosta toisen vuotuinen tuotantomäärä lähestyy lähinnä matkailun lisääntymisen ansiosta 200 000:ta hehtolitraa, jolloin sen oikeus nykyisten säännösten perusteella alennettuihin verokantoihin päättyy.-  Voimassa olevat aiemmat säännöksetEY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan nojalla perustamissopimusta sovelletaan Ranskan merentakaisiin departementteihin, Azoreihin, Madeiraan ja Kanariansaariin (syrjäisimmät alueet). Ottaen huomioon syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota vaikeuttaa niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista, jotka sen vuoksi, että ne ovat pysyviä tekijöitä ja niillä on yhteisvaikutuksia, haittaavat näiden alueiden kehitystä, neuvosto kuitenkin hyväksyy määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on erityisesti määritellä ne edellytykset, joilla EY:n perustamissopimusta sovelletaan kyseisiin alueisiin, mukaan lukien yhteiset politiikat.-  Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiinNäissä EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa määrätyissä toimenpiteissä on otettava huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet ja rajoitukset heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina. Portugalin hallituksen pyynnön erityisen tarkka tutkinta täyttää tämän vaatimuksen. Jotta sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä ei vahingoitettaisi, oikeus alennetun verokannan soveltamiseen 200 000 hehtolitraa ylittävään tuotantoon koskee erityisesti ainoastaan Madeiralla tuotettavaa ja kulutettavaa olutta.2) KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI-  Intressitahojen kuuleminenPortugalin hallitus esitti pyynnön asianomaisten talouden toimijoiden pyynnöstä.-  Asiantuntijatiedon käyttöUlkoista asiantuntija-apua ei tarvittu.-  Vaikutusten arviointiEhdotuksen taloudellinen ja sosiaalinen vaikutus koskee ainoastaan Madeiraa ja yhtä siellä nyt toimivista kahdesta panimosta, joten sen vaikutusta voidaan pitää vähäisenä.Jollei kilpailupaineista muuta johdu, Madeiran oluen vähittäismyyntihinta (128 euroa hehtolitralta) on nyt noin 7,5 prosenttia korkeampi kuin Manner-Portugalissa pannun ja Madeiran markkinoilla myydyn oluen vähittäismyyntihinta (119 euroa hehtolitralta). Jos nämä panimot menettävät veronalennuksen, vähittäismyyntihinnan ero kasvaisi ainakin 15 prosenttiin (137 euroa hehtolitralta).Jotta näiden panimojen elinkelpoisuus varmistetaan, niille on edellä mainitusta syystä ehdottomasti annettava lupa hyötyä alennetusta verokannasta silloin, kun panimon vuosituotanto ylittää 200 000 hehtolitraa muttei kuitenkaan 300 000:ta hehtolitraa. Jotta sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä ei vahingoitettaisi, oikeus alennetun verokannan soveltamiseen 200 000 hehtolitraa ylittävään tuotantoon koskee kuitenkin ainoastaan Madeiralla kulutettavaa olutta.Alennettu verokanta vahvistetaan 50 prosenttia alhaisemmaksi kuin tavanomainen kansallinen vero. Manner-Portugalissa ja muissa jäsenvaltioissa sijaitsevista, yli 200 000 hehtolitraa vuodessa tuottavista panimoista Madeiralle tuotuun olueen ei sovelleta alennettua verokantaa.3) EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT-  Ehdotetun toimen lyhyt kuvausEhdotetulla päätöksellä annetaan Portugalille lupa soveltaa 31. joulukuuta 2013 asti alennettua valmisteverokantaa, joka voi olla valmisteveron vähimmäisverokantaa pienempi mutta enintään 50 prosenttia Portugalin tavanomaista kansallista valmisteverokantaa alhaisempi, sellaisten riippumattomien panimojen Madeiran itsehallintoalueella tuottamaan olueen, joiden vuosituotanto on enintään 300 000 hehtolitraa; 200 000 hehtolitran määrän ylittävään tuotantoon sovelletaan alennettua veroa vain siinä tapauksessa, että se kulutetaan paikallisesti.-  OikeusperustaPerustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta-  ToissijaisuusperiaatePoikkeukset perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisista määräyksistä kuuluvat yhteisön toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.-  SuhteellisuusperiaateEhdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. Ehdotus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen Madeiran itsehallintoalueella tuotettavan oluen korkeiden tuotantokustannusten korvaamiseen.-  Sääntelytavan valintaPerustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa määrätään, että neuvosto tekee päätökset syrjäisimpiä alueita koskevista erityistoimenpiteistä.4) TALOUSARVIOVAIKUTUKSETEhdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon.5) LISÄTIEDOT-  Lainsäädännön kumoaminenEi ole.-  VastaavuustaulukkoEi ole.2007/0273 (CNS)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Portugalille soveltaa alennettua valmisteverokantaa Madeiran itsehallintoalueella siellä tuotettuun olueenEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 299 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[3],sekä katsoo seuraavaa:(1) Portugali pyytää 30 päivänä toukokuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, jossa viitataan perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan, poikkeusta perustamissopimuksen 90 artiklasta soveltaakseen Madeiralla tuotettuun olueen valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/84/ETY[4] mukaisesti vahvistettu kansallinen verokanta, silloin kun panimon vuosituotanto on enintään 300 000 hehtolitraa. Alennettua verokantaa on määrä soveltaa 200 000 hehtolitran määrän ylittävään tuotantoon vain siinä tapauksessa, että se kulutetaan paikallisesti.(2) Pyynnön perusteluna Portugali on selittänyt, etteivät alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/83/ETY[5] 4 artiklassa tarjotut mahdollisuudet riitä korvaamaan haittoja, joita Madeiran panimoille aiheutuu niiden syrjäisestä sijainnista, maantieteellisen jatkuvuuden puutteesta ja paikallisten markkinoiden rajoittuneisuudesta. Kyseisen säännöksen mukaan panimoihin, joiden vuotuinen oluentuotanto on enintään 200 000 hehtolitraa, voidaan soveltaa alennettua valmisteveroa, jos verokannat vahvistetaan tasolle, joka on enintään 50 prosenttia tavanomaista kansallista verokantaa alhaisempi. Portugali on hyödyntänyt tätä säännöstä ja soveltaa 50 prosentin alennusta panimoihin, joiden vuosituotanto on enintään 200 000 hehtolitraa. Vaikka Madeiralla sijaitsevat panimot ylittäisivätkin tämän tuotantokynnyksen, ne eivät kuitenkaan ole riittävän vahvoja kilpailemaan Manner-Portugalista (tai Manner-Euroopasta) tulevien oluiden kanssa. Ulkomaisten oluiden tiukan kilpailun jatkuessa niiden osuus paikallismarkkinoista pienenisi, koska niille aiheutuu syrjäisyydestä lisäkustannuksia, jollaisia ovat suurten varastojen pitotarve sekä raaka-aineiden ja toissijaisten materiaalien ja pakkausten kuljettaminen Manner-Portugalista. Vaikka nämä panimot eivät 200 000 hehtolitran vuosituotantoon päästyään enää mainitun 4 artiklan mukaan olekaan ”pieniä”, ne ovat kuitenkin edelleen pieniä verrattuna suuriin kansallisiin ja monikansallisiin panimoihin, joiden kanssa ne kilpailevat. Tästä syystä paikallisteollisuuden säilymisen kannalta on oleellista, että panimoihin sovelletaan alennettua verokantaa silloin, kun vuosituotanto ylittää 200 000 hehtolitraa mutta jää kuitenkin enintään 300 000 hehtolitraan.(3) Portugali pyytääkin, että niillä Madeiralla sijaitsevilla riippumattomilla panimoilla, joiden vuosituotanto on enintään 300 000 hehtolitraa, paikallisesti tuotetulla oluella olisi oikeus alennettuun verokantaan, joka vahvistettaisiin 50 prosenttia tavanomaista kansallista verokantaa alhaisemmaksi. Vuosituotannon ylittäessä 200 000 hehtolitraa oikeus alennettuun verokantaan koskisi tämän ylimenevältä osalta kuitenkin ainoastaan olutta, joka kulutetaan paikallisesti Madeiralla.(4) Tilanteen perusteellinen tutkiminen paljastaa, että Portugalin pyyntöön on suostuttava, jos syrjäisimpiin alueisiin kuuluvalla Madeiralla aiotaan säilyttää panimoteollisuutta. On selvää, että näissä olosuhteissa ja niihin liittyvin edellytyksin veronalennuksen laajentamisella saatetaan Madeiran panimoteollisuus ja sen Manner-Portugalista ja muista jäsenvaltioista tulevat kilpailijat samaan asemaan. Saaduilla veroetuuksilla voidaan ainoastaan korvata lisäkustannukset, joita elinkeinolle aiheutuu sen syrjäisestä sijainnista.(5) Jotta sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä ei vahingoitettaisi, oikeus alennetun verokannan soveltamiseen 200 000 hehtolitraa ylittävään tuotantoon koskee ainoastaan Madeiralla tuotettavaa ja kulutettavaa olutta.(6) Vaikka pyydetty poikkeus perustamissopimuksen 90 artiklasta on tarpeen sen varmistamiseksi, ettei syrjäisimpiin alueisiin kuuluvan Madeiran kehitys vaarannu, veropoikkeuksille on myös tarpeen asettaa määräaika. Toisaalta on kuitenkin tärkeää varmistaa, että paikallisilla talouden toimijoilla on riittävä varmuus taloudellisten toimintojensa kehittämiseen. Tästä syystä on aiheellista myöntää poikkeus kuuden vuoden ajaksi.(7) Lisäksi olisi edellytettävä välikertomuksen antamista, jotta komissio voi arvioida, vieläkö alennetun verokannan myöntämisperusteet täyttyvät.(8) Tässä päätöksessä säädettyjen toimenpiteiden ei tulisi estää perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamista,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPerustamissopimuksen 90 artiklasta poiketen Portugali saa soveltaa valmisteverokantaa, joka on direktiivin 92/84/ETY mukaisesti vahvistettua kansallista verokantaa alhaisempi, kun kyseessä on enintään 300 000 hehtolitraa vuodessa tuottavien, Madeiran itsehallintoalueella sijaitsevien riippumattomien panimoiden siellä tuottama olut. Alennettua verokantaa voidaan soveltaa 200 000 hehtolitran määrän ylittävään tuotantoon vain siinä tapauksessa, että se kulutetaan Madeiralla.'Riippumattomalla panimolla' tarkoitetaan panimoa, joka on oikeudellisesti ja taloudellisesti riippumaton muista panimoista, ei harjoita lisenssivalmistusta ja toimii tiloissa, jotka sijaitsevat fyysisesti erillään muiden panimoiden tiloista. Kahta tai useampaa panimoa, jotka toimivat yhteistyössä ja joiden yhteenlaskettu vuosituotanto on enintään 300 000 hehtolitraa, voidaan kuitenkin kohdella verotuksessa yhtenä riippumattomana panimona.Alennettu valmisteverokanta, joka voi olla vähimmäisverokantaa alhaisempi, saa olla enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin tavanomainen kansallinen valmisteverokanta Portugalissa.2 artiklaPortugalin on annettava 31 päivään joulukuuta 2005 mennessä komissiolle kertomus, jonka avulla komissio voi arvioida, vieläkö 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen myöntämisperusteet täyttyvät.3 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2013.4 artiklaTämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29.[2] EUVL C [...], [...], s. [...].[3] EUVL C [...], [...], s. [...].[4] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29.[5] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.


|

52011PC0620

/* KOM/2011/0620 lopullinen - 2011/0264 (NLE) */  Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS muuntogeenistä puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti

	PERUSTELUTLiitteenä oleva ehdotus neuvoston päätökseksi koskee muuntogeenistä puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5) sisältäviä, siitä koostuvia tai siitä valmistettuja elintarvikkeita ja rehuja, joiden markkinoille saattamista koskevan hakemuksen Dow AgroSciences Europe toimitti Alankomaiden toimivaltaiselle viranomaiselle 22. kesäkuuta 2005 muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annetun asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti.Liitteenä oleva ehdotus kattaa myös sellaisten muiden puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 sisältävien tai siitä koostuvien tuotteiden kuin elintarvikkeiden ja rehujen markkinoille saattamisen, joita viljelyä lukuun ottamatta käytetään samoihin käyttötarkoituksiin kuin mitä tahansa muuta puuvillaa.Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen antoi 15. kesäkuuta 2010 puoltavan lausunnon asetuksen (EY) N:o 1829/2003 6 ja 18 artiklan mukaisesti. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että puuvilla 281-24-236x3006-210-23 on yhtä turvallista kuin sen ei-muuntogeeninen vastine, kun on kyse sen mahdollisista vaikutuksista ihmisten ja eläinten terveyteen ja ympäristöön. Näin ollen se katsoi, ettei hakemuksessa kuvattua puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamisesta todennäköisesti aiheudu haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle, kun tuotteita käytetään esitetyissä käyttötarkoituksissa.Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle toimitettiin 9. helmikuuta 2011 äänestystä varten luonnos komission päätökseksi, jolla sallitaan muuntogeenistä puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden saattaminen unionin markkinoille. Komitea ei antanut lausuntoa: jäsenvaltioista 14 (192 ääntä) äänesti puolesta, 10 (87 ääntä) vastaan ja 3 (66 ääntä) pidättyi äänestämästä.Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 35 artiklan 2 kohdan sekä neuvoston päätöksen 1999/468/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 2006/512/EY, 5 artiklan mukaisesti komission on näin ollen tehtävä neuvostolle ehdotus tarvittavista toimenpiteistä ja annettava siitä tieto parlamentille; neuvostolla on kolme kuukautta aikaa tehdä määräenemmistöpäätös ehdotuksesta.2011/0264 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmuuntogeenistä puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5) sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden markkinoille saattamisen sallimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,ottaa huomioon muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1829/2003[1] ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan ja 19 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksensekä katsoo seuraavaa:1.  Dow AgroSciences Europe toimitti 22 päivänä kesäkuuta 2005 Alankomaiden toimivaltaiselle viranomaiselle asetuksen (EY) N:o 1829/2003 5 ja 17 artiklan mukaisesti hakemuksen puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen elintarvikkeiden, elintarvikkeiden ainesosien ja rehun saattamiseksi markkinoille, jäljempänä ’hakemus’.2.  Hakemus kattaa myös sellaisten muiden puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 sisältävien tai siitä koostuvien tuotteiden kuin elintarvikkeiden ja rehujen markkinoille saattamisen, joita viljelyä lukuun ottamatta käytetään samoihin käyttötarkoituksiin kuin mitä tahansa muuta puuvillaa. Näin ollen hakemus sisältää asetuksen (EY) N:o 1829/2003 5 artiklan 5 kohdan ja 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedot, joita edellytetään geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY[2] liitteissä III ja IV, sekä direktiivin 2001/18/EY liitteessä II säädettyjen periaatteiden mukaisesti suoritetun riskinarvioinnin tiedot ja päätelmät. Lisäksi hakemus sisältää direktiivin 2001/18/EY liitteen VII mukaisen ympäristövaikutusten seurantasuunnitelman.3.  Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’EFSA’, antoi 15 päivänä kesäkuuta 2010 puoltavan lausunnon asetuksen (EY) N:o 1829/2003 6 ja 18 artiklan mukaisesti. EFSA totesi, että puuvilla 281-24-236x3006-210-23 on yhtä turvallista kuin sen ei-muuntogeeninen vastine, kun on kyse sen mahdollisista vaikutuksista ihmisten ja eläinten terveyteen ja ympäristöön. Näin ollen se katsoi, ettei hakemuksessa kuvattua puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen tuotteiden, jäljempänä ’tuotteet’, markkinoille saattamisesta todennäköisesti aiheudu haittavaikutuksia ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle, kun tuotteita käytetään esitetyissä käyttötarkoituksissa.[3]4.  Lausunnossaan EFSA tarkasteli kaikkia niitä erityisiä kysymyksiä ja huolenaiheita, joita jäsenvaltiot olivat tuoneet esiin mainitun asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa ja 18 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa kansallisten toimivaltaisten viranomaisten antamissa lausunnoissa.5.  Lausunnossaan EFSA totesi myös, että hakijan toimittama ympäristönseurantasuunnitelma, joka sisältää yleisen seurantasuunnitelman, on tuotteiden esitetyn käyttötarkoituksen mukainen. Puuvillan siementen fysikaalisten ominaisuuksien ja kuljetusmenetelmien vuoksi EFSA suositteli kuitenkin, että yleisen seurannan yhteydessä otetaan käyttöön erityistoimenpiteitä villien puuvillakasvien esiintymisen aktiiviseen seurantaan alueilla, joilla siementen leviäminen ja kasvien juurtuminen on todennäköistä.6.  Hakijan toimittamaa seurantasuunnitelmaa on muutettu, jotta se vastaisi EFSAn suositusta ja jotta seurantavaatimukset olisivat paremmin esitetyt. Siihen on lisätty erityistoimenpiteitä, joilla vähennetään siementen häviämistä ja leviämistä ja tuhotaan satunnaisesti syntyneitä puuvillapopulaatioita.7.  Kyseiset seikat huomioon ottaen tuotteille olisi myönnettävä lupa.8.  Jokaiselle muuntogeeniselle organismille olisi osoitettava yksilöllinen tunniste järjestelmän perustamisesta yksilöllisten tunnisteiden kehittämiseksi ja osoittamiseksi muuntogeenisille organismeille 14 päivänä tammikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 65/2004[4] mukaisesti.9.  EFSAn antaman lausunnon perusteella puuvillaa 281-24-236x3006-210-23 sisältävien, siitä koostuvien tai siitä valmistettujen elintarvikkeiden, elintarvikkeiden ainesosien ja rehun osalta ei näytä olevan tarpeen esittää muita erityisiä merkitsemisvaatimuksia kuin ne, joista säädetään asetuksen (EY) N:o 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 2 kohdassa. Jotta kuitenkin varmistetaan, että kyseisiä tuotteita käytetään tässä päätöksessä säädetyn luvan rajoissa, lupahakemuksen kohteena olevien, kyseessä olevaa muuntogeenistä organismia sisältävien tai siitä koostuvien rehujen sekä muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden ja rehujen merkintöjä olisi täydennettävä selkeällä maininnalla, että kyseisiä tuotteita ei saa käyttää viljelyyn.10.  Muuntogeenisten organismien jäljitettävyydestä ja merkitsemisestä ja muuntogeenisistä organismeista valmistettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyydestä sekä direktiivin 2001/18/EY muuttamisesta 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1830/2003[5] 4 artiklan 6 kohdassa vahvistetaan muuntogeenisistä organismeista koostuvien tai niitä sisältävien tuotteiden merkitsemisvaatimukset. Mainitun asetuksen 4 artiklan 1–5 kohdassa säädetään muuntogeenisistä organismeista koostuvien tai niitä sisältävien tuotteiden jäljitettävyysvaatimuksista ja 5 artiklassa muuntogeenisistä organismeista valmistettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyysvaatimuksista.11.  Luvanhaltijan olisi toimitettava vuosittain raportit ympäristövaikutusten seurantasuunnitelmassa esitettyjen toimien täytäntöönpanosta ja tuloksista. Tulokset olisi esitettävä raportointilomakkeiden vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY mukaisesti seurantatulosten ilmoittamiseksi muuntogeenisten organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön, tuotteina tai tuotteissa niiden saattamiseksi markkinoille 13 päivänä lokakuuta 2009 tehdyn komission päätöksen 2009/770/EY[6] mukaisesti. EFSAn lausunnon perusteella ei ole tarpeen asettaa markkinoille saattamista koskevia erityisiä ehtoja tai rajoituksia ja/tai käyttöä ja käsittelyä koskevia erityisiä ehtoja tai rajoituksia, markkinoille saattamisen jälkeen toteutettavaa elintarvikkeiden ja rehun käytön seurantaa koskevat vaatimukset mukaan luettuina, eikä asettaa tiettyjen ekosysteemien tai ympäristöjen ja/tai maantieteellisten alueiden suojelua koskevia erityisiä ehtoja asetuksen (EY) N:o 1829/2003 6 artiklan 5 kohdan e alakohdan ja 18 artiklan 5 kohdan e alakohdan mukaisesti.12.  Kaikki tuotteiden lupaa koskevat oleelliset tiedot olisi kirjattava yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteriin asetuksen (EY) N:o 1829/2003 mukaisesti.13.  Tästä päätöksestä on ilmoitettava bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmän kautta biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan sopimuspuolille muuntogeenisten organismien valtioiden rajat ylittävistä siirroista 15 päivänä heinäkuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1946/2003[7] 9 artiklan 1 kohdan ja 15 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti.14.  Hakijaa on kuultu tässä päätöksessä säädetyistä toimenpiteistä.15.  Elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla Muuntogeeninen organismi ja yksilöllinen tunnisteMuuntogeeniselle puuvillalle ( Gossypium hirsutum ) 281-24-236x3006-210-23, sellaisena kuin se määritellään tämän päätöksen liitteessä olevassa b kohdassa, osoitetaan yksilöllinen tunniste DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 asetuksen (EY) N:o 65/2004 mukaisesti.2 artiklaLupaSovellettaessa asetuksen (EY) N:o 1829/2003 4 artiklan 2 kohtaa ja 16 artiklan 2 kohtaa seuraaville tuotteille myönnetään lupa tässä päätöksessä vahvistetuin edellytyksin:a) elintarvikkeet ja elintarvikkeiden ainesosat, jotka sisältävät puuvillaa DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, koostuvat siitä tai on valmistettu siitä;b) rehu, joka sisältää puuvillaa DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, koostuu siitä tai on valmistettu siitä;c) muut tuotteet kuin elintarvikkeet ja rehut, jotka sisältävät puuvillaa DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 tai koostuvat siitä, viljelyä lukuun ottamatta samoihin käyttötarkoituksiin kuin mikä tahansa muu puuvilla.3 artikla Merkitseminen1. Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 1830/2003 4 artiklan 6 kohdassa säädettyjä merkitsemisvaatimuksia sovellettaessa ”organismin nimi” on ”puuvilla”.2. Sanat ”ei viljelyyn” on mainittava 2 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettujen puuvillaa DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisältävien tai siitä koostuvien tuotteiden merkinnöissä ja saateasiakirjoissa.4 artikla Ympäristövaikutusten seuranta1. Luvanhaltijan on varmistettava, että liitteessä olevassa h kohdassa esitetty ympäristövaikutusten seurantasuunnitelma on käytössä ja että se pannaan täytäntöön.2. Luvanhaltijan on toimitettava komissiolle vuosittain raportit seurantasuunnitelmassa esitettyjen toimien täytäntöönpanosta ja tuloksista komission päätöksen 2009/770/EY mukaisesti.5 artiklaYhteisön rekisteriTämän päätöksen liitteessä esitetyt tiedot on kirjattava asetuksen (EY) N:o 1829/2003 28 artiklassa säädettyyn yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteriin.6 artiklaLuvanhaltijaLuvanhaltija on Dow AgroSciences Europe, Yhdistynyt kuningaskunta, joka edustaa seuraavaa yritystä: Mycogen Seeds, Yhdysvallat.7 artiklaVoimassaoloTätä päätöstä sovelletaan kymmenen vuoden ajan sen tiedoksiantopäivästä.8 artiklaOsoitusTämä päätös on osoitettu seuraavalle yritykselle: Dow AgroSciences Europe, European Development Centre, 3 Milton Park, Abingdon, Oxon OX14 4RN, Yhdistynyt kuningaskunta.Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEa) Hakija ja luvanhaltija:Nimi: Dow AgroSciences EuropeOsoite: European Development Centre, 3 Milton Park, Abingdon, Oxon OX14 4RN, Yhdistynyt kuningaskuntab) Tuotteiden nimet ja määritelmät:(1) elintarvikkeet ja elintarvikkeiden ainesosat, jotka sisältävät puuvillaa DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, koostuvat siitä tai on valmistettu siitä;(2) rehu, joka sisältää puuvillaa DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, koostuu siitä tai on valmistettu siitä;(3) muut tuotteet kuin elintarvikkeet ja rehut, jotka sisältävät puuvillaa DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 tai koostuvat siitä, viljelyä lukuun ottamatta samoihin käyttötarkoituksiin kuin mikä tahansa muu puuvilla.Muuntogeeninen puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 ( Gossypium hirsutum ), sellaisena kuin se on kuvattu hakemuksessa, ilmentää Cry1Ac- ja Cry1F-proteiineja, jotka antavat suojan tiettyjä perhostuholaisia vastaan, ja geenitunnistimena käytettyä PAT-proteiinia, jonka ansiosta se kestää rikkakasvien torjunta-aineena käytettävää glufosinaattiammoniumia.c) Merkitseminen:(1) Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 13 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 2 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1830/2003 4 artiklan 6 kohdassa säädettyjä merkitsemistä koskevia erityisvaatimuksia sovellettaessa ”organismin nimi” on ”puuvilla”.(2) Sanat ”ei viljelyyn” on mainittava 2 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettujen puuvillaa DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisältävien tai siitä koostuvien tuotteiden merkinnöissä ja saateasiakirjoissa.d) Havaitsemismenetelmä:-  Tapahtumakohtainen reaaliaikainen PCR-tekniikkaan perustuva menetelmä puuvillan DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 kvantifiointia varten.-  Validoija (validoitu siemenillä): asetuksessa (EY) N:o 1829/2003 vahvistettu yhteisön vertailulaboratorio, julkaistu osoitteessa http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm.-  Vertailumateriaali: ERM®-BF422, saatavilla Euroopan komission Yhteiseen tutkimuskeskukseen (YTK) kuuluvan Vertailumateriaalien ja mittausten tutkimuslaitoksen (IRMM) kautta osoitteessa https://irmm.jrc.ec.europa.eu/rmcatalogue.e) Yksilöllinen tunniste:DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5f) Biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan liitteen II mukaisesti vaadittavat tiedot:Bioturvallisuuden tiedonvälitysjärjestelmä, kirjausnumero: ks. [ täydennetään ilmoitettaessa ].g) Tuotteen markkinoille saattamista, käyttöä ja käsittelyä koskevat ehdot tai rajoitukset:Ei tarpeen.h) SeurantasuunnitelmaDirektiivin 2001/18/EY liitteen VII mukainen ympäristövaikutusten seurantasuunnitelma[Linkki: internetissä julkaistu suunnitelma ]i) Markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset ihmisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden käytön osaltaEi tarpeen.Huom.: Linkkejä asianmukaisiin asiakirjoihin on ehkä muutettava ajoittain. Kyseiset muutokset saatetaan yleisön tietoon päivittämällä yhteisön muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen rekisteri. [1] EUVL L 268, 18.10.2003, s. 1.[2] EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2010-00863.[4] EUVL L 10, 16.1.2004, s. 5.[5] EUVL L 268, 18.10.2003, s. 24.[6] EUVL L 275, 21.10.2009, s. 9.[7] EUVL L 287, 5.11.2003, s. 1.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0239

Ehdotus: neuvoston päätös yhteisön kannan vahvistamisesta TIR-tullitarkastusvihkoon merkittyjen tavarain kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleissopimuksen (vuoden 1975 TIR-yleissopimuksen) muuttamista koskevaan ehdotukseen  /* KOM/2009/0239 lopull. - ACC 2009/0069 */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 26.5.2009KOM(2009) 239 lopullinen2009/0069 (ACC)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSyhteisön kannan vahvistamisesta TIR-tullitarkastusvihkoon merkittyjen tavarain kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleissopimuksen (vuoden 1975 TIR-yleissopimuksen) muuttamista koskevaan ehdotukseenPERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTA1.1 Ehdotuksen perustelut ja tavoitteetTIR-tullitarkastusvihkoon merkittyjen tavarain kansainvälisestä kuljetuksesta 14 päivänä marraskuuta 1975 tehty tulliyleissopimus (TIR-yleissopimus) hyväksyttiin Euroopan talousyhteisön puolesta neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2112/78. Yleissopimus tuli voimaan yhteisössä 20. kesäkuuta 1983.Tämän päätösehdotuksen tarkoituksena on, että yhteisö hyväksyy YK:n Euroopan talouskomission kuljetuksiin liittyviä tulliasioita käsittelevän työryhmän sopimat TIR-yleissopimuksen viimeisimmät muutokset.1.2. Yleinen taustaTIR-yleissopimuksella, jota hallinnoi Genevessä toimiva Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissio (UNECE), on otettu käyttöön tullipassitusmenettely tavaroiden kansainvälisiä maantiekuljetuksia varten. Yleissopimus antaa mahdollisuuden kuljettaa tavaroita väliaikaisesti tullittomina ja verottomina kansainvälisten rajojen yli siten, että niihin kohdistuu mahdollisimman vähän tulliviranomaisten toimenpiteitä. TIR-järjestelmällä vähennetään kansainvälisen tavarakuljetuksen tavanomaisia esteitä ja edistetään siten kansainvälisen kaupan kehitystä. Koska järjestelmällä vähennetään kauttakulkuun liittyviä viiveitä, sen avulla voidaan saavuttaa merkittäviä säästöjä kuljetuskustannuksissa. Järjestelmän tärkeimpänä etuna on se, että vaaditut vakuudet on suhteellisen helppo saada TIR-yleissopimuksen kansainvälisen takausketjun ansiosta.YK:n Euroopan talouskomission kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevä työryhmä päätti, että TIR-yleissopimukseen on tarpeen tehdä eräitä muutoksia. Muutokset koskevat lähinnä rahoitusvastuuta ja tullivelan kantomenettelyä koskevia artikloita. Menettelyä on helpompi ymmärtää ja soveltaa, kun asiaankuuluvat artiklat on järjestetty uudelleen ja kun niitä on selkeytetty. Muita yleissopimukseen ehdotettuja muutoksia on kansainvälisen järjestön määritelmän lisääminen ja se, että tällaisille järjestöille myönnetty valtuutus järjestää kansainvälinen takausketju määritetään selkeästi.1.3. Voimassa olevat aiemmat säännöksetTIR-yleissopimuksen 1, 6, 8, 10 ja 11 artikla.1.4. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiinEhdotettu päätös on johdonmukainen yhteisen kauppa- ja liikennepolitiikan kanssa. Maantiekuljetuksia helpottavan TIR-järjestelmän ansiosta tavaroita voidaan kuljettaa 66 sopimuspuolen alueella mahdollisimman vähäisin tulliviranomaisten toimenpitein, ja vaaditut vakuudet on suhteellisen helppo saada kansainvälisen vakuusjärjestelmän ansiosta. TIR-yleissopimuksella käyttöön otetut yksinkertaistukset ovat tarkistetun Lissabonin strategian mukaisia.2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI2.1. Intressitahojen kuuleminenKuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajistaEhdotuksesta kuultiin Kansainvälistä maantiekuljetusliittoa (IRU). Kuuleminen tapahtui tullikoodeksikomitean kokouksissa ja YK:n Euroopan talouskomission kuljetuksiin liittyviä tulliasioita käsittelevän työryhmän istunnoissa.Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioonEhdotusta kannatettiin.2.2. Asiantuntijatiedon käyttöUlkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen.2.3. Vaikutusten arviointiEhdotetut muutokset eivät muuta niiden artiklojen asiasisältöä, joissa määritellään TIR-järjestelmässä sovellettava tullivelan kantomenettely, vaan niillä järjestetään ne uudelleen siten, että menettelyä on helpompi ymmärtää ja soveltaa. Lisäksi koska kansainväliset järjestöt kuuluvat TIR-järjestelmään, ne olisi määriteltävä selkeästi yleissopimuksessa ja olisi selvitettävä, kuinka niiden valtuutusmenettelyä olisi sovellettava.Näiden muutosten ansiosta yleissopimuksessa kuvataan selkeästi tullivelan kantomenettelyssä toteutettavien toimien oikea järjestys ja selvitetään yksityiskohtaisesti kaikkien TIR-järjestelmään osallistuvien osapuolten vastuut. Nykyisten 8 ja 11 artiklan soveltamisesta mahdollisesti aiheutuneet ongelmat on poistettu.3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT3.1. Ehdotetun toimen lyhyt kuvausPäätösehdotuksella hyväksytään yhteisön puolesta muutokset TIR-yleissopimukseen.3.2. OikeusperustaEuroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artikla ja 300 artiklan 2 kohta.3.3. ToissijaisuusperiaateEhdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. Sillä muutetaan kansainvälistä sopimusta, mikä on sinänsä toissijaisuusperiaatteen mukaista.Muutosehdotukset hyväksyttiin aluksi YK:n Euroopan talouskomission kuljetuksiin liittyviä tulliasioita käsittelevässä työryhmässä.3.4. SuhteellisuusperiaateEhdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. Sillä muutetaan kansainvälistä sopimusta, mikä on sinänsä suhteellisuusperiaatteen mukaista.3.4. Sääntelytavan valintaEhdotettu sääntelytapa: Päätös.Kansainväliset sopimukset ja niitä koskevat muutokset sisällytetään yleensä yhteisön lainsäädäntöön päätöksellä.4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSETEhdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon.2009/0069 (ACC)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSyhteisön kannan vahvistamisesta TIR-tullitarkastusvihkoon merkittyjen tavarain kansainvälistä kuljetusta koskevan tulliyleissopimuksen (vuoden 1975 TIR-yleissopimuksen) muuttamista koskevaan ehdotukseenEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan kanssa,sekä katsoo seuraavaa:1.  TIR-tullitarkastusvihkoihin merkittyjen tavarain kansainvälisestä kuljetuksesta 14 päivänä marraskuuta 1975 tehty tulliyleissopimus (TIR-yleissopimus) hyväksyttiin yhteisön puolesta 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2112/78[1], ja se tuli yhteisössä voimaan 20 päivänä kesäkuuta 1983[2].2.  YK:n Euroopan talouskomission kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevä työryhmä päätti helmikuussa 2009, että TIR-yleissopimukseen on tarpeen tehdä eräitä muutoksia. Muutokset liittyvät lähinnä taloudellista vastuuta ja tullivelan kantomenettelyä koskeviin artikloihin. Menettelyä on helpompi ymmärtää ja soveltaa, kun asiaankuuluvat artiklat on järjestetty uudelleen ja niitä on selkeytetty. Muita yleissopimukseen ehdotettuja muutoksia on kansainvälisen järjestön määritelmän lisääminen ja se, että tällaisille järjestöille myönnetty valtuutus järjestää kansainvälinen takausketju määritetään selkeästi.3.  Ehdotettu artiklojen uudelleenjärjestely ja kaikkien tullivelan kantomenettelyssä toteutettavien toimien selittäminen helpottavat tällaisen menettelyn ymmärtämistä ja soveltamista. Kaikkien TIR-järjestelmään osallistuvien osapuolten vastuiden selkeyttäminen tekee TIR-järjestelmästä avoimen.4.  Kaikki jäsenvaltiot ovat antaneet muutosehdotuksesta myönteisen lausunnon. Kuljetuksiin liittyviä tulliasioita käsittelevän työryhmän laatimasta luonnoksesta on jo keskustelu tullikoodeksikomiteassa, ja se on hyväksytty alustavasti.5.  TIR-yleissopimuksen hallinnollisen komitean seuraava istunto on määrä pitää syyskuussa 2009, ja kaikkien yleissopimuksen osapuolten odotetaan olevan valmiita hyväksymään muodollisesti TIR-yleissopimukseen ehdotetut muutokset.6.  Sen vuoksi olisi vahvistettava yhteisön kanta muutosehdotukseen,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaHallinnollisessa komiteassa vahvistettava yhteisön kanta perustuu liitteenä olevaan muutosluonnokseen.2 artiklaTämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Brysselissä [..] päivänä […] kuuta [….].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITE1. Muutetaan 1 artiklan q kappale seuraavasti:Korvataan ilmaisu ”hyväksyneet” ilmaisulla ”valtuuttaneet”.2. (Ei koske suomenkielistä toisintoa.)3. Lisätään 1 artiklaan uusi r kappale seuraavasti:”r) ’kansainvälinen järjestö’ tarkoittaa järjestöä, jonka hallinnollinen komitea on valtuuttanut vastaamaan kansainvälisen vakuusjärjestelmän tehokkaasta järjestämisestä ja toiminnasta.”.4. Muutetaan 6 artiklan 2 bis kappale seuraavasti:”2 bis. Hallinnollinen komitea valtuuttaa kansainvälisen järjestön vastaamaan kansainvälisen vakuusjärjestelmän tehokkaasta järjestämisestä ja toiminnasta. Valtuutus myönnetään edellyttäen, että järjestö täyttää 9 liitteen III osassa määrätyt edellytykset ja vaatimukset. Hallinnollinen komitea voi kumota valtuutuksen, jos näitä edellytyksiä ja vaatimuksia ei enää täytetä.”.5. Muutetaan 8 artiklan 1 kappale seuraavasti:”1. Takaajayhdistys sitoutuu maksamaan suoritettaviksi erääntyvät tuonti- tai vientitullit ja -verot korkoineen enintään taattuun määrään asti sen sopimuspuolen tullilakien ja -määräysten mukaan, jossa takaajayhdistykselle esitettävään vaatimukseen johtanut väärinkäytös on todettu TIR-kuljetuksen yhteydessä. Se on velvollinen maksamaan tällaiset määrät yhteisvastuullisesti niiden henkilöiden kanssa, jotka ovat vastuussa edellä mainituista maksuista.”.6. Poistetaan 8 artiklan 7 kappale.7. Muutetaan 10 artiklan 2 kappale seuraavasti:Korvataan ilmaisu ”maan” ilmaisulla ”sopimuspuolen”.8. Muutetaan 11 artiklan 1 kappale seuraavasti:”1. Jos TIR-toimenpidettä ei ole päätetty, toimivaltaisten viranomaisten ona) ilmoitettava siitä TIR-carnetin haltijalle osoitteeseen, jonka haltija on ilmoittanut TIR-carnetissa;b) ilmoitettava siitä takaajayhdistykselle.Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava asiasta takaajayhdistykselle yhden vuoden kuluessa siitä päivästä, jona ne hyväksyivät TIR-carnetin, tai viimeistään kahden vuoden kuluttua, jos TIR-toimenpiteen päätökseen saattamista koskeva todistus on väärennetty tai se on saatu väärällä tai petollisella tavalla.9. Lisätään 11 artiklaan uusi 2 kappale seuraavasti:”2. Kun 8 artiklan 1 ja 2 kappaleessa mainitut määrät erääntyvät, toimivaltaisten viranomaisten on mahdollisuuksien mukaan vaadittava maksu suoraan korvausvelvolliselta henkilöltä tai henkilöiltä ennen takaajayhdistykselle esitettävää vaatimusta.”.10. Numeroidaan 11 artiklan 2 kappale uudelleen 3 kappaleeksi.11. Muutetaan 11 artiklan 3 kappale seuraavasti:”3. Edellä 8 artiklan 1 ja 2 kappaleessa tarkoitettujen maksujen suorittamista koskeva vaatimus on esitettävä takaajayhdistykselle aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua päivästä, jona yhdistys on saanut tiedon siitä, että TIR-toimenpidettä ei ole päätetty tai TIR-toimenpiteen päätökseen saattamista koskeva todistus on väärennetty tai se on saatu väärällä tai petollisella tavalla, mutta joka tapauksessa viimeistään kahden vuoden kuluttua mainitusta päivästä. Jos kuitenkin TIR-toimenpiteisiin sovelletaan edellä mainitun kahden vuoden määräajan kuluessa tämän artiklan 2 kappaleessa tarkoitetun henkilön tai henkilöiden maksuvaatimusta koskevia hallinnollisia tai oikeudellisia menettelyitä, maksuvaatimus on tehtävä yhden vuoden kuluessa päivästä, jona toimivaltaisten viranomaisten tai tuomioistuimen päätös on saanut lainvoiman.”.12. Numeroidaan 11 artiklan 3 kappale uudelleen 4 kappaleeksi.13. Muutetaan 11 artiklan 4 kappale seuraavasti:”4. Takaajayhdistyksen on maksettava vaaditut määrät kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona maksuvaatimus esitettiin sille.”.14. Lisätään 11 artiklaan uusi 5 kappale seuraavasti:”5. Takaajayhdistys saa suorittamansa määrät takaisin, jos kahden vuoden kuluessa siitä, kun sille esitettiin maksuvaatimus, osoitetaan toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla, ettei asianomaisessa TIR-toimenpiteessä ole tapahtunut väärinkäytöstä. Kahden vuoden määräaikaa voidaan pidentää kansallisen lainsäädännön mukaisesti.”.15. Muutetaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.8.3 seuraavasti:Korvataan ilmaisu ”tulliviranomaisille” ilmaisulla ”sopimuspuolille”.16. Muutetaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.8.5 seuraavasti:Korvataan ilmaisu ”vakuutta vaaditaan sellaisille tavaroille” ilmaisulla ”takaajayhdistykselle esitetään maksuvaatimus tavaroista”.17. Poistetaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.8.7.18. Numeroidaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.10 uudelleen selittäväksi huomautukseksi 0.10-1.19. Lisätään 6 liitteeseen uusi selittävä huomautus 0.10-2 seuraavasti:”0.10-2 Ilmaisulla ’TIR-toimenpidettä ei ole saatettu päätökseen’ tarkoitetaan tilanteita, joissa päätökseen saattamista koskeva todistus on väärennetty.”.20. Muutetaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.11-1 seuraavasti:”0.11-1 Ilmoitus on tehtävä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.”.21. Lisätään 6 liitteeseen uusi selittävä huomautus 0.11-2 seuraavasti:”0.11-2 Tapoihin, joilla toimivaltaiset viranomaiset vaativat maksuvelvollista tai maksuvelvollisia suorittamaan maksun, on kuuluttava ainakin kansallisen lainsäädännön mukaisesti laaditun maksuvaatimuksen lähettäminen TIR-carnetin haltijalle osoitteeseen, jonka TIR-carnetin haltija on ilmoittanut TIR-carnetissa, taikka maksuvelvolliselle tai maksuvelvollisille, jos kyseessä on eri henkilö kuin TIR-carnetin haltija. TIR-carnetin haltijalle lähetettävä maksuvaatimus voidaan yhdistää tämän artiklan 1 kappaleen a kappaleessa tarkoitettuun ilmoitukseen.”.22. Numeroidaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.11-2 uudelleen selittäväksi huomautukseksi 0.11-3-1.23. Muutetaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.11-3-1 seuraavasti:Korvataan ilmaisu ”tulliviranomaisten” ilmaisulla ”toimivaltaisten viranomaisten”.24. Lisätään 6 liitteeseen uusi selittävä huomautus 0.11-3-2 seuraavasti:”0.11-3-2 Toimivaltaiset viranomaiset voivat ilmoittaa takaajayhdistykselle, että maksuvelvollisuutta koskevat hallinnolliset tai oikeudelliset menettelyt on käynnistetty. Toimivaltaisten viranomaisten on joka tapauksessa ilmoitettava takaajayhdistykselle sellaiset menettelyt, jotka voidaan saattaa päätökseen vasta kahden vuoden määräajan päättymisen jälkeen, ja tämä on tehtävä ennen mainitun määräajan umpeutumista.”.25. Numeroidaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.11-3 uudelleen selittäväksi huomautukseksi 0.11-4.26. Muutetaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.11-4 seuraavasti:Muutetaan ilmaisu ”11 artiklassa” ilmaisulla ”tässä artiklassa”.27. Lisätään 6 liitteessä olevaan selittävän huomautuksen 0.11-4 loppuun virke seuraavasti:”Määräaikaa sovelletaan myös, jos takaajayhdistys neuvottelee vaatimuksen vastaanotettuaan 6 artiklan 2 kappaleessa tarkoitetun kansainvälisen järjestön kanssa vaatimukseen liittyvästä kannastaan.”.28. Numeroidaan 6 liitteessä oleva selittävä huomautus 0.28 uudelleen selittäväksi huomautukseksi 0.28-1.29. Lisätään 6 liitteeseen uusi selittävä huomautus 0.28-2 seuraavasti:”0.28.2 Tässä artiklassa määrätään, että TIR-toimenpiteen saattaminen päätökseen edellyttää, että tavarat asetetaan muuhun tullimenettelyyn tai muuhun tullivalvontajärjestelmään. Näitä ovat mm. tavaroiden kotitullaus (joko täysimääräinen tai ehdollinen kotitullaus), tavaroiden siirtäminen rajan yli kolmanteen maahan (vienti) tai vapaa-alueelle ja tavaroiden varastointi tulliviranomaisten hyväksymään paikkaan odotettaessa niiden asettamista muuhun menettelyyn.”.[1] EYVL L 252, 14.9.1978.[2] EYVL L 31, 2.2.1983, s. 13.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0522

Ehdotus: neuvoston päätös, luvan antamisesta Ruotsin tasavallalle ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 167 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä  /* KOM/2009/0522 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 13.10.2009KOM(2009) 522 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,luvan antamisesta Ruotsin tasavallalle ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 167 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäPERUSTELUT1. Ehdotuksen taustaNeuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan mukaan antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan soveltaa mainitun direktiivin säännöksistä poikkeavia erityistoimenpiteitä arvonlisäveron (alv) kantamisen yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi.Ruotsin kuningaskunnalle, jäljempänä ’Ruotsi’, ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, annettiin 30 päivänä tammikuuta 2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/133/EY (EUVL L 57, 24.2.2007, s. 12) lupa soveltaa alv-direktiivin 167 artiklasta poikkeavaa erityistoimenpidettä 31. joulukuuta 2009 saakka.Tämän luvan mukaisesti ne voivat lykätä alv:n vähennysoikeuden syntymistä siihen saakka, kun kyseinen vero on maksettu tavaroiden luovuttajalle tai palveluiden suorittajalle, sellaisten verovelvollisten osalta, joiden vuotuinen liikevaihto on Ruotsissa enintään 3 000 000 Ruotsin kruunua ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa enintään 1 350 000 Englannin puntaa. Ne voivat siten soveltaa kassaperusteiseksi kirjanpitojärjestelmäksi kutsuttavaa vapaaehtoista järjestelmää, jossa niiden myyntitapahtumista syntyy arvonlisäverosaatava maksun vastaanottamishetkellä alv-direktiivin 66 artiklan b alakohdan mukaisesti.Ruotsi haki komission pääsihteeristön 3. maaliskuuta 2009 vastaanottamalla kirjeellä lupaa jatkaa tämän toimenpiteen soveltamista. Yhdistynyt kuningaskunta haki komission pääsihteeristön 15. tammikuuta 2009 vastaanottamalla kirjeellä lupaa jatkaa tämän toimenpiteen soveltamista siten, että vuotuisen liikevaihdon enimmäismäärä korotettaisiin 1 500 000 Englannin puntaan. Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti, että tällaisen korotuksen ansiosta voitaisiin säilyttää likimääräinen yhteys mikroyrityksiin sovellettavan 2 000 000 euron enimmäismäärän kanssa, kun otetaan huomioon punnan ja euron nykyinen vaihtokurssi, ja lisätä 6 800 yritystä järjestelmän piiriin.Alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio toimitti 9. heinäkuuta 2009 päivätyillä kirjeillä Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hakemukset muille jäsenvaltioille ja ilmoitti 13. heinäkuuta 2009 päivätyillä kirjeillä Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sillä oli kaikki arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.Kassaperusteiseksi kirjanpitojärjestelmäksi kutsuttu järjestelmä on sellaisille pienyrityksille tarkoitettu yksinkertaistettu ja vapaaehtoinen verotusjärjestelmä, jotka eivät saa verovapautta. Kyseisessä järjestelmässä verovelvollisiin sovelletaan niiden tuotantopanosten ja myyntitapahtumien maksupäivään perustuvaa yksinkertaista sääntöä sen hetken määrittämiseksi, milloin niiden on käytettävä arvonlisäveron vähennysoikeutta ja milloin niiden on suoritettava kyseinen vero valtiolle. Kyseessä on siis erityisesti sellaisille yrityksille tarkoitettu yksinkertaistamistoimenpide, joilla on vaikeuksia määrittää tavanomaisia sääntöjä noudattaen, milloin niiden tuotantopanoksista ja myynnistä kertyy verosaatava, ja joiden tilinpäätös ei ole suoriteperusteinen. Tämä järjestelmää kasvattaa erityisesti sellaisten yritysten kassavirtaa, joiden menojen pääosa ei ole arvonlisäveron alaista (esim. palkat) tai joille aiheutuu menoja siitä, etteivät niiden asiakkaat maksa merkittäviä summia ajoissa ja ne eivät voi tehdä tätä samaa tavaroiden luovuttajille.Olisi muistettava, että 28. tammikuuta 2009 tehtyyn laskutussääntöjä koskevaan komission direktiiviehdotukseen (KOM(2009) 21 lopullinen) sisältyy säännöksiä, joiden nojalla jäsenvaltiot voisivat lykätä arvonlisäveron vähennysoikeuden syntymistä siihen saakka, kun kyseinen vero on maksettu tavaroiden luovuttajalle tai palveluiden suorittajalle, sellaisten verovelvollisten osalta, joiden vuotuinen liikevaihto ei ylitä jäsenvaltioiden itse enintään 2 000 000 euroksi vahvistamaa enimmäismäärää (6 päivänä toukokuuta 2003 annetun komission suosituksen 2003/361/EY (EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36) mukainen mikroyrityksiin sovellettava enimmäismäärä) ja joihin sovelletaan sen vuoksi vapaaehtoista järjestelmää, jossa niiden myyntitapahtumista syntyy arvonlisäverosaatava vasta maksun vastaanottohetkellä.Alv-direktiivin 395 artiklan säännökset sekä Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan esittämät perusteet huomioon ottaen komissio arvioi, että haettu poikkeus vastaa mainitun artiklan säännöksiä ja että sillä erityisesti yksinkertaistetaan mikroyritysten veronkantoa, koska kyseessä on vapaaehtoinen kassaperusteinen kirjanpitojärjestelmä. Näin ollen ja myös edellä mainitut taustatiedot huomioon ottaen komissio ei vastusta tätä hakemusta ja arvioi, että asiaa koskeva ehdotus on syytä esittää neuvostolle. Alv-direktiivin 399 ja 400 artiklan muuntamissääntöjä soveltaen saatavat vuotuisen liikevaihdon enimmäismäärät ovat pienemmät kuin haetut enimmäismäärät.Komissio katsoo kuitenkin, että poikkeuksen soveltamisaikaa olisi rajoitettava, jotta näiden jäsenvaltioiden toimittamien asianmukaisten tietojen perusteella voitaisiin arvioida määräajoin, täyttyvätkö hakemuksen oikeudelliset ja tosiasialliset myöntämisedellytykset edelleen. Lisäksi se arvioi, että tämän poikkeuksen soveltaminen olisi joka tapauksessa lopetettava silloin, kun komission tämän erityisjärjestelmän osalta ehdottamat yhdenmukaiset säännöt tulevat voimaan.2. Kuulemiset ja vaikutusten arviointiPäätösehdotuksen ansiosta on mahdollista jatkaa kassaperusteiseksi kirjanpitojärjestelmäksi kutsuttavaa vapaaehtoista järjestelmää, jonka tarkoituksena on tehdä alv-sääntöjen soveltaminen yksinkertaisemmaksi mikroyrityksille ja parantaa niiden kassavirtatilannetta. Sillä on siis myönteinen vaikutus mikroyrityksiin. Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu. Asianomaisia osapuolia ei myöskään tarvittu kuulla eikä päätöksen vaikutusta arvioida. Joka tapauksessa ehdotuksen vaikutus on vähäinen, koska poikkeuksen soveltamisala ja -aika ovat rajalliset.3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdatPäätösehdotuksen tarkoituksena on antaa Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle lupa jatkaa alv-direktiivin 167 artiklaa koskevan poikkeuksen soveltamista ja lykätä siten arvonlisäveron vähennysoikeuden syntymistä siihen saakka, kun kyseinen vero on maksettu tavaroiden luovuttajalle tai palveluiden suorittajalle, sellaisten verovelvollisten osalta, joiden vuotuinen liikevaihto on Ruotsissa enintään 3 000 000 Ruotsin kruunua ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa enintään 1 500 000 Englannin puntaa ja joihin sovelletaan kassaperusteiseksi kirjanpitojärjestelmäksi kutsuttavaa vapaaehtoista järjestelmää, jossa niiden myyntitapahtumista syntyy arvonlisäverosaatava vasta maksun vastaanottohetkellä alv-direktiviin 66 artiklan b alakohdan mukaisesti.Tämän päätöksen oikeusperustana ovat alv-direktiivin 395 artiklan säännökset, jotka annettiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla. Näiden säännösten mukaan jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön mainitusta direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä, on saatava tähän neuvoston lupa, joka annetaan neuvoston päätöksenä. Koska kyseessä on liikevaihtoverosta annetun lainsäädännön yhdenmukaistamista koskeva täytäntöönpanotoimenpide, toissijaisuusperiaatetta on noudatettu.Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen eikä se näin ollen ylitä sitä, mikä on tarpeen yksinkertaistamistavoitteen saavuttamiseksi, sillä se koskee ainoastaan rajoitettua määrä verovelvollisia, jotka noudattavat näitä sääntöjä vapaaehtoisesti. Sen vuoksi se poikkeaa alv-direktiivin periaatteista ainoastaan rajoitetusti ja asianmukaisella tavalla.4. TalousarviovaikutuksetEhdotus ei vaikuta yhteisön talousarvioon.5. LisätiedotEhdotuksen mukaan päätöksen soveltamiskausi päättyy automaattisesti päivänä, jona sellaiset yhdenmukaisten sääntöjen vahvistamista koskevat säännökset tulevat voimaan, joiden nojalla kaikki jäsenvaltiot voivat soveltaa haettua poikkeavaa erityistoimenpidettä.Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,luvan antamisesta Ruotsin tasavallalle ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 167 artiklasta poikkeavaa toimenpidettäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[1] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],sekä katsoo seuraavaa:(1) Ruotsin kuningaskunnalle, jäljempänä ’Ruotsi’, sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, on neuvoston päätöksellä 2007/133/EY[3] annettu direktiivin 2006/112/EY 167 artiklasta poikkeava lupa lykätä arvonlisäveron vähennysoikeuden syntymistä siihen saakka, kun kyseinen vero on maksettu tavaroiden luovuttajalle tai palveluiden suorittajalle, sellaisten verovelvollisten osalta, joihin sovelletaan kassaperusteiseksi kirjanpitojärjestelmäksi kutsuttavaa vapaaehtoista järjestelmää, jossa niiden tavaraluovutuksista ja palvelusuorituksista syntyy arvonlisäverosaatava maksun vastaanottamishetkellä mainitun direktiivin 66 artiklan b kohdan mukaisesti. Tässä järjestelmässä verovelvollisten vuotuinen liikevaihto ei saa olla Ruotsissa yli 3 000 000 Ruotsin kruunua eikä Yhdistyneessä kuningaskunnassa yli 1 350 000 Englannin puntaa.(2) Ruotsi on hakenut lupaa jatkaa tämän poikkeavan toimenpiteen soveltamista komission pääsihteeristön 3 päivänä maaliskuuta 2009 vastaanottamalla kirjeellä, ja Yhdistynyt kuningaskunta on hakenut lupaa jatkaa tämän poikkeavan toimenpiteen soveltamista komission pääsihteeristön 15 päivänä tammikuuta 2009 vastaanottamalla kirjeellä. Jälkimmäinen jäsenvaltio on myös hakenut tässä järjestelmässä sovellettavan vuotuisen liikevaihdon rajan korottamista 1 500 000 Englannin puntaan.(3) Direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio toimitti 9 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyillä kirjeillä Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hakemukset muille jäsenvaltioille ja ilmoitti 13 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyillä kirjeillä Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sillä oli kaikki arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.(4) Kassaperusteiseksi kirjanpitojärjestelmäksi kutsuttu järjestelmä on sellaisille pienyrityksille tarkoitettu yksinkertaistettu ja vapaaehtoinen järjestelmä, jotka eivät saa verovapautta. Kyseisessä järjestelmässä verovelvollisiin sovelletaan niiden tuotantopanosten ja myyntitapahtumien maksupäivään perustuvaa yksinkertaista sääntöä sen hetken määrittämiseksi, milloin niiden on käytettävä arvonlisäveron vähennysoikeutta ja milloin niiden on suoritettava kyseinen vero valtiolle. Kyseessä on siis yksinkertaistamistoimenpide, joka voi myös kasvattaa niiden kassavirtaa.(5) Komissio antoi 28 päivänä tammikuuta 2009 laskutussääntöjä koskevan direktiiviehdotuksen (KOM(2009) 21 lopullinen), jonka nojalla jäsenvaltiot voisivat lykätä arvonlisäveron vähennysoikeuden syntymistä siihen saakka, kun kyseinen vero on maksettu tavaroiden luovuttajalle tai palveluiden suorittajalle, sellaisten verovelvollisten osalta, joiden vuotuinen liikevaihto ei ylitä jäsenvaltioiden itse enintään 2 000 000 euroksi vahvistamaa enimmäismäärää ja joihin sovelletaan sen vuoksi vapaaehtoista järjestelmää, jossa niiden toimista syntyy arvonlisäverosaatava vasta maksun vastaanottohetkellä.(6) Haettu poikkeava erityistoimenpide ei vaikuta Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan lopullisessa kulutusvaiheessa kantamista arvonlisäveroista saamin tuloihin eikä Euroopan yhteisön arvonlisäveroista saamiin omiin tuloihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPoiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 167 artiklassa säädetään, Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa lykätä arvonlisäveron vähennysoikeuden syntymistä toisessa alakohdassa tarkoitettujen verovelvollisten osalta siihen saakka, kun kyseinen vero on maksettu tavaroiden luovuttajalle tai palveluiden suorittajalle.Asianomaisten verovelvollisten on täytynyt valita järjestelmä, jossa niiden tavaraluovutuksista ja palvelusuorituksista syntyy arvonlisäverosaatava maksun vastaanottamishetkellä. Tässä järjestelmässä verovelvollisten vuotuinen liikevaihto ei saa olla Ruotsissa yli 3 000 000 Ruotsin kruunua eikä Yhdistyneessä kuningaskunnassa yli 1 500 000 Englannin puntaa.2 artiklaTätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2010 sen direktiivin säännösten voimaantulopäivään saakka, jonka nojalla jäsenvaltiot saavat lykätä arvonlisäveron vähennysoikeuden syntymistä siihen saakka, kun kyseinen vero on maksettu tavaroiden luovuttajalle tai palvelujen suorittajalle, sellaisten verovelvollisten osalta, joiden vuotuinen liikevaihto ei ylitä tiettyä enimmäismäärää ja joihin sovelletaan sen vuoksi vapaaehtoista järjestelmää, jossa niiden tavaraluovutuksista ja palvelusuorituksista syntyy verosaatava maksun vastaanottohetkellä. Joka tapauksessa tätä päätöstä sovelletaan ainakin 31 päivään joulukuuta 2012.3 artiklaTämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EUVL L 57, 24.2.2007, s. 12.


|

52010PC0118

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puutuotteiden kauppaa Euroopan unioniin koskevan Euroopan unionin ja Kongon tasavallan vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen (FLEGT) tekemisestä

	[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 30.3.2010KOM(2010)118 lopullinen2010/0062 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmetsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puutuotteiden kauppaa Euroopan unioniin koskevan Euroopan unionin ja Kongon tasavallan vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen (FLEGT) tekemisestäPERUSTELUTNeuvosto hyväksyi metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa (Forest Law Enforcement, Governance and Trade – FLEGT) koskevan EU:n toimintasuunnitelman[1] vuonna 2003[2]. Siinä esitetään sarja toimenpiteitä, joilla tuetaan puutavaraa tuottavia maita, edistetään monenvälistä yhteistyötä laittoman puukaupan ehkäisemiseksi, tuetaan yksityissektorin aloitteita sekä toimenpiteitä, joilla pyritään ehkäisemään investoinnit laitonta puunhakkuuta edistävään toimintaan. Keskeinen osa toimintasuunnitelmaa ovat Euroopan unionin ja puutavaraa tuottavien maiden väliset FLEGT-kumppanuussopimukset, joilla pyritään lopettamaan laittomat hakkuut. Neuvosto antoi vuonna 2005 asetuksen (EY) N:o 2173/2005[3], jolla perustetaan lupajärjestelmä ja mekanismi, jolla varmistetaan EU:hun tuotavan puutavaran laillisuus.Joulukuussa 2005 neuvosto valtuutti komission neuvottelemaan puutavaraa tuottavien maiden kanssa kumppanuussopimukset, joiden tarkoituksena on panna täytäntöön metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa (Forest Law Enforcement, Governance and Trade – FLEGT) koskeva toimintasuunnitelma ja erityisesti edistää varmennetun laillisen puutavaran tuontia unioniin näistä kumppanimaista[4]. Kongon kanssa tehtävä sopimus on Ghanan kanssa tehdyn sopimuksen jälkeen toinen tuottajamaan ja unionin välillä neuvoteltu tämäntyyppinen kumppanuussopimus.Komissio aloitti neuvottelut Kongon kanssa kesäkuussa 2008. Neuvottelut jatkuivat 10 kuukauden ajan ja sisälsivät neljä keskinäistä tapaamista ja 14 teknisen työryhmätason videokokousta. Useat jäsenvaltiot ovat myös avustaneet komissiota neuvottelujen aikana. Komissio on antanut neuvostolle ajantasaista tietoa neuvottelujen edistymisestä ja toimittanut säännöllisesti raportteja metsäalan työryhmälle sekä Kongossa toimiville EU:n ulkomaanedustustojen päälliköille ja edustajille. Kunkin neuvottelutilaisuuden jälkeen osapuolet ovat järjestäneet julkisia kokouksia, jotta sidosryhmät on voitu pitää ajan tasalla neuvottelujen etenemisestä. Lisäksi Kongo on soveltanut osallistavaa lähestymistapaa, jossa kansalaisyhteiskunnan ja yksityissektorin edustajat osallistuivat sopimuksen valmisteluihin.Sopimus kattaa kaikki neuvoston antamiin neuvotteluohjeisiin sisältyneet osa-alueet. Sopimuksella luodaan erityisesti FLEGT-lupajärjestelmän edellyttämät puitteet, instituutiot ja järjestelmät. Siinä kuvaillaan toimitusketjun valvontaa, laillisuuden noudattamisen puitteita ja järjestelmän riippumatonta valvontaa koskevia vaatimuksia. Näitä osa-alueita kuvaillaan sopimuksen liitteissä, ja niissä esitetään yksityiskohtainen selvitys rakenteista, jotka tukevat FLEGT-luvan tarjoamaa laillisuuden varmistusjärjestelmää. Kongo on määrittänyt sovellettavan lainsäädännön kattavien sidosryhmäkuulemisten avulla. Määritelmä kattaa puunkorjuuoikeuksien myöntämistä, yritysten rekisteröintiä ja metsänhoitoa koskevat lait ja asetukset, ympäristö- ja työlainsäädännön, verosäännökset, paikallisyhteisöjen, maanomistajayhteisöjen ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen kaltaiset sosiaaliset velvoitteet, muut lainsäädännössä asetetut puutavaran kuljettamista ja myyntiä koskevat velvoitteet sekä vientikauppaa koskevat vaatimukset.Sopimuksen soveltamisala on laajempi kuin FLEGT-asetuksen (EY) N:o 2173/2005 liitteessä II ehdotettu rajattu tuotekattavuus, sillä sopimus kattaa kaiken viedyn puutavaran. Kongo sitoutuu näin kehittämään järjestelmän, joka antaa unionille varmuuden siitä, että kaikki Kongosta peräisin olevat metsäteollisuuden tuotteet ovat laillisesti tuotettuja. Tämän odotetaan vaikuttavan myönteisellä ja kestävällä tavalla Kongon kasvuun.Sopimuksessa määrätään FLEGT-asetuksen (EY) N:o 2173/2005 ja siihen liittyvän täytäntöönpanoasetuksen (EY) N:o 1024/2008 mukaisesta tuontivalvonnasta unionin rajoilla. Sopimukseen sisältyy kuvaus Kongon FLEGT-luvasta, joka vastaa mainitun täytäntöönpanoasetuksen mukaista mallia.Sopimuksessa luodaan FLEGT-järjestelmään liittyvä vuoropuhelu- ja yhteistyöjärjestely unionin kanssa, ja sitä kutsutaan sopimuksen yhteiseksi täytäntöönpanokomiteaksi. Siinä myös vahvistetaan sidosryhmien osallistumiseen, sosiaalisiin suojalausekkeisiin, läpinäkyvyyteen, täytäntöönpanon vaikutusten arviointiin ja raportointiin liittyvät periaatteet.Sopimuksessa vahvistetaan aikataulu ja menettelyt sopimuksen voimaantulolle sekä lupajärjestelmän täytäntöönpanolle. Kongo kehittää ja suunnittelee uudelleen sääntely- ja tiedonhallintajärjestelmäänsä, ottaa käyttöön kattavammat toimitusketjun tarkastukset ja luo puitteet lainsäädännön noudattamisen riippumattomille tarkastuksille. Tämän vuoksi uuden järjestelmän kehittämiseen ja testaamiseen sekä suunniteltuja toimia koskevien valmiuksien aikaansaamiseen julkishallinnossa, kansalaisyhteiskunnassa ja yksityissektorilla tarvitaan kahdesta kolmeen vuotta. FLEGT-lupajärjestelmän odotetaan olevan täysin toimintavalmis vuoden 2011 puoliväliin mennessä. Lupajärjestelmää arvioidaan sopimuksessa määritettyjen kriteerien perusteella ennen kuin EU alkaa hyväksyä FLEGT-lupia.2010/0062 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSmetsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puutuotteiden kauppaa Euroopan unioniin koskevan Euroopan unionin ja Kongon tasavallan vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen (FLEGT) tekemisestäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 4 artiklan ensimmäisen alakohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän[5],sekä katsoo seuraavaa:(1) Euroopan komissio julkaisi toukokuussa 2003 metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa (Forest Law Enforcement, Governance and Trade – FLEGT) koskevan EU:n toimintasuunnitelman[6], jossa kehotetaan toimenpiteisiin laitonta puunkorjuuta vastaan laatimalla vapaaehtoisia kumppanuussopimuksia puutavaraa tuottavien maiden kanssa. Toimintasuunnitelmaa koskevat neuvoston päätelmät[7] annettiin lokakuussa 2003, ja parlamentti antoi asiaa koskevan päätöslauselman[8] heinäkuussa 2005.(2) Neuvoston […] antaman päätöksen 2010/XXX[9] mukaisesti komissio allekirjoitti […] metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puutuotteiden kauppaa Euroopan unioniin koskevan Euroopan unionin ja Kongon tasavallan vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen (FLEGT) sillä varauksella, että sopimus tehdään lopullisesti myöhemmin.(3) Kyseinen sopimus olisi tehtävä,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaTehdään metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puutuotteiden kauppaa Euroopan unioniin koskeva Euroopan unionin ja Kongon tasavallan sopimus (FLEGT).Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaValtuutetaan neuvoston puheenjohtaja nimeämään henkilö, jolla on oikeus tallettaa Euroopan unionin puolesta sopimuksen 28 artiklassa tarkoitettu hyväksymisasiakirja ilmauksena Euroopan unionin suostumuksesta tulla sopimuksen sitomaksi.3 artiklaSopimuksen 19 artiklan nojalla perustetussa sopimuksen yhteisessä täytäntöönpanokomiteassa Euroopan unionia edustavat komission edustajat.Jäsenvaltiot voivat osallistua Euroopan unionin valtuuskunnan jäseninä sopimuksen yhteisen täytäntöönpanokomitean kokouksiin.4 artiklaSopimuksen liitteiden muuttamiseksi sopimuksen 26 artiklan mukaisesti komissio valtuutetaan asetuksen (EY) N:o 2173/2005 11 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksymään Euroopan unionin nimissä tällaiset muutokset.5 artiklaTämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Sopimuksen voimaantulopäivä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] KOM(2003) 251.[2] EUVL C 268, 7.11.2003.[3] EUVL L 347, 30.12.2005.[4] Neuvoston asiakirja 15102/05, rajoitettu jakelu.[5] EUVL C […], […], s. […].[6] KOM(2003) 251.[7] EUVL C 268, 7.11.2003.[8] EUVL C 157E, 6.7.2006, s. 482.[9] EUVL L […], […], s. […].


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi eläinten kuljetukseen käytettyihin maantieajoneuvoihin sovellettavista lisävaatimuksista yli kahdeksan tuntia kestävillä matkoilla

text:
                 EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                                  Bryssel, 04.06.1997
                                                  KOM(97) 272 lopull.
                                      Ehdotus
                         NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
eläinten kuljetukseen käytettyihin maantieajoneuvoihin sovellettavista lisävaatimuksista
                        yli kahdeksan tuntia kestävillä matkoilla
                                (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                       PERUSTELUT
Yhteisön säännöt eläinten suojelemiseksi kuljetuksen aikana on sisällytetty neuvoston
direktiiviin 91/628/ETY1. Tämä direktiivi on muutettu direktiivillä 95/29/EY2.
Direktiivin 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että komission on laadittava ehdotukset
neuvostolle sellaisten vaatimusten vahvistamisesta, jotka kuljetusvälineiden on
täytettävä.
Komissio tekee lähitulevaisuudessa ehdotuksen tiettyjen eläinten kuljetukseen
käytettävien maantieajoneuvojen ja niiden perävaunujen yleisistä vaatimuksista.
(KOM(97)...PE/97/765).
Kasvatukseen tarkoitettujen eläinten kuljetukseen yli kahdeksan tuntia kestävillä
matkoilla käytetyille maantieajoneuvoille on vahvistettava lisävaatimukset siten kuin
mainitun direktiivin liitteessä olevassa VII luvun 3 kohdassa määrätään.
Eläinten kuljetus (mukaan lukien eläinten kuljetukseen yli kahdeksan tuntia kestävillä
matkoilla käytettyjä maantieajoneuvoja koskevat lisävaatimukset) kuuluu yhteisön
yksinomaiseen toimivaltaan. Ehdotettu neuvoston direktiivi, jossa sovelletaan eläinten
suojelemisesta kuljetuksen aikana annettua perusdirektiiviä, on yksinkertaisin keino
toivotun tavoitteen saavuttamiseksi.
Komission mukaan WTO-sopimusten määräyksissä suljetaan pois näiden vaatimusten
soveltaminen kolmansista maista tuleviin ajoneuvoihin.
 1
    EYVLN:oL 340, 11.12.1991, s. 17
2
    EYVLN:oL148, 30.6.1995, s. 52
                                          &
 ---pagebreak---                                   NEUVOSTON PÄÄTÖS
                                        tehty
 eläinten kuljetukseen käytettyihin maantieajoneuvoihin sovellettavista lisävaatimuksista
                           yli kahdeksan tuntia kestävillä matkoilla
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon eläinten suojelemisesta kuljetuksen aikana annetun neuvoston direktiivin
91/628/ETY1 ja erityisesti sen 13 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon komission ehdotuksen2,
sekä katsoo, että
on tarpeen vahvistaa kotieläiminä pidettävien kavioeläinten ja kotieläiminä pidettävien
nautaeläinten, lampaiden, vuohien ja sikojen yli kahdeksan tuntia kestävässä
kuljetuksessa käytettäviä ajoneuvoja koskevat lisävaatimukset,
edellä mainittujen lajien kuljetus tapahtuu suurimmaksi osaksi maantieajoneuvoilla; sen
vuoksi on aiheellista vahvistaa lisävaatimukset, jotka kyseisten lajien eläinkuljetuksiin yli
kahdeksan tuntia kestävillä matkoilla käytettävien maantieajoneuvojen on täytettävä,
tässä   päätöksessä     tarkoitettujen   kuljetusten     osalta    vahvistetut      lisävaatimukset
laajennetaan koskemaan myös direktiivin 91/628/ETY liitteessä olevan VII osaston 3
kohdassa annettuja lisävaatimuksia, ja
kyseisten eläinten hyvinvoinnin takaamiseksi lisävaatimuksissa on vahvistettava erityisiä
velvoitteita erityisesti ajoneuvoon viemisen, asianmukaisen ilmastoinnin, siirrettävän
väliseinän avulla tapahtuvan eläinten erottamisen ja veden saantia koskevien
yksityiskohtaisten järjestelyiden osalta,
 1
     EYVL N:o L 340, 11.12.1991, s. 17. Direktiivi viimeksi muutettuna direktiivillä 95/29/EY (EYVL
     N:oL148, 30.6.1995, s. 52).
2
     EYVLN:oL
                                            3
 ---pagebreak--- ON TEHNYT TAMAN PAATOKSEN:
                                         1 artikla
Kotieläiminä pidettävien     kavioeläinten ja kotieläiminä pidettävien  nautaeläinten,
lampaiden, vuohien ja sikojen yli kahdeksan tuntia yhteisössä kestävillä matkoilla
käytettyjen maantieajoneuvojen on täytettävä tämän päätöksen liitteessä vahvistetut
lisävaatimukset.
                                         2 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1998.
                                         3 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
  Tehty Brysselissä                                               Neuvoston puolesta
                                             <f
 ---pagebreak---                                              LIITE
Lisävaatimukset eläinten kuljetuksessa käytetyille maantieajoneuvoille yli kahdeksan
tuntia kestävillä matkoilla.
 1.             Kuivikkeet
 1.1.           Eläimillä on oltava asianmukaista poistettavaa kuiviketta, jolla taataan
                eläinten mukavuus ja joka mahdollistaa virtsan ja ulosteiden kunnollisen
                imeytymisen ja poistumisen.
2.              Ravinto
2.1.            Ajoneuvossa on oltava riittävä määrä kuljetettavien eläinten lajeille ja
                luokille sopivaa ravintoa matkan aikana. Ravintoa on matkan aikana
                suojeltava sään vaikutuksilta ja sellaisilta ravinnon pilaavilta aineilta
                kuten lialta, pölyltä, polttoaineelta, eläinten virtsalta ja ulosteilta.
                Ajoneuvossa on oltava mukana eläimille nestemäisenä annettavan
                ravinnon sekoittamiseen tarvittavat välineet ja niiden on oltava tähän
                tarkoitukseen asianmukaisia ja ne on puhdistettava ennen käyttöä ja sen
                jälkeen. Ajoneuvossa on oltava mukana riittävä määrä puhdasta vettä tai
                muuta sopivaa nestettä nestemäisen ravinnon sekoittamiseen.
2.2.             Ajoneuvoissa tapahtuvassa eläinten ruokinnassa on käytettävä säiliöitä tai
                 astioita. Näitä eläinten ruokintaan tarkoitettuja ajoneuvossa mukana olevia
                 astioita tai säiliöitä on oltava riittävästi ja niiden on oltava suunniteltu
                 siten, että ne täyttävät kuljetettavien eläinten ruokintaan käytettyjen
                 välineiden vaatimukset lukumäärän, eläinlajin ja -luokan osalta.
                 Ruokintavälineiden on oltava suunniteltuja siten, että ne voidaan kiinnittää
                 käytön ajaksi ajoneuvon kiinteään osaan sen välttämiseksi, että eläimet
                 saattavat kaataa ne kumoon liikkuessaan. Kun siirrettävät ruokintavälineet
                 eivät ole käytössä, ne on pidettävä eläimistä erillään olevassa ajoneuvon
                 osassa. Ajoneuvon liikkuessa tällaiset siirrettävät välineet on poistettava
                 eläimille varatusta ajoneuvon osasta.
 3.              Pääsy ajoneuvoon
 3.1.            Jokaisessa kuljetusvälineen erillisessä osastossa on oltava joko ulko-ovi
                 tai luukku taikka käytävä tahi muuta vapaata lattiatilaa, kuten tyhjä osasto
                 ajoneuvossa, jotta kuljetuksesta vastuussa olevat henkilöt voivat antaa
                 eläimille kuljetuksen aikana tarvittavan hoidon.
 4.              Ilmastointi
 4.1.            Ajoneuvossa on oltava asianmukainen ilmastointi, jota on voitava säätää
                 (sisä-ja ulkolämpötilan mukaan.
 4.1.1.          Ajoneuvossa on oltava ilmastointilaite, joka pystyy vaihtamaan vähintään
                  150 kuutiometriä ilmaa tunnissa yhtä lattianeliömetriä kohden kaikkialla
                 ajoneuvossa riippumatta siitä, onko ajoneuvo liikkeessä vai ei.
                                                  s
 ---pagebreak---        Nämä laitteet on pidettävä hyvässä kunnossa ja niitä on pidettävä
       toiminnassa aina, kun karja on ajoneuvossa ja kun ajoneuvon
       liikkumisesta johtuva ilmanvaihto on huonompi kuin mitä ensimmäisessä
       alakohdassa on tarkoitettu. Ajoneuvon ilmastointilaitteiden käyttö ei ole
       kuitenkaan tarpeen silloin, kun ajoneuvo on pysähtynyt sellaiseen
       paikkaan, jossa vastaavanlainen jatkuva ilmanvaihto saadaan aikaan
       muilla, ajoneuvon ulkopuolella sijaitsevilla laitteilla.
4.1.2. Ilmastointilaitteiden on toimittava ajoneuvon moottorin toiminnasta
       riippumatta.
4.2.   Jokaisen osaston sisä- ja ulkopuolista lämpötilaa on tarkkailtava, ja
       lämpötilat on oltava nähtävissä ohjaamossa.
5.     Väliseinät
5.1.   Ajoneuvossa on oltava väliseiniä erillisten osastojen pystyttämiseksi.
5.1.1. Väliseinät on oltava rakennettu siten, että ne voidaan sijoittaa eri
       asentoihin, jotta osastojen kokoa voidaan muuttaa eläinten erilaisten
       tarpeiden, lajin, koon ja lukumäärän mukaan.
6.      Vedensaanti
6.1.   Ajoneuvon on oltava varustettu siten, että vesisäiliöt on mahdollista
       täyttää pysähdysten aikana.
6.1.1. Ajoneuvon on oltava varustettu ajoneuvon sisään asennetuilla
       juomalaitteilla, esimerkiksi säiliöillä, kulhoilla tai tuteilla, jotta eläimet
       saavat vettä ajoneuvossa.
6.2.   Kuljetettaessa sikoja riittävä vedensaanti on turvattava matkan aikana.
6.2.1. Sikoja kuljettavan ajoneuvon on oltava varustettu vesisäiliöllä (-säiliöillä),
       jonka (joiden) kokonaisvetoisuus on vähintään 200 litraa ja joka (jotka) on
       yhdistetty osastojen sisällä oleviin juomalaitteisiin.
6.2.2.  Sikojen on saatava vettä matkan aikana keskeytyksettä laitteista, joista ne
       voivat juoda vettä milloin tahansa.
6.2.3. Jokaisen erillisen osaston seiniin on asennettava             riittävä  määrä
       juomalaitteita siten, että kaikki siat saavat vettä helposti.
                                        6
 ---pagebreak---                                                               ISSN 1024-4492
                                                    KOM(97) 272 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                                   03 07
                                        Luettelonumero : CB-CO-97-258-FI-C
                                                         ISBN 92-78-20730-6
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg