				|

		52014PC0321

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä (kodifikaatio) /* COM/2014/0321 final - 2014/0166 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           Komissio pitää Kansalaisten Eurooppa
-hankkeen kannalta tärkeänä unionin lainsäädännön yksinkertaistamista ja
selkeyttämistä, jotta siitä saataisiin yksiselitteisempää ja paremmin
kansalaisten saatavilla olevaa. Kansalaiset saisivat näin uusia mahdollisuuksia
ja tilaisuuksia käyttää lainsäädännön heille tarjoamia erityisiä oikeuksia.
Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa niin kauan kuin
useita kertoja ja usein huomattavilta osin muutettuja säännöksiä ei ole koottu
yhteen, vaan niitä on etsittävä sekä alkuperäisestä säädöksestä että siihen
myöhemmin tehdyistä muutoksista. Voimassa olevien säännösten selvittämiseksi on
sen vuoksi tutkittava ja vertailtava suuri määrä säädöksiä.
Useita kertoja muutetut säädökset on tästä syystä
kodifioitava, jotta lainsäädäntö olisi selkeää ja avointa.
2.           Komissio on 1 päivänä
huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä[1]
antanut henkilöstölleen ohjeet toteuttaa säädösten kodifiointi viimeistään
sen jälkeen, kun niitä on muutettu kymmenen kertaa. Komissio on lisäksi korostanut,
että tämä on vähimmäissääntö, sillä säännösten selkeyden ja ymmärrettävyyden
edistämiseksi yksiköiden olisi pyrittävä kodifioimaan niiden vastuulla olevat
tekstit mahdollisimman lyhyin väliajoin.
3.           Tämä vahvistettiin
Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Edinburghin huippukokouksessa joulukuussa
1992 esittämissä päätelmissä[2], joissa korostettiin kodifioinnin merkitystä, koska sillä
taataan oikeusvarmuus tiettynä ajankohtana tiettyyn kysymykseen sovellettavasta
lainsäädännöstä.
Kodifiointi on toteutettava noudattaen
kokonaisuudessaan unionin säädösten tavanomaista
hyväksymismenettelyä.
Koska kodifioinnissa ei saa muuttaa
kodifioitavien säädösten asiasisältöä, Euroopan parlamentti, neuvosto ja
komissio ovat sopineet 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä toimielinten
välisellä sopimuksella nopeutetusta käsittelymenettelystä, jonka mukaisesti
kodifioidut säädökset voidaan antaa nopeasti.
4.           Tällä ehdotuksella on tarkoitus
kodifioida tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä 26 päivänä
helmikuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 260/2009[3]. Uudella asetuksella korvataan siihen sisällytetyt säädökset[4]. Kodifioitavien säädösten asiasisältöä ei ole muutettu tässä
ehdotuksessa, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan
kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset.
5.           Kodifiointiehdotus on
laadittu 22 virallisella kielellä asetuksen (EY) N:o 260/2009 ja sen
muuttamisesta annettujen säädösten alustavan koonnelman pohjalta.
Koonnelman on laatinut Euroopan unionin julkaisutoimisto tietojenkäsittelyjärjestelmää
käyttäen. Siltä osin kuin artikloja on numeroitu uudelleen, vanhojen ja uusien
numeroiden vastaavuus esitetään kodifioidun asetuksen liitteessä III.
ê 260/2009
(mukautettu)
2014/0166 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
tuontiin sovellettavasta yhteisestä
järjestelmästä (kodifikaatio)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Ö Euroopan unionista
tehdyn sopimuksen Õ ja erityisesti sen Ö 207Õ artiklan Ö 2 kohdan Õ,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[5],
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Neuvoston asetusta (EY)
N:o Ö 260/2009[6] Õ on muutettu
huomattavilta osin[7].
Sen vuoksi mainittu asetus olisi selkeyden ja järkeistämisen takia
kodifioitava.
(2)       Yhteisen kauppapolitiikan olisi
perustuttava yhdenmukaisiin periaatteisiin.
(3)       Ö Euroopan Õ yhteisö teki
Maailman kauppajärjestön, jäljempänä ’WTO’, perustamissopimuksen. Kyseisen
sopimuksen liitteeseen I A sisältyy muun muassa tullitariffeja ja
kauppaa koskeva yleissopimus 1994 Ö , jäljempänä Õ ’GATT 1994’,
sekä sopimus suojalausekkeista.
(4)       Suojalausekkeista tehdyn
sopimuksen tarkoituksena on selventää ja lujittaa GATT 1994
-yleissopimuksen menettelysääntöjä ja niistä erityisesti XIX artiklassa
annettuja. Kyseisessä sopimuksessa edellytetään näistä säännöistä
riippumattomien suojatoimenpiteiden, kuten vapaaehtoisten vientirajoitusten,
erikseen määrättävien kaupan pitämistä koskevien järjestelyjen tai muiden
tämänkaltaisten tuonti- tai vientitoimenpiteiden poistamista.
(5)       Sopimus suojalausekkeista
kattaa myös hiili- ja terästuotteet. Sen vuoksi yhteistä tuontimenettelyä
sovelletaan erityisesti suojatoimenpiteiden osalta myös niihin, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta mahdollisia toimenpiteitä erityisesti hiili- ja
terästuotteisiin liittyvän sopimuksen soveltamiseksi.
(6)       Neuvoston asetuksen (EY)
N:o 517/94[8]
soveltamisalaan kuuluvat tekstiilituotteet saavat erityiskohtelun sekä Ö unionin Õ tasolla että
kansainvälisellä tasolla. Tämän vuoksi ne olisi siis kokonaan jätettävä tämän
asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
(7)       Jäsenvaltioiden olisi
ilmoitettava komissiolle kaikki tuonnin kehityksestä johtuvat uhat, joiden
vuoksi voisi olla tarpeen suorittaa valvontaa Ö unionissa Õ tai soveltaa
suojatoimenpiteitä.
(8)       Tällaisessa tapauksessa
komission olisi tutkittava tuonnin edellytykset ja yksityiskohtaiset säännöt
ja tuonnin kehityssuuntaukset sekä taloudellisen ja kaupallisen tilanteen eri
ulottuvuudet ja mahdolliset toteutettavat toimenpiteet.
(9)       Jos Ö unionissa Õ sovelletaan
ennakkovalvontaa, kyseisten tuotteiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen
edellytyksenä on oltava yhdenmukaisia perusteita vastaavan valvonta- asiakirjan
esittäminen. Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi annettava tämä asiakirja
tuojan pyynnöstä tietyn määräajan kuluessa ilman, että tuoja saa siitä
tuontioikeutta. Valvonta-asiakirjan on siis oltava voimassa ainoastaan sen ajan
kun tuontimenettelyä ei muuteta.
(10)     Jäsenvaltioiden ja komission
olisi vaihdettava mahdollisimman perinpohjaisesti Ö unionin Õ valvontatoimenpiteistä
saatuja tietoja.
(11)     Komission tehtävänä on päättää
tarvittavista Ö unionin Õ etujen mukaisista
suojatoimenpiteistä. Nämä edut olisi pidettävä yhtenä kokonaisuutena ja niihin
olisi sisällytettävä erityisesti Ö unionin Õ tuottajien,
käyttäjien ja kuluttajien edut.
(12)     WTO:n jäsenmaita koskevia
suojatoimenpiteitä voidaan harkita ainoastaan, jos kyseistä tuotetta tuodaan Ö unioniin Õ niin suuressa määrin
ja sellaisin ehdoin, että saman tuotteen tai sen kanssa suoraan kilpailevan
tuotteen tuottajille Ö unionissa Õ aiheutuu tai uhkaa
aiheutua vakavaa haittaa, jollei kansainvälisissä velvoitteissa sallita
poikkeusta tähän sääntöön.
(13)     Olisi Ö säädettävä Õ ”vakavan haitan”,
”vakavan haitan uhkan” ja ”Ö unionin Õ tuottajan” käsitteistä
sekä tarkoista perusteista haitan määrittämiseksi.
(14)     Ennen kutakin
suojatoimenpidettä olisi suoritettava tutkinta samalla kun komissiolle jätetään
mahdollisuus toteuttaa kiireellisissä tapauksissa väliaikaisia toimenpiteitä.
(15)     Tämän vuoksi olisi laadittava
yksityiskohtaiset säännökset tutkinnan aloittamisesta, vaadittavista
tarkastuksista ja tutkimuksista, viejämaiden ja niiden osapuolten, joita asia
koskee, oikeudesta käyttää kerättyjä tietoja ja kyseisten osapuolien
kuulemisesta sekä näiden mahdollisuudesta esittää huomautuksensa.
(16)     Tässä asetuksessa Ö säädetyt Õ tutkintaa koskevat
säännökset eivät vaikuta salassapitovelvollisuutta koskeviin Ö unionin Õ tai kansallisten
säännösten soveltamiseen.
(17)     Samoin olisi vahvistettava
määräajat tutkinnan aloittamiselle ja mahdollisten toimenpiteiden aiheellisuuden
määrittämiselle tämän prosessin nopeuttamiseksi, mikä lisää kyseisten
taloudellisten toimijoiden oikeusturvaa.
(18)     Kun suojatoimenpiteet
toteutetaan kiintiön muodossa, kiintiö ei periaatteessa voi olla pienempi kuin
vähintään kolmen vuoden pituisen edustavan ajanjakson aikana toteutetun tuonnin
keskiarvo.
(19)     Jos kiintiö jaetaan
hankkijamaiden kesken, kunkin maan kiintiö voidaan vahvistaa
yhteisymmärryksessä kyseisten maiden kanssa tai määrittää ottaen huomioon
edustavan ajanjakson aikana toteutetun tuonnin. Vakavan haitan aiheutuessa tai
tuonnin lisääntyessä kohtuuttomasti näistä säännöistä voidaan kuitenkin poiketa
edellyttäen, että on noudatettu velvoitetta kuulla WTO:n suojakomiteaa.
(20)     Olisi vahvistettava
enimmäisaika suojatoimenpiteiden noudattamiselle ja säädettävä
erityissäännöksistä näiden toimenpiteiden jatkamiseksi, niiden asteittaiseksi
vapauttamiseksi ja uudelleen tarkastelemiseksi.
(21)     Olisi vahvistettava
olosuhteet, joissa suojatoimenpiteitä ei sovelleta WTO:n jäsenenä olevasta kehitysmaasta
peräisin olevaan tuotteeseen.
(22)     Yhteen tai useampaan Ö unionin Õ alueeseen rajoitetut
valvonta- tai suojatoimenpiteet voivat osoittautua koko Ö unionissa Õ sovellettavia toimenpiteitä
aiheellisemmiksi. Tällaiset toimenpiteet olisi kuitenkin sallittava ainoastaan
poikkeustapauksissa ja jollei muuta ratkaisua löydy. On tarpeen varmistaa, että
kyseiset toimenpiteet ovat väliaikaisia ja mahdollisimman vähän häiriöksi
sisämarkkinoiden toiminnalle.
(23)     Tuontimenettelysääntöjen
yhdenmukaisuuden vuoksi tuojien suoritettavien muodollisuuksien olisi Ö oltava
yksinkertaisia Õ ja samanlaisia
tavaroiden tulliselvityspaikasta riippumatta. Tämän vuoksi on suotavaa säätää, että
tämän asetuksen liitteinä olevia lomakkeita on käytettävä kaikissa
muodollisuuksissa.
(24)     Ö Unionin Õ valvontatoimenpiteen
yhteydessä annettujen valvonta-asiakirjojen olisi oltava voimassa koko Ö unionissa Õ riippumatta siitä,
mikä jäsenvaltio ne on antanut.
ê 37/2014 1
artikla ja liitteen 19 kohta (mukautettu)
(25)     Tämän asetuksen täytäntöönpano
edellyttää yhdenmukaisia edellytyksiä väliaikaisten ja lopullisten
suojatoimenpiteiden hyväksymiselle ja ennakkovalvontatoimenpiteiden
käyttöönotolle. Komission olisi hyväksyttävä nämä toimenpiteet Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[9] mukaisesti.
(26)     Valvontatoimenpiteiden ja
väliaikaisten toimenpiteiden hyväksymisessä olisi käytettävä neuvoa-antavaa
menettelyä, kun otetaan huomioon tällaisten toimenpiteiden vaikutukset ja
niiden looginen järjestys suhteessa lopullisten suojatoimenpiteiden
hyväksymiseen. Jos toimenpiteiden määräämisen viivästyminen aiheuttaisi vaikeasti
korjattavaa vahinkoa, on tarpeen antaa komissiolle mahdollisuus hyväksyä
välittömästi sovellettavia väliaikaisia toimenpiteitä,
ê 260/2009
(mukautettu)
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Yleiset periaatteet
1 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaan tuotaessa
kolmansista maista peräisin olevia tuotteita, lukuun ottamatta:
a)           asetuksessa (EY) N:o 517/94
säädettyjen erityisten tuontimenettelyjen soveltamisalaan kuuluvia
tekstiilituotteita;
b)           tuotteita, jotka on mainittu neuvoston
asetuksessa (EY) N:o 625/2009[10].
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen
tuotteiden tuonti Ö unioniin Õ on vapaata ja sille
ei siis ole asetettu mitään määrällisiä rajoituksia, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta V luvun mukaisesti mahdollisesti toteutettavia
suojatoimenpiteitä.
II LUKU
Ö UnioninÕ ilmoitus- ja kuulemismenettely
2 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle,
jos tuonnin kehittyminen voisi antaa aiheen ryhtyä toteuttamaan valvonta- ja
suojatoimenpiteitä. Tämän ilmoituksen on sisällettävä 9 artiklassa
määriteltyihin perusteisiin perustuvat saatavilla olevat todisteet. Komissio
lähettää tämän ilmoituksen viipymättä kaikille jäsenvaltioille.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 2 alakohta
3 artikla
1. Komissiota avustaa suojatoimenpidekomitea.
Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan
asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
4. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen
(EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa.
5. Jos asetuksen (EU) N:o 182/2011
3 artiklan 5 kohdan mukaisesti noudatetaan kirjallista menettelyä
lopullisten toimenpiteiden hyväksymiseksi tämän asetuksen 16 artiklan
nojalla, tällainen menettely päätetään tuloksettomana, jos puheenjohtaja
asettamassaan määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten enemmistö,
sellaisena kuin se on määriteltynä asetuksen (EU) N:o 182/2011
5 artiklan 1 kohdassa, niin vaatii. Jos kirjallista menettelyä
noudatetaan sellaisissa muissa tapauksissa, joissa toimenpidettä koskevasta
ehdotuksesta on keskusteltu komiteassa, tällainen menettely päätetään
tuloksettomana, jos puheenjohtaja asettamassaan määräajassa niin päättää tai
komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö niin vaatii. Jos kirjallista
menettelyä noudatetaan sellaisissa muissa tapauksissa, joissa toimenpidettä
koskevasta ehdotuksesta ei ole keskusteltu komiteassa, tällainen menettely
päätetään tuloksettomana, jos puheenjohtaja asettamassaan määräajassa niin
päättää tai vähintään neljäsosa komitean jäsenistä niin vaatii.
ê 260/2009
(mukautettu)
III LUKU
Ö UnioninÕ tutkintamenettely
4 artikla
1. Ennen suojatoimenpiteitä on suoritettava Ö unioninÕ tutkintamenettely,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan säännöksiä.
2. Tutkinnan tarkoituksena on määrittää 9 artiklassa
tarkoitettujen tietojen perusteella, aiheuttaako tai uhkaako kyseisen tuotteen
tuonti aiheuttaa vakavaa haittaa kyseisille Ö unionin Õ tuottajille.
3. Tässä
asetuksessa tarkoitetaan:
a)           ’vakavalla haitalla’ Ö unionin Õ tuottajien tilanteen
huomattavaa yleistä huononemista;
b)           ’vakavan haitan uhalla’ selvästi
toteutumassa olevaa vakavaa haittaa;
c)           Ö unionin Õ tuottajilla’
samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuottajia, jotka toimivat Ö unionin Õ alueella, taikka
niitä tuottajia, joiden samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden
yhteenlaskettu tuotanto muodostaa huomattavan suuren osuuden Ö unionin Õ kyseisten tuotteiden
kokonaistuotannosta.
5 artikla
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 3 alakohta
1. Jos komission mukaan on ilmeistä, että
tutkinnan aloittamiseksi on riittävästi näyttöä, komissio aloittaa tutkinnan
kuukauden kuluessa jäsenvaltion toimittamien tietojen vastaanottopäivästä ja
julkaisee ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tässä
lausunnossa:
ê 260/2009
a)           esitetään yhteenveto saaduista
tiedoista ja vaaditaan, että kaikki asiaa koskevat tiedot on toimitettava
komissiolle;
b)           vahvistetaan määräaika, jonka
kuluessa osapuolet, joita asia koskee, voivat ilmoittaa näkemyksistään
kirjallisesti ja antaa tietoja, jos ne on otettava huomioon tutkinnan aikana;
c)           vahvistetaan määräaika, jonka
kuluessa osapuolet, joita asia koskee, voivat pyytää komissiota kuulemaan heitä
suullisesti 4 kohdan mukaisesti.
Komissio aloittaa tutkinnan yhteistyössä
jäsenvaltioiden kanssa.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 3 alakohta
Komissio toimittaa jäsenvaltioille tietojen
analysointia koskevia tietoja tavallisesti 21 päivän kuluessa päivästä,
jona tiedot on annettu komissiolle.
2. Komissio kerää kaikki tarpeellisiksi
katsomansa tiedot ja, jos se pitää sitä aiheellisena, pyrkii jäsenvaltioille
ilmoitettuaan tarkastamaan nämä tiedot tuojien, kauppiaiden, välittäjien,
tuottajien, kaupallisten yhteisöjen ja järjestöjen kanssa.
ê 260/2009
(mukautettu)
Komissiota avustavat tässä tehtävässä sen
jäsenvaltion viranomaiset, jonka alueella nämä tarkastukset tapahtuvat, jos
kyseinen jäsenvaltio on sitä pyytänyt.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle
sen pyynnöstä ja sen määrittelemien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti
tiedot, jotka niillä on käytössään tutkinnan kohteena olevan tuotteen
markkinoiden kehityksestä.
4. Osapuolet, joita asia koskee ja jotka ovat
ilmoittautuneet 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, sekä viejämaan
edustajat voivat kirjallisesta pyynnöstä tutkia kaikki komissiolle tutkinnassa
toimitetut tiedot, lukuun ottamatta Ö unionin Õ tai sen
jäsenvaltioiden viranomaisten laatimia sisäisiä asiakirjoja, jos nämä tiedot
ovat välttämättömiä niiden etujen puolustamiseksi ja jos nämä tiedot eivät ole 8 artiklassa
tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja ja jos komissio käyttää niitä
tutkinnassaan.
Osapuolet, joita asia koskee ja jotka ovat
ilmoittautuneet, voivat esittää komissiolle näitä tietoja koskevat
huomautuksensa. Nämä huomautukset voidaan ottaa huomioon, jos niiden tueksi on
esitetty riittävästi todisteita.
5. Komissio voi kuulla osapuolia, joita asia
koskee. Niitä on kuultava, jos ne ovat tehneet kuulemista koskevan kirjallisen
pyynnön Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistussa
ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa ja jos pyynnössä osoitetaan, että
tutkinnan lopputulos saattaa vaikuttaa niihin ja että on erityisiä syitä, jonka
vuoksi niitä pitäisi kuulla suullisesti.
6. Jollei komission pyytämiä tietoja toimiteta
tässä asetuksessa vahvistetussa määräajassa tai komission tämän asetuksen mukaisesti
vahvistamassa määräajassa tai jos tutkintaa merkittävästi vaikeutetaan,
päätelmät voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Jos
komissio toteaa, että osapuoli, jota asia koskee, tai kolmas osapuoli on
toimittanut sille vääriä tai harhaanjohtavia tietoja, se jättää tällaiset
tiedot huomiotta ja voi käyttää saatavilla olevia tietoja.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 3 alakohta
7. Jos komission mukaan on ilmeistä, että
tutkinnan aloittamiseksi ei ole riittävästi näyttöä, se ilmoittaa päätöksestään
jäsenvaltioille kuukauden kuluessa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen
vastaanottopäivästä.
ê 260/2009
6 artikla
1. Päätettyään tutkinnan komissio antaa
komitealle kertomuksen tuloksistaan.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 4 alakohta
2. Jos komissio yhdeksän kuukauden kuluessa
tutkinnan aloittamisesta arvioi, että unionin valvonta- ja suojatoimenpiteet
eivät ole tarpeen, tutkinta päätetään kuukauden kuluessa. Komissio päättää
tutkinnan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa
menettelyä noudattaen.
ê 260/2009
(mukautettu)
3. Jos komissio arvioi Ö unionin Õ valvonta- ja
suojatoimenpiteet tarpeellisiksi, komissio tekee IV ja V luvun mukaisesti
tähän tarkoitukseen vaadittavat päätökset viimeistään yhdeksän kuukauden
kuluessa tutkinnan aloittamisesta. Poikkeusolosuhteissa määräaikaa voidaan
pidentää enintään kahdella kuukaudella; tässä tarkoituksessa komissio julkaisee
Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa vahvistetaan
pidennyksen kesto ja joka sisältää yhteenvedon sen syistä.
7 artikla
1. Tämän luvun säännökset eivät estä
valvontatoimenpiteiden toteuttamista 10–14 artiklan mukaisesti koska
tahansa tai väliaikaisten suojatoimenpiteiden toteuttamista 15, 16 ja 17 artiklan
mukaisesti.
Väliaikaisia
suojatoimenpiteitä sovelletaan:
a)           jos kriittiset olosuhteet, joiden
aikana kaikki viivytykset aiheuttaisivat vaikeasti korjattavissa olevan haitan,
edellyttävät välitöntä toimintaa; ja
b)           jos on todettu alustavasti, että on
olemassa riittävästi todisteita siitä, että tuonnin kasvu on aiheuttanut tai
uhkaa aiheuttaa vakavaa haittaa.
Nämä toimenpiteet eivät saa kestää enemmän
kuin 200 päivää.
2. Väliaikaiset suojatoimenpiteet on toteutettava
nostamalla tullien senhetkistä tasoa riippumatta siitä, onko se suurempi vai
yhtä suuri kuin nolla, jos vakava haitta voidaan kyseisellä toimenpiteellä
ehkäistä tai korjata.
3. Komissio ryhtyy välittömästi toteuttamaan
vielä tarpeellisiksi katsomiaan tutkintatoimenpiteitä.
4. Jos väliaikaiset suojatoimenpiteet
peruutetaan sen vuoksi, että vakavaa haittaa tai vakavan haitan uhkaa ei ole,
näiden toimenpiteiden soveltamiseksi kannetut tullit on ilman eri toimenpiteitä
palautettava viipymättä. Tällöin on sovellettava Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksen (EY) N:o 450/2008[11]
79 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa säädettyä menettelyä.
8 artikla
1. Tämän asetuksen mukaisesti saatuja tietoja
saa käyttää ainoastaan siihen tarkoitukseen, jota varten ne on pyydetty.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 5 alakohta
2. Komissio ja jäsenvaltiot sekä niiden
edustajat eivät saa paljastaa tämän asetuksen mukaisesti saamiaan
luottamuksellisia tietoja tai mitään luottamuksellisesti toimitettuja tietoja
ilman tietojen toimittajan nimenomaista lupaa.
ê 260/2009
(mukautettu)
3. Luottamuksellista käsittelyä koskevassa
pyynnössä on ilmoitettava, miksi tiedot ovat luottamuksellisia.
Jos kuitenkin vaikuttaa siltä, että luottamuksellista
käsittelyä koskeva pyyntö ei ole oikeutettu tai jos tiedot toimittanut ei halua
julkistaa niitä tai antaa lupaa niiden ilmaisemiselle yleisessä tai
tiivistelmän muodossa, kyseiset tiedot voidaan jättää huomiotta.
4. Tietoja pidetään joka tapauksessa
luottamuksellisina, jos niiden ilmaiseminen saattaa aiheuttaa merkittäviä
epäsuotuisia seurauksia sille, joka on toimittanut nämä tiedot tai joka on
ollut näiden tietojen lähteenä.
5. Edellä oleva 1–4 kohta ei estä sitä,
että Ö unionin Õ viranomaiset ottavat
huomioon yleisiä tietoja ja erityisesti sellaisia syitä, joihin tämän asetuksen
nojalla tehdyt päätökset perustuvat. Näiden viranomaisten on sen sijaan
otettava huomioon sellaisten luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden
lailliset edut, jotka pitävät kiinni siitä, ettei heidän liikesalaisuuksiaan
saa ilmaista.
9 artikla
1. Tutkittaessa tuonnin kehittymistä ja
olosuhteita, joissa tuonti tapahtuu, sekä tutkittaessa Ö unionin Õ tuottajille tällaisesta
tuonnista aiheutuvaa vakavaa haittaa tai haitan uhkaa on otettava erityisesti
huomioon seuraavat seikat:
a)           tuonnin määrä, erityisesti jos se on
merkittävästi kasvanut joko absoluuttisesti tai suhteessa Ö unionin Õ tuotantoon tai
kulutukseen;
b)           tuontihinnat, erityisesti jos
hintoja on laskettu merkittävästi verrattuna samankaltaisen tuotteen hintaan Ö unionissa Õ;
c)           Ö unionin Õ tuottajiin
kohdistuvat vaikutukset, jotka ilmenevät tiettyjen taloudellisten tekijöiden
suuntauksissa, kuten:
–
tuotanto,
–
kapasiteetin käyttö,
–
varastot,
–
myynti,
–
markkinaosuus,
–
hinta (eli hintojen vajoaminen tai sellaisten
hinnannousujen estäminen, jotka olisivat muuten tapahtuneet),
–
voitot,
–
sijoitetun pääoman tuotto,
–
käteisvirrat,
–
työllisyys;
d)           muut tekijät kuin tuonnin kehitys,
jotka aiheuttavat tai joiden epäillään aiheuttaneen haittaa kyseisille Ö unionin Õ tuottajille.
2. Jos esitetään väitteitä vakavan haitan
uhasta, komissio tutkii myös, voidaanko selvästi ennakoida, että erityistilanne
saattaa muuttua todelliseksi haitaksi.
Tässä suhteessa on myös otettava huomioon
seuraavat tekijät:
a)           Ö unioniin Õkohdistuvan viennin
kasvun määrä;
b)           alkuperämaan tai viejämaan tällä
hetkellä olemassa oleva tai lähitulevaisuudessa oleva vientikapasiteetti sekä
se todennäköisyys, että tästä kapasiteetista aiheutuva vienti kohdistuu Ö unionin Õ.
IV LUKU
Valvonta
10 artikla
1. Kun tässä asetuksessa tarkoitetun
kolmannesta maasta peräisin olevan tuotteen tuonnin kehitys uhkaa aiheuttaa
haittaa Ö unionin Õ tuottajille, tämän
tuotteen tuonti asetetaan Ö unionin Õ etujen niin
vaatiessa tapauksen mukaan:
a)           Ö unionin Õ jälkikäteen
suorittamaan valvontaan 2 kohdassa tarkoitetussa päätöksessä määriteltyjen
yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan;
b)           Ö unionin Õ ennakkovalvontaan 11 artiklan
mukaisesti.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 6 alakohta
2. Komissio tekee päätöksen valvontaan
asettamisesta täytäntöönpanosäädöksillä 3 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
ê 260/2009
(mukautettu)
3. Valvontatoimenpiteillä on rajoitettu
voimassaoloaika. Jos ei toisin säädetä, niiden voimassaoloaika päättyy sitä
puolivuotiskautta, jona toimenpiteet on toteutettu, seuraavan toisen
puolivuotiskauden lopussa.
11 artikla
1. Ö Unionin Õ ennakkovalvonnassa
olevien tuotteiden vapaaseen liikkeeseen laskeminen edellyttää
valvonta-asiakirjan esittämistä. Jäsenvaltioiden nimeämän toimivaltaisen
viranomaisen on toimitettava tämä asiakirja maksutta ja koko haetulle määrälle
enintään viiden työpäivän kuluessa siitä, kun kansallinen toimivaltainen
viranomainen on saanut Ö unionin Õ tuojan tekemän
hakemuksen, riippumatta tuojan sijoittautumispaikasta Ö unionissa Õ. Jollei toisin
osoiteta, mainittua hakemusta pidetään kansallisen toimivaltaisen viranomaisen
vastaanottamana viimeistään kolmen työpäivän kuluttua sen jättämisestä.
2. Valvonta-asiakirja on laadittava
liitteessä I olevan mallin mukaiselle lomakkeelle.
Jos valvontaan asettamista koskevassa
päätöksessä ei toisin määrätä, tuojan valvonta-asiakirjahakemukseen on
sisällytettävä ainoastaan seuraavat tiedot:
a)           hakijan täydellinen nimi ja osoite
(puhelin- ja telekopionumero sekä mahdollinen toimivaltaisen kansallisen
viranomaisen antama tunnusnumero mukaan lukien) sekä hakijan alv-numero, jos
hakijan on maksettava arvonlisäveroa;
b)           tarvittaessa ilmoituksen tekijän tai
hakijan mahdollisen edustajan täydellinen nimi ja osoite (puhelin- ja
telekopionumero mukaan lukien);
c)           tavaroiden kuvaukset, jotka sisältävät tiedot
Ö niiden Õ:
–
kauppanimityksestä,
–
yhdistetyn nimikkeistön koodista,
–
alkuperästä ja mistä ne tulevat;
d)           ilmoitetut määrät kilogrammoina ja
tarvittaessa muina asianmukaisina lisäyksikköinä (esimerkiksi pareina tai
kappaleina);
e)           tavaroiden CIF-arvo Euroopan Ö unioninÕ rajalla euroina;
f)            seuraava hakijan päiväämä ja allekirjoittama
ilmoitus, jossa on nimen selvennys suuraakkosin:
”Minä allekirjoittanut todistan, että tässä
hakemuksessa olevat tiedot ovat oikeita ja vilpittömässä mielessä annettuja ja
että olen sijoittautunut Ö unionin Õ alueelle.”
3. Valvonta-asiakirja on voimassa koko
yhteisössä sen antaneesta jäsenvaltiosta riippumatta.
4. Sen toteaminen, että suoritetun liiketoimen
yksikköhinta ylittää alle viidellä prosentilla valvonta-asiakirjassa osoitetun
määrän tai että tuonnissa esitettyjen tuotteiden arvo tai määrä ylittää
kokonaisuudessaan alle viidellä prosentilla mainitussa asiakirjassa ilmoitetun
arvon tai määrän, ei estä kyseisen tuotteen vapaaseen liikkeeseen luovutusta.
Komissio voi, kuultuaan komiteassa esitetyt lausunnot ja ottaen huomioon
tuotteen luonteen sekä kyseisten liiketoimien muut erikoispiirteet, vahvistaa
eri prosenttiluvun, joka ei saa kuitenkaan tavallisesti ylittää kymmentä
prosenttia.
5. Valvonta-asiakirjoja saa käyttää ainoastaan
silloin, kun tuonnin vapauttamismenettely on voimassa kyseisten liiketoimien
osalta. Joka tapauksessa niitä ei saa käyttää määräajan päätyttyä, joka on
vahvistettu samaan aikaan ja samaa menettelyä noudattaen kuin valvontaan
asettaminen ja jossa otetaan huomioon tuotteiden luonne ja liiketoimien muut
erikoispiirteet.
6. Kun 10 artiklan nojalla tehdyssä päätöksessä
niin määrätään, Ö unionin Õ valvonnan alaisten
tuotteiden alkuperä on todistettava alkuperätodistuksella. Tämä kohta ei
rajoita muiden tällaisen todistuksen esittämistä koskevien säännösten
soveltamista.
7. Kun Ö unionin Õ ennakkovalvonnan
alaiseen tuotteeseen sovelletaan alueellista suojatoimenpidettä jossain
jäsenvaltiossa, tämän jäsenvaltion antama tuontilupa voi korvata
valvonta-asiakirjan.
8. Valvonta-asiakirjalomakkeet ja niiden
otteet laaditaan kahtena kappaleena, joista ensimmäinen, numerolla 1
merkitty ”vastaanottajan kappale”, toimitetaan hakijalle ja toisen,
numerolla 2 merkityn ”toimivaltaisen viranomaisen kappaleen”, säilyttää
asiakirjan myöntänyt viranomainen. Hallinnollisia tarkoituksia varten
toimivaltainen viranomainen voi lisätä lomakkeeseen nro 2 ylimääräisiä
jäljennöksiä.
9. Lomakkeet painetaan valkoiselle
hiokkeettomalle kirjoituspaperille, jonka paino on 55‑65 grammaa neliömetriltä.
Niiden koko on 210 × 297 millimetriä; riviväli on 4,24 millimetriä
(tuuman kuudesosa); lomakkeiden asettelua on tarkoin noudatettava. Varsinaisen
valvonta-asiakirjan eli kappaleen nro 1 kummallakin puolella on lisäksi
oltava keltaisella painettu aaltomainen taustakuvio, joka tekee kaikki
mekaanisin tai kemiallisin keinoin tehdyt väärennökset silmin havaittaviksi.
10. Jäsenvaltioiden on painettava lomakkeet.
Ne voidaan myös painaa kirjapainossa, jonka sen sijoittautumisvaltio on
hyväksynyt. Jälkimmäisessä tapauksessa mainittuun hyväksyntään on viitattava
jokaisessa lomakkeessa. Kaikissa lomakkeissa on oltava kirjapainon nimi ja
osoite tai merkki, jonka avulla kirjapaino voidaan tunnistaa.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 7 alakohta
12 artikla
Jos tuotteen tuontia ei aseteta unionin
ennakkovalvontaan, komissio voi 17 artiklan mukaisesti ottaa käyttöön
valvonnan, joka rajoittuu yhdelle tai useammalle unionin alueelle suuntautuvaan
tuontiin. Komissio toimittaa jäsenvaltioille tietoja, kun se päättää valvonnan
käyttöön ottamisesta.
ê 260/2009
(mukautettu)
13 artikla
1. Alueellisen valvonnan alaisten tuotteiden
luovutus vapaaseen liikkeeseen kyseisellä alueella edellyttää
valvonta-asiakirjan esittämistä. Yhden tai useamman jäsenvaltion, jota asia
koskee, nimeämän toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava tämä asiakirja
maksutta ja koko haetulle määrälle enintään viiden työpäivän kuluessa siitä,
kun kansallinen toimivaltainen viranomainen on saanut Ö unionin Õ tuojan tekemän
hakemuksen, riippumatta tuojan sijoittautumispaikasta Ö unionissa Õ. Jollei toisin
osoiteta, mainittua hakemusta pidetään kansallisen toimivaltaisen viranomaisen
vastaanottamana viimeistään kolmen työpäivän kuluttua sen jättämisestä.
Valvonta-asiakirjoja saa käyttää ainoastaan niin kauan kuin tuonnin
vapauttamismenettelyt ovat voimassa kyseisten liiketoimien osalta.
2. Sovelletaan 11 artiklan 2 kohtaa.
14 artikla
1. Jos Ö unionin Õ valvontaa tai
alueellista valvontaa sovelletaan, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
kunkin kuukauden kymmenen ensimmäisen päivän kuluessa:
a)           kun kyseessä on ennakkovalvonta, CIF-hinnan
perusteella lasketut rahamäärät ja niiden tavaroiden määrät, joiden osalta
valvonta-asiakirjoja on annettu edellisen jakson aikana;
b)           joka tapauksessa a alakohdassa
tarkoitettua jaksoa edeltävän jakson aikana toteutuneet tuonnit.
Jäsenvaltioiden toimittamat tiedot eritellään
tuote- ja maakohtaisesti.
Eri säännöksiä voidaan määrätä samaan aikaan
ja saman menetelmän mukaisesti kuin valvontaan asettaminen.
2. Kun tuotteiden ominaisuudet tai erityiset
tilanteet niin vaativat, komissio voi jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta
aloitteestaan muuttaa tietojen toimittamisen aikataulua.
3. Komissio ilmoittaa siitä jäsenvaltioille.
V LUKU
Suojatoimenpiteet
15 artikla
1. Kun tuotetta
tuodaan Ö unioniin Õ niin paljon
kasvaneissa määrissä ja/tai sellaisin edellytyksin, että se aiheuttaa tai on
vaarassa aiheuttaa vakavaa haittaa samanlaisten tai suoraan kilpailevien
tuotteiden Ö unionin Õ tuottajille,
komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan Ö unionin Õ etujen
turvaamiseksi:
a)           lyhentää niiden 11 artiklan
mukaisten valvonta-asiakirjojen voimassaoloaikaa, jotka annetaan tämän
toimenpiteen voimaantulon jälkeen;
b)           muuttaa kyseisen tuotteen
tuontimenettelyä asettamalla sen vapaaseen liikkeeseen luovutuksen
edellytykseksi määrittelemiensä yksityiskohtaisten sääntöjen ja rajoitusten
mukaan myönnettävän tuontiluvan esittämisen.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitetut
toimenpiteet tulevat voimaan välittömästi.
2. WTO:n jäsenvaltioiden osalta 1 kohdassa
säädetyt toimenpiteet toteutetaan ainoastaan, jos molemmat kyseisen kohdan
ensimmäisessä alakohdassa mainituista edellytyksistä täyttyvät.
3. Kiintiötä
vahvistettaessa on otettava huomioon erityisesti:
a)           halu pitää yllä perinteisiä
kauppavirtoja niin pitkälle kuin mahdollista;
b)           tavallisissa olosuhteissa ja
tavallisin yksityiskohtaisin säännöin, ennen tässä luvussa tarkoitetun
suojatoimenpiteen voimaantuloa tehtyjen ja asianomaisen jäsenvaltion
komissiolle tiedoksi antamien sopimusten mukaisesti vietyjen tavaroiden määrät;
c)           se, että kiintiön perustamisella
tavoitellun päämäärän saavuttaminen ei saa vaarantua.
Minkään kiintiön taso ei saa olla alempi kuin
kolmen viimeksi kuluneen edustavan vuoden, joista tilastotietoja on saatavilla,
aikana toteutetun tuonnin keskiarvo, paitsi jos poikkeava taso on tarpeen
vakavan haitan estämiseksi tai korjaamiseksi.
4. Jos kiintiö jaetaan tuottajamaiden kesken,
jakamisesta voidaan sopia niiden tuottajamaiden kanssa, joille on huomattavaa
etua kyseisen tuotteen Ö unioniin Õ tuonnista.
Muussa tapauksessa kiintiö on jaettava näiden
maiden kesken suhteessa niiden osuuteen kyseisen tuotteen tuonnista yhteisöön
edellisen edustavan ajanjakson aikana, ottaen huomioon erityistekijät, jotka
ovat vaikuttaneet tai saattaisivat vaikuttaa tämän tuotteen kauppaan.
Vakavan haitan sattuessa tästä
jakomenetelmästä voidaan, ottaen huomioon Ö unionin Õ velvollisuus
järjestää kuulemisia WTO:n suojalausekekomiteassa, kuitenkin poiketa, jos
tietystä tai tietyistä tuottajamaista peräisin olevan tuonnin osuus on kasvanut
kohtuuttomasti kyseisen tuotteen tuonnin kokonaiskasvuun verrattuna edellisen
edustavan ajanjakson aikana.
5. Tässä artiklassa tarkoitettuja
toimenpiteitä sovelletaan kaikkiin niiden voimaantulon jälkeen vapaaseen
liikkeeseen luovutettuihin tuotteisiin. Ne voidaan rajoittaa koskemaan 17 artiklan
mukaisesti yhtä tai useampaa Ö unionin Õ aluetta.
Nämä toimenpiteet eivät kuitenkaan estä Ö unioniin Õ matkalla olevien
tuotteiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, jos näiden tuotteiden määräpaikkaa
ei voida muuttaa ja jos niiden tuotteiden, joiden vapaaseen liikkeeseen
luovutuksen edellytyksenä on 10 ja 11 artiklan nojalla
valvonta-asiakirjan esittäminen, mukana tosiasiallisesti seuraa tällainen asiakirja.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 8 alakohta
6. Jos jäsenvaltio on pyytänyt komission
toimenpidettä, komissio tekee päätöksensä 3 artiklan 3 kohdassa
tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen tai kiireellisissä tapauksissa 3 artiklan
4 kohdan mukaisesti viimeistään viiden työpäivän kuluessa pyynnön
vastaanottopäivästä.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 9 alakohta
16 artikla
Komissio voi unionin edun niin vaatiessa 3 artiklan
3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä ja III luvussa
säädettyjä edellytyksiä noudattaen hyväksyä aiheellisia toimenpiteitä sen
estämiseksi, että tuotetta tuodaan unioniin niin paljon lisääntyneessä määrin
ja/tai sellaisin edellytyksin, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa
vahinkoa samankaltaisten tuotteiden tai suoraan kilpailevien tuotteiden
tuottajille unionissa.
Sovelletaan 15 artiklan 2–5 kohtaa.
ê 260/2009
(mukautettu)
17 artikla
Kun erityisesti 9 artiklassa
tarkoitettujen arviointiseikkojen perusteella on ilmeistä, että 10 ja 15 artiklan
nojalla säädetyt edellytykset toimenpiteiden toteuttamiseksi täyttyvät yhdellä
tai useammalla Ö unionin Õ alueella, komissio
voi vaihtoehtoisia ratkaisuja tarkasteltuaan sallia poikkeuksellisesti
valvonta- tai suojatoimenpiteiden rajoitetun soveltamisen tällä alueella tai
näillä alueilla, jos se katsoo, että nämä tällä tasolla sovellettavat
toimenpiteet ovat aiheellisempia kuin koko Ö unionin Õ alueella sovellettavat
toimenpiteet.
Näiden toimenpiteiden on oltava väliaikaisia
ja niiden on häirittävä mahdollisimman vähän sisämarkkinoiden toimintaa.
Nämä toimenpiteet toteutetaan 10 ja 15 artiklassa
säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.
18 artikla
Suojatoimenpiteitä ei voida soveltaa WTO:n
jäsenenä olevasta kehitysmaasta peräisin olevaan tuotteeseen, jos kyseisen maan
osuus kyseisen tuotteen tuonnista Ö unioniin Õ ei ole enemmän kuin
kolme prosenttia, edellyttäen, että kaikkien niiden WTO:n jäsenenä olevien
kehitysmaiden, joiden osuus yhteisön tuonnista on vähemmän kuin kolme
prosenttia, osuus kyseisen tuotteen kokonaistuonnista Ö unioniin Õ on yhteensä enintään
yhdeksän prosenttia.
19 artikla
1. Suojatoimenpiteiden kestojakso on
rajoitettava ainoastaan sen pituiseksi kuin on välttämätöntä vakavan haitan
ehkäisemiseksi tai korjaamiseksi ja Ö unionin Õ tuottajien
mukautumisen helpottamiseksi. Tämä ajanjakso ei saa olla enemmän kuin neljä
vuotta, mahdollisen väliaikaisen toimenpiteen soveltamisjakso mukaan lukien.
2. Tätä
alkuperäistä jaksoa voidaan 15 artiklan 4 kohdan kolmannessa
alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä lukuun ottamatta pidentää, jos todetaan,
että:
a)           tällaista pidennystä tarvitaan
vakavan haitan ehkäisemiseksi tai korjaamiseksi;
b)           on todisteita siitä, että Ö unionin Õ tuottajat ovat
tekemässä mukautuksia.
3. Pidennystoimenpiteet toteutetaan III luvussa
säädetyin edellytyksin ja alkuperäisten toimenpiteiden kanssa samoja
menettelyjä noudattaen. Tällä tavoin pidennetty toimenpide ei saa olla
rajoittavampi kuin se oli alkuperäisen jakson lopussa.
4. Jos toimenpiteen kesto on pidempi kuin yksi
vuosi, toimenpide on vapautettava vaiheittain ja säännöllisin väliajoin
soveltamisjakson kuluessa, sen pidennys mukaan lukien.
5. Suojatoimenpiteen soveltamisjakso yhteensä,
mukaan lukien kaikkien väliaikaisten toimenpiteiden soveltamisjakso,
alkuperäinen soveltamisjakso ja sen mahdollinen pidennys, ei voi olla pidempi
kuin kahdeksan vuotta.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 10 alakohta
20 artikla
1. Kun IV ja
V luvun mukaisesti käyttöön otettua valvonta- tai suojatoimenpidettä
sovelletaan, komissio voi joko jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta
aloitteestaan ja viimeistään yli kolme vuotta kestävien toimenpiteiden
soveltamisjakson puolivälissä
a)           tutkia tämän toimenpiteen
vaikutuksia;
b)           tutkia, onko vapauttamisaikataulua
aiheellista nopeuttaa ja miltä osin;
c)           varmistaa, onko toimenpiteen
soveltaminen edelleen tarpeellista.
Jos komissio katsoo, että toimenpiteen
soveltaminen on edelleen tarpeellista, se ilmoittaa tästä jäsenvaltioille.
2. Jos komissio katsoo, että jokin 10, 12, 15,
16 ja 17 artiklassa tarkoitettu valvonta- tai suojatoimenpide olisi
kumottava tai sitä olisi muutettava, se kumoaa toimenpiteet tai muuttaa niitä 3 artiklan
3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Jos tämä päätös koskee alueellisia
valvontatoimenpiteitä, sitä sovelletaan kuudentena päivänä sen jälkeen, kun se
on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
ê 260/2009
21 artikla
1. Jos tuotteen tuontiin on aikaisemmin
sovellettu suojatoimenpidettä, kyseiseen tuotteeseen ei enää voida soveltaa
uutta suojatoimenpidettä ennen kuin edellisen toimenpiteen soveltamisaikaa
vastaava jakso on kulunut. Tämä jakso ei voi olla vähemmän kuin kaksi vuotta.
2. Sen
estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, 180 päivän pituista tai sitä
lyhyempää suojatoimenpidettä voidaan soveltaa tuotteen tuontiin uudelleen:
a)           jos tämän tuotteen tuontiin
kohdistuvan suojatoimenpiteen käyttöön ottamisesta on kulunut vähintään vuosi;
ja
b)           jos tällaista suojatoimenpidettä ei
ole sovellettu samaan tuotteeseen enemmän kuin kaksi kertaa toimenpiteen käyttöön
ottamispäivää välittömästi edeltävän viiden vuoden jakson aikana.
VI LUKU
Loppusäännökset
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 11 alakohta
22 artikla
Komissio voi unionin edun niin vaatiessa
hyväksyä 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä
noudattaen säädösten täytäntöönpanoa koskevia asianmukaisia toimenpiteitä,
jotta mahdollistetaan unionin tai kaikkien jäsenvaltioiden erityisesti
hyödykkeiden kauppaan liittyvien oikeuksien tai velvollisuuksien harjoittaminen
ja täytäntöönpano kansainvälisellä tasolla.
ê 37/2014 1 artikla
ja liitteen 19 kohdan 12 alakohta
23 artikla
Komissio sisällyttää tietoja tämän asetuksen
täytäntöönpanosta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009[12] 22 a artiklan
mukaiseen Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitettävään vuosittaiseen
kertomukseensa kaupan suojatoimenpiteiden soveltamisesta ja täytäntöönpanosta.
ê 260/2009
(mukautettu)
24 artikla
1. Tämä asetus ei estä Ö unionin Õ ja kolmansien maiden
kesken tehdyissä sopimuksissa määrätyistä erityisistä säännöistä johtuvien
velvoitteiden noudattamista.
2. Tämä asetus
ei estä jäsenvaltioita toteuttamasta tai soveltamasta:
a)           kieltoja, määrällisiä rajoituksia
tai valvontatoimenpiteitä, jotka ovat perusteltuja julkisen moraalin, yleisen
järjestyksen tai turvallisuuden kannalta, ihmisten ja eläinten terveyden ja
elämän suojelemiseksi, kasvien suojelemiseksi, taiteellisten, historiallisten
tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi taikka teollisen ja
kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi,
b)           erityisiä valuutanvaihtoa koskevia
muodollisuuksia,
c)           perustamissopimuksen mukaisten
kansainvälisten sopimusten soveltamisesta johtuvia muodollisuuksia,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden Ö unionin Õ säännösten
soveltamista.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
toimenpiteistä tai muodollisuuksista, joita ne aikovat ottaa käyttöön tai
muuttaa ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
Erittäin kiireellisissä tapauksissa tiedot
kyseisistä kansallisista toimenpiteistä tai muodollisuuksista on toimitettava
komissiolle niiden hyväksymisen jälkeen.
25 artikla
1. Tämä asetus ei estä maatalouden yhteistä
markkinajärjestelyä koskevien säädösten tai siitä johtuvien Ö unionin Õ tai kansallisten
hallinnollisten säännösten tai maataloustuotteista valmistettuihin tavaroihin
sovellettavien erityissäännösten soveltamista. Sitä sovelletaan niitä
täydentävästi.
2. Jos tuotteet kuuluvat 1 kohdassa
tarkoitettujen oikeudellisten välineiden soveltamisalaan, 10–14 ja 21 artiklaa
ei sovelleta tuotteisiin, joilta Ö unionin Õ kolmansien maiden
kanssa käytävän kaupan menettelyssä edellytetään todistuksen tai muun
tuontiasiakirjan esittämistä.
Edellä olevaa 15, 17 ja 20–24 artiklaa ei
sovelleta tuotteisiin, joille mainitussa menettelyssä määrätään määrällisten
rajoitusten soveltaminen tuonnissa.
26 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o Ö 260/2009 Õ.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään
viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon
mukaisesti.
27 artikla
Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Katso päätelmien A osan liite 3.
[3]               Sisältyy vuoden 2014 lainsäädäntöohjelmaan.
[4]               Katso tämän ehdotuksen liite II.
[5]               EUVL C […], […], s. […].
[6]               Neuvoston asetus (EY) N:o 260/2009, annettu
26 päivänä helmikuuta 2009, tuontiin sovellettavasta yhteisestä
järjestelmästä (EUVL L 84, 31.3.2009, s. 1).
[7]               Katso liite II.
[8]               Neuvoston asetus (EY) N:o 517/94, annettu 7 päivänä
maaliskuuta 1994, muiden kuin kahdenvälisten sopimusten, pöytäkirjojen tai
muiden järjestelyjen taikka muiden yhteisön erityisten tuontimenettelyjen
soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen kolmansien maiden tekstiilituotteiden
tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä (EYVL L 67, 10.3.1994, s. 1).
[9]               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011,
annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista,
joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä
(EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).
[10]             Neuvoston asetus (EY) N:o 625/2009, annettu 7 päivänä
heinäkuuta 2009, tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta
yhteisestä menettelystä (EUVL L 185, 17.7.2009, s. 1).
[11]             Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY)
N:o 450/2008, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2008, yhteisön
tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) (EUVL L 145, 4.6.2008, s. 1).
[12]             Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009, annettu 30 päivänä
marraskuuta 2009, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista
tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EYVL L 343, 22.12.2009, s. 51).
ê 260/2009
LIITE I
   || EUROOPAN UNIONI || VALVONTA-ASIKIRJA
 1 || 1.    Vastaanottaja (nimi, postiosoite, maa, alv-tunnus) || 2.    Asiakirjan numero
 Vastaanottajan kappale ||   ||
   || 3.   Tuonin arvielto palkas ja pävämärä
   ||
   || 4.   Myöntävä viranomainen (nimi, osoite ja puhelinnumero)
   ||
 5.    Ilmoituksen tekijä/asiamies (tarvittaessa) (nimi ja postiosoite) || 6.    Alkuperämaa        (ja maan numeroikoodi)
   ||   ||
   || 7.    Lähetysmaa (ja maan numeroikoodi)
   ||   ||
   || 8.    Viimeinen voimassaolapäivä
 1 ||   ||
   || 9.    Tavaran kuvaus || 10.     CN-koodi ja luokka
   ||   ||
   ||   || 11.     Määrä kilogrammoina (netto-paino) tai lisäyksikköinä
   ||   ||
   ||   || 12.     Cif-arvo unionin raja euroina
   ||   ||
   || 13. Lisätietoja
   ||
   ||
   || 14.  Toimivaltaisen viranomaisen vahvistus
   ||
   || Päiväys: ……………………………………………….
   || Allekirjoitus: …………………………………………. || Leima
   ||   ||
 15.    KÄYTTÖÖN OTETUT MÄÄRÄT
 Sarakkeessa 17 olevan 1 nelilöön merkittää käytettävissä oleva määrä ja 2 nelilöön otettu määrä.
 16.    Nettomäärä (nettopaino tai muu mittayksikkö; mittayksikkö ilmoitettava) || 19.  Tulliasiakirja (lomake ja numero) tai otteen numero sekä käyttöönottopäivä || 20.    Käyttöönoton vahvistavan viranomaisen nimi, jäsenvaltio, leima ja allekirjoitus
 17.    Numeroin || 18.   Käyttöön otettu määrä kirjaimin ||   ||
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 Lisäsivut liitetään tähän.
   || EUROOPAN UNIONI || VALVONTA-ASIKIRJA
 2 || 1.    Vastaanottaja (nimi, postiosoite, maa, alv-tunnus) || 2.    Asiakirjan numero
 Toimivaitaisen viranomaisen kappale ||   ||
   || 3.   Tuonin arvielto palkas ja pävämärä
   ||
   || 4.   Myöntävä viranomainen (nimi, osoite ja puhelinnumero)
   ||
 5.    Ilmoituksen tekijä/asiamies (tarvittaessa) (nimi ja postiosoite) || 6.    Alkuperämaa        (ja maan numeroikoodi)
   ||   ||
   || 7.    Lähetysmaa (ja maan numeroikoodi)
   ||   ||
   || 8.    Viimeinen voimassaolapäivä
 2 ||   ||
   || 9.    Tavaran kuvaus || 10.     CN-koodi ja luokka
   ||   ||
   ||   || 11.     Määrä kilogrammoina (netto-paino) tai lisäyksikköinä
   ||   ||
   ||   || 12.     Cif-arvo unionin raja euroina
   ||   ||
   || 13. Lisätietoja
   ||
   ||
   || 14.  Toimivaltaisen viranomaisen vahvistus
   ||
   || Päiväys: ………………………………………………
   || Allekirjoitus: …………………………………………. || Leima
   ||   ||
 15.    KÄYTTÖÖN OTETUT MÄÄRÄT
 Sarakkeessa 17 olevan 1 nelilöön merkittää käytettävissä oleva määrä ja 2 nelilöön otettu määrä.
 16.    Nettomäärä (nettopaino tai muu mittayksikkö; mittayksikkö ilmoitettava) || 19.  Tulliasiakirja (lomake ja numero) tai otteen numero sekä käyttöönottopäivä || 20.    Käyttöönoton vahvistavan viranomaisen nimi, jäsenvaltio, leima ja allekirjoitus
 17.    Numeroin || 18.   Käyttöön otettu määrä kirjaimin ||   ||
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 1. ||   ||   ||
 2.
 Lisäsivut liitetään tähän.
_____________
é
LIITE II
Kumottu
asetus ja luettelo sen muutoksista
 Neuvoston asetus (EY) N:o 260/2009 (EYVL L 84, 31.3.2009, s. 1) ||
 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 37/2014 l (EUVL L 18, 21.1.2014, s. 1) || Ainoastaan liitteen 19 kohta
_____________
LIITE III
Vastaavuustaulukko
 Asetus (EY) N:o 260/2009 || Tämä asetus
 1 artikla || 1 artikla
 2 artikla || 2 artikla
 4 artikla || 3 artikla
 5 artikla || 4 artikla
 6 artikla || 5 artikla
 7 artikla || 6 artikla
 8 artikla || 7 artikla
 9 artikla || 8 artikla
 10 artikla || 9 artikla
 11 artikla || 10 artikla
 12 artikla || 11 artikla
 13 artikla || 12 artikla
 14 artikla || 13 artikla
 15 artikla || 14 artikla
 16 artikla || 15 artikla
 17 artikla || 16 artikla
 18 artikla || 17 artikla
 19 artikla || 18 artikla
 20 artikla || 19 artikla
 21 artikla || 20 artikla
 22 artikla || 21 artikla
 23 artikla || 22 artikla
 23 a artikla || 23 artikla
 24–27 artikla || 24–27 artikla
 Liite I || Liite I
 Liite II || Liite II
 Liite III || Liite III
_____________