				|

		52013PC0554

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 muuttamisesta /* COM/2013/0554 final - 2013/0268 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
1.1. Yleinen tausta
Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden
tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla
annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 44/2001 (ns. Bryssel I -asetus)
vahvistetaan säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden tuomioistuinten
kansainvälistä toimivaltaa, ja säännöt, joilla estetään rinnakkaiset menettelyt
eri jäsenvaltioiden tuomioistuimissa. Siinä vahvistetaan myös säännöt, jotka
koskevat kansallisten tuomioistuinten tuomioiden tunnustamista ja
täytäntöönpanoa muissa jäsenvaltioissa. Se kattaa muun muassa riita-asiat,
jotka koskevat immateriaalioikeuksia, mukaan lukien patentit. Euroopan
parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012 tuomioistuimen toimivallasta
sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden
alalla[1]
(ns. uudelleenlaadittu Bryssel I -asetus), jolla laaditaan uudelleen asetus
(EY) N:o 44/2001, hyväksyttiin 12. joulukuuta 2012. Asetusta (EU) N:o 1215/2012
aletaan soveltaa 10. tammikuuta 2015.
Joulukuussa 2012 päästiin sopimukseen niin
sanotusta ”patenttipaketista” – lainsäädäntöaloitteesta, joka koostuu kahdesta
asetuksesta[2]
(”yhtenäistä patenttia koskevat asetukset”) ja kansainvälisestä sopimuksesta
(”sopimus yhdistetystä patenttituomioistuimesta” (Unified Patent Court) tai
”UPC-sopimus”). Se muodostaa perustan yhtenäisen patenttisuojan luomiselle
Euroopan unionissa.
Yhtenäistä patenttia koskevat asetukset
annettiin tiiviissä yhteistyössä 25 jäsenvaltion kanssa (kaikki jäsenvaltiot
paitsi Italia ja Espanja). Useimmat jäsenvaltiot allekirjoittivat sopimuksen
yhdistetystä patenttituomioistuimesta 19. helmikuuta 2013. Kun asetuksia
sovelletaan, on mahdollista hankkia vaikutukseltaan yhtenäinen
eurooppapatentti, joka takaa keksinnölle yhtenäisen suojan 25 jäsenvaltiossa,
keskitetysti yhdestä paikasta, mikä tuo kustannusetuja ja keventää
hallinnollista taakkaa.
UPC-sopimuksen 89 artiklan 1 kohdassa
määrätään, että sopimus ei voi tulla voimaan ennen kuin uudelleenlaadittuun
Bryssel I -asetukseen tehdyt muutokset, joilla säännellään näiden kahden
välineen välistä suhdetta, tulevat voimaan. Näillä muutoksilla on kaksi
tavoitetta. Ensinnäkin muutoksilla pyritään varmistamaan UPC-sopimuksen ja
uudelleenlaaditun Bryssel I -asetuksen yhdenmukaisuus ja toiseksi ratkaisemaan
erityinen ongelma, joka liittyy toimivaltasääntöihin Euroopan unionin
ulkopuolisista maista tuleviin vastaajiin nähden.
Benelux-maiden tuomioistuimen perustamisesta
31 päivänä maaliskuuta 1965 tehdyn sopimuksen sopimuspuolina olevat kolme
jäsenvaltiota allekirjoittivat 15. lokakuuta 2012 pöytäkirjan kyseisen
sopimuksen muuttamisesta. Benelux-maiden tuomioistuin on Belgian, Luxemburgin
ja Alankomaiden yhteinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on varmistaa yhteisten
sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen Benelux-maissa eri aloilla, kuten
immateriaalioikeuksien alalla (erityisesti tietyntyyppiset tavaramerkkeihin ja
malleihin liittyvät oikeudet). Tähän asti Benelux-maiden tuomioistuimen
tehtävänä on lähinnä ollut antaa ennakkoratkaisuja näiden sääntöjen
tulkinnasta. Vuoden 2012 pöytäkirja tarjoaa kuitenkin mahdollisuuden laajentaa
Benelux-maiden tuomioistuimen toimivaltaa siten, että siihen sisältyy
toimivalta tietyissä asioissa, jotka kuuluvat Bryssel I -asetuksen soveltamisalaan.
Tämä mahdollisuus voidaan toteuttaa tarkistamalla Benelux-maiden välisiä
tiettyjä asioita koskevia erillisiä sopimuksia; tällä tarkistuksella siirretään
käytännössä toimivalta kansallisilta tuomioistuimilta Benelux-maiden
tuomioistuimelle. Tämän seurauksena Benelux-sopimusta koskeva pöytäkirja
edellyttää UPC-sopimuksen tavoin uudelleenlaaditun Bryssel I -asetuksen
muuttamista sen varmistamiseksi, että tarkistettu sopimus ja uudelleenlaadittu
Bryssel I -asetus ovat yhdenmukaisia, ja jotta voitaisiin ratkaista yhteisten
toimivaltasääntöjen puuttuminen Euroopan unionin ulkopuolisista maista tulevien
vastaajien osalta.
1.2. Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
Tämän ehdotuksen tavoitteena on ensiksikin
mahdollistaa UPC-sopimuksen voimaantulo. UPC-sopimuksen 89 artiklan 1 kohdan
mukaan sopimuksen voimaantulo edellyttää asetuksen (EU) N:o 1215/2012
muuttamista. Lisäksi ehdotuksen tavoitteena on varmistaa kyseisen sopimuksen ja
vuonna 1965 tehdyn Benelux-sopimuksen pöytäkirjan yhdenmukaisuus Bryssel I
-asetuksen kanssa.
Yhdistetystä patenttituomioistuimesta tulee
tiettyjen jäsenvaltioiden yhteinen tuomioistuin, ja siihen sovelletaan samoja
unionin oikeudessa asetettuja velvoitteita kuin mihin tahansa kansalliseen
tuomioistuimeen. Yhdistetyllä patenttituomioistuimella on yksinomainen
toimivalta UPC-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, ja se korvaa
näin ollen kansalliset tuomioistuimet. UPC-sopimuksessa määrätään toimivallan
sisäisestä jakautumisesta yhdistetyn patenttituomioistuimen eri jaostojen
välillä ja yhdistetyn patenttituomioistuimen tuomioiden täytäntöönpanosta
sopimusjäsenvaltioissa. Benelux-maiden tuomioistuin on niin ikään tiettyjen
jäsenvaltioiden yhteinen tuomioistuin, jolla on toimivalta asioissa, jotka
asianomaiset sopimusjäsenvaltiot määrittelevät.
Jotta voidaan varmistaa edellä mainitun
sopimuksen ja pöytäkirjan sekä uudelleenlaaditun Bryssel I -asetuksen
yhdistetty ja yhdenmukainen soveltaminen, on tarpeen korjata seuraavat
ongelmakohdat uudelleenlaaditussa Bryssel I -asetuksessa:
1.           asetuksen tekstissä on
selvennettävä, että yhdistetty patenttituomioistuin ja Benelux-maiden
tuomioistuin ovat Bryssel I -asetuksessa tarkoitettuja tuomioistuimia;
2.           on selkeytettävä
toimivaltasääntöjä, jotka koskevat yhdistettyä patenttituomioistuinta ja Benelux-maiden
tuomioistuinta siltä osin kuin on kyse vastaajista, joiden kotipaikka on
jäsenvaltioissa. On luotava yhtenäiset säännöt, jotka koskevat kansainvälistä
toimivaltaa kolmansista maista oleviin vastaajiin nähden yhdistetyssä
patenttituomioistuimessa ja Benelux-maiden tuomioistuimessa tällaisia vastaajia
vastaan käytävissä oikeudenkäynneissä siltä osin kuin Bryssel I -asetuksessa ei
ole tällaisia sääntöjä vaan siinä viitataan kansalliseen lainsäädäntöön;
3.           on määriteltävä, kuinka
vireilläoloa ja toisiinsa liittyviä kanteita koskevia sääntöjä sovelletaan
yhtäältä suhteessa yhdistettyyn patenttituomioistuimeen ja Benelux-maiden
tuomioistuimeen ja toisaalta suhteessa niiden jäsenvaltioiden kansallisiin
tuomioistuimiin, jotka eivät ole kyseisten kansainvälisten sopimusten
sopimuspuolia. On myös määriteltävä, kuinka nämä säännöt toimivat
UPC-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun siirtymäkauden aikana; ja
4.           on selkeytettävä
tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevien sääntöjen toimintaa jäsenvaltioiden
keskinäisissä suhteissa ottaen huomioon se, että ne eivät kaikki ole kyseisten
kansainvälisten sopimusten sopimuspuolia.
Korjattavia ongelmakohtia selitetään
yksityiskohtaisemmin jäljempänä 3 kohdassa (”Ehdotuksen oikeudellinen
sisältö”).
2.           KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN
TULOKSET
Patenttipaketista järjestettiin laajamittainen
kuuleminen ennen sen hyväksymistä. Kuuleminen osoitti, että niin yhtenäisen
patentin kuin myös yhtenäisen oikeudenkäyttöjärjestelmän luomista kannatetaan
laajalti. Tämä ehdotus mahdollistaa UPC-sopimuksen voimaantulon kyseisen
sopimuksen 89 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska Benelux-maiden tuomioistuimen
perustamisesta vuonna 1965 tehdyn sopimuksen muuttamisesta tehty pöytäkirja
nostaa esille samankaltaisia kysymyksiä kuin UPC-sopimus, muutokset olisi
tehtävä samaan aikaan. Kolmansista maista olevia vastaajia koskevia
toimivaltasääntöjä arvioitiin perusteellisesti tuomioistuimen toimivallasta
sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden
alalla annetun asetuksen (EY) N:o 44/2001 (ns. Bryssel I -asetus) muuttamista
koskevaan lainsäädäntöehdotukseen liittyvässä komission vaikutustenarvioinnissa[3]. Arviointi koski kolmansista
maista olevia vastaajia koskevan toimivallan yhdenmukaistamista yleisesti;
arvioinnin päätelmät ovat sitä suuremmasta syystä merkityksellisiä tässä
ehdotuksessa kaavaillun rajoitetun yhdenmukaistamisen kannalta.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
Ehdotetut muutokset uudelleenlaadittuun
Bryssel I -asetukseen ovat seuraavanlaiset:
·
säännökset, jotka koskevat yhtäältä UPC-sopimuksen
ja vuoden 1965 Benelux-sopimuksen pöytäkirjan ja toisaalta Bryssel I -asetuksen
välistä suhdetta;
·
säännökset, jotka täydentävät yhtenäisiä
toimivaltasääntöjä, joita sovelletaan kolmansista maista oleviin vastaajiin
yhdistetyssä patenttituomioistuimessa ja Benelux-maiden tuomioistuimessa
tällaisia vastaajia vastaan nostetuissa siviili- ja kauppaoikeudellisissa
riita-asioissa.
Nämä muutokset on yhdistetty neljään uuteen
säännökseen (Bryssel I -asetuksen 71 a – 71 d artikla).
3.1. Yhdistetyn patenttituomioistuimen ja
Benelux-maiden tuomioistuimen sisällyttäminen yksiselitteisesti
uudelleenlaaditussa Bryssel I -asetuksessa tarkoitettujen tuomioistuinten
joukkoon
Seurauksena yhdistetyn patenttituomioistuimen
sisäisestä toimivallan jaosta vastaaja voi joutua sellaisen jaoston eteen, joka
ei ole sijoittautunut siihen jäsenvaltioon, jossa Bryssel I ‑asetuksen
sääntöjen mukaisesti määräytyvä tuomioistuin sijaitsee. Esimerkiksi
alankomaalainen vastaaja, joka odottaa, että kanne nostetaan uudelleenlaaditun
Bryssel I ‑asetuksen 4 artiklan 1 kohdan perusteella hänen
kotipaikassaan, voi joutua toimivaltaisen keskus-, alue- tai paikallisjaoston
eteen, joka voi sijaita Ranskassa, Saksassa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa
(tai missä tahansa muussa jäsenvaltiossa riippuen siitä, mihin alue- tai
paikallisjaostot perustetaan). Tämä on merkityksellinen seikka myös silloin,
kun vastaajan kotipaikka tai asuinpaikka on jäsenvaltiossa, joka ei ole
UPC-sopimuksen sopimuspuoli (esim. kun lisenssinsaajan, jonka kotipaikka on
Espanjassa, täytyy lisenssisopimuksen nojalla täyttää velvoite Alankomaissa;
kanne nostetaan Saksassa sijaitsevassa keskusjaostossa eikä Alankomaissa, jossa
velvoite täytetään). Samoin seurauksena toimivallan siirtämisestä
Benelux-maiden tuomioistuimelle vastaaja, joka voi olla myös sellaisesta
jäsenvaltiosta, joka ei ole sopimuspuoli, voi joutua sellaisen tuomioistuimen
eteen, joka ei sijaitse siinä jäsenvaltiossa, jossa Bryssel I -asetuksen
sääntöjen mukaisesti määräytyvä tuomioistuin sijaitsee. Vaikka Bryssel I
-asetuksen 71 artiklassa sallitaan erityisiä oikeudenaloja koskevat jo olemassa
olevat yleissopimukset, siinä ei sallita tällaisten uusien yleissopimusten
tekemistä. Näin ollen on tarpeen selventää, että sekä yhdistetty
patenttituomioistuin että Benelux-maiden tuomioistuin on katsottava Bryssel I
-asetuksessa tarkoitetuiksi jäsenvaltion tuomioistuimiksi. Näin varmistetaan,
että asetusta sovelletaan näihin tuomioistuimiin täysimääräisesti.
Uudelleenlaaditussa
Bryssel I -asetuksessa ei määritellä termiä ’tuomioistuin’. Sen 3 artiklassa
ainoastaan sisällytetään tietyt viranomaiset käsitteeseen ’tuomioistuin’
sovellettaessa Bryssel I -asetusta. Johdanto-osan 11 kappaleessa kuitenkin
selvennetään, että termin ’tuomioistuin’ olisi käsitettävä tarkoittavan myös
usean jäsenvaltion yhteisiä tuomioistuimia. Johdanto-osan 11 kappaleessa
viitataan nimenomaisesti Benelux-maiden tuomioistuimeen sen käyttäessä
toimivaltaa Bryssel I -asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.
Johdanto-osan 11 kappaleessa selvennetään, että tällaisten yhteisten
tuomioistuinten antamat tuomiot olisi tunnustettava ja pantava täytäntöön
Bryssel I -asetuksen mukaisesti. Johdanto-osan kappale ei kuitenkaan ole
luonteeltaan sitova eikä voi varmistaa riittävällä oikeusvarmuuden tasolla
sitä, että kyseessä olevat kansainväliset sopimukset ovat yhdenmukaisia
uudelleenlaaditun Bryssel I -asetuksen ja erityisesti sen 71 artiklan kanssa.
Sen vuoksi on tarpeen muuttaa varsinaista säädösosaa. Tämä muutos noudattaa
lähestymistapaa, jota sovellettiin Unkarin notaarin ja Ruotsin kruununvoudin
viraston tapauksessa asetuksen 3 artiklassa; sillä sisällytetään erityisesti
yhdistetty patenttituomioistuin ja Benelux-maiden tuomioistuin asetuksen
sisältämään ’tuomioistuimen’ käsitteeseen. Luettavuuden vuoksi kaikki
tarvittavat muutokset, jotka liittyvät yhdistettyä patenttituomioistuinta ja
Benelux-maiden tuomioistuinta koskeviin sopimuksiin, sisältyvät neljään uuteen
säännökseen (uusi 71 a – 71 d artikla).
Selventämällä, että
yhdistetty patenttituomioistuin ja Benelux-maiden tuomioistuin olisi katsottava
uudelleenlaaditussa Bryssel I ‑asetuksessa tarkoitetuiksi
tuomioistuimiksi, varmistetaan, että kyseisten tuomioistuinten kansainvälinen
toimivalta määräytyy Bryssel I ‑asetuksen mukaisesti; erityisesti
varmistetaan, että kanne niitä vastaajia vastaan, jotka Bryssel I ‑asetuksen
sääntöjen perusteella odottaisivat, että kanne nostetaan tietyssä
jäsenvaltiossa, voidaan nostaa joko sellaisessa yhdistetyn patenttituomioistuimen
jaostossa tai Benelux-maiden tuomioistuimessa, joka sijaitsee toisessa
jäsenvaltiossa kuin Bryssel I ‑asetuksen perusteella määräytyvät
kansalliset tuomioistuimet. Oikeusvarmuus ja ennakoitavuus vastaajien kannalta
edellyttävät, että tämä alueellisen toimivallan muutos ilmaistaan selkeästi
Bryssel I ‑asetuksen tekstissä.
3.2. Toimivaltasääntöjen soveltaminen
yhtäältä yhdistettyyn patenttituomioistuimeen ja Benelux-maiden tuomioistuimeen
ja toisaalta niiden jäsenvaltioiden kansallisiin tuomioistuimiin, jotka eivät
ole UPC-sopimuksen tai vuonna 1965 tehdyn Benelux-sopimuksen pöytäkirjan
sopimuspuolia
Jotta voitaisiin taata
täysi avoimuus siitä, että kyseisiä kansainvälisiä sopimuksia ja
uudelleenlaadittua Bryssel I -asetusta sovelletaan yhdessä ja yhdenmukaisesti,
Bryssel I ‑asetuksessa olisi säädettävä siitä, kuinka uudelleenlaaditun
Bryssel I ‑asetuksen toimivaltasääntöjä sovelletaan yhdistettyyn
patenttituomioistuimeen ja Benelux-maiden tuomioistuimeen, samalla tavoin kuin
uudelleenlaaditun Bryssel I ‑asetuksen 71 artiklassa säädetään muiden
erityistä oikeudenalaa koskevien kansainvälisten yleissopimusten osalta.
Samanlaisia selvennyksiä on esimerkiksi tuomioistuimen toimivallasta sekä
tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden
alalla vuonna 2007 tehdyn Luganon yleissopimuksen 64 ja 67 artiklassa.
Näin ollen 71 b
artiklan 1 kohtaan sisältyvässä uudessa säännössä säädetään, että yhdistetyllä
patenttituomioistuimella ja Benelux-maiden tuomioistuimella on toimivalta aina
kun jonkin sopimusjäsenvaltion kansallisella tuomioistuimella olisi toimivalta
Bryssel I -asetuksen sääntöjen perusteella. Sitä vastoin yhdistetyllä
patenttituomioistuimella ja Benelux-maiden tuomioistuimella ei ole toimivaltaa
silloin, kun yhdelläkään sopimusjäsenvaltion kansallisella tuomioistuimella ei
ole toimivaltaa Bryssel I -asetuksen nojalla (esimerkiksi silloin, kun Bryssel
I -asetuksen nojalla toimivalta olisi sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimilla,
joka ei ole sopimuspuoli).
3.3. Kolmansista maista olevia vastaajia
koskevien toimivaltasääntöjen täydentäminen
UPC-sopimuksen 31 artiklassa määrätään, että
yhdistetyn patenttituomioistuimen kansainvälinen toimivalta määräytyy asetuksen
(EU) N:o 1215/2012 mukaisesti tai tapauksen mukaan tuomioistuimen toimivallasta
sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden
alalla tehdyn yleissopimuksen (Luganon yleissopimus) perusteella. Jos kuitenkin
uudelleenlaaditussa Bryssel I -asetuksessa ja vuonna 2007 tehdyssä Luganon yleissopimuksessa
määritetään toimivalta viittaamalla kansalliseen lakiin (ks. mainitun asetuksen
6 artikla ja Luganon yleissopimuksen 4 artikla), ei ole määritetty, mitä
sääntöjä pitäisi soveltaa määritettäessä sellaisten tuomioistuinten
toimivaltaa, jotka ovat yhteisiä useille jäsenvaltioille, kuten yhdistetty
patenttituomioistuin ja Benelux-maiden tuomioistuin. Lisäksi viittaus yhteen
tai toiseen kansalliseen lakiin yhdistetyn patenttituomioistuimen monien
jaostojen tapauksessa johtaisi epätasa-arvoiseen oikeussuojan saatavuuteen
yhtenäisessä oikeudenkäyttöjärjestelmässä, mitä ei voitaisi perustella
objektiivisella syyllä.
Samanlainen ongelma on jo otettu huomioon
nykyisessä tavaramerkkiasetuksessa (neuvoston asetus (EY) n:o 207/2009 yhteisön
tavaramerkistä) ja malliasetuksessa [neuvoston asetus (EY) N:o 6/2002
yhteisömallista), jotka kumpikin sisältävät kattavat ja yhtenäiset
toimivaltasäännöt kolmansista maista oleviin vastaajiin nähden.
Onkin tarpeen täydentää uudelleenlaaditun
Bryssel I -asetuksen toimivaltasääntöjä asioissa, jotka kuuluvat yhdistetyn
patenttituomioistuimen ja Benelux-maiden tuomioistuimen toimivaltaan, siltä
osin kuin on kyse vastaajista, joiden kotipaikka on Euroopan unionin
ulkopuolisessa valtiossa. Yhtenäiset toimivaltasäännöt ovat jo olemassa
joissakin tilanteissa (kuten yksinomainen toimivalta patenttien rekisteröinnin
ja pätevyyden osalta, oikeuspaikkasopimukset), mutta ei toisissa (kuten
patenttiloukkausta koskevat kanteet, lisenssisopimukset ilman
oikeuspaikkasopimusta).
Uuden ehdotuksen 71 b artiklan 2 kohdassa
laajennetaan sen vuoksi asetuksen toimivaltasäännöt riita-asioihin, joissa on
mukana vastaajia, joiden kotipaikka on kolmannessa valtiossa. Lisäksi
yhdistetyn patenttituomioistuimen ja Benelux-maiden tuomioistuimen toimivalta
määrätä väliaikaisia toimenpiteitä ja myös turvaamistoimia taataan myös
silloin, kun kolmansien maiden tuomioistuimet ovat toimivaltaisia tutkimaan
pääasian. Tämän laajennuksen soveltaminen ei vaikuta vuonna 2005 tehtyyn
Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan sopimukseen tuomioistuimen
toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja
kauppaoikeuden alalla, sillä kyseisessä sopimuksessa määrätään jo tanskalaisten
vastaajien tilanteesta, eikä samasta aiheesta vuonna 2007 tehtyyn Luganon
yleissopimukseen, jossa jo määrätään sveitsiläisten, norjalaisten ja
islantilaisten vastaajien tilanteesta.
Tämän laajennuksen seurauksena taataan, että
on mahdollista nostaa kanne yhdistetyssä patenttituomioistuimessa ja
Benelux-maiden tuomioistuimessa tilanteissa, joissa vastaajalla ei ole
kotipaikkaa missään EU:n jäsenvaltiossa, samoin kuin tilanteissa, joissa
vastaajan kotipaikka on jossakin EU:n jäsenvaltiossa. Lisäksi tämä mahdollisuus
taataan riippumatta siitä, missä yhdistetyn patenttituomioistuimen
oikeusasteessa tai jaostossa kanne nostetaan.
Lisäksi ehdotetussa uudessa 71 b artiklan 3
kohdassa säädetään myös uudesta oikeuspaikasta sellaisten riita-asioiden
käsittelyä varten, joissa mukana olevien vastaajien kotipaikka on EU:n ulkopuolella.
Ehdotuksessa säädetään, että EU:n ulkopuolista vastaajaa vastaan voidaan nostaa
kanne paikassa, jossa vastaajalle kuuluva irtain omaisuus sijaitsee,
edellyttäen että omaisuuden arvo ei ole vaateen arvoon nähden merkityksetön ja
että riita-asialla on riittävä yhteys siihen jäsenvaltioon, jonka
tuomioistuimessa asia pannaan vireille. Varojen sijaintipaikan määrittäminen
oikeuspaikaksi tasapainottaa sitä, että vastaajalla ei ole kotipaikkaa unionin
alueella. Tällainen sääntö on nykyään voimassa varsin monessa jäsenvaltiossa.
Näin voidaan varmistaa, että tuomio voidaan panna täytäntöön siinä valtiossa,
jossa se on annettu. Kyseinen sääntö sopii paremmin uudelleenlaaditun Bryssel I
-asetuksen yleisiin periaatteisiin kuin muut toissijaista toimivaltaa koskevat
säännöt, kuten säännöt, joista säädetään edellä mainitussa
tavaramerkkiasetuksessa ja malliasetuksessa, joissa sallitaan kanteen
nostaminen kolmannesta maasta olevia vastaajia vastaan erityisesti sen
jäsenvaltion tuomioistuimissa, jossa kantajalla on kotipaikka (forum actoris).
Varojen sijaintipaikkaan perustuva oikeuspaikka voi varmistaa yhdistetyn
patenttituomioistuimen ja Benelux-maiden tuomioistuimen toimivallan
tilanteissa, joissa asetuksen laajennetut toimivaltasäännöt eivät määritä
toimivaltaa ja joissa tällainen toimivalta saattaa olla tarkoituksenmukainen.
Esimerkiksi yhdistetyn patenttituomioistuimen osalta varojen sijaintipaikkaan
perustuva toimivalta varmistaisi, että kyseinen tuomioistuin olisi
toimivaltainen suhteessa turkkilaiseen vastaajaan, joka rikkoo sellaista
eurooppapatenttia, joka kattaa useita jäsenvaltioita ja Turkin.
3.4. Vireilläoloa ja toisiinsa liittyviä
kanteita koskevien sääntöjen soveltaminen yhtäältä yhdistettyyn
patenttituomioistuimeen ja Benelux-maiden tuomioistuimeen ja toisaalta niiden
jäsenvaltioiden tuomioistuimiin, jotka eivät ole UPC-sopimuksen tai vuonna 1965
tehdyn Benelux-sopimuksen pöytäkirjan sopimuspuolia
Lisäksi 71 c artiklan uudessa säännössä
säädetään, että uudelleenlaaditun Bryssel I -asetuksen vireilläoloa ja
toisiinsa liittyviä kanteita koskevia sääntöjä sovelletaan yhtäältä yhdistetyn
patenttituomioistuimen tai Benelux-maiden tuomioistuimen ja toisaalta niiden
jäsenvaltioiden tuomioistuinten välillä, jotka eivät ole sopimuspuolia. Lopuksi
artiklassa säädetään myös, että uudelleenlaaditun Bryssel I -asetuksen sääntöjä
sovelletaan, kun UPC-sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
siirtymäkauden aikana nostetaan kanne sekä yhdistetyssä
patenttituomioistuimessa että kyseisen sopimuksen sopimusjäsenvaltioiden
kansallisissa tuomioistuimissa.
3.5. Tunnustamista ja täytäntöönpanoa
koskevien sääntöjen soveltaminen niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat
ratifioineet UPC-sopimuksen, ja niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät ole
ratifioineet UPC-sopimusta, keskinäisissä suhteissa
Jotta voitaisiin taata täysi avoimuus siitä,
että kyseisiä kansainvälisiä sopimuksia ja uudelleenlaadittua Bryssel I
-asetusta sovelletaan yhdessä ja yhdenmukaisesti, asetuksessa olisi säädettävä,
kuinka uudelleenlaaditussa Bryssel I -asetuksessa annettuja tunnustamista ja
täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä sovelletaan niiden jäsenvaltioiden, jotka
ovat kyseisten kansainvälisten sopimusten sopimuspuolia, ja niiden
jäsenvaltioiden, jotka eivät ole kyseisten sopimusten sopimuspuolia,
keskinäisissä suhteissa. Samanlaisia säännöksiä on uudelleenlaaditun Bryssel I
-asetuksen 71 artiklassa muiden erityisiä oikeudenaloja koskevien
kansainvälisten yleissopimusten osalta sekä tuomioistuimen toimivallasta sekä
tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden
alalla vuonna 2007 tehdyn Luganon yleissopimuksen 64 ja 67 artiklassa.
Näin ollen uudessa 71 d artiklassa säädetään
yhdistetyn patenttituomioistuimen ja Benelux-maiden tuomioistuimen tuomioiden
tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa, jotka eivät ole kyseisten
kansainvälisten sopimusten sopimuspuolia, sekä sellaisissa jäsenvaltioissa,
jotka eivät ole kyseisten sopimusten sopimuspuolia, annettujen tuomioiden
tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta, kun on kyse asioista, joihin sovelletaan
näitä sopimuksia ja jotka on tunnustettava ja pantava täytäntöön
jäsenvaltioissa, jotka ovat kyseisten kansainvälisten sopimusten sopimuspuolia.
2013/0268 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden
tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun
neuvoston asetuksen (EU) N:o 1215/2012 muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 67 artiklan 4 kohdan ja 81 artiklan 2
kohdan a, c ja e alakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[4],

noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Eräät jäsenvaltiot
allekirjoittivat 19 päivänä helmikuuta 2013 sopimuksen yhdistetystä patenttituomioistuimesta.
Kyseisessä sopimuksessa määrätään, että se ei tule voimaan ennen asetuksen (EU)
N:o 1215/2012 suhdetta tähän sopimukseen koskevien kyseisen asetuksen muutosten
voimaantulopäivää seuraavan neljännen kuukauden ensimmäistä päivää.
(2)       Ne kolme jäsenvaltiota, jotka
ovat Benelux-maiden tuomioistuimen perustamisesta ja perussäännöstä 31 päivänä
maaliskuuta 1965 tehdyn sopimuksen sopimuspuolia, allekirjoittivat 15 päivänä
lokakuuta 2012 pöytäkirjan kyseisen sopimuksen muuttamisesta, jotta olisi mahdollista
antaa Benelux-maiden tuomioistuimelle toimivalta tietyissä asetuksen (EU) N:o
1215/2012 soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.
(3)       On tarpeen säännellä edellä
mainittujen kansainvälisten sopimusten ja asetuksen (EU) N:o 1215/2012 välistä
suhdetta.
(4)       Yhdistettyä
patenttituomioistuinta ja Benelux-maiden tuomioistuinta olisi pidettävä tässä
asetuksessa tarkoitettuina tuomioistuimina, jotta voitaisiin taata
oikeusvarmuus ja ennustettavuus niiden vastaajien kannalta, joita vastaan
voidaan nostaa kanne näissä tuomioistuimissa jäsenvaltiossa, joka ei ole sama
kuin tämän asetuksen sääntöjen mukaisesti määräytyvä jäsenvaltio.
(5)       Yhdistetyn
patenttituomioistuimen ja Benelux-maiden tuomioistuimen olisi voitava käyttää
toimivaltaa sellaisiin vastaajiin nähden, joiden kotipaikka ei ole missään
jäsenvaltiossa. Siltä osin kuin on kyse asioista, jotka kuuluvat yhdistetyn
patenttituomioistuimen ja Benelux-maiden tuomioistuimen toimivaltaan, tämän
asetuksen säännöksiä olisi sen vuoksi sovellettava niihin vastaajiin, joiden
kotipaikka on unionin ulkopuolisessa valtiossa. Voimassa olevien
toimivaltasääntöjen avulla varmistetaan läheinen yhteys sellaisten kanteiden,
joihin tätä asetusta sovelletaan, ja jäsenvaltioiden alueen välillä, minkä
vuoksi on oikeutettua ulottaa säännöt koskemaan vastaajia näiden kotipaikasta
riippumatta. Lisäksi tässä asetuksessa olisi määritettävä ne tapaukset, joissa
yhdistetty patenttituomioistuin ja Benelux-maiden tuomioistuin voivat käyttää
toissijaista toimivaltaa.
(6)       Vireilläoloa ja toisiinsa
liittyviä kanteita koskevia tämän asetuksen sääntöjä, joiden tarkoituksena on
ehkäistä rinnakkaiset kanteet ja ristiriitaiset tuomiot, olisi sovellettava,
kun kanne nostetaan sellaisten jäsenvaltioiden tuomioistuimissa, joissa edellä
mainittuja kansainvälisiä sopimuksia sovelletaan, ja sellaisten jäsenvaltioiden
tuomioistuimissa, joissa näitä sopimuksia ei sovelleta.
(7)       Vireilläoloa ja toisiinsa
liittyviä kanteita koskevia tämän asetuksen sääntöjä olisi sovellettava yhtä
lailla myös silloin, kun yhdistettyä patenttituomioistuinta koskevan sopimuksen
83 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun siirtymäkauden aikana nostetaan
tietyntyyppisiä, kyseisessä kohdassa määriteltyjä eurooppapatentteihin
liittyviä riita-asioita koskevia kanteita yhdistetyssä patenttituomioistuimessa
ja yhdistettyä patenttituomioistuinta koskevan sopimuksen sopimusjäsenvaltion
kansallisessa tuomioistuimessa.
(8)       Yhdistetyn
patenttituomioistuimen tai Benelux-maiden tuomioistuimen antamat tuomiot olisi
tunnustettava ja pantava täytäntöön tämän asetuksen mukaisesti jäsenvaltioissa,
jotka eivät ole kyseisten kansainvälisten sopimusten sopimuspuolia.
(9)       Sellaisten jäsenvaltioiden,
jotka eivät ole kyseisten kansainvälisten sopimusten sopimuspuolia,
tuomioistuinten antamat tuomiot olisi edelleen tunnustettava ja pantava
täytäntöön muissa jäsenvaltioissa tämän asetuksen mukaisesti.
(10)     Tätä asetusta olisi ryhdyttävä
soveltamaan samaan aikaan kuin asetusta (EU) N:o 1215/2012, jotta sopimus
yhdistetystä patenttituomioistuimesta voisi tulla asianmukaisella tavalla
voimaan ja jotta Benelux-maiden tuomioistuimelle voitaisiin käytännössä siirtää
toimivaltaa.
(11)     Sen vuoksi asetusta (EU) N:o
1215/2012 olisi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
(1)        Lisätään asetuksen (EU) N:o
1215/2012 johdanto-osan 14 kappaleen loppuun uusi virke seuraavasti:
”Yhtenäisiä toimivaltasääntöjä olisi sovellettava
vastaajan kotipaikasta riippumatta myös tapauksissa, joissa useiden
jäsenvaltioiden yhteiset tuomioistuimet käyttävät toimivaltaa asioissa, jotka
kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan.”
(2)        Lisätään asetukseen (EU) N:o
1215/2012 71 a, 71 b, 71 c ja 71 d artikla seuraavasti:
”71 a
artikla
1.       Tätä asetusta sovellettaessa useille
jäsenvaltioille yhteinen tuomioistuin, jäljempänä ’yhteinen tuomioistuin’, on
jäsenvaltion tuomioistuin, kun se käyttää perustamisestaan tehdyn sopimuksen
mukaisesti toimivaltaa siviili- ja kauppaoikeuden alalla tässä asetuksessa
tarkoitetussa merkityksessä.
2.       Tätä asetusta sovellettaessa yhteisiä
tuomioistuimia ovat seuraavat:
a)       yhdistetty patenttituomioistuin, joka on
perustettu 19 päivänä helmikuuta 2013 allekirjoitetulla sopimuksella
yhdistetystä patenttituomioistuimesta;
b)       Benelux-maiden tuomioistuin, joka on
perustettu Benelux-maiden tuomioistuimen perustamisesta ja perussäännöstä 31
päivänä maaliskuuta 1965 tehdyllä sopimuksella, jäljempänä ’Benelux-sopimus’.
71 b
artikla
Yhteisen tuomioistuimen toimivalta määräytyy
seuraavasti:
1.       Yhteinen tuomioistuin on toimivaltainen,
jos yhteisen tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen osapuolena olevan
jäsenvaltion tuomioistuimet ovat tämän asetuksen nojalla toimivaltaisia
kyseisen sopimuksen soveltamisalaan kuuluvassa asiassa.
2.       Jos vastaajan kotipaikka ei ole
jäsenvaltiossa, ja tämä asetus ei muutoin anna toimivaltaa vastaajaan nähden,
sovelletaan II luvun säännöksiä aivan kuin vastaajan kotipaikka olisi jossakin
jäsenvaltiossa. Edellä olevaa 35 artiklaa sovelletaan myös silloin, kun unionin
ulkopuolisten maiden tuomioistuimet ovat toimivaltaisia tutkimaan pääasian.
3.       Jos vastaajan kotipaikka ei ole
jäsenvaltiossa eikä yksikään jäsenvaltion tuomioistuin ole toimivaltainen tämän
asetuksen nojalla, vastaajaa vastaan voidaan nostaa kanne yhteisessä
tuomioistuimessa, jos:
a)       vastaajalle kuuluvaa omaisuutta sijaitsee
jossakin yhteisen tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen osapuolena
olevassa jäsenvaltiossa;
b)       omaisuuden arvo ei ole merkityksetön
vaateen arvoon nähden;
c)       riita-asialla on riittävä yhteys johonkin
jäsenvaltioon, joka on yhteisen tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen
osapuoli.
71 c
artikla
1.       Edellä olevaa 29–32 artiklaa sovelletaan,
kun kanne on nostettu yhteisessä tuomioistuimessa ja sellaisen jäsenvaltion
tuomioistuimessa, joka ei ole yhteisen tuomioistuimen perustamisesta tehdyn
sopimuksen osapuoli.
2.       Edellä olevaa 29–32 artiklaa sovelletaan
yhdistettyä patenttituomioistuinta koskevan sopimuksen 83 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetun siirtymäkauden aikana kanteisiin, jotka on nostettu yhdistetyssä
patenttituomioistuimessa ja sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimessa, joka on
yhdistettyä patenttituomioistuinta koskevan sopimuksen osapuoli.
71 d
artikla
Kun on kysymys tuomion tunnustamisesta ja
täytäntöönpanosta, tätä asetusta sovelletaan seuraavien tuomioiden
tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon:
a)       yhdistetyn patenttituomioistuimen tai
Benelux-maiden tuomioistuimen antamat tuomiot, jotka on tunnustettava ja
pantava täytäntöön jäsenvaltioissa, jotka eivät ole yhdistettyä
patenttituomioistuinta koskevan sopimuksen tai Benelux-sopimuksen sopimuspuolia;
ja
b)       sellaisten jäsenvaltioiden, jotka eivät
ole yhdistettyä patenttituomioistuinta koskevan sopimuksen tai
Benelux-sopimuksen sopimuspuolia, tuomioistuinten antamat tuomiot, jotka on
tunnustettava ja pantava täytäntöön kyseisten sopimusten sopimuspuolina
olevissa jäsenvaltioissa.”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 10 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               EUVL L 351, 20.12.2012, s. 1.
[2]               Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
N:o 1257/2012 yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta
tiiviimmästä yhteistyöstä (EUVL L X); neuvoston asetus (EU) N:o 1260/2012
yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavan tiiviimmän yhteistyön
täytäntöönpanoon sovellettavista käännösjärjestelyistä (EUVL L).
[3]               SEC(2010) 1547 final, 14.12.2010.
[4]               EUVL C… , …, s…


Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Amerikan yhdysvalloista ja Thaimaasta peräisin olevien alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden tuonnissa