Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52006PC0555

Ehdotus neuvoston päätös luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poikkeava erityistoimenpide  /* KOM/2006/0555 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 28.9.2006KOM(2006) 555 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poikkeava erityistoimenpide(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan soveltaa kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisen veronkierron estämiseksi. Komission pääsihteeristön 10. helmikuuta 2006 vastaanottamalla kirjeellä Yhdistynyt kuningaskunta pyysi lupaa ottaa käyttöön direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poikkeavan toimenpiteen. Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 18. heinäkuuta 2006. Komissio ilmoitti 19. heinäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sillä on kaikki tiedot, joita se katsoo tarvitsevansa pyynnön arvioimiseksi. |120 | Yleinen tausta Direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin sen sanamuoto on 28 g artiklassa, säädetään yleiseksi säännöksi, että sisäisen järjestelmän mukaan arvonlisäveroa on velvollinen maksamaan verovelvollinen, joka suorittaa tavaroiden luovutuksen. Yhdistynyt kuningaskunta haluaisi soveltaa käännettyä verovelvollisuutta, jolloin verovelvollinen, jolle tavarat luovutetaan, maksaisi arvonlisäveron seuraavien tavaroiden luovutuksista: Matkapuhelimet Mikrosirut/mikroprosessorit/keskusyksiköt Tietokoneissa, matkapuhelinlaitteissa tai erityisissä sähkölaitteissa käytettävät sähköiset tallennusvälineet Sähköisen tiedon säilyttämiseen, käsittelyyn tai tallentamiseen käytettävät elektroniikkalaitteet, kuten kädessä pidettävät digitaalikamerat ja videokamerat kädessä pidettävät digitaaliset audiosoittimet, kuten MP3-soittimet kädessä pidettävät digitaaliset kuvanauhurit ja kannettavat DVD-soittimet langattomat laitteet, joissa on sähköposti, puhelin, tekstiviestipalvelu, Internet-yhteys ja langaton tiedonsaanti kädessä pidettävät tietokoneet kädessä pidettävät tai kannettavat satelliittipaikannuslaitteet näytölliset pelikonsolit tai televisioissa tai tietokoneissa käytettävät pelikonsolit. Tämän toimenpiteen seurauksena olisi, että asiakkaan tällaisten tuotteiden toimittajalle maksamaan hintaan ei sisältyisi arvonlisäveron osuutta. Sen sijaan asiakas tilittää arvonlisäveron omassa alv-ilmoituksessaan. Tavallisesti hän voi myös vähentää tämän arvonlisäveron samassa ilmoituksessa. Veroa ei siis maksettaisi tällaisista luovutuksista, jotka suoritetaan täysimääräisesti verovelvollisten henkilöiden välillä, vaan koko arvonlisäveron maksaisi toimitusketjun viimeinen linkki eli vähittäismyyjä. Yhdistynyt kuningaskunta haluaa tällä tavalla poiketa yhdestä arvonlisäveron perusperiaatteista eli jaoteltujen maksusuoritusten järjestelmästä, jossa kukin toimitusketjun verovelvollinen maksaa osan luovutuksen lopullisesta arvonlisäverosta. Yhdistyneen kuningaskunnan petosongelma Edellä mainittujen tuotteiden luovutukset ovat erittäin usein veronkierron kohteena Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tyypillisin veronkierron muoto on, että arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröity toimittaja laskuttaa luovutukset, mutta katoaa tämän jälkeen veroja maksamatta. Tällöin hän kuitenkin antaa asiakkaalle arvonlisäveron sisältävän pätevän laskun, jonka perusteella asiakas voi saada takaisin tuotantopanoksista kertyneen arvonlisäveron. Näin ollen valtio ei saa luovutuksesta arvonlisäveroa, vaan sen on myönnettävä seuraavalle toimitusketjun toimijalle vähennys tuotantopanoksista kertyvästä arvonlisäverosta ikään kuin se olisi maksettu. Tästä on kehittynyt järjestäytyneen rikollisuuden usein käyttämä MTIC-järjestelmä (Missing Trader Intra-Community Fraud), joka on erittäin pitkälle kehittynyt ja hyvin organisoitu hyökkäys arvonlisäverojärjestelmää vastaan. Siinä käytetään hyväksi siirtymäkauden alv-järjestelmää, jossa toimittajan toisessa jäsenvaltiossa olevalle asiakkaalle suorittamasta luovutuksesta ei tarvitse maksaa arvonlisäveroa lähetysmaassa. Sen sijaan asiakas suorittaa arvonlisäveron saapumisjäsenvaltiossa (edellä kuvattu käännetty veroverovelvollisuus, joka koskee vain yksittäistä luovutusta). Kun asiakas katoaa suorittamatta arvonlisäveroa tämän pyynnön kohteena olevien tavaroiden kaltaisten arvokkaiden tavaroiden luovutuksista, tulonmenetykset voivat olla huomattavat. Lisäksi tällaisiin petoksiin syyllistyvät henkilöt usein järjestävät monia luovutuksia, joissa samat tavarat voivat kulkea jäsenvaltioiden välillä useaan kertaan (ns. karusellipetos). Täten valtion tulonmenetykset voivat olla monta kertaa suuremmat kuin yksittäisen tavaraluovutuksen veron määrä. Tällaisten petosten arvioidaan maksaneen Yhdistyneelle kuningaskunnalle 6,75–11 miljoonaa Englannin puntaa vuodesta 2001 alkaen. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on viime vuosina havaittu, että eräiden vastatoimenpiteiden seurauksena petokset ovat entistäkin taidokkaampia ja monimutkaisempia. Viimeisimpien julkaistujen arvioiden mukaan MTIC-petokset maksoivat 1,12–1,9 miljoonaa Englannin puntaa vuosina 2004–2005. Viimeaikaiset toimintaindikaattorit ovat kuitenkin osoittaneet, että tällaisten petosten määrä lisääntyy Yhdistyneessä kuningaskunnassa, vaikka niiden torjuntaa on pyritty tehostamaan ja kaikilla jäsenvaltioilla on käytössään yhteisön lainsäädännössä määrätyt välineet niiden torjumiseksi. Tällaisen rikollisen toiminnan torjumiseksi Yhdistynyt kuningaskunta haluaa ottaa käyttöön käännetyn verovelvollisuuden. Sen mielestä tällainen menettely estäisi edellä kuvatut petokset, koska voiton saamisen mahdollisuus poistuu. Jos arvonlisäveroa ei kanneta, toimijan ei ole mahdollista piiloutua suorittamatta asiakkaaltaan saamansa hinnan alv-osuutta. Menettely koskisi ainoastaan tavaroita, joita MTIC-petokset ovat useimmiten koskeneet, ja se estäisi merkittävien tulonmenetysten jatkumisen. Koska kyseessä ovat vain muutamat tavaraluokat, ehdotettu järjestelmä ei ole yleinen käännetyn verovelvollisuuden järjestelmä eikä siitä ole tarkoituskaan sellaista tehdä. Järjestelmä ei siten muuttaisi merkittävällä tavalla nykyistä alv-järjestelmää, joka perustuu veron suorittamiseen jaoteltuina maksuosuuksina. Yhdistynyt kuningaskunta asettaisi samalla valvonta- ja selontekovelvoitteet varmistaakseen, että veronviranomaisille annetaan tietoja toimenpiteen tehokkuudesta. Nämä voivat olla samankaltaisia kuin yhteisön sisäisiä tavaraluovutuksia nykyisin koskevat selontekovaatimukset. Yksinkertaisuuden vuoksi Yhdistynyt kuningaskunta haluaisi asettaa tuhannen punnan suuruisen rajan (noin 1 480 euroa), jonka alittavilta osin luovutuksiin ei sovelleta käänteistä verovelvollisuutta. Tämä lieventäisi vähittäismyyjille ja pienyritysasiakkaille mahdollisesti aiheutuvia ongelmia. Rajan olisi kuitenkin oltava tarpeeksi alhainen, jotta myyntiä ei hajautettaisi käänteisen verovelvollisuuden välttämiseksi. Komission kanta pyyntöön Kun komissio vastaanottaa 27 artiklan mukaisen pyynnön, se tarkastelee sitä varmistaakseen, että pyynnön hyväksymistä koskevat perusedellytykset täyttyvät ts. yksinkertaistaako ehdotettu erityistoimenpide verovelvollisia tai verohallintoja koskevia menettelyjä tai estääkö ehdotus tietyntyyppisiä veropetoksia ja veronkiertoa. Komissio omaksuu tällaisissa tapauksissa varovaisen lähestymistavan varmistaakseen, etteivät poikkeukset vaaranna yleisen alv-järjestelmän toimintaa. Tästä syystä se teki vuonna 2005 ehdotuksen direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta tiettyjen arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamisen ja veropetosten ja veronkiertämisen estämiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta sekä tiettyjen poikkeuslupapäätösten kumoamisesta[1], jotta kaikki jäsenvaltiot voisivat soveltaa käyttökelpoisiksi ja tehokkaiksi osoittautuneita poikkeuksia. Komissio on tavallisesti haluton ehdottamaan käänteistä verovelvollisuutta koskevien pyyntöjen hyväksymistä, sillä tällaisessa toimenpiteessä ei sovelleta jaoteltujen maksuosuuksien järjestelmää, joka on alv-järjestelmän keskeinen piirre. Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 26 b artiklassa kullalle säädettyä erityisjärjestelmää voidaan kuitenkin pitää vakiintuneena käänteisenä verovelvollisuutena. Näiden säännösten soveltaminen on kuitenkin kohdennettu huolellisesti ja niiden soveltamisaika ja suuruus on rajoitettu. Päätelmä Yhdistyneen kuningaskunnan esittämällä pyynnöllä pyritään soveltamaan 27 artiklaa merkittävien muutosten tekemiseksi alv-järjestelmään, sillä siinä pyydetään yleisen käänteisen verovelvollisuuden käyttöönottoa, joka kuitenkin rajoitettaisiin koskemaan vain tiettyjä tavaraluokkia. Tämä tarkoittaisi sitä, että näiden alojen verovelvollisten olisi tosiasiassa sovellettava kolmea erilaista verojärjestelmää, jotka ovat seuraavat: ”perinteinen” alv-järjestelmä, käännetty verovelvollisuus yritysten välisiin (B2B) tavaroiden luovutuksiin, kun tietyt arviointiperusteet täyttyvät, yhteisön sisäinen järjestelmä. Tämä lisäisi entisestään yritysten kirjanpitorasitteita. Vastaavasti kaikille kyseessä olevien alojen yrityksille, myös rehellisille kauppiaille, aiheutuisi lainsäädännön noudattamisesta uusia velvoitteita (asiakkaiden aseman tarkastaminen ja selonteot). Käänteisen verovelvollisuuden soveltaminen tarjoaisi lisäksi uusia petosmahdollisuuksia erityisesti lopullisessa kulutuksessa ja sen vuoksi olisi toteutettava asianmukaiset valvontatoimenpiteet sen takaamiseksi, että myös loppukulutusta verotetaan, vaikka käytössä ei ole varsinaista jaoteltujen maksuosuuksien järjestelmää. Näistä puutteista huolimatta komissio katsoo kuitenkin, että pyyntö täyttää 27 artiklassa säädetyt vaatimukset. Toimenpide poistaisi todennäköisesti nykyiset MTIC-petokset ja ratkaisisi siten tietyntyyppiset petosongelmat. Ongelmana on kuitenkin se, missä määrin toimenpide pysyy oikeasuhteisena, kun otetaan huomioon suhde petollisen ja ei-petollisen toiminnan suuruuden välillä kyseessä olevalla alalla. Toimenpiteen soveltamisala on melko laaja, sillä se kattaa suuren osan elektroniikka-alasta. Yhdistyneestä kuningaskunnasta saatujen tietojen mukaan sellaisten veronmaksajien lukumäärä, joita toimenpide koskee, ja heidän liiketoimintansa taloudellinen merkitys jäisivät kuitenkin rajalliseksi (noin 22 500 verovelvollista yhteensä 1 900 000 arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröityneestä yrityksestä). Kun otetaan huomioon kyseessä olevat mittavat alv-tulot ja lailliselle kaupalle aiheutuvan taakan melko lievä lisääntyminen, laaja soveltamisala näyttää olevan 27 artiklan säännösten mukainen. Samalla on huomattava, että muissakin jäsenvaltioissa esiintyy vastaavanlaisia petoksia (samoissa tai muissa tavaraluokissa) ja että ne voivat pyytää vastaavia poikkeuksia kuudennen arvonlisäverodirektiivin 21 artiklan säännöksistä. Tämä voi johtaa siihen, että eri jäsenvaltioissa veronmaksajiin sovelletaan erilaisia velvoitteita. Tämä ei vastaisi toimivien sisämarkkinoiden periaatetta. Sen vuoksi ehdotuksessa, jolla pyydetty poikkeus myönnetään, on määriteltävä käänteisen verovelvollisuuden täytäntöönpanoon liittyvät pääkohdat ja toimenpiteen kesto on rajoitettava, jotta sen tehokkuus (millainen vaikutus MTIC-petoksiin ja missä määrin estetään loppukulutus ilman arvonlisäveron suorittamista) ja vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan voidaan arvioida. Ehdotuksella annetaan lupa käännettyyn verovelvollisuuteen 31. joulukuuta 2009 asti. |139 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Ehdotuksen alalla ei ole voimassa aiempia säännöksiä. |141 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotus vastaa kokonaistavoitetta, jonka mukaan jäsenvaltioita on autettava veropetosten torjunnassa. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |219 | Ei aiheellinen. |Asiantuntijatiedon käyttö |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Päätösehdotuksella pyritään torjumaan arvonlisäveron kiertämistä ja sillä on todennäköisesti myönteinen vaikutus alv-tuloihin. Toimenpiteellä on kuitenkin kielteinen vaikutus yrityksiin, sillä järjestelyt poikkeavat tavanomaisiin tavaraluovutuksiin sovellettavista. Tämä monimutkaistaa kirjanpitoa sellaisille yrityksille, jotka harjoittavat liiketoimintaa muillakin aloilla kuin poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Myös suunnitellut valvontatoimenpiteet lisäävät velvoitteita kyseessä olevalla alalla. Sen vuoksi on selvää, että tämä poikkeus ei vastaa 27 artiklassa säädettyjä yksinkertaistamistoimenpiteitä ja että se kuuluu ainoastaan tietyntyyppisen veronkierron estämisen soveltamisalaan. Luonnollisestikaan ei ole takeita siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan suunnittelema toimenpide poistaa tällaiset petokset, minkä vuoksi komissio ehdottaa poikkeukselle lyhyttä voimassaoloaikaa. Koska toimenpiteen vaikutus on joka tapauksessa rajallinen sen soveltamisalan vuoksi, Yhdistyneen kuningaskunnan on arvioitava toimenpiteen tehokkuutta ja ilmoitettava siitä komissiolle. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Yhdistyneelle kuningaskunnalle annettava lupa soveltaa kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöksistä poikkeavaa toimenpidettä, joka koskee käänteisen verovelvollisuuden käyttöä matkapuhelinten, mikrosirujen/mikroprosessorien sekä tietojen säilyttämiseen, käsittelyyn ja tallentamiseen käytettävien sähköisten talletusvälineiden ja kädessä pidettävien sähkölaitteiden maan sisäisissä luovutuksissa. |310 | Oikeusperusta Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohta. |329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia. |332 | Koska poikkeuksen soveltamisala on määritelty selkeästi, erityistoimenpide näyttää olevan oikeassa suhteessa pyrittyyn tavoitteeseen nähden, kun otetaan huomioon kyseessä olevien tappioiden suuruus. |Sääntelytavan valinta |341 | Ehdotettu sääntelytapa: muu. |342 | Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavista syistä: Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa luvan ottaa käyttöön yhteisistä arvonlisäverosäännöistä poikkeavia toimenpiteitä. Neuvoston päätös on ainoa soveltuva sääntelytapa, koska se voidaan kohdistaa yksittäiselle jäsenvaltiolle. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole kielteistä vaikutusta yhteisön talousarvioon. |LISÄTIEDOT |Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |533 | Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. |1.  EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poikkeava erityistoimenpideEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY[2] ja erityisesti sen 27 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[3],sekä katsoo seuraavaa:(1) Komission pääsihteeristön 10 päivänä helmikuuta 2006 saapuneeksi kirjaamassa kirjeessä Yhdistynyt kuningaskunta pyysi lupaa ottaa käyttöön direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännöksistä poikkeavan erityistoimenpiteen arvonlisäverovelvollisen osalta.(2) Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 18 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti 19 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sillä on kaikki pyynnön arvioimiseen tarpeellisiksi katsomansa tiedot.(3) Direktiivin 77/3888/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, sellaisena kuin sen sanamuoto on 28 g artiklassa, säädetään, että arvonlisäverovelvollinen on tavarat luovuttava verovelvollinen. Tämän Yhdistyneen kuningaskunnan pyytämän poikkeuksen tarkoituksena on siirtää velvollisuus suorittaa arvonlisävero sille verovelvolliselle, jolle tavarat luovutetaan, mutta ainoastaan tietyin edellytyksin ja ainoastaan silloin, kun kyseessä ovat matkapuhelimet, mikrosirut/mikroprosessorit sekä tietojen varastointiin, käsittelyyn ja tallentamiseen käytettävät sähköiset talletusvälineet ja kädessä pidettävät elektroniikkalaitteet.(4) Kyseisellä alalla monet toimijat syyllistyvät veronkiertoon jättämällä maksamatta myydyistä tuotteista arvonlisäveron veroviranomaisille. Niiden asiakkailla, jotka saavat pätevän laskun, on kuitenkin edelleen oikeus verovähennykseen. Röyhkeimmissä tapauksissa tavaroita kuljetetaan niin sanotussa karusellijärjestelmässä, jossa samoja tavaroita luovutetaan useaan kertaan suorittamatta arvonlisäveroa veroviranomaisille. Kun tällaisissa tapauksissa arvonlisäverovelvolliseksi nimetään henkilö, jolle tavarat luovutetaan, poikkeuksella poistettaisiin toimijoiden mahdollisuus tämäntyyppiseen veronkiertoon. Se ei kuitenkaan vaikuttaisi maksettavan arvonlisäveron määrään.(5) Poikkeuksen tehokkuuden varmistamiseksi ja sen estämiseksi, että veroa alettaisiin kiertää muiden tuotteiden osalta tai vähittäismyyntitasolla, Yhdistyneen kuningaskunnan olisi asetettava asianmukaisia valvonta- ja selontekovelvoitteita. Komissiolle olisi ilmoitettava toteutetuista erityistoimenpiteistä sekä poikkeuksen valvonnasta ja kokonaisarvioinnista.(6) Toimenpide on oikeassa suhteessa pyrittyihin tavoitteisiin nähden, sillä sitä ei ole tarkoitus soveltaa yleisesti, vaan ainoastaan tietyllä suuririskisellä alalla tiettyihin huolellisesti valittuihin tuotteisiin, joiden osalta veronkierto on aiheuttanut merkittäviä veromenetyksiä. Koska kyseessä on pieni ala, poikkeusta ei voida pitää yleisenä toimenpiteenä.(7) Luvan olisi oltava voimassa vain lyhyen ajan, koska toimenpiteen tavoitteiden saavuttamista ei voida taata eikä toimenpiteen vaikutusta Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden jäsenvaltioiden arvonlisäverojärjestelmään voida mitata etukäteen; myös toimenpiteen ja sen täytäntöönpanon vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan on arvioitava.(8) Tämä poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin yhteisön omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPoiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, sellaisena kuin sen sanamuoto on sen 28 g artiklassa, säädetään, Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa nimetä arvonlisäverovelvolliseksi verovelvollinen, jolle seuraavat tavarat luovutetaan:(1) matkapuhelimet, jotka ovat toimiluvan saaneissa verkoissa käytettäviksi tarkoitettuja tai tällaiseen käyttöön muunnettuja laitteita, joita käytetään tietyillä taajuuksilla ja joilla voi myös olla muita käyttötarkoituksia;(2) integroidut piirit, kuten mikroprosessorit ja keskusyksiköt, ennen kuin ne asennetaan loppukäyttäjille tarkoitettuihin tuotteisiin:(3) sähköiset tallennusvälineet ja PC-kortit, kuten muistitikut ja CD–ROM- ja SD-kortit, joita käytetään tietokoneissa tai joissakin 1–4 kohdassa tarkoitetuissa laitteissa;(4) sähköisen tiedon säilyttämiseen, käsittelyyn tai tallentamiseen käytettävät elektroniikkalaitteet, kutena) kädessä pidettävät laitteet äänen ja/tai kuvan tallentamiseksi tai toistamiseksi;b) kädessä pidettävät digitaaliset audiosoittimet, kuten MP3-soittimet;c) kädessä pidettävät digitaaliset kuvanauhurit ja kannettavat DVD-soittimet;d) langattomat laitteet, joissa on sähköposti, puhelin, tekstiviestipalvelu, Internet-yhteys ja langaton tiedonsaanti sekä kädessä pidettävät tietokoneet;e) kädessä pidettävät tai kannettavat satelliittipaikannuslaitteet;f) näytölliset pelikonsolit tai televisioissa tai tietokoneissa käytettävät pelikonsolit.Poikkeusta sovelletaan sellaisten tavaroiden luovutuksiin, joiden veron peruste on vähintään 1 000 Englannin puntaa.2 artiklaEdellä 1 kohdassa säädetty poikkeus edellyttää, että Yhdistynyt kuningaskunta asettaa asianmukaiset ja tehokkaat valvonta- ja selontekovelvoitteet sellaisia tavaroita luovuttavien verovelvollisten osalta, joihin käänteistä verovelvollisuutta sovelletaan tämän päätöksen mukaisesti.3 artiklaYhdistyneen kuningaskunnan on ilmoitettava komissiolle, onko se toteuttanut 1 ja 2 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet, ja sen on toimitettava 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä komissiolle selonteko asianomaisten toimenpiteiden kokonaisarvioinnista ja erityisesti siitä, miten tehokas toimenpide on ollut ja onko saatu todisteita siitä, että veroa on alettu kiertää muiden tuotteiden osalta tai vähittäismyyntitasolla.4 artiklaTämän päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2009.5 artiklaTämä päätös on osoitettu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] KOM(2005) 89, 16.3.2005, annettiin direktiivinä 2006/69/EY (EUVL L 221, 12.8.2006, s. 9).[2] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/69/EY (EUVL L 221, 12.8.2006, s. 9).[3] EUVL C [...], [...], s. [...].


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 28.10.2016
            COM(2016) 693 final
            2016/0342(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            yhteistyötä siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelyssä koskevaan Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön väliseen sopimukseen tehtävää muutosta koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               1.1.Tausta

               Yhteistyötä siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelyssä koskeva Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön välinen sopimus
                  1
               , jäljempänä ’sopimus’, jonka tekemisestä neuvosto oli tehnyt päätöksen
                  2
               , tuli voimaan 1. toukokuuta 2011. Sopimuksesta neuvoteltiin neuvoston 9. maaliskuuta 2004 tekemän päätöksen perusteella. Sillä komissio valtuutetaan aloittamaan neuvottelut.

               Sopimuksen tarkoituksena on muun muassa taata korkean tason yhteistyön ja yhdenmukaistamisen jatkuminen Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välillä sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla.

               Sopimuksen nykyiseen soveltamisalaan, sellaisena kuin se on sopimuksen 2 artiklan B kohdassa, kuuluvat

               siviili-ilmailutuotteiden lentokelpoisuushyväksyntä ja valvonta;

               siviili-ilmailutuotteiden ympäristötestaus ja -hyväksyntä; sekä

               huoltotilojen hyväksyntä ja valvonta.

               Yhdysvaltain ilmailuhallinto (FAA) ja komissio ovat sopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä, erityisesti sopimuksella perustetussa kahdenvälisessä valvontakomiteassa (sekakomitea) käydyissä keskusteluissa, todenneet, että molemmilla osapuolilla on halu parantaa mahdollisuuksia lisätä lentoturvallisuutta koskevaa yhteistyötä nykyisen sopimuksen määräyksiä laajemmin.

               Molemmat osapuolet totesivat, että yhteistyötä olisi ensisijaisesti kehitettävä lentäjien lupakirjojen ja koulutuksen osalta, ja antoivat asiantuntijoiden tehtäväksi tarkastella vaihtoehtoja ja laatia teknisiä ehdotuksia. Asiantuntijatyön myötä on myös vahvistunut, että sopimusta voidaan ja on syytä laajentaa uusille yhteistyön ja hyväksynnän aloille.

               Sopimuksen voimaantulosta lähtien kolmen vuoden aikana saatujen kokemusten ja hyötyjen perusteella ja ottaen asianmukaisesti huomioon kahdenvälisen valvontakomitean käymä keskustelu mahdollisuuksista lisätä yhteistyötä sopimuksen soveltamisalaa laajentamalla, komissio esitti 3. syyskuuta 2014 suosituksen neuvoston päätökseksi komission valtuuttamisesta neuvottelemaan sopimuksen muuttamisesta. Viralliset neuvottelut Yhdysvaltojen kanssa on aloitettu neuvoston 25. syyskuuta 2014 tekemän vastaavan päätöksen perusteella. Neuvottelujen tulokset esitetään jäljempänä, ja ne on sisällytetty muutosluonnokseen 1, joka on liitetty tähän ehdotukseen.

               1.2.Soveltamisala

               Neuvotellun tekstin mukaan 2 artiklan B kohta korvattaisiin niin, että siihen sisältyvät seuraavat alat, joilla yhteistyötä voitaisiin harjoittaa niitä koskevien sopimuksen liitteiden perusteella:

               (1)siviili-ilmailutuotteiden lentokelpoisuushyväksyntä ja valvonta;

               (2)siviili-ilmailutuotteiden ympäristötestaus ja -hyväksyntä;

               (3)huoltotilojen hyväksyntä ja valvonta;

               (4)henkilöstön lupakirjat ja koulutus;

               (5)lentotoiminta;

               (6)lentopaikat; sekä

               (7)ilmaliikennepalvelut ja ilmaliikenteen hallinta.

               Tekniseltä kannalta olisi todettava, että 2 artiklan B kohdan uudesta tekstistä sellaisena kuin sitä ehdotetaan, seuraa se, että 5 artiklaa on muutettava. Uudelleenlaadittu 2 artiklan B kohta merkitsee sitä, ettei nykyisten 5 artiklan A kohdan ja 5 artiklan B kohdan mukaisia aloja tarvitse enää erottaa toisistaan. Jotta 5 artikla toimisi kitkattomasti 2 artiklan B kohdan uuden tekstin kanssa, ehdotetaan, että 5 artiklan B kohdasta säilytetään ainoastaan sisältö mukautuksilla, joilla siitä tehdään yleinen sääntö. Tämä tarkoittaisi myös nykyisten säännösten yksinkertaistamista erityisesti siksi, että muutos mahdollistaa kyseisen artiklan A ja B kohdan konsolidoimisen. Konkreettista yhteistyötä koskevat nykyiset liitteet säilyisivät luonnollisesti ennallaan. Sen sijaan 5 artiklan C kohta ei ole enää tarpeen.

               1.3.Muutoksen aikataulusta

               Muutoksen loppuunsaattamisen aikataulu on keskeisessä asemassa alustavassa työssä, joka on tehty uuden lentäjien lupakirjoja koskevan liitteen hyväksymiseksi ja sisällyttämiseksi sopimukseen.

               Asetuksen (EY) N:o 216/2008
                  3
                mukaan lentäjällä, jonka asuinpaikka on Euroopan unionissa, on oltava jonkin jäsenvaltion myöntämä lentäjän lupakirja. Komission asetuksessa (EU) N:o 1178/2011
                  4
                säädetään ratkaisusta, jonka mukaan kolmannen maan lentäjän lupakirjan haltijat voivat joko hyväksyttää (validoida) ulkomaisen lupakirjan yhden vuoden ajaksi tai muunnattaa sen pysyvästi. Komission asetuksesta (EU) N:o 1178/2011 neuvoteltaessa kävi kuitenkin ilmi, että kansalliset säännöt, vaikka niitä onkin yhdenmukaistettu tietyllä tasolla, olivat varsin erilaisia kolmansien maiden lupakirjojen kohtelun osalta. Tämä saattaisi johtaa siihen, että suuri määrä yksityislentäjän lupakirjan haltijoita (yli 10 000), joilla on ulkomaalainen lupakirja, eivät enää sopisi unionin järjestelmään. On syytä huomauttaa, että tämä koskisi pääasiassa Euroopassa asuvia yhdysvaltalaisen yksityislentäjän lupakirjan haltijoita. Näiden lupakirjojen muuntaminen komission asetuksen (EU) N:o 1178/2011 mukaisiksi voisi aiheuttaa merkittäviä taloudellisia ja organisatorisia lisäkustannuksia näille yksityislentäjän lupakirjan haltijoille.

               Tästä syystä yhdessä jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja toimialan kanssa sovittiin komission asetuksessa (EU) N:o 1178/2011 käyttöön otettavasta siirtymäajasta, jotta voidaan neuvotella sellaisesta liitteestä ilmailun turvallisuutta koskevaan kahdenväliseen sopimukseen, jolla helpotetaan Yhdysvalloissa myönnettyjen yksityislentäjän lupakirjojen muuntamista.

               Lentäjien lupakirjoja koskevan uuden liitteen sopimukseen sisällyttäminen katsotaan kiireelliseksi, kun otetaan huomioon komission asetukseen (EU) N:o 1178/2011 sisältyvät asiaa koskevat säännökset ja määräajat (8. huhtikuuta 2017). Sen vuoksi sopimusta on tarpeen muuttaa viipymättä, ja sopimuksen muutosta 1 olisi tällä välin sovellettava väliaikaisesti.

               2.INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

               Sopimuksen muutos 1 on neuvoteltu komission ja FAA:n kesken sopimuksen 2 artiklan C kohdan ja 19 artiklan B kohdan mukaisesti.

               Lentoliikenneala yleisesti peräänkuuluttaa johdonmukaisesti tiiviimpää yhteistyötä, hyväksyntöjen tunnustamista ja yhdenmukaistamista kahden suurimman markkinan eli Yhdysvaltojen ja EU:n välillä, jotta voidaan vähentää tarpeettomia liiketoimintakustannuksia, joilla on hyvin vähäinen tai olematon turvallisuutta lisäävä vaikutus mutta jotka heikentävät alan yleistä kilpailukykyä. Nämä edut ovat erityisen kiinnostavia nyt, kun markkinoille ilmaantuu uusia tulokkaita muilla maailman kolkilla.

               EU:n ja Yhdysvaltojen sääntelyjärjestelmien vertailu on antanut viitteitä siitä, että olisi suotavaa edelleen yksinkertaistaa lakisääteisiä vaatimuksia ja menettelyjä Atlantin molemmin puolin kaikilla 1.2 kohdassa tarkoitetuilla aloilla. Näiden kahden järjestelmän lähentämisellä toisiinsa saadaan huomattavia säästöjä organisatoristen rakenteiden, resurssien, koulutusohjelmien, sisäisten menettelyjen ja valvontaohjelmien suhteen.

               Lisäliitteet, joita tarvitaan, jotta vastavuoroista tunnustamista tietyllä alueella voidaan soveltaa tehokkaasti, laaditaan ja hyväksytään sopimuksessa määrättyjä ja päätöksessä 2011/719/EU säädettyjä erityismenettelyjä noudattaen. Niistä tehdään erilliset komission ehdotukset neuvoston päätöksiksi.

               3.EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus

               Ehdotetulla muutoksella 1 luodaan mahdollisuus tehdä yhteistyötä myös muilla aloilla, joilla molemmat osapuolet katsovat sen vastavuoroisesti toivottavaksi edellyttäen, että kahdenvälinen valvontakomitea hyväksyy kunkin uuden alan osalta vastaavat liitteet sopimuksen ehdotuksen mukaisesti tarkistetun 5 artiklan ja 19 artiklan B kohdan mukaisesti.

               Oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa.

               Taustatietona on syytä mainita myös yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta 20 päivänä helmikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 12 artiklan 1 kohta. Siinä säädetään mahdollisuudesta tunnustaa Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä sopimukset, joiden mukaan jäsenvaltion viranomaiset voivat myöntää todistuksia kolmannen maan ilmailuviranomaisten myöntämien todistusten perusteella.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ei vaikutuksia EU:n talousarvioon.

               2016/0342 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               yhteistyötä siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelyssä koskevaan Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön väliseen sopimukseen tehtävää muutosta koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvosto valtuutti 25 päivänä syyskuuta 2014 komission aloittamaan Amerikan yhdysvaltojen kanssa neuvottelut 1 päivänä toukokuuta 2011 voimaan tulleen Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön yhteistyötä siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelyssä koskevan sopimuksen muuttamisesta. Neuvottelut saatiin onnistuneesti päätökseen pääneuvottelijoiden sähköpostiviesteillä, joissa he kumpikin ilmaisivat hyväksyvänsä neuvotellun tekstin.

               (2)Sopimuksen neuvotellulla muutoksella laajennetaan yhteistyöaloja, joilla hyväksyntöjen ja vaatimustenmukaisuustoteamusten vastavuoroista tunnustamista voidaan soveltaa niin, että resursseja käytetään parhaalla mahdollisella tavalla ja että saadaan oikeasuhteisia kustannussäästöjä samalla kun säilytetään korkea turvallisuuden taso lentoliikenteessä.

               (3)Sopimuksen muutos 1 olisi sen vuoksi allekirjoitettava Euroopan unionin puolesta sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen myöhemmin.

               (4)Jotta sopimuksen soveltamisalan laajennuksen osana voitaisiin hyväksyä uusi lentäjien lupakirjoja koskeva liite, jonka merkitys on otettava huomioon siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä 3 päivänä marraskuuta 2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1178/2011 kolmannen maan lentolupakirjojen muuntamisesta annettujen asiaa koskevien säännösten yhteydessä, sopimuksen muutosta 1 olisi sovellettava väliaikaisesti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta yhteistyötä siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelyssä koskevan Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön välisen sopimuksen muutoksen 1 allekirjoittaminen edellyttäen, että muutoksen 1 tekeminen saatetaan päätökseen.

               Allekirjoitettava sopimuksen muutoksen 1 teksti on tämän päätöksen liitteenä.

               2 artikla

               Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jossa neuvottelijan nimeämä henkilö (nimeämät henkilöt) valtuutetaan allekirjoittamaan sopimuksen muutos 1.

               3 artikla

               Sopimuksen muutoksessa 1 olevan 2 artiklan mukaisesti sopimuksen muutosta 1 sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoituspäivästä sen voimaantuloon asti.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 291, 9.11.2011, s. 1.

                     (2)
                  Päätös 2011/719/EU (EUVL L 291, 9.11.2011, s. 1).

                     (3)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2008, annettu 20 päivänä helmikuuta 2008, yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta (EUVL L 79, 19.3.2008, s. 1).

                     (4)
                  Komission asetus (EU) N:o 1178/2011, annettu 3 päivänä marraskuuta 2011, siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 nojalla (EUVL L 311, 25.11.2011, s. 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 28.10.2016
            COM(2016) 693 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            yhteistyötä siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelyssä koskevaan Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön väliseen sopimukseen tehtävää muutosta koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               LIITE

               asiakirjaan

               Ehdotus neuvoston päätökseksi

               yhteistyötä siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelyssä koskevaan Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön väliseen sopimukseen tehtävää muutosta koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja sen väliaikaisesta soveltamisesta

               MUUTOS 1

               YHTEISTYÖTÄ

               SIVIILI-ILMAILUN TURVALLISUUDEN

               SÄÄNTELYSSÄ KOSKEVAAN

               AMERIKAN YHDYSVALTOJEN

               JA

               EUROOPAN YHTEISÖN

                VÄLISEEN SOPIMUKSEEN

               1 ARTIKLA – YLEISTÄ

               Yhteistyötä siviili-ilmailun turvallisuuden sääntelyssä koskevan Amerikan yhdysvaltojen (jäljempänä ’Yhdysvallat’) ja Euroopan yhteisön (jäljempänä yhdessä ’osapuolet’ ja yksittäin ’osapuoli’) välisen sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, 19 artiklan B kohdan määräysten nojalla osapuolet sopivat, että sopimusta muutetaan seuraavasti:

               (a)Poistetaan sopimuksen 2 artiklan B kohta kokonaisuudessaan ja korvataan se seuraavasti:

               ”Sopimuksen mukaisen yhteistyön soveltamisalaan kuuluvat seuraavat alat:

               (1)siviili-ilmailutuotteiden lentokelpoisuushyväksyntä ja valvonta;

               (2)siviili-ilmailutuotteiden ympäristötestaus ja -hyväksyntä;

               (3)huoltotilojen hyväksyntä ja valvonta;

               (4)henkilöstön lupakirjat ja koulutus;

               (5)lentotoiminta;

               (6)lentopaikat; sekä

               (7)ilmaliikennepalvelut ja ilmaliikenteen hallinta.”

               (b)Poistetaan sopimuksen 5 artikla kokonaisuudessaan ja korvataan se seuraavasti:

               ”5 ARTIKLA

               Liitteet

               Sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa osapuolet tai niiden edustajat valvontakomiteassa laativat liitteet, joissa kuvataan vaatimustenmukaisuustoteamusten ja hyväksyntöjen vastavuoroisen tunnustamisen edellytykset, kun ne ovat yhtä mieltä siitä, että kummankin osapuolen siviili-ilmailunormit, -säännöt, käytännöt ja -menettelyt ovat riittävän yhdenmukaisia, jotta toisen osapuolen toisen puolesta sovittujen vaatimusten mukaisesti antamien hyväksyntöjen ja vaatimustenmukaisuustoteamusten vastavuoroinen tunnustaminen on mahdollista. Osapuolet sopivat myös, että niiden siviili-ilmailujärjestelmissä olevia teknisiä eroja käsitellään liitteissä.”

               2 ARTIKLA – VÄLIAIKAINEN SOVELTAMINEN

               Osapuolet soveltavat tätä muutosta ennen sen voimaantuloa väliaikaisesti sen allekirjoituspäivästä lukien.

               3 ARTIKLA – VOIMAANTULO

               Tämä muutos tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona osapuolet ovat toimittaneet toisilleen viimeiset diplomaattinootit, joilla ne vahvistavat saattaneensa päätökseen tämän sopimuksen voimaan saattamiseksi tarvittavat menettelyt.

               TÄMÄN VAKUUDEKSI alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

               AMERIKAN YHDYSVALLAT

                     EUROOPAN UNIONI

               ALLEKIRJOITTAJA:________________ ALLEKIRJOITTAJA:__________________

               ASEMA:
                     Hallintovirkamies, FAA

                     ASEMA:

               PÄIVÄYS: _____________________________
                     PÄIVÄYS:_______________________


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 12.8.2016
            COM(2016) 503 final
            2016/0246(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osana sisäisen turvallisuuden rahastoa liittyviä täydentäviä sääntöjä vuosiksi 2014–2020 koskevan Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan sopimuksen  allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja väliaikaisesta soveltamisesta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               Ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa ja päätöksen N:o 574/2007/EY kumoamisesta 16 päivänä huhtikuuta 2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 515/2014
                  1
                tuli voimaan 21. toukokuuta 2014 ja sitä alettiin soveltaa 1. tammikuuta 2014 alkaen.

               Turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoon sekä poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineeseen sovellettavista yleisistä säännöksistä 16 päivänä huhtikuuta 2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 514/2014
                  2
                tuli niin ikään voimaan 21. toukokuuta 2014 ja sitä alettiin soveltaa 1. tammikuuta 2014 alkaen. Asetuksen (EU) N:o 515/2014 19 artiklan mukaisesti asetuksen (EU) N:o 514/2014 säännöksiä sovelletaan ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen, joka on osa sisäisen turvallisuuden rahastoa.

               Ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen tarkoituksena on sellaisen solidaarisuusmekanismin perustaminen, joka sitoo osallistujavaltiot samoihin ulkorajojen valvontaa koskeviin EU:n sääntöihin toistensa eduksi ja puolesta. Ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineellä pyritään Schengenin säännöstön keskeiseen tavoitteeseen eli jakamaan vastuuta ulkorajojen valvonnan tehokkuudesta ja yhtenäisen korkeasta tasosta, siten kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 2016/399 15 artiklassa säädetään. Se on siis osa Schengenin säännöstön kehittämistä.

               Asetuksen (EU) N:o 515/2014 5 artiklan 7 kohdassa säädetään, että Schengenin säännöstön määräysten täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvat maat osallistuvat välineeseen kyseisen asetuksen mukaisesti ja että tarvittavin järjestelyin täsmennetään näiden maiden rahoitusosuudet ja välineeseen osallistumiseen liittyvät täydentävät säännöt, myös säännökset, joilla varmistetaan unionin taloudellisten etujen suojaaminen ja tilintarkastustuomioistuimen toimivalta tehdä tarkastuksia, sillä kyseisiä maita koskevissa assosiaatiosopimuksissa ei ole tällaisia sääntöjä.

               Liechtensteinin kanssa tehtävän sopimuksen tarkoituksena on vahvistaa asetuksen (EU) N:o 515/2014 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetut järjestelyt ja antaa komissiolle lopullinen vastuu välineen talousarvion toteuttamisesta tässä assosioituneessa maassa ja määrittää sen maksuosuus unionin talousarvioon tämän välineen osalta.

               Talousarvion ja varainhoidon valvonnan osalta jäsenvaltioihin sovelletaan horisontaalisia velvoitteita (tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toimivalta) joko suoraan perussopimusten tai unionin johdetun oikeuden perusteella. Näitä velvoitteita sovelletaan suoraan jäsenvaltioihin, eikä niistä sen vuoksi säädetä asetuksessa (EU) N:o 515/2014. Asetuksen (EU) N:o 515/2014 5 artiklan 7 kohdan mukaisesti ne on kuitenkin ulotettava myös assosioituneeseen maahan tämän päätöksen aiheena olevalla sopimuksella.

               Unionin taloudellisten etujen suojelemiseksi petoksilta ja muilta väärinkäytöksiltä asetuksessa (EU) N:o 514/2014 säädetään, että komission henkilöstölle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille on myönnettävä asianmukainen pääsy, jotta ne voivat tehdä tarkastuksia. Asetuksen (EU) N:o 514/2014 5 artiklan 9 kohdassa lisäksi säädetään, että kolmansien maiden kanssa tehdyissä yhteistyösopimuksissa on nimenomaisesti annettava komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia. Niinpä sopimusluonnokseen sisältyy tällaisia määräyksiä.

               2.EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

               •Oikeusperusta

               Tavoitteena on tehdä Euroopan unionin ja Liechtensteinin väliset järjestelyt kyseisen maan rahoitusosuudesta ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen kaudella 2014–2020 ja tätä osallistumista koskevista täydentävistä säännöistä. Sopimuksen allekirjoittamista koskeva ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 77 artiklan 2 kohtaan ja 218 artiklan 5 kohtaan.

               •Ehdotetun päätöksen tarve

                  Asetuksen (EU) N:o 515/2014 5 artiklan 7 kohdan perusteella sopimuksen tekeminen Liechtensteinin kanssa on välttämätöntä, jotta saadaan vahvistettua järjestelyt kyseisen maan rahoitusosuudesta ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen kaudella 2014–2020 ja tätä osallistumista koskevista täydentävistä säännöistä.

                  Sopimuksen 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti sopimusta – lukuun ottamatta sen 5 artiklaa – on tarpeen soveltaa väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä.

               •Suhteellisuusperiaate

                  Ei sovelleta

               •Toimintatavan valinta

               Ei sovelleta

               3.KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Neuvottelujen tulokset

               Komissio esitti 28. toukokuuta 2014 suosituksen neuvostolle, jotta komissiolle myönnettäisiin valtuutus aloittaa Islannin, Liechtensteinin, Norjan ja Sveitsin kanssa neuvottelut kansainvälisestä sopimuksesta täydentävien sääntöjen vahvistamiseksi.

               Komissio sai 14. heinäkuuta 2014 neuvostolta valtuutuksen aloittaa Islannin, Liechtensteinin, Norjan ja Sveitsin  kanssa neuvottelut sopimuksesta, joka koskee järjestelyjä näiden maiden osallistumiseksi ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen.

               Neuvottelut käytiin yhdessä kaikkien assosioituneiden maiden kanssa. Neuvottelukierroksia oli kaksi. Liechtensteinin kanssa tehtävän sopimuksen luonnoksen lopullinen teksti parafoitiin 30. maaliskuuta 2016.

               Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeissa asetetut tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä järjestelyasiakirjan luonnoksen.

               Jäsenvaltioille on tiedotettu ja niitä on kuultu asianomaisissa neuvoston työryhmissä.

               Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

               Sopimusluonnoksessa määritellään Liechtensteinin vuotuinen rahoitusosuus sisäisen turvallisuuden rahaston (ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusväline) talousarvioon. Määrä lasketaan sen BKT:n perusteella prosenttiosuutena kaikkien välineeseen osallistuvien valtioiden BKT:stä [10 artikla ja liite I]. Vuotuiset maksut vahvistetaan 11 artiklassa.

               Sopimusluonnos sisältää lisäksi yksityiskohtaiset säännöt vastuuviranomaisen nimeämisestä ja vuotuisesta raportoinnista.

               Sopimus sisältää myös määräyksiä, joiden tarkoituksena on suojata unionin taloudellisia etuja petoksilta. Siinä on myös määräyksiä toimenpiteistä, joilla varmistetaan, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja SEUT-sopimukseen perustuvassa unionin lainsäädännössä vahvistettuja varainhoitoa ja sen valvontaa koskevia säännöksiä ja määräyksiä noudatetaan.

               Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ei sovelleta

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Ei sovelleta

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Ei sovelleta

               •Vaikutustenarviointi

                  Ei sovelleta, koska ehdotus liittyy ohjelman hallinnointiin ja tavoitteena on allekirjoittaa kansainvälinen sopimus, joka on neuvoteltu neuvoston antamien neuvotteluohjeiden mukaisesti.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ei sovelleta

               •Perusoikeudet

                  Ei sovelleta

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Sopimusluonnoksen 10 artiklassa ja liitteessä I määrätään assosioituneen maan vuotuisesta rahoitusosuudesta sisäisen turvallisuuden rahaston (ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen) talousarvioon ja osuuksien mahdollisesta mukauttamisesta tilanteeseen liitteen I mukaisesti.

               5.LISÄTIEDOT

               •Alueellinen soveltaminen

                  Asetuksella (EU) N:o 515/2014 kehitetään Schengenin säännöstöä. Nyt käsiteltävä sopimus Liechtensteinin kanssa on tältä osin myös Schengenin säännöstön kehittämistä.

                  Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Edellä mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti Tanska päättää kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän ehdotuksen, saattaako se päätöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.

                  Tällä ehdotuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta (neuvoston päätöksen 2000/365/EY
                     3
                   mukaisesti) ja Irlanti (neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                     4
                   mukaisesti) eivät osallistu, jotka eivät sido niitä ja joita ei sovelleta niihin.

                •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Sopimuksen 17 artiklassa määrätään sovellettavista raportointi- ja seurantajärjestelyistä. Liechtensteinin on toimitettava komissiolle kunkin vuoden helmikuun 15. päivään mennessä (vuosi 2022 viimeisenä mukaan luettuna vuotena) edeltävää varainhoitovuotta koskeva vuotuinen täytäntöönpanokertomus.

               •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

                  Ei sovelleta

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

               Ei tarvita.

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto päättää, että sopimus allekirjoitetaan unionin puolesta, ja valtuuttaa puheenjohtajansa nimeämään yhden tai useamman henkilön, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.

               Komissio on tehnyt erillisen ehdotuksen neuvoston päätökseksi
                  5
                liitteenä olevan, ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osana sisäisen turvallisuuden rahastoa liittyviä täydentäviä sääntöjä vuosiksi 2014–2020 koskevan Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta. Neuvosto hyväksyy tämän päätöksen Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan.

               2016/0246 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osana sisäisen turvallisuuden rahastoa liittyviä täydentäviä sääntöjä vuosiksi 2014–2020 koskevan Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan sopimuksen  allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja väliaikaisesta soveltamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan ja 218 artiklan 5 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 515/2014
                  6
                5 artiklan 7 kohdassa säädetään, että Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvat maat osallistuvat välineeseen asetuksen mukaisesti ja että tarvittavin järjestelyin täsmennetään näiden maiden rahoitusosuudet ja välineeseen osallistumiseen liittyvät täydentävät säännöt, myös säännökset, joilla varmistetaan unionin taloudellisten etujen suojaaminen ja tilintarkastustuomioistuimen toimivalta tehdä tarkastuksia.

               (2)Neuvosto valtuutti 14 päivänä heinäkuuta 2014 komission aloittamaan Islannin tasavallan, Liechtensteinin ruhtinaskunnan, Norjan kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton kanssa neuvottelut sopimuksesta, joka koskee järjestelyjä näiden maiden osallistumiseksi ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen. Neuvottelut Liechtensteinin ruhtinaskunnan kanssa saatiin menestyksekkäästi päätökseen parafoimalla sopimusteksti 30 päivänä maaliskuuta 2016.

               (3)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän päätöksen, saattaako se päätöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.

               (4)Tällä päätöksellä kehitetään sellaisia Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
                  7

               (5)Tällä päätöksellä kehitetään sellaisia Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  8
                mukaisesti. Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

               (6)Sopimus olisi allekirjoitettava unionin puolesta sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan loppuun myöhemmin.

               (7)Sopimuksen 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti sopimusta – lukuun ottamatta sen 5 artiklaa – olisi sovellettava väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Annetaan lupa allekirjoittaa Euroopan unionin puolesta Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan sopimus ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osana sisäisen turvallisuuden rahastoa liittyvistä täydentävistä säännöistä vuosiksi 2014–2020, sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               Allekirjoitettavan sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jolla sopimuksen neuvottelijan nimeämä yksi tai useampi henkilö valtuutetaan allekirjoittamaan sopimus sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen.

               3 artikla

               Sopimuksen 5 artiklaa lukuun ottamatta sopimusta sovelletaan sen voimaantuloon saakka sen 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti väliaikaisesti allekirjoittamispäivää seuraavasta päivästä.

               4 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 150, 20.5.2014, s. 143.

                     (2)
                  EUVL L 150, 20.5.2014, s. 112.

                     (3)
                  Neuvoston päätös, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (4)
                  Neuvoston päätös, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (5)
                  Ehdotus neuvoston päätökseksi ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osana sisäisen turvallisuuden rahastoa liittyviä täydentäviä sääntöjä vuosiksi 2014–2020 koskevan Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan sopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta, COM(2016) 504 final.

                     (6)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 515/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa ja päätöksen N:o 574/2007/EY kumoamisesta (EUVL L 150, 20.5.2014, s. 143).

                     (7)
                  Neuvoston päätös, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (8)
                  Neuvoston päätös, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 12.8.2016
            COM(2016) 503 final
            LIITE
            ehdotukseen
            Neuvoston päätös
            ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osana sisäisen turvallisuuden rahastoa liittyviä täydentäviä sääntöjä vuosiksi 2014–2020 koskevan Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja väliaikaisesta soveltamisesta

               LIITE

               ehdotukseen

               Neuvoston päätös

               ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osana sisäisen turvallisuuden rahastoa liittyviä täydentäviä sääntöjä vuosiksi 2014–2020 koskevan Euroopan unionin ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja väliaikaisesta soveltamisesta

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’,

               sekä

               LIECHTENSTEININ RUHTINASKUNTA, jäljempänä ’Liechtenstein’,

               jäljempänä ’osapuolet’, jotka

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen pöytäkirjan Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen
                  1
               , jäljempänä ’Liechtensteinin osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon tehty pöytäkirja’,

               SEKÄ KATSOVAT SEURAAVAA:

               1)Unioni perusti ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen osana sisäisen turvallisuuden rahastoa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 515/2014
                  2
               .

               2)Asetuksella (EU) N:o 515/2014 kehitetään Schengenin säännöstöä Liechtensteinin osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon tehdyssä pöytäkirjassa tarkoitetulla tavalla.

               3)Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 514/2014
                  3
                vaikuttaa suoraan asetuksen (EU) N:o 515/2014 säännösten soveltamiseen ja siten viimeksi mainitun asetuksen oikeudelliseen kehykseen ja koska Liechtensteinin osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon tehdyssä pöytäkirjassa vahvistettuja menettelyjä on sovellettu asetuksen (EU) N:o 514/2014, josta on ilmoitettu Liechtensteinille, antamiseen, osapuolet tunnustavat, että asetuksella (EU) N:o 514/2014 kehitetään Schengenin säännöstöä Liechtensteinin osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon tehdyssä pöytäkirjassa tarkoitetulla tavalla siltä osin kuin on tarpeen asetuksen (EU) N:o 515/2014 panemiseksi täytäntöön.

               4)Asetuksen (EU) N:o 515/2014 5 artiklan 7 kohdassa säädetään, että Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvat maat – joka myös Liechtenstein on – osallistuvat välineeseen asetuksen säännösten mukaisesti ja että tarvittavin järjestelyin täsmennetään näiden maiden rahoitusosuudet ja välineeseen osallistumiseen liittyvät täydentävät säännöt, myös säännökset, joilla varmistetaan unionin taloudellisten etujen suojaaminen ja tilintarkastustuomioistuimen toimivalta tehdä tarkastuksia.

               5)Ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusväline, joka on osa sisäisen turvallisuuden rahastoa, on erityinen Schengenin säännöstöön liittyvä väline, jolla pyritään jakamaan vastuuta ja antamaan taloudellista tukea ulkorajojen ja viisumipolitiikan alalla jäsenvaltioissa ja assosioituneissa valtioissa.

               6)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012
                  4
                60 artiklassa säädetään välillistä hallinnointia koskevista säännöistä, joita sovelletaan, jos kolmansille maille, mukaan luettuina assosioituneet valtiot, on siirretty talousarvion toteuttamistehtäviä.

               7)
                     Asetuksen (EU) N:o 514/2014 17 artiklan 4 kohdassa säädetään vuonna 2014 maksettujen menojen tukikelpoisuudesta, jos vastuuviranomainen on maksanut ne ennen virallista nimeämistään, millä varmistetaan sujuva siirtyminen ulkorajarahastosta sisäisen turvallisuuden rahastoon. On tärkeää, että tämä seikka otetaan huomioon myös tässä sopimuksessa. Koska tämä sopimus ei tullut voimaan ennen vuoden 2014 loppua, on tärkeää varmistaa vastuuviranomaisen ennen virallista nimeämistään ja nimeämiseen saakka maksamien menojen tukikelpoisuus edellyttäen, että aiemmin sovelletut hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ovat olennaisilta osin samat kuin vastuuviranomaisen nimeämisen jälkeen voimassa olevat järjestelmät.

               8)Vuosilta 2014–2020 Liechtensteinin maksettavaksi tulevien ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen vuotuisten rahoitusosuuksien laskemisen ja käytön helpottamiseksi sen rahoitusosuudet maksetaan viitenä vuotuisena eränä vuosina 2016–2020. Vuosien 2016–2018 vuotuiset maksut ovat kiinteämääräisiä, kun taas vuosien 2019 ja 2020 maksuosuudet määritetään vuonna 2019 kaikkien ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osallistuvien valtioiden bruttokansantuotteen perusteella ottaen huomioon tosiasiallisesti suoritetut maksut,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 artikla

               Soveltamisala

               Tässä sopimuksessa määrätään täydentävistä säännöistä, jotka ovat välttämättömiä Liechtensteinin osallistumiseksi ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen asetuksen (EU) N:o 515/2014 mukaisesti.

               2 artikla

               Varainhoito ja sen valvonta

               1.Liechtensteinin on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT) ja SEUT-sopimukseen perustuvassa unionin lainsäädännössä vahvistettuja varainhoitoa ja sen valvontaa koskevia säännöksiä ja määräyksiä noudatetaan.

               Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja SEUT-sopimuksen ja johdetun oikeuden säännöksiä ja määräyksiä ovat seuraavat:

               (a)SEUT-sopimuksen 287 artiklan 1, 2 ja 3 kohta;

               (b)asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 30, 32 ja 57 artikla, 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohta, 60 artikla, 79 artiklan 2 kohta ja 108 artiklan 2 kohta;

               (c)komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012
                  5
                32, 38, 42, 84, 88, 142 ja 144 artikla;

               (d)neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96
                  6
               ;

               (e)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013
                  7
               .

               Sopimuspuolet voivat muuttaa tätä luetteloa yhteisellä sopimuksella.

               2.Liechtenstein soveltaa alueellaan 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä ja määräyksiä tämän sopimuksen mukaisesti.

               3 artikla

               Moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattaminen

               Liechtensteinille kohdennettuja ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti.

               4 artikla

               Eturistiriitaa koskevan periaatteen noudattaminen

               Taloushallinnon toimija tai muu talousarvion toteuttamiseen ja hallinnointiin, mukaan lukien niiden valmistelu, tilintarkastukseen tai varainhoidon valvontaan Liechtensteinin alueella osallistuva henkilö ei saa ryhtyä sellaisiin toimiin, joiden yhteydessä saattaa syntyä ristiriita henkilön omien etujen ja unionin etujen välille.

               5 artikla

               Täytäntöönpano

               Komission tekemät päätökset, joilla määrätään maksuvelvollisuus muille kuin valtioille, ovat täytäntöönpanokelpoisia Liechtensteinin alueella.

               Täytäntöönpanoon sovelletaan Liechtensteinissa voimassa olevia säännöksiä lainkäytöstä riita-asioissa. Liechtensteinin hallituksen tehtävään nimeämä ja komissiolle ilmoittama kansallinen viranomainen liittää päätökseen täytäntöönpanomääräyksen tutkimatta muuta kuin päätöksen aitouden.

               Kun nämä muodollisuudet on komission vaatimuksesta täytetty, komissio voi hakea täytäntöönpanoa kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattamalla asian suoraan toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi.

               Täytäntöönpanoa voidaan lykätä ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksellä. Virheellistä täytäntöönpanoa koskevien valitusten käsittely kuuluu kuitenkin Liechtensteinin tuomioistuinten toimivaltaan.

               6 artikla

               Unionin taloudellisten etujen suojaaminen petoksia vastaan

               1.Liechtensteinin on

               (a)torjuttava petoksia ja muita unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavia laittomia toimia toimenpiteillä, joilla on ennaltaehkäisevä vaikutus ja jotka tarjoavat tehokkaan suojan Liechtensteinissa;

               (b)toteutettava samat toimenpiteet suojatakseen unionin taloudellisia etuja petoksilta kuin ne toteuttavat suojatakseen omia taloudellisia etujaan petoksilta, ja

               (c)koordinoitava unionin taloudellisten etujen suojelemiseksi tarkoitetut toimet jäsenvaltioiden ja komission kanssa.

               2.Liechtensteinin on otettava käyttöön vastaavat toimenpiteet kuin ne, jotka unioni on ottanut käyttöön SEUT-sopimuksen 325 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja jotka ovat voimassa tämän sopimuksen allekirjoittamispäivänä.

               Osapuolet voivat ottaa yhteisellä sopimuksella käyttöön vastaavat toimenpiteet kuin unioni ottaa myöhemmin käyttöön tämän artiklan mukaisesti.

               7 artikla

               Komission (OLAFin) paikalla suorittamat tarkastukset ja todentamiset

               Komissiolla (Euroopan petostentorjuntavirastolla OLAFilla) on valtuudet suorittaa paikalla ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä koskevia tarkastuksia ja todentamisia Liechtensteinin alueella asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 vahvistettujen ehtojen ja edellytysten mukaisesti rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 514/2014 5 artiklan 8 kohtaan perustuvia komission oikeuksia.

               Liechtensteinin viranomaisten on helpotettava paikalla suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia, jotka voidaan viranomaisten pyynnöstä suorittaa yhdessä niiden kanssa.

               8 artikla

               Tilintarkastustuomioistuin

               SEUT-sopimuksen 287 artiklan 3 kohdan ja asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 ensimmäisen osan X osaston 1 luvun mukaisesti tilintarkastustuomioistuimella on mahdollisuus suorittaa tilintarkastuksia kaikkien sellaisten tahojen toimitiloissa, jotka hallinnoivat ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä koskevia tuloja tai menoja unionin puolesta Liechtensteinin alueella, mukaan luettuina kaikkien sellaisten luonnollisten tai oikeushenkilöiden toimitilat, joille suoritetaan maksuja talousarviosta.

               Tilintarkastustuomioistuin suorittaa tarkastukset Liechtensteinissa yhdessä kansallisten tilintarkastuselinten kanssa tai, jollei niillä ole riittävää toimivaltaa, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tai laitosten kanssa. Tilintarkastustuomioistuin ja Liechtensteinin kansalliset tilintarkastuselimet toimivat luottamuksellisessa yhteistyössä riippumattomuutensa säilyttäen. Nämä tilintarkastuselimet taikka viranomaiset tai laitokset ilmoittavat tilintarkastustuomioistuimelle, aikovatko ne osallistua tarkastukseen.

               Tilintarkastustuomioistuimella on vähintään samat oikeudet kuin komissiolla asetuksen (EU) N:o 514/2014 5 artiklan 7 kohdan ja tämän sopimuksen 7 artiklan nojalla.

               9 artikla

               Julkiset hankinnat

               Liechtenstein soveltaa julkisia hankintoja koskevan lainsäädäntönsä säännöksiä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen
                  8
                liitteen XVI mukaisesti.

               10 artikla

               Rahoitusosuudet

               1.Liechtensteinin on suoritettava vuosina 2016–2018 ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen talousarvioon vuotuiset maksut seuraavan taulukon mukaisesti:

               (Kaikki määrät euroina)

                        2016

                        2017

                        2018

                        Liechtenstein

                        218 815

                        218 815

                        218 815

               2.Liechtensteinin maksuosuudet vuosina 2019 ja 2020 lasketaan liitteessä esitetyn kaavan mukaisesti sen perusteella, mikä on sen bruttokansantuotteen (BKT) prosentuaalinen osuus suhteessa kaikkien ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osallistuvien valtioiden BKT:hen.

               3.
                     Liechtensteinin on suoritettava tässä artiklassa tarkoitetut rahoitusosuudet riippumatta siitä, milloin sen asetuksen (EU) N:o 514/2014 14 artiklassa tarkoitettu kansallinen ohjelma hyväksytään.

               11 artikla

               Rahoitusosuuksien käyttö

               1.Vuosien 2016 ja 2017 vuotuisten maksujen yhteismäärä kohdennetaan seuraaviin tarkoituksiin:

               a)
                     75 prosenttia asetuksen (EU) N:o 515/2014 8 artiklassa tarkoitettuun väliarviointiin;

               b)
                     15 prosenttia asetuksen (EU) N:o 515/2014 15 artiklassa tarkoitettujen tietotekniikkajärjestelmien kehittämiseen edellyttäen, että asiaankuuluvat unionin säädökset on annettu 30 päivään kesäkuuta 2017 mennessä;

               c)
                     10 prosenttia asetuksen (EU) N:o 515/2014 13 artiklassa tarkoitettuihin unionin toimiin ja 14 artiklassa tarkoitettuun hätäapuun.

               Jos b alakohdassa tarkoitettu määrä jää kohdentamatta tai käyttämättä, komissio kohdentaa sen asetuksen (EU) N:o 515/2014 5 artiklan 5 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti asetuksen (EU) N:o 515/2014 7 artiklassa tarkoitettuihin erityistoimiin.

               Jos tämä sopimus ei tule voimaan tai sitä ei sovelleta väliaikaisesti viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2017, Liechtensteinin koko rahoitusosuus on käytettävä tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               2.Vuosien 2018, 2019 ja 2020 vuotuisten maksujen yhteismäärä kohdennetaan seuraaviin tarkoituksiin:

               a)
                     40 prosenttia asetuksen (EU) N:o 515/2014 7 artiklassa tarkoitettuihin erityistoimiin;

               b)
                     50 prosenttia asetuksen (EU) N:o 515/2014 15 artiklassa tarkoitettujen tietotekniikkajärjestelmien kehittämiseen edellyttäen, että asiaankuuluvat unionin säädökset on annettu 31 päivään joulukuuta 2018 mennessä;

               c)
                     10 prosenttia asetuksen (EU) N:o 515/2014 13 artiklassa tarkoitettuihin unionin toimiin ja 14 artiklassa tarkoitettuun hätäapuun.

               Jos b alakohdassa tarkoitettu määrä jää kohdentamatta tai käyttämättä, komissio kohdentaa sen asetuksen (EU) N:o 515/2014 5 artiklan 5 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti asetuksen (EU) N:o 515/2014 7 artiklassa tarkoitettuihin erityistoimiin.

               3.Väliarviointiin, unionin toimiin, erityistoimiin tai tietotekniikkajärjestelmien kehittämisohjelmaan kohdennetut lisämäärät on käytettävä asiaa koskevan, seuraavissa säännöksissä vahvistetun menettelyn mukaisesti:

               (a)asetuksen (EU) N:o 514/2014 6 artiklan 2 kohta;

               (b)asetuksen (EU) N:o 515/2014 8 artiklan 7 kohta;

               (c)asetuksen (EU) N:o 515/2014 7 artiklan 3 kohta;

               (d)asetuksen (EU) N:o 515/2014 15 artiklan toinen alakohta.

               4.Komissio voi käyttää joka vuosi enintään 1 581 euroa Liechtensteinin suorittamista maksuista sellaiseen omaan tai ulkopuoliseen henkilöstöön liittyvien hallintokulujen rahoittamiseen, joka on välttämätöntä Liechtensteinin tukemiseksi asetuksen (EU) N:o 515/2014 ja tämän sopimuksen täytäntöönpanossa.

               12 artikla

               Luottamuksellisuus

               Kaikki tämän sopimuksen nojalla toimitetut ja saadut tiedot niiden muodosta riippumatta kuuluvat ammattisalaisuuden piiriin ja niillä on sama tietosuoja, joka vastaaville tiedoille on säädetty unionin toimielimiin sovellettavissa säännöksissä ja Liechtensteinin lainsäädännössä. Kyseisiä tietoja saa ilmaista vain niille henkilöille, joiden on ne tunnettava tehtäviensä vuoksi unionin toimielimissä, jäsenvaltioissa tai Liechtensteinissa, ja niitä saa käyttää vain osapuolten taloudellisten etujen tehokkaan suojaamisen varmistamiseksi.

                  13 artikla

               Vastuuviranomaisten nimeäminen

               1.
                     Liechtensteinin on ilmoitettava ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen menojen hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavan vastuuviranomaisen ministeriötasolla tapahtuvasta virallisesta nimeämisestä komissiolle mahdollisimman pian kansallisen ohjelman hyväksymisen jälkeen.

               2.
                     Edellä 1 kohdassa tarkoitettu nimeäminen edellyttää, että kyseinen elin täyttää asetuksessa (EU) N:o 514/2014 tai sen perusteella vahvistetut nimeämisperusteet, jotka koskevat sisäistä ympäristöä, valvontatoimia, tiedotusta ja viestintää sekä seurantaa.

               3.
                     Vastuuviranomaisen nimeäminen perustuu tarkastuselimen lausuntoon; tarkastuselin voi olla tarkastusviranomainen, joka arvioi, täyttääkö vastuuviranomainen nimeämisperusteet. Tämä elin voi olla hallinnon seurannasta, arvioinnista ja tarkastuksesta vastaava itsenäinen julkinen laitos. Tarkastuselimen on oltava toiminnassaan riippumaton vastuuviranomaisesta ja suoritettava työnsä kansainvälisesti hyväksyttyjen tarkastusnormien mukaisesti. Liechtenstein voi käyttää nimeämispäätöksensä perusteena sitä, ovatko hallinnointi- ja valvontajärjestelmät olennaisilta osin samat kuin aikaisemmalla kaudella jo käytössä olleet järjestelmät ja ovatko ne toimineet tehokkaasti. Jos tarkastus- ja valvontatulokset osoittavat, että nimetty elin ei enää täytä nimeämisperusteita, Liechtensteinin on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan, että kyseisen elimen hoitamien tehtävien toteuttamisessa havaitut puutteet korjataan, mukaan lukien nimeämisen purkaminen.

               14 artikla

               Varainhoitovuoden määritelmä

               Tätä sopimusta sovellettaessa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu varainhoitovuosi kattaa maksetut menot sekä saadut ja vastuuviranomaisen tileille kirjatut tulot kaudella, joka alkaa 16 päivänä lokakuuta vuonna N-1 ja päättyy 15 päivänä lokakuuta vuonna N.

               15 artikla

               Menojen tukikelpoisuus

               Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 514/2014 17 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja 4 kohdassa säädetään, menot ovat tukikelpoisia, jos vastuuviranomainen on maksanut ne ennen tämän sopimuksen 13 artiklan mukaista virallista nimeämistään edellyttäen, että virallista nimeämistä edeltävät hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ovat olennaisilta osin samat kuin vastuuviranomaiseksi nimeämisen jälkeen voimassa olevat järjestelmät.

               16 artikla

               Vuotuisen saldon maksamista koskeva pyyntö

               1.
                     Liechtensteinin on toimitettava komissiolle viimeistään varainhoitovuotta seuraavan vuoden helmikuun 15 päivänä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan b ja c alakohdassa vaaditut asiakirjat ja tiedot.

               Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 514/2014 44 artiklan 1 kohdassa säädetään, ja noudattaen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan kolmatta alakohtaa Liechtensteinin on toimitettava komissiolle asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu lausunto viimeistään varainhoitovuotta seuraavan vuoden maaliskuun 15 päivänä.

               Toimitetut tässä kohdassa tarkoitetut asiakirjat toimivat vuotuisen saldon maksamista koskevana pyyntönä.

               2.
                     Edellä 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat on laadittava niiden mallien mukaisesti, jotka komissio on hyväksynyt asetuksen (EU) N:o 514/2014 44 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               17 artikla

               Täytäntöönpanokertomus

               Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 514/2014 54 artiklan 1 kohdassa säädetään, ja noudattaen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan kolmatta alakohtaa Liechtensteinin on toimitettava komissiolle vuosikertomus kansallisen ohjelman täytäntöönpanosta edeltävältä varainhoitovuodelta viimeistään seuraavan vuoden helmikuun 15 päivänä vuoteen 2022 saakka, ja se voi julkistaa nämä tiedot asianmukaisella tasolla.

               Ensimmäinen vuosikertomus kansallisen ohjelman täytäntöönpanosta on toimitettava 15 päivänä helmikuuta sen jälkeen, kun tämä sopimus on tullut voimaan tai sen väliaikainen soveltaminen on aloitettu.

               Ensimmäisessä kertomuksessa on käsiteltävä varainhoitovuosia vuodesta 2014 siihen varainhoitovuoteen, joka edeltää toisen kohdan mukaista ensimmäisen vuosikertomuksen määräaikaa. Liechtensteinin on toimitettava kansallista ohjelmaa koskeva lopullinen täytäntöönpanokertomus viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2023.

               18 artikla

               Sähköinen tiedonvaihtojärjestelmä

               Asetuksen (EU) N:o 514/2014 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikessa virallisessa tiedonvaihdossa Liechtensteinin ja komission välillä on käytettävä sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää, jonka komissio järjestää tätä tarkoitusta varten.

               19 artikla

               Voimaantulo

               1.Euroopan unionin neuvoston pääsihteeri on tämän sopimuksen tallettaja.

               2.Osapuolet hyväksyvät tämän sopimuksen omien menettelyjensä mukaisesti. Ne ilmoittavat toisilleen näiden menettelyjen päätökseen saattamisesta.

               3.Tämä järjestelyasiakirja tulee voimaan viimeisen 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen tekemispäivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.

               4.Lukuun ottamatta sopimuksen 5 artiklaa, osapuolet soveltavat tätä sopimusta väliaikaisesti sen allekirjoituspäivää seuraavasta päivästä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta valtiosäännön asettamien vaatimusten soveltamista.

               20 artikla

               Voimassaolo ja irtisanominen

               1.Unioni tai Liechtenstein voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla päätöksestään toiselle osapuolelle. Sopimuksen soveltaminen lopetetaan kolmen kuukauden kuluttua kyseisestä ilmoituksesta. Hankkeita ja toimia, jotka ovat käynnissä irtisanomisen aikaan, jatketaan tässä sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti. Osapuolet sopivat yhdessä sopimuksen irtisanomisen muista mahdollisista seurauksista.

               2.
                     Sopimus irtisanotaan, kun Liechtensteinin osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon tehty pöytäkirja irtisanotaan kyseisen pöytäkirjan 5 artiklan 4 kohdan, 11 artiklan 1 kohdan tai 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               21 artikla

               Kielet

               Tämä sopimus laaditaan yhtenä kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.

               LIITE

               Kaava vuosien 2019 ja 2020 rahoitusosuuksien laskemiseen ja maksutiedot

               Asetuksen (EU) N:o 515/2014 5 artiklan 7 kohdan toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitettu Liechtensteinin rahoitusosuus ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen vuosina 2019 ja 2020 lasketaan seuraavasti:

               Maaliskuun 31 päivänä 2019 käytettävissä olevat Liechtensteinin bruttokansantuotteen (BKT) lopulliset vuotuiset luvut vuosilta 2013–2017 jaetaan kaikkien ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineeseen osallistuvien valtioiden kyseisen vuoden BKT-lukujen yhteissummalla. Vuosilta 2013–2017 saatujen viiden prosenttiosuuden keskiarvon mukainen määrä ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen todellisten vuotuisten määrärahojen summasta vuosilta 2014–2019 ja ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen vuoden 2020 maksusitoumusmäärärahoista, sellaisina kuin ne on kirjattu komission esitykseen Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuotta 2020 varten, on Liechtensteinin maksettavaksi tuleva kokonaismäärä ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen koko täytäntöönpanokaudelta. Tästä määrästä vähennetään Liechtensteinin tämän sopimuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti suorittamat vuotuiset maksut, jotta saadaan vuosien 2019 ja 2020 rahoitusosuuksien yhteismäärä. Tästä määrästä maksetaan puolet vuonna 2019 ja loput vuonna 2020.

               Rahoitusosuus maksetaan euroina.

               Liechtenstein maksaa rahoitusosuutensa 45 päivän kuluessa veloitusilmoituksen vastaanottamisesta. Jos rahoitusosuuden maksu viivästyy, maksamattomasta määrästä kertyy viivästyskorkoa eräpäivästä alkaen. Korkona käytetään Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan mukaista Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa julkaistua, erääntymiskuukauden ensimmäisenä päivänä voimassa olevaa korkoa korotettuna 3,5 prosenttiyksiköllä.

                     (1)
                  EUVL L 160, 18.6.2011, s. 21.

                     (2)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 515/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa ja päätöksen N:o 574/2007/EY kumoamisesta (EUVL L 150, 20.5.2014, s. 143).

                     (3)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 514/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoon sekä poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineeseen sovellettavista yleisistä säännöksistä (EUVL L 150, 20.5.2014, s. 112).

                     (4)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 15 päivänä toukokuuta 2014 annetulla asetuksella (EU, Euratom) N:o 547/2014 (EUVL L 163, 29.5.2014, s. 18).

                     (5)
                  Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012 unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1).

                     (6)
                  Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96 komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2).

                     (7)
                  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1).

                     (8)
                  EYVL L 1, 3.1.1994, s. 461.


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52004PC0135

Ehdotus neuvoston päätös luvan antamisesta Alankomaiden kuningaskunnalle jatkaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista tehdyn neuvoston päätöksen 1998/20/EY muuttamisesta  /* KOM/2004/0135 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Alankomaiden kuningaskunnalle jatkaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista tehdyn neuvoston päätöksen 1998/20/EY muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste - 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin [1] 27 artiklan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi.[1]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/7/EY (EUVL L 27, 30.1.2004, s. 44).2. Tällaiset luvat ovat yleensä väliaikaisia, jotta näiden erityistoimenpiteiden asianmukaisuutta ja tehoa voitaisiin arvioida muutaman vuoden kuluttua.3. Alankomaiden kuningaskunnalle annettiin neuvoston päätöksellä 1998/20/EY [2] lupa toteuttaa kuudennen direktiivin 21 artiklasta poikkeava toimenpide. Tämän päätöksen voimassaoloaikaa (31. joulukuuta 1999) pidennettiin 31. joulukuuta 2003 saakka neuvoston päätöksellä 2000/435/EY [3]. Päätöksellä annettiin Alankomaille lupa ottaa käyttöön valmisvaateteollisuuden alalla järjestelmä, jossa alihankkijoiden arvonlisävelvollisuus siirretään vaatetusyritykselle (toimeksiantajalle).[2]  EYVL L 8, 14.1.1998, s. 16.[3]  EYVL L 172, 12.7.2000, s. 24.4. Pääsihteeristön 26. marraskuuta 2003 vastaanottamassa kirjeessä Alankomaiden kuningaskunta pyysi lupaa jatkaa tämän toimenpiteen soveltamista. Pyynnön mukaan poikkeus on osoittautunut erittäin tehokkaaksi tavaksi torjua alv-petoksia tällä alalla.5. Toimenpidettä on pidettävä ensisijaisesti tietyntyyppisten valmisvaateteollisuuden veropetosten estämiseen tähtäävänä toimenpiteenä. Esimerkkinä veropetoksesta mainittakoon alihankkija, joka arvonlisäveron asiakkaaltaan laskutettuaan jättää sen tilittämättä veroviranomaiselle ja katoaa tämän jälkeen. Toimenpide myös yksinkertaistaa veroviranomaisten työtä, sillä niillä on hyvin usein huomattavia ongelmia arvonlisäveron perimisessä alihankkijoilta.6. Toimenpide on oikeasuhteinen haluttuihin tavoitteisiin nähden, sillä sitä ei ole tarkoitus soveltaa kaikkiin verollisiin toimiin vaan ainoastaan tiettyihin toimiin, jotka aiheuttavat huomattavia ongelmia veronkierron vuoksi.7. Toimenpide ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta saataviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin eikä lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan veron määrään.8. Sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamiseen tähtäävää strategiaa koskevassa neuvostolle ja Euroopan parlamentille 7 päivänä kesäkuuta 2000 annetussa tiedonannossa [4] komissio on pyrkinyt järkiperäistämään useita tällä hetkellä voimassa olevia poikkeuksia.[4]  KOM(2000) 348 lopullinen.9. Pysyvämpiä muutoksia odotettaessa, komissio uskoo, että poikkeuksella vähennetään huomattavasti alv-järjestelmän väärinkäyttöä. Sen mielestä Alankomaissa vallitsee tällä alalla edelleen tilanne, jossa erityistoimenpiteiden soveltaminen on oikeutettua. Koska komissio pyrkii järkiperäistämään 27 artiklan mukaisia poikkeuksia, se katsoo, että Alankomaiden kuningaskunnan esittämä pyyntö jatkaa päätöksessä 1998/20/EY säädettyä lupaa olisi myönnettävä 31. joulukuuta 2006 saakka.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Alankomaiden kuningaskunnalle jatkaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista tehdyn neuvoston päätöksen 1998/20/EY muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverojärjestelmän yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [5] ja erityisesti sen 27 artiklan,[5]  EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/7/EY (EUVL L 27, 30.1.2004, s. 44).ottaa huomioon komission ehdotuksen [6],[6]  EUVL Csekä katsoo seuraavaa:(1) Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 27 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi tai jatkaa näiden toimenpiteiden voimassaoloa.(2) Alankomaiden hallitus pyysi komission pääsihteeristön 26 päivänä marraskuuta 2003 vastaanottamalla kirjeellä, että päätöksen 1998/20/EY [7], jolla sille annetaan lupa soveltaa erityisiä verotoimenpiteitä valmisvaateteollisuuden alalla, voimassaoloa jatkettaisiin.[7]  EYVL L 8, 14.1.1998, s. 16.(3) Alankomaiden pyynnöstä ilmoitettiin muille jäsenvaltioille 14 päivänä tammikuuta 2004.(4) Päätöksellä 1998/20/EY annettiin Alankomaiden kuningaskunnalle lupa ottaa käyttöön valmisvaateteollisuuden alalla järjestelmä, jossa alihankkijoiden arvonlisävelvollisuus siirretään vaatetusyritykselle (toimeksiantajalle).(5) Tällaisilla toimilla torjutaan tehokkaasti veropetoksia alalla, jolla alihankkijoiden toteuttamia toimia on vaikea yksilöidä ja valvoa, jolloin arvonlisäveron kantaminen on erityisen vaikeata.(6) Komissio pyrki sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamista lyhyellä aikavälillä koskevassa 7 päivänä kesäkuuta 2000 antamassaan strategiassa järkiperäistämään useita tällä hetkellä voimassa olevia poikkeuksia. Tällainen järkiperäistäminen voi kuitenkin joissakin tapauksissa merkitä sitä, että eräät erityisen tehokkaiksi osoittautuneet poikkeukset laajennetaan koskemaan kaikkia jäsenvaltioita. Tämä kompromissi vahvistetaan komission 20 päivänä lokakuuta 2003 antamassa tiedonannossa.(7) Toimenpidettä on pidettävä ensisijaisesti tietyntyyppisten valmisvaateteollisuuden veropetosten estämiseen tähtäävänä toimenpiteenä.(8) Alankomaiden kuningaskunnalle olisi myönnettävä lupa jatkaa voimassa olevaa poikkeusta 31 päivään joulukuuta 2006 saakka.(9) Poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta saataviin Euroopan yhteisön omiin varoihin eikä lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan arvonlisäveron määrään,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan päätöksen 1998/20/EY 1 artiklassa ilmaisu "31 päivään joulukuuta 2003" ilmaisulla "31 päivään joulukuuta 2006".2 artiklaTämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.Tehty Brysselissä [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


title: Ehdotus: neuvoston päätös, Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2006 ensimmäinen erä)

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0516

Ehdotus: Neuvoston päätös, Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2006 ensimmäinen erä)  /* KOM/2005/0516 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 21.10.2005KOM(2005) 516 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2006 ensimmäinen erä)(komission esittämä)PERUSTELUTYhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon (EKR) sovellettavan varainhoitoasetuksen voimaantulosta alkaen neuvosto on päättänyt komission ehdotuksesta kaikista kolmesta rahoitusosuuksien erästä, jotka jäsenvaltiot suorittavat EKR:n rahoittamiseksi. Jäsenvaltiot suorittavat rahoitusosuudet, jotka koskevat Euroopan investointipankin (EIP) hallinnoimia yhdeksännen EKR:n välineitä, suoraan EIP:lle. Muita välineitä koskevat rahoitusosuudet suoritetaan komissiolle.Yhdeksänteen EKR:ään sovellettavan varainhoitoasetuksen 121 artiklan mukaisesti EIP on toimittanut komissiolle ennakkoarvion hallinnoimiaan välineitä koskevista maksuista.Tämä ehdotus koskee varainhoitovuoden 2006 rahoitusosuuksien ensimmäistä erää. Yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan mukaisesti tämän erän aikataulu on seuraava: (1) komissio tekee 15. lokakuuta mennessä ehdotuksen ja antaa samalla tiedonannon, joka koskee mm. seuraavana vuonna suoritettavia maksuja ja rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjen aikataulua; (2) neuvosto tekee tätä erää koskevan päätöksen viimeistään kuluvan varainhoitovuoden lopussa; (3) jäsenvaltiot suorittavat tähän erään kuuluvat rahoitusosuudet viimeistään 21. tammikuuta seuraavana varainhoitovuonna.Lopuksi muistutetaan, että yhdeksänteen EKR:ään sovellettavan varainhoitoasetuksen 40 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jos maksettavia rahoitusosuuksien eriä ei ole suoritettu vahvistetuissa määräajoissa, kyseiseltä jäsenvaltiolta peritään maksamattomalta määrältä korko samassa artiklassa vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖS,Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2006 ensimmäinen erä)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa Beninissä 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen[1],ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien Brysselissä 23 päivänä kesäkuuta allekirjoitettaman sisäisen sopimuksen[2] Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta,ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY[3],ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan 27 päivänä maaliskuuta 2003 annetun varainhoitoasetuksen[4], jäljempänä ’yhdeksäs EKR:n varainhoitoasetus’, ja erityisesti sen 38 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[5],sekä katsoo seuraavaa:(1) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komissio tekee viimeistään 15 päivänä lokakuuta ehdotuksen seuraavan vuoden ensimmäiseksi eräksi samaan aikaan kuin se antaa neuvostolle kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tiedonannon, jossa se esittää seuraavana varainhoitovuonna suoritettaviksi ennakoidut maksut sekä rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjen aikataulun.(2) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 38 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan neuvosto tekee päätöksen tästä erästä kulloisenkin varainhoitovuoden loppuun mennessä, ja jäsenvaltioiden on suoritettava maksettavat rahoitusosuuden erät viimeistään seuraavan varainhoitovuoden 21 päivänä tammikuuta.(3) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 121 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti Euroopan investointipankki on toimittanut komissiolle ennakkoarvion maksusitoumuksista ja maksuista.(4) Yhdeksännen EKR:n varainhoitoasetuksen 133 artiklan 2–4 kohdan mukaan yhdeksännen EKR:n varojen käyttöön asettamiseksi vahvistettua rahoitusosuuksien suorittamispyyntöjä koskevaa menettelyä noudatetaan myös aiempia EKR:iä koskevien päätösten täytäntöönpanossa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:Ainoa artiklaVuoden 2006 rahoitusosuuksien ensimmäiset erät, jotka jäsenvaltioiden on suoritettava komissiolle ja Euroopan investointipankille, esitetään liitteenä olevassa taulukossa.Tämä päätös on osoitettu yhdeksännen EKR:n rahoittamiseen osallistuville jäsenvaltioille.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEVuoden 2006 rahoitusosuuden ensimmäiset erät (euroina)MAA | Euroopan investointipankille suoritettavat | Komissiolle suoritettavat |SAKSA | 35.040.000 | 327.040.000 |BELGIA | 5.880.000 | 54.880.000 |TANSKA | 3.210.000 | 29.960.000 |ESPANJA | 8.760.000 | 81.760.000 |RANSKA | 36.450.000 | 340.200.000 |KREIKKA | 1.875.000 | 17.500.000 |IRLANTI | 930.000 | 8.680.000 |ITALIA | 18.810.000 | 175.560.000 |LUXEMBURG | 435.000 | 4.060.000 |ALANKOMAAT | 7.830.000 | 73.080.000 |PORTUGALI | 1.455.000 | 13.580.000 |YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA | 19.035.000 | 177.660.000 |ITÄVALTA | 3.975.000 | 37.100.000 |SUOMI | 2.220.000 | 20.720.000 |RUOTSI | 4.095.000 | 38.220.000 |YHTEENSÄ | 150.000.000 | 1.400.000.000 |RAHOITUSSELVITYS |PÄIVÄYS: |1. | BUDJETTIKOHTA: Ei sovelleta, koskee EKR:ää | MÄÄRÄRAHAT: Ei sovelleta |2. | TOIMENPITEEN NIMI: Neuvoston päätös Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksien vahvistamisesta (vuoden 2006 ensimmäinen erä) |3. | OIKEUSPERUSTA: Yhdeksänteen EKR:ään sovellettava 27 päivänä maaliskuuta 2003 annettu varainhoitoasetus |4. | TOIMENPITEEN TAVOITE: Jäsenvaltioita pyydetään suorittamaan vuoden 2006 rahoitusosuuksien ensimmäiset erät |5. | VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON: | 12 KUUKAUDENJAKSO (milj. euroa) | KULUVA VARAINHOITO-VUOSI [n] (milj. euroa) | SEURAAVA VARAINHOITO-VUOSI [n+1] (milj. euroa) |5.0 | MENOT - EY:N TALOUSARVIOSTA (TUET/INTERVENTIOT) - KANSALLISISTA TALOUSARVIOISTA - MUISTA LÄHTEISTÄ | ei sovelleta |5.1 | TULOT - EY:N OMAT VARAT (MAKSUT/TULLIT) - KANSALLISELLA TASOLLA | ei sovelleta |[n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5] |5.0.1 | MENOARVIO |5.1.1 | TULOARVIO |5.2 | LASKUTAPA: |6.0 | MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION KYSEISEEN LUKUUN OTETUISTA MÄÄRÄRAHOISTA | KYLLÄ/EI |6.1 | MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION LUKUJEN VÄLISILLÄ SIIRROILLA | KYLLÄ/EI |6.2 | LISÄTALOUSARVION TARVE | KYLLÄ/EI |6.3 | MYÖHEMPIIN TALOUSARVIOIHIN OTETTAVAT MÄÄRÄRAHAT | KYLLÄ/EI |HUOMAUTUKSIA: |[1] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.[2] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.[3] EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1.[4] EYVL L 83, 1.4.2003, s. 1.[5] EUVL C… s. .