               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.12.2020
            COM(2020) 659 final/2
            2020/0296(NLE)
            COM(2020) 659 final of 16.10.2020 downgraded on 8.12.2020.
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee aineiden listaamista vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on määrä listata aineita YK:n vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan YK:n vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti. Huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsuttu 63. istunto on tarkoitus pitää 3. ja 4. joulukuuta 2020.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1. YK:n vuoden 1961 huumausaineyleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskeva YK:n vuoden 1971 yleissopimus

               Yhdistyneiden kansakuntien (YK) vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, jäljempänä ’huumausaineyleissopimus’
                  1
               , tarkoituksena on torjua huumausaineiden väärinkäyttöä koordinoidulla kansainvälisellä toiminnalla. Sen yhteydessä toteutetaan kahdenlaisia toimia ja valvontaa. Ensinnäkin sillä pyritään rajoittamaan huumausaineiden hallussapito, käyttö, kauppa, jakelu, tuonti, vienti, valmistus ja tuotanto ainoastaan lääketieteellisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin. Toiseksi sillä torjutaan huumekauppaa kansainvälisen yhteistyön avulla huumekauppiaiden toiminnan estämiseksi ja hillitsemiseksi.

               Psykotrooppisista aineista vuonna 1971 tehdyllä YK:n yleissopimuksella, jäljempänä ’psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus’
                  2
               , perustettiin kansainvälinen psykotrooppisten aineiden valvontajärjestelmä. Sillä monipuolistettiin ja laajennettiin järjestelmän piiriin kuuluvien huumausaineiden joukkoa ja otettiin käyttöön useita synteettisiä huumausaineita koskevat valvontatoimet toisaalta niiden väärinkäyttömahdollisuuksien ja toisaalta niiden hoidollisen arvon perusteella.

               Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat yleissopimusten osapuolia, mutta unioni ei ole.

               2.2.Huumausainetoimikunta

               Huumausainetoimikunta (CND) on YK:n talous- ja sosiaalineuvoston (Ecosoc) alainen elin, jonka tehtävät ja toimivaltuudet on vahvistettu muun muassa mainituissa kahdessa yleissopimuksessa. Siihen kuuluu 53 YK:n jäsenvaltiota, jotka Ecosoc on valinnut. Joulukuussa 2020 huumausainetoimikunnassa on 12 EU:n jäsenvaltiota, joilla on äänioikeus.
                  3
                Unioni osallistuu huumausainetoimikunnan työskentelyyn tarkkailijana.

               2.3.Suunniteltu huumausainetoimikunnan säädös

               Huumausainetoimikunta tarkistaa säännöllisesti ainelistoja, jotka on liitetty mainittuihin yleissopimuksiin. Tarkistukset perustuvat suosituksiin, jotka Maailman terveysjärjestö (WHO) antaa huumeriippuvuutta käsittelevän asiantuntijakomiteansa lausuntojen perusteella.

               WHO toimitti 24. tammikuuta 2019 YK:n pääsihteerille
                  4
                kuusi suositusta, jotka annettiin asiantuntijakomitean 41. kokouksessa tehdyn kannabista ja kannabikseen liittyviä aineita koskevan kriittisen tarkastelun perusteella.

               Huumausainetoimikunta päätti 4. maaliskuuta 2020
                  5
                lykätä suosituksista äänestämistä uudelleen koolle kutsuttuun 63. istuntoonsa, joka on tarkoitus järjestää 3. ja 4. joulukuuta 2020 Wienissä.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Yleissopimusten listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin lainsäädännön soveltamisalaan huumausaineiden valvonnan alalla kaikissa jäsenvaltioissa. Laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta 25 päivänä lokakuuta 2004 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS
                  6
               , jäljempänä ’puitepäätös’, 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti ”huumausaineella” tarkoitetaan joko huumausaineyleissopimuksen tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa ainetta, samoin kuin puitepäätöksen liitteessä lueteltuja aineita. Sen vuoksi puitepäätöstä sovelletaan aineisiin, jotka on sisällytetty huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listoihin. Näin ollen kaikki näiden yleissopimusten listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan EU:n yhteisiin sääntöihin ja muuttavat niiden soveltamisalaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tähän ei vaikuta se, onko kyseinen aine jo saatettu valvontatoimien piiriin unionissa.

               Kannabista ja kannabikseen liittyviä aineita, joista tehtiin kriittinen tarkastelu huumeriippuvuutta käsittelevän asiantuntijakomitean 41. kokouksessa ja annettiin kuusi WHO:n suositusta 24. tammikuuta 2019, valvotaan nyt kansainvälisesti joko huumausaineyleissopimuksen tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen nojalla:

               –”Kannabis ja kannabishartsi” kuuluvat huumausaineyleissopimuksen listaan I. Lisäksi ”kannabis ja kannabishartsi” kuuluvat huumausaineyleissopimuksen listaan IV, joka sisältää erityisen vaarallisina pidettyjä aineita.

               –Dronabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinoli) sisältyy psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan II.

               –Tetrahydrokannabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) sisältyy psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan I.

               –”Kannabisuutteet ja -tinktuurat” kuuluvat huumausaineyleissopimuksen listaan I.

               –”Kannabidiolivalmisteita” valvotaan osana huumausaineyleissopimuksen listassa I olevaa kohtaa ”kannabisuutteet ja -tinktuurat”.

               –”Kannabiksen ja dronabinolin lääkevalmisteita” valvotaan kannabispohjaisina valmisteina osana huumausaineyleissopimuksen listaa I tai valmisteina, joissa käytetään synteettistä delta-9-tetrahydrokannabinolia, osana psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaa II.

               Komission ehdotus unionin kannaksi perustuu näyttöön. Siinä on otettu huomioon asiakirjat, jotka ovat saatavilla huumeriippuvuutta käsittelevän WHO:n asiantuntijakomitean kokouksia varten, vastaukset, jotka WHO, kansainvälinen huumausaineiden valvontalautakunta INCB ja YK:n huumeiden ja rikollisuuden torjunnasta vastaava järjestö UNODC antoivat huumausainetoimikunnan istuntojenvälisissä kokouksissa (4. kokous järjestettiin 24. kesäkuuta 2019 ja 5. kokous 23. syyskuuta 2019) omien toimivaltuuksiensa mukaisesti
                  7
               , INCB:n laatima analyysi WHO:n suositusten vaikutuksista
                  8
                sekä huumausainetoimikunnan 25. ja 26. kesäkuuta ja 24. ja 25. elokuuta järjestämät ajankohtaiset keskustelut
                  9
               . Siinä otetaan huomioon jäsenvaltioiden kanssa horisontaalisen huumausainetyöryhmän puitteissa käyty yhteydenpito ja Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen EMCDDA:n alalla toteuttama työ.

               Komission ehdotuksessa unionin kannaksi ehdotetaan, että WHO:n suosituksista tuetaan vain joitakin eli sellaisia, joissa otetaan huomioon niitä koskevan tieteellisen tiedon kehitys ja jotka eivät johtaisi merkittävään muutokseen näiden aineiden valvonnassa.

               Useille suosituksille on kuitenkin tyypillistä, etteivät niiden oikeudelliset ja käytännön vaikutukset ja seuraukset ole selkeitä uusien valvontatoimenpiteiden tai niiden puutteen suhteen. Komission ehdotuksessa unionin kannaksi ehdotetaan tämän vuoksi, että näitä suosituksia vastustetaan.

               Unionin on vahvistettava kantansa ennen huumausainetoimikunnan kokousta, jossa on tarkoitus päättää aineiden listaamisesta. Koska unioni toimii huumausainetoimikunnassa vain tarkkailijana rajoitetuin valtuuksin, huumausainetoimikunnan jäseninä joulukuussa 2020 olevien jäsenvaltioiden olisi esitettävä yhteinen kanta yhdessä unionin etujen mukaisesti. Unioni ei ole näiden yleissopimusten osapuoli, mutta sillä on yksinomainen toimivalta tällä alalla.

               Tämän vuoksi komissio esittää ehdotuksen huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta unionin kannasta, joka huumausainetoimikunnan jäseninä joulukuussa 2020 toimivien jäsenvaltioiden on määrä esittää ja joka koskee aineiden listaamista huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaisesti. Komissio esittää tällaisen unionin kantaa koskevan ehdotuksen nyt kuudetta kertaa.
                  10
                Neuvosto on aiemmilla kerroilla hyväksynyt unionin kannat
                  11
               , joten EU:n on ollut mahdollista esiintyä yhtenä rintamana aikaisemmissa huumausainetoimikunnan kokouksissa, joissa käsiteltiin aineiden listaamista koskevia kansainvälisiä päätöksiä, koska huumausainetoimikuntaan kuuluvat jäsenvaltiot äänestivät hyväksytyn unionin kannan mukaisesti.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’SEUT-sopimus’) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli
                  12
               . Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  13
               .

               Huumausainetoimikunta on kyseisessä artiklassa tarkoitettu ”sopimuksella perustettu elin”, koska se on Yhdistyneiden kansakuntien järjestön Ecosocin perustama elin, jolle on osoitettu erityisiä tehtäviä huumausaineyleissopimuksessa ja psykotrooppisia aineita koskevassa yleissopimuksessa.

               Huumausainetoimikunnan päätökset aineiden listaamisesta ovat SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuja ”säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia”. Huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaan huumausainetoimikunnan päätökset tulevat sitoviksi ilman eri toimenpiteitä, paitsi jos jokin osapuoli on asetetussa määräajassa toimittanut päätöksen Ecosocille uudelleentarkasteltavaksi.
                  14
                Asiaa koskevat Ecosocin päätökset ovat lopullisia. Aineiden listaamista koskevilla huumausainetoimikunnan päätöksillä on oikeusvaikutuksia myös EU:n oikeusjärjestelmään ottaen huomioon, että ne voivat vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön sisältöön eli neuvoston puitepäätökseen 2004/757/YOS. Yleissopimusten listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan tämän unionin säädöksen soveltamisalaan.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee.

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät laittomaan huumausainekauppaan.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohta. Siinä määritellään laiton huumausainekauppa rikokseksi, joka on luonteeltaan rajatylittävää, ja annetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle valtuudet säätää rikosten ja seuraamusten määrittelyä koskevista vähimmäissäännöistä tällä alalla.

               4.3.Eriytetty yhdentyminen

               Neuvoston puitepäätös 2004/757/YOS, sellaisena kuin sitä sovelletaan 22. marraskuuta 2018 saakka, sitoo Tanskaa. Puitepäätöksen 1 artiklan mukaan ”huumausaineilla” tarkoitetaan aineita, jotka kuuluvat joko huumausaineyleissopimuksen tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan.

               Koska aineiden listaamista koskevat huumausainetoimikunnan päätökset vaikuttavat niihin laitonta huumausainekauppaa koskeviin yhteisiin sääntöihin, jotka sitovat Tanskaa, Tanska osallistuu unionin puolesta otettavan kannan vahvistamista koskevan neuvoston päätöksen antamiseen silloin kun tällaisia aineiden listaamista koskevia päätöksiä annetaan.

               4.4.Päätelmät

               Tämän ehdotuksen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 83 artiklan 1 kohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia.

               2020/0296 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee aineiden listaamista vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 83 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Vuonna 1961 tehty Yhdistyneiden kansakuntien (YK) huumausaineyleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, jäljempänä ’huumausaineyleissopimus’
                  15
               , tuli voimaan 8 päivänä elokuuta 1975.

               (2)Huumausaineyleissopimuksen 3 artiklan nojalla huumausainetoimikunta voi päättää aineiden lisäämisestä kyseisen yleissopimuksen listoihin. Huumausainetoimikunta voi tehdä listoihin muutoksia vain Maailman terveysjärjestön, jäljempänä ’WHO’, suosituksen perusteella, mutta se voi myös päättää, että WHO:n suosittamia muutoksia ei tehdä.

               (3)Psykotrooppisista aineista vuonna 1971 tehty YK:n yleissopimus, jäljempänä ’psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus’
                  16
               , tuli voimaan 16 päivänä elokuuta 1976.

               (4)Psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen 2 artiklan nojalla huumausainetoimikunta voi WHO:n suositusten perusteella päättää sekä aineiden lisäämisestä kyseisen yleissopimuksen listoihin että niiden poistamisesta. Huumausainetoimikunnalla on laaja harkintavalta ottaa huomioon taloudellisia, sosiaalisia, oikeudellisia, hallinnollisia ja muita tekijöitä, mutta se ei saa toimia mielivaltaisesti.

               (5)Kummankin yleissopimuksen listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin lainsäädännön soveltamisalaan huumausaineiden valvonnan alalla. Neuvoston puitepäätöstä 2004/757/YOS
                  17
                sovelletaan näiden yleissopimusten listoissa lueteltuihin aineisiin. Näin ollen kaikki näiden yleissopimusten listoihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin yhteisiin sääntöihin ja muuttavat niiden soveltamisalaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

               (6)Huumausainetoimikunnan on määrä hyväksyä uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossaan Wienissä 3 ja 4 päivänä joulukuuta 2020 päätöksiä kannabiksesta ja kannabikseen liittyvistä aineista, joita jo valvotaan huumausaineyleissopimuksen tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen nojalla.

               (7)Unioni ei ole näiden YK:n yleissopimusten osapuoli. Sillä on tarkkailijan asema huumausainetoimikunnassa, johon joulukuussa 2020 kuuluu 12 EU:n jäsenvaltiota, joilla on äänioikeus.
                  18
                Sen vuoksi nämä jäsenvaltiot on valtuutettava esittämään unionin kanta, joka koskee aineiden listaamista huumausaineyleissopimuksen ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen mukaisesti, koska kansainväliset päätökset aineiden lisäämisestä yleissopimusten listoihin kuuluvat unionin yksinomaisen toimivallan piiriin.

               (8)WHO toimitti 24 päivänä tammikuuta 2019
                  19
                kuusi suositusta, jotka annettiin huumeriippuvuutta käsittelevän WHO:n asiantuntijakomitean, jäljempänä ’WHO:n asiantuntijakomitea’, 41. kokouksessa tehdyn kannabista ja kannabikseen liittyviä aineita koskevan kriittisen tarkastelun perusteella. Näillä suosituksilla ei pyritä antamaan hyväksyntää kannabiksen tai kannabikseen liittyvien aineiden viihdekäytölle.

               (9)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan kannabis ja kannabishartsi eivät erityisen todennäköisesti aiheuta vastaavia haittavaikutuksia kuin muut huumausaineyleissopimuksen listaan IV kuuluvat aineet. Lisäksi kannabisvalmisteet ovat osoittaneet terapeuttista potentiaalia kivun hoidossa ja muiden lääketieteellisten tilojen, kuten epilepsian ja multippeliskleroosiin liittyvän spastisuuden, hoidossa.

               (10)WHO katsoi, että kannabis ja kannabishartsi olisi lisättävä listalle sellaiselle valvontatasolle, joka ehkäisee kannabiksen käytön haittoja, mutta ei kuitenkaan toimi esteenä sille, että kannabikseen liittyviä valmisteita käytetään sekä tutkitaan ja kehitetään lääketieteellisiin tarkoituksiin. Tämän vuoksi WHO totesi, ettei kannabiksen ja kannabishartsin sisällyttäminen listaan IV vastaa kriteereitä, joiden mukaisesti huumausaine kuuluu listaan IV.

               (11)Suosituksella ei muuteta kannabiksen ja kannabishartsin kansainvälistä valvontatasoa. Siinä otetaan asianmukaisesti huomioon alan tieteellinen kehitys sen jälkeen, kun kannabis ja kannabishartsi sisällytettiin ensimmäisen kerran huumausaineyleissopimukseen. Kannabiksen ja kannabishartsin poistaminen huumausaineyleissopimuksen listasta IV hyödyttäisi yhteisen tietämyksen lisäämistä sekä kannabiksen terapeuttisesta käytöstä että siihen liittyvistä haitoista.

               (12)Tämän vuoksi unionin kantana olisi oltava, että kannabis ja kannabishartsi poistetaan huumausaineyleissopimuksen listasta IV.

               (13)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan delta-9-tetrahydrokannabinoli ja sen aktiivinen stereoisomeeri dronabinoli, erityisesti sen erittäin puhtaat laittomat johdannaiset, voivat aiheuttaa vähintään kannabiksen veroisia haittavaikutuksia, riippuvuutta ja väärinkäyttömahdollisuuksia, ja kannabis sisältyy huumausaineyleissopimuksen listaan I. Jos ainetta voidaan väärinkäyttää ja se aiheuttaa samanlaisia haittavaikutuksia kuin aine, joka on jo listattu huumausaineyleissopimukseen, se olisi tavallisesti lisättävä samaan listaan kuin kyseinen aine. Koska delta-9-tetrahydrokannabinolia voidaan käyttää väärin samoin kuin kannabista ja sillä on samanlaisia haittavaikutuksia, se täyttää huumausaineyleissopimuksen listaan I sisällyttämisen kriteerit.

               (14)Lisäksi WHO katsoo, että delta-9-tetrahydrokannabinolin sisällyttäminen samaan yleissopimukseen ja samaan listaan kuin kannabis eli huumausaineyleissopimuksen listaan I helpottaisi merkittävästi yleissopimusten valvontatoimenpiteiden toteuttamista jäsenvaltioissa. Tämän vuoksi WHO on suositellut, että delta-9-tetrahydrokannabinoli ja sen aktiivinen stereoisomeeri dronabinoli sisällytetään huumausaineyleissopimuksen listaan I, ja jos tämä suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta II.

               (15)Suosituksella ei muuteta delta-9-tetrahydrokannabinolin ja sen aktiivisen stereoisomeerin dronabinolin kansainvälistä valvontatasoa. Lisäksi sillä voitaisiin edistää valvontatoimenpiteiden toteuttamista jäsenvaltioissa.

               (16)Tämän vuoksi unionin kantana olisi oltava, että delta-9-tetrahydrokannabinoli ja sen aktiivinen stereoisomeeri dronabinoli sisällytetään huumausaineyleissopimuksen listaan I, ja jos kyseinen suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta II.

               (17)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan tetrahydrokannabinolilla (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeereillä), joka sisältyy psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan I, ei ole samanlaisia väärinkäyttöön johtavia ja haitallisia vaikutuksia kuin delta-9-tetrahydrokannabinolilla, mutta koska kaikki delta-9-tetrahydrokannabinolin kuusi isomeeriä ovat kemiallisesti samankaltaisia, näitä isomeerejä on hyvin vaikeaa erottaa delta-9-tetrahydrokannabinolista tavanomaisilla kemiallisen analyysin menetelmillä. Lisäksi näiden kuuden isomeerin sisällyttäminen samaan yleissopimukseen ja samaan listaan delta-9-tetrahydrokannabinolin kanssa eli huumausaineyleissopimuksen listaan I helpottaisi delta-9-tetrahydrokannabinolin kansainvälisen valvonnan toteuttamista ja tukisi jäsenvaltioiden valvontatoimenpiteiden toteuttamista kansallisella tasolla. Sen vuoksi WHO suositti, että tetrahydrokannabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, mikäli huumausainetoimikunta hyväksyy dronabinolin ja sen stereoisomeerien (delta-9-tetrahydrokannabinoli) lisäämisen huumausaineyleissopimuksen listaan I ja, jos tämä suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta I.

               (18)Suosituksella ei muuteta tetrahydrokannabinolin (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) kansainvälistä valvontatasoa. Suositus on paremman sääntelyn periaatteiden mukainen, ja sillä voitaisiin edistää valvontatoimenpiteiden toteuttamista jäsenvaltioissa.

               (19)Tämän vuoksi unionin kantana olisi oltava, että tetrahydrokannabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, mikäli huumausainetoimikunta hyväksyy suosituksen, jonka mukaan dronabinoli ja sen stereoisomeerit (delta-9-tetrahydrokannabinoli) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, ja jos kyseinen suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta I.

               (20)Jotta voidaan varmistaa delta-9-tetrahydrokannabinolin ja sen aktiivisen stereoisomeerin dronabinolin sekä tetrahydrokannabinolin (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerien) listaamisen johdonmukaisuus ja estää riski siitä, että jokin näistä aineista saattaisi sisältyä sekä huumausaineyleissopimuksen että psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan, jäsenvaltioiden olisi voitava ilmaista unionin kanta näihin aineisiin äänestämällä yhtenä ryhmänä.

               (21)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan kannabisuutteiden ja -tinktuuroiden, sellaisina kuin ne on mainittu huumausaineyleissopimuksessa, psykoaktiivisten ominaisuuksien vaihtelu johtuu pääasiassa näihin uutteisiin ja tinktuuroihin sisältyvän delta-9-tetrahydrokannabinolin vaihtelevista pitoisuuksista. Joillakin kannabisuutteilla ja -tinktuuroilla, joilla ei ole psykoaktiivisia ominaisuuksia – pääasiassa kannabidiolilla – on lupaavia terapeuttisia käyttötarkoituksia. Eri maissa valvontatoimenpiteitä toteuttavien vastuuviranomaisten kannalta on haasteellista, että eri valmisteita, joissa on eri pitoisuus delta-9-tetrahydrokannabinolia, valvotaan osana samaa kohtaa (”Uutteet ja tinktuurat”) ja samaa listaa. Lisäksi huumausaineyleissopimuksen mukainen valmisteiden määritelmä saattaa kattaa kaikki tuotteet, jotka ovat kannabiksen ”uutteita ja tinktuuroita”, kannabiksen ”valmisteina”, ja myös, jos noudatetaan komitean suositusta siirtää dronabinoli huumausaineyleissopimuksen listaan I, dronabinolin ja sen stereoisomeerien ”valmisteina”. Tämän vuoksi WHO on suositellut, että uutteet ja tinktuurat olisi poistettava huumausaineyleissopimuksen listasta I.

               (22)WHO:n tämän suosituksen jälkeen antamissa tiedoissa
                  20
                sekä kansainvälisen huumausaineiden valvontalautakunnan (INCB) laatimassa analyysissa
                  21
                suosituksen vaikutuksista selvennetään, että suosituksella ei muuteta kannabisuutteiden ja -tinktuuroiden kansainvälistä valvontatasoa eikä suosituksella odoteta olevan vaikutuksia jäsenvaltioiden valvonta- ja/tai raportointivaatimuksiin. Muutoksella myös lisätään varmuutta sellaisten tuotteiden valvonnasta, jotka on johdettu ilman liuotinta ja käyttämällä lämpöä ja painetta.

               (23)Tämän vuoksi unionin kantana olisi oltava, että ne äänestävät suosituksen puolesta, joka koskee uutteiden ja tinktuuroiden poistamista huumausaineyleissopimuksen listasta I.

               (24)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan kannabidiolia on kannabiksessa ja kannabishartsissa, mutta sillä ei ole psykoaktiivisia ominaisuuksia eikä potentiaalia väärinkäyttöön tai riippuvuuden aiheuttamiseen. Sillä ei ole merkittäviä haittavaikutuksia. Lisäksi kannabidiolin on osoitettu olevan tehokas tiettyjen hoitoon vastaamattomien, lapsuudessa puhjenneiden epilepsiaoireyhtymien hallinnassa.

               (25)WHO totesi, että kannabiskasvin valmisteina tuotetut lääkkeet, joilla ei ole psykoaktiivisia vaikutuksia, sisältävät hyvin pieniä määriä delta-9-tetrahydrokannabinolia ja että tarkka kemiallinen analyysi, jossa havaitaan delta-9-tetrahydrokannabinolin jopa 0,15-prosenttinen pitoisuus, voi olla joillekin jäsenvaltioille vaikea tehdä. Tämän vuoksi WHO suosittaa, että huumausaineyleissopimuksen listaan I lisätään alaviite seuraavasti: ”Valmisteet, jotka sisältävät pääasiassa kannabidiolia ja enintään 0,2 prosenttia delta-9-tetrahydrokannabinolia, eivät kuulu kansainväliseen valvontaan.”

               (26)Suositus kuitenkin alentaisi näiden valmisteiden nykyistä valvontatasoa, raja-arvon vahvistamiselle 0,2 prosenttiin ei ole riittävästi tieteellistä näyttöä, suosituksen sanamuoto ei sulje pois mahdollisia eriäviä tulkintoja 0,2 prosentin raja-arvon laskutavasta, ja toimenpiteen tekninen toteuttaminen on vaikeaa teknisiin ja hallinnollisiin valmiuksiin liittyvistä syistä. Kannabidiolin kohtelu muista kannabinoideista poikkeavalla tavalla ei ole yleissopimusten listoissa käytössä olevan rakenteen mukaista. Suositus, siinä muodossa kuin se on laadittu, ei tarjoa riittävää oikeusvarmuutta eikä ole asianmukainen ratkaisu kannabidiolin osalta.

               (27)Tämän vuoksi unionin kantana olisi oltava, että äänestetään sitä suositusta vastaan, jonka mukaan alaviite ”valmisteet, jotka sisältävät pääasiallisesti kannabidiolia ja enintään 0,2 prosenttia delta-9-tetrahydrokannabinolia” lisätään kannabista ja kannabishartsia koskevaan kohtaan huumausaineyleissopimuksen listassa I.

               (28)Lisäksi kun otetaan huomioon mahdolliset korkean lisäarvon kannabidiolisovellukset esimerkiksi terveydenhuolto-, kosmetiikka- ja elintarvikealalla sekä teolliseen käyttöön tarkoitetun hampun viljelyn taloudellinen ja ympäristöpotentiaali, WHO:ta kehotetaan kiireesti esittämään tarkistettu suositus, jotta voidaan päättää kannabidiolin kansainvälisen valvonnan asianmukaisesta tasosta, mukaan luettuna mahdollisuudesta vapauttaa se tällaisesta valvonnasta.

               (29)WHO:n asiantuntijakomitean arvion mukaan delta-9-tetrahydrokannabinolia sisältäviä lääkkeitä ei ole yhdistetty väärinkäyttö- tai riippuvuusongelmiin eikä niitä ohjata muuhun kuin lääketieteelliseen käyttöön. Lisäksi WHO totesi, että tällaiset valmisteet on laadittu siten, ettei niitä todennäköisesti käytetä väärin, eikä niiden tosiasiallisesta väärinkäytöstä tai haittavaikutuksista ole näyttöä siinä määrin, että olisi perusteltua pitää yllä nykyisen tasoinen valvonnan taso, joka liittyy huumausaineyleissopimuksen listaan I tai psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan II. WHO suositteli tämän vuoksi, että ”valmisteet, jotka on valmistettu joko kemiallisen synteesin avulla tai kannabisvalmisteena ja jotka on yhdistetty yhden tai useamman muun ainesosan kanssa lääkevalmisteiksi sellaisella tavalla, että delta-9-tetrahydrokannabinolia ei ole mahdollista ottaa talteen saatavilla olevin keinoin tai sellaisina määrinä, että siitä aiheutuisi kansanterveydellinen riski”, lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan III.

               (30)Suosituksen sanamuoto, joka koskee ”lääkevalmisteita”, ei kuitenkaan perustu mihinkään huumausaineyleissopimuksessa määriteltyyn termiin. Lisäksi suosituksesta saattaisi aiheutua jäsenvaltioille ylimääräistä sääntelytaakkaa, sillä niiden olisi määriteltävä suosituksessa käytetyt käsitteet suosituksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi ja vahvistettava, täyttyykö edellytys, jonka mukaan ainetta ei ole mahdollista ottaa talteen ”saatavilla olevin keinoin”, kunkin tuotteen osalta.

               (31)Tämän vuoksi unionin kantana olisi oltava, että äänestetään sitä suositusta vastaan, jonka mukaan ”valmisteet, jotka on valmistettu joko kemiallisen synteesin avulla tai kannabisvalmisteena ja jotka on yhdistetty yhden tai useamman muun ainesosan kanssa lääkevalmisteiksi sellaisella tavalla, että delta-9-tetrahydrokannabinolia ei ole mahdollista ottaa talteen saatavilla olevin keinoin tai sellaisina määrinä, että siitä aiheutuisi kansanterveydellinen riski”, lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan III.

               (32)On aiheellista vahvistaa huumausainetoimikunnassa unionin puolesta otettava kanta, koska näiden kannabiksen ja kannabikseen liittyvien aineiden listaamista koskevat päätökset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädännön sisältöön, erityisesti puitepäätökseen 2004/757/YOS.

               (33)Unionin kannan esittävät ne jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä huumausainetoimikunnassa, toimien yhdessä.

               (34)Puitepäätös 2004/757/YOS sitoo Tanskaa, ja sen vuoksi Tanska osallistuu tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

               (35)Puitepäätös 2004/757/YOS sitoo Irlantia, ja sen vuoksi Irlanti osallistuu tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa 3 ja 4 päivänä joulukuuta 2020, kun huumausainetoimikunnan on määrä antaa päätökset aineiden lisäämisestä Yhdistyneiden kansakuntien vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevassa Yhdistyneiden kansakuntien vuoden 1971 yleissopimuksessa oleviin listoihin tai aineiden poistamisesta listoista, unionin puolesta otettava kanta esitetään tämän päätöksen liitteessä.

               2 artikla

               Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä huumausainetoimikunnassa, toimien yhdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Yhdistyneet kansakunnat, Sopimussarja, osa 978, nro 14152.

                     (2)

                        Yhdistyneet kansakunnat, Sopimussarja, osa 1019, nro 14956.

                     (3)

                        Seuraavat 12 jäsenvaltiota ovat 1. tammikuuta 2020 alkaen huumausainetoimikunnan äänioikeutettuja jäseniä: Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Itävalta, Kroatia, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Tšekki ja Unkari.

                     (4)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1
                  . WHO lähetti 5. elokuuta 2020 YK:n pääsihteerin toimistoon kirjeen, jossa selvennettiin, että ilmaisu ”sisältää delta-9-tetrahydrokannabinolia (dronabinolia)” olisi katsottava osaksi kannabiksen ja dronabinolin lääkevalmisteita koskevan suosituksen tekstiä.

                     (5)

                        Huumausainetoimikunnan päätös 63/14.
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/Drug_Resolutions/2020-2029/2020/Decision_63_14.pdf
                  .

                     (6)

                        EUVL L 335, 11.11.2004, s. 8; päätös sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS muuttamisesta uusien psykoaktiivisten aineiden sisällyttämiseksi huumausaineen määritelmään ja neuvoston päätöksen 2005/387/YOS kumoamisesta 15 päivänä marraskuuta 2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2017/2103, EUVL L 305, 21.11.2017, s. 12.

                     (7)

                        Ks. kaikkien kysymysten ja vastausten kokoelma 26. marraskuuta 2019 alkaen osoitteessa
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/CND_Sessions/CND_63/CRPs/ECN72020_CRP4_V2000845.pdf

                     (8)

                        Analyysi kannabista ja kannabikseen liittyviä aineita koskevien WHO:n suositusten vaikutuksista kansainvälisen huumausainevalvontajärjestelmän valvontavaatimuksiin, 15. kesäkuuta 2020, INCB:n sihteeristö.

                     (9)

                        Lokakuun 6. ja 7. päivänä 2020 on tarkoitus järjestää uusi ajankohtainen kokous, jossa keskustellaan kannabista ja kannabishartsia koskevasta WHO:n suosituksesta. Huumausainetoimikunnan istuntojenvälinen kokous pidetään 8. lokakuuta, jolloin on tarkoitus saattaa päätökseen kaikkia suosituksia koskevat keskustelut.

                     (10)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2019) 862 final; COM(2019) 624 ja COM(2019) 631.

                     (11)

                        Neuvosto hyväksyi aiemmat unionin kannat 7. maaliskuuta 2017, 27. helmikuuta 2018, 5. maaliskuuta 2019 ja 17. helmikuuta 2020.

                     (12)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (13)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (14)

                        Huumausaineyleissopimuksen 3 artiklan 7 kohta; psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 7 kohta.

                     (15)

                        Yhdistyneet kansakunnat, Sopimussarja, osa 978, nro 14152.

                     (16)

                        Yhdistyneet kansakunnat, Sopimussarja, osa 1019, nro 14956.

                     (17)

                        Neuvoston puitepäätös 2004/757/YOS, tehty 25 päivänä lokakuuta 2004, laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta, EUVL L 335, 11.11.2004, s. 8.

                     (18)

                        Seuraavat 12 jäsenvaltiota ovat 1. tammikuuta 2020 alkaen huumausainetoimikunnan äänioikeutettuja jäseniä: Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Itävalta, Kroatia, Puola, Ranska, Ruotsi, Saksa, Tšekki ja Unkari.

                     (19)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (20)

                        Ks. kaikkien kysymysten ja vastausten kokoelma 26. marraskuuta 2019 alkaen osoitteessa
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/CND_Sessions/CND_63/CRPs/ECN72020_CRP4_V2000845.pdf

                     (21)

                        Analyysi kannabista ja kannabikseen liittyviä aineita koskevien WHO:n suositusten vaikutuksista kansainvälisen huumausainevalvontajärjestelmän valvontavaatimuksiin, 15. kesäkuuta 2020, INCB:n sihteeristö.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 8.12.2020
            COM(2020) 659 final/2
            COM(2020) 659 final of 16.10.2020 downgraded on 8.12.2020.
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee aineiden listaamista vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti

               LIITE

               Kanta, joka huumausainetoimikunnan jäseninä olevien jäsenvaltioiden olisi otettava aineita koskevan valvonnan soveltamisalaan tehtäviin muutoksiin toimien yhdessä unionin edun mukaisesti huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa 3. ja 4. joulukuuta 2020:

               (1)kannabis ja kannabishartsi poistetaan huumausaineyleissopimuksen listasta IV
                  1
               ;

               (2)dronabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinoli) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, ja mikäli tämä suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta II;

               (3)tetrahydrokannabinoli (delta-9-tetrahydrokannabinolin isomeerit) lisätään huumausaineyleissopimuksen listaan I, mikäli huumausainetoimikunta hyväksyy dronabinolin ja sen stereoisomeerien (delta-9-tetrahydrokannabinoli) lisäämisen huumausaineyleissopimuksen listaan I ja, mikäli tämä suositus hyväksytään, poistetaan psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listasta I;

               (4)ilmaisu ”uutteet ja tinktuurat” poistetaan huumausaineyleissopimuksen listasta I;

               (5)alaviitettä ”valmisteet, jotka sisältävät pääasiallisesti kannabidiolia ja enintään 0,2 prosenttia delta-9-tetrahydrokannabinolia, eivät kuulu kansainvälisen valvonnan alaisuuteen” ei lisätä kannabista ja kannabishartsia koskevaan kohtaan huumausaineyleissopimuksen listassa I; WHO:ta kehotetaan kiireesti esittämään tarkistettu suositus, jotta voidaan päättää kannabidiolin kansainvälisen valvonnan asianmukaisesta tasosta, mukaan luettuna mahdollisuudesta vapauttaa se tällaisesta valvonnasta;

               (6)joko kemiallisella synteesillä tai kannabisvalmisteina tuotettuja valmisteita, jotka on yhdistetty lääkevalmisteiksi yhden tai useamman muun ainesosan kanssa siten, ettei delta-9-tetrahydrokannabinolia (dronabinolia) voida ottaa talteen saatavilla olevin keinoin tai sellaisina määrinä, että siitä aiheutuisi kansanterveydellinen riski, ei lisätä huumausaineyleissopimuksen listaan III.

               Jotta voidaan varmistaa listaamisen johdonmukaisuus ja estää riski siitä, että aine saattaisi sisältyä sekä huumausaineyleissopimuksen että psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen listaan, jäsenvaltiot voivat päättää äänestää yhtenä ryhmänä dronabinolia ja tetrahydrokannabinolia koskevista suosituksista.

                     (1)

                        Ne luetellaan edelleen kyseisen yleissopimuksen listassa I.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 9.12.2020
            COM(2020) 709 final
            2020/0319(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen, Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamista koskevan sopimuksen tekemisestä

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Kap Verdellä ja Euroopan unionilla on ollut yli 35 vuoden ajan läheiset ja hyvin rakentavat suhteet, jotka perustuvat ennen kaikkea merkittävään ja jatkuvaan kehitysyhteistyöhön. Marraskuusta 2007 lähtien EU:n ja Kap Verden suhteita on säännellyt EU:n ja Kap Verden erityiskumppanuus. Se on Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmässä (AKT-valtioiden ryhmä) ainutlaatuinen esimerkki kunnianhimoisesta välineestä, jolla lujitetaan kahdenvälisiä suhteita. Erityiskumppanuuden yhtenä tavoitteena on lisätä liikkuvuutta ja ihmisten välisiä yhteyksiä EU:n ja Kap Verden kansalaisten välillä sekä lisätä yhteistyötä laittoman maahanmuuton torjunnassa. Tämän kumppanuuden puitteissa Kap Verde teki vuonna 2008 ensimmäisenä Afrikan maana liikkuvuuskumppanuuden EU:n kanssa ja sen jälkeen sopimuksen Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisesta
                  1
               . Sopimus hyväksyttiin samaan aikaan kuin sopimus ilman lupaa oleskelevien henkilöiden takaisinottamisesta
                  2
               . Molemmat sopimukset tulivat voimaan 1. joulukuuta 2014.

               Näitä sopimuksia on sovellettu lähes 5 vuotta, joiden aikana sekä EU:n että Kap Verden kansallisessa viisumilainsäädännössä on tapahtunut muutoksia: EU:n viisumisäännöstöä on tarkistettu
                  3
                ja Kap Verde on päättänyt vapauttaa EU:n kansalaiset viisumipakosta, kun oleskelu kestää enintään 30 päivää
                  4
               . Siksi voimassa olevalla sopimuksella perustettu sekakomitea on tarkastellut tarvetta muuttaa eräitä siinä vahvistettuja sääntöjä, jotta voitaisiin ottaa huomioon olosuhteiden muuttuminen.

               Tältä pohjalta komissio esitti 13. syyskuuta 2019 neuvostolle suosituksen
                  5
               , jossa se pyysi neuvotteluohjeita neuvotellakseen sopimuksen Kap Verden tasavallan kanssa tehdyn viisumien myöntämisen helpottamista koskevan voimassa olevan sopimuksen muuttamisesta.

               Neuvosto antoi valtuutuksen
                  6
                29. lokakuuta 2019, minkä jälkeen neuvottelut Kap Verden tasavallan kanssa aloitettiin virallisesti Brysselissä 28. marraskuuta 2019. Toinen neuvottelukierros käytiin 30. tammikuuta 2020 Praiassa, missä pääneuvottelijat saavuttivat periaatteellisen yhteisymmärryksen sopimusluonnoksesta. Pääneuvottelijat parafoivat sopimuksen tekstin sähköpostitse 24. heinäkuuta 2020.

               Jäsenvaltioille on tiedotettu säännöllisesti neuvottelujen etenemisestä, ja niitä on kuultu asiaa käsittelevissä neuvoston työryhmissä neuvottelujen kaikissa vaiheissa. Sopimustekstin lopullinen luonnos esitettiin viisumityöryhmälle, ja se hyväksyttiin yleisesti hiljaisen hyväksynnän menettelyllä 27. maaliskuuta 2020.

               Oheinen ehdotus on oikeudellinen väline sopimuksen tekemistä varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä.

               2.SOPIMUKSEN TARKOITUS JA SISÄLTÖ

               Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisellä sopimuksella Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta, jäljempänä ’sopimus’, pyritään vastavuoroisuutta noudattaen helpottamaan viisumien myöntämistä sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeissa asettamat tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä sopimusluonnoksen.

               Sopimuksen lopullinen sisältö voidaan tiivistää seuraavasti:

               –
                     viisumihakemusten käsittelymaksu alennetaan 75 prosenttiin sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti veloitettavasta maksusta (eli maksu on 60 euroa Kap Verden kansalaisilta). Maksu on sama kaikille viisuminhakijoille. Lisäksi tästä maksusta vapautetaan kokonaan jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevien Kap Verden kansalaisten tai kansalaisuusvaltiossaan oleskelevien unionin kansalaisten puolisot, alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset (myös adoptiolapset) sekä vanhemmat. Lisäksi 12 vuotta täyttäneiltä (mutta alle 18-vuotiailta) lapsilta peritään vain 50 prosenttia yleisesti sovellettavasta maksusta (eli 30 euroa Kap Verden kansalaisilta);

               –
                     Matkan tarkoitukseen liittyviä asiakirjoja koskevia vaatimuksia on yksinkertaistettu seuraavien hakijaryhmien osalta: virallisten valtuuskuntien jäsenet; liikemiehet; unionin kansalaisten tai EU:ssa laillisesti oleskelevien Kap Verden kansalaisten puolisot, lapset ja vanhemmat; koululaiset, opiskelijat ja jatko-opiskelijat; tiede-, kulttuuri- ja urheilutapahtumien ja uskonnollisten tapahtumien osanottajat; toimittajat ja henkilöt, jotka kuuluvat heidän seurueeseensa työnsä vuoksi; lääketieteellisistä syistä matkustavat henkilöt. Näihin ryhmiin kuuluvilta henkilöiltä voidaan vaatia matkan tarkoituksen perustelemiseksi ainoastaan sopimuksessa luetellut asiakirjat; hakijat, jotka ovat jo käyttäneet vähintään vuoden voimassa olevaa toistuvaisviisumia lainmukaisesti, vapautetaan vaatimuksesta esittää majoitusta koskevia liiteasiakirjoja;

               –
                     toistuvaisviisumien myöntämistä koskevia sääntöjä on muutettu keskittymällä hakijoiden matkan tarkoituksen sijasta aiemmin myönnettyjen viisumien lainmukaiseen käyttöön tietyllä viiteajanjaksolla: pääsääntönä on, että vuoden voimassa oleva toistuvaisviisumi myönnetään hakijoille, jotka ovat käyttäneet yhtä viisumia lainmukaisesti edeltävien 18 kuukauden aikana; 2 vuotta voimassa oleva toistuvaisviisumi myönnetään hakijoille, jotka ovat käyttäneet vuoden voimassa olevaa toistuvaisviisumia lainmukaisesti edeltävien 30 kuukauden aikana; 3–5 vuotta voimassa oleva toistuvaisviisumi myönnetään hakijoille, jotka ovat käyttäneet 2 vuotta voimassa olevaa toistuvaisviisumia lainmukaisesti edeltävien 42 kuukauden aikana;

               –
                     henkilöt, joilla on voimassa oleva EU:n kulkulupa, eivät tarvitse viisumia lyhytaikaista oleskelua varten;

               –
                     loppulausekkeissa osapuolille annetaan mahdollisuus keskeyttää sopimuksen soveltaminen kokonaan tai osittain mistä tahansa syystä. Yhteisessä julistuksessa sopimuksen 12 artiklan 5 kohdasta, joka koskee sopimuksen keskeyttämisperusteita, esitetään viitteellinen luettelo keskeyttämisperusteista, joita ovat muun muassa yleinen järjestys, kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaaminen, ihmisoikeus- ja demokratianäkökohdat sekä yhteistyön puute takaisinotossa;

               –
                     sopimuksen yleistä lauseketta muutetaan sen varmistamiseksi, että Kap Verden kansalaisille myönnettävä helpotus myönnetään myös unionin kansalaisille, jos heiltä aletaan uudestaan vaatia viisumi Kap Verdeen suuntautuvaa enintään 30 päivän oleskelua varten; unionin kansalaisten yli 30 päivän mutta enintään 90 päivän aiottuun oleskeluun sovelletaan vähintään samanlaisia viisumin myöntämistä koskevia helpotuksia kuin sopimuksen nojalla on myönnetty Kap Verden kansalaisille. Sopimukseen on liitetty ”Yhteinen julistus säännöistä, jotka koskevat Kap Verden viisumien myöntämistä unionin kansalaisille yli 30 päivän mutta enintään 90 päivän oleskelua varten”. Siinä täsmennetään, että unionin kansalaiset voivat hakea oleskelunsa pidentämistä Kap Verden toimivaltaisilta viranomaisilta Kap Verden alueella;

               –
                     Yhteistä julistusta matkustusasiakirjoja koskevasta yhteistyöstä ja matkustusasiakirjojen turvallisuutta koskevasta säännöllisestä tietojenvaihdosta muutetaan sisällyttämällä siihen viittaus biometristen matkustusasiakirjojen käyttöönottoa koskevaan Kap Verden sisäiseen lainsäädäntöön;

               –
                     Tanskan ja Irlannin erityisasema otetaan huomioon sopimuksen johdanto-osassa ja sopimukseen liitettävissä yhteisissä julistuksissa.

               3.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Tämä ehdotus esitetään neuvostolle sopimuksen tekemiseksi.

               Ehdotuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla sellaisten sopimusten neuvotteleminen ja tekeminen, jotka vaikuttavat lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien Schengen-viisumien myöntämistä koskeviin sääntöihin, kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan.

               •Suhteellisuusperiaate

               Tässä ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan saavuttaa asetettu tavoite, joka on viisumien myöntämistä Kap Verden ja vastavuoroisesti unionin kansalaisille helpottavan kansainvälisen sopimuksen tekeminen.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotus ei aiheuta lisäkustannuksia EU:n talousarvioon.

               5.PÄÄTELMÄT

               Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto hyväksyy Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan päätökseen liitetyn, Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen tekemisen Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan sopimuksen muuttamisesta.

               2020/0319 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen, Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamista koskevan sopimuksen tekemisestä

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän
                  7
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välinen sopimus Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin […] neuvoston päätöksen XXXX/XX
                  8
                mukaisesti sillä varauksella, että sopimuksen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen.

               (2)Euroopan unionin neuvosto hyväksyi unionin ja Kap Verden välisen erityiskumppanuuden 19 päivänä marraskuuta 2007.
                  9
                Erityiskumppanuuden yhtenä tavoitteena on lisätä liikkuvuutta ja ihmisten välisiä yhteyksiä unionin ja Kap Verden kansalaisten välillä sekä lisätä yhteistyötä laittoman maahanmuuton torjunnassa.

               (3)Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välinen sopimus Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisesta
                  10
                tuli voimaan 1 päivänä joulukuuta 2014.

               (4)Osapuolten sisäisessä lainsäädännössä tapahtuneiden muutosten vuoksi ja edellisessä kohdassa tarkoitetun sopimuksen täytäntöönpanon valvonnasta vastaavan sekakomitean palautteen mukaisesti tämän sopimuksen tarkoituksena on mukauttaa ja täydentää eräitä määräyksiä, joilla helpotetaan viisumien myöntämistä Kap Verden kansalaisille ja vastavuoroisuutta noudattaen unionin kansalaisille sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

               (5)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  11
                mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

               (6)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

               (7)Sopimus olisi hyväksyttävä Euroopan unionin puolesta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välinen sopimus Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta, jäljempänä ’sopimus’.

               Sopimuksen ja yhteisten julistusten tekstit on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Neuvoston puheenjohtaja nimeää henkilön, jolla on valtuudet antaa Euroopan unionin puolesta sopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus, jolla Euroopan unioni ilmaisee sitoutuvansa noudattamaan sopimusta.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
                  12

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 282, 24.10.2013, s. 3–12.

                     (2)

                        EUVL L 282, 24.10.2013, s. 15.

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1155, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta annetun asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö) muuttamisesta. EUVL L 188, 12.7.2019, s. 25–54.

                     (4)

                        Kap Verden tasavallan virallinen lehti I.54, 13.8.2018, s. 1350.

                     (5)

                        COM(2019) 417 final.

                     (6)

                        Ares(2019)6870996.

                     (7)

                        EUVL C […], […], s. […].

                     (8)

                        Neuvoston päätös Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen, Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamista koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta (EUVL L […], […], s. […]).

                     (9)

                        Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätelmät Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan suhteiden kehittämisestä (19. marraskuuta 2007); neuvoston asiakirja 15113/07.

                     (10)

                        EUVL L 282, 24.10.2013, s. 3.

                     (11)

                        Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (12)

                        Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 9.12.2020
            COM(2020) 709 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen, Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamista koskevan sopimuksen tekemisestä

               Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan SOPIMUS Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen muuttamisesta

               EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’,

               ja

               KAP VERDEN TASAVALTA, jäljempänä ’Kap Verde’,

               jäljempänä yhdessä ’osapuolet’,

               PALAUTTAVAT MIELIIN Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun ja 25 päivänä kesäkuuta 2005 sekä 22 päivänä kesäkuuta 2010 tarkistetun Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoun kumppanuussopimuksen sekä Euroopan unionin neuvoston 19 päivänä marraskuuta 2007 hyväksymän unionin ja Kap Verden välisen erityiskumppanuuden,

               OTTAVAT HUOMIOON unionin ja Kap Verden välisestä liikkuvuuskumppanuudesta 5 päivänä kesäkuuta 2008 annetun yhteisen julistuksen, jonka mukaan osapuolet pyrkivät aloittamaan vuoropuhelun lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeita koskevista kysymyksistä helpottaakseen tiettyihin ryhmiin kuuluvien henkilöiden liikkuvuutta,

               OTTAVAT HUOMIOON Kap Verden tasavallan ja Euroopan unionin kansalaisille lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’sopimus’, joka tuli voimaan 1 päivänä joulukuuta 2014,

               OTTAVAT HUOMIOON luvattomasti maassa oleskelevien henkilöiden takaisinottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välisen sopimuksen
                  2
               , joka tuli voimaan 1 päivänä joulukuuta 2014,

               PITÄVÄT MIELESSÄ, että unionin kansalaiset on 2 päivästä tammikuuta 2019 vapautettu viisumivaatimuksesta heidän matkustaessaan Kap Verdeen enintään 30 päiväksi,
                  3

               TOTEAVAT, että jos Kap Verde ottaa uudelleen käyttöön unionin kansalaisia tai tiettyjä unionin kansalaisryhmiä koskevan viisumivaatimuksen enintään 30 päivän aiottua oleskelua varten, kyseisiin unionin kansalaisiin olisi vastavuoroisuuden perusteella sovellettava automaattisesti vähintään samanlaisia helpotuksia kuin tämän sopimuksen nojalla on myönnetty Kap Verden kansalaisille,

               OTTAVAT HUOMIOON yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta annetun asetuksen (EY) N:o 810/2009 (viisumisäännöstö) muuttamisesta 20 päivänä kesäkuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1155
                  4
                voimaantulon,

               HALUAVAT edistää kansojensa välistä henkilökohtaista vuorovaikutusta, joka on osapuolten välisten taloudellisten, humanitaaristen, kulttuuristen, tieteellisten ja muiden siteiden vakaan kehittymisen tärkeä edellytys, helpottamalla viisumien myöntämistä kansalaisilleen vastavuoroisuutta noudattaen,

               TOTEAVAT, että tämä ei saisi edistää laitonta muuttoliikettä, ja kiinnittävät erityistä huomiota turvallisuuteen ja takaisinottoon liittyviin kysymyksiin,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Irlantiin,

               OTTAVAT HUOMIOON Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Tanskan kuningaskuntaan,

               OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

               1 artikla

               Muutetaan sopimus seuraavasti:

               (1)Korvataan sopimuksen nimi seuraavasti:

               ”Euroopan unionin ja Kap Verden tasavallan välinen sopimus viisumien myöntämisen helpottamisesta”.

               (2)(Ei koske suomenkielistä toisintoa.)

               (3)Korvataan 2 artikla seuraavasti:

               ”2 artikla
               Yleinen lauseke

               1.
                     Tässä sopimuksessa määrättyjä viisumien myöntämisen helpottamista koskevia järjestelyjä sovelletaan Kap Verden ja unionin kansalaisiin vain siltä osin kuin näitä kansalaisia ei ole vapautettu viisumivaatimuksesta unionin tai sen jäsenvaltioiden laeilla tai asetuksilla, Kap Verden laeilla tai asetuksilla tai tämän sopimuksen tai muiden kansainvälisten sopimusten määräyksillä.

               2.
                     Jos Kap Verde ottaa uudelleen käyttöön unionin kansalaisia tai tiettyjä unionin kansalaisryhmiä koskevan viisumivaatimuksen enintään 30 päivän aiottua oleskelua varten, kyseisiin unionin kansalaisiin olisi vastavuoroisuuden perusteella sovellettava automaattisesti vähintään samanlaisia helpotuksia kuin tämän sopimuksen nojalla on myönnetty Kap Verden kansalaisille.

               3.
                     Kyseisten unionin kansalaisten yli 30 päivän mutta enintään 90 päivän aiottuun oleskeluun sovelletaan vähintään samanlaisia helpotuksia kuin tämän sopimuksen nojalla on myönnetty Kap Verden kansalaisille.

               4.
                     Tämän sopimuksen soveltamisalaan kuulumattomiin asioihin sovelletaan Kap Verden kansallista lainsäädäntöä ja jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä tai unionin lainsäädäntöä.”

               (4)Muutetaan 3 artikla seuraavasti:

               (a)Korvataan a alakohta seuraavasti:

               ”a)
                     ’jäsenvaltiolla’ mitä tahansa unionin jäsenvaltiota, lukuun ottamatta Tanskan kuningaskuntaa ja Irlantia;”.

               (b)Korvataan e alakohta seuraavasti:

               ”e)
                     ’laillisesti oleskelevalla henkilöllä’ Kap Verden kansalaista, jolla on unionin tai kansallisen lainsäädännön nojalla lupa tai oikeus oleskella jonkin jäsenvaltion alueella yli 90 päivää;”.

               (c)Lisätään kohta seuraavasti:

               ”f)
                     ’EU:n kulkuluvalla’ asiakirjaa, jonka unioni myöntää unionin toimielinten henkilöstöön kuuluville neuvoston asetuksen (EU) N:o 1417/2013
                  5
                mukaisesti.”

               (5)Korvataan 4 artikla seuraavasti:

               ”4 artikla
               Toistuvaisviisumien myöntäminen

               1.
                     Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja seuraaviin ryhmiin kuuluville Kap Verden kansalaisille:

               a)
                     kansallisten ja paikallisten hallitusten ja parlamenttien jäsenet sekä perustuslakituomioistuinten, ylimpien tuomioistuinten ja tilintarkastustuomioistuimen jäsenet heidän hoitaessaan tehtäviään, ellei heitä ole vapautettu viisumivaatimuksesta tällä sopimuksella;

               b)
                     virallisten valtuuskuntien pysyvät jäsenet, jotka matkustavat johonkin jäsenvaltioon Kap Verdelle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuakseen kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin, vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, jotka järjestetään hallitustenvälisten järjestöjen aloitteesta;

               c)
                     liikemiehet ja liikeyritysten edustajat, jotka matkustavat säännöllisesti jäsenvaltioihin;

               d)
                     jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevien Kap Verden kansalaisten puolisot, alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset (myös adoptiolapset) sekä vanhemmat ja kansalaisuusvaltiossaan oleskelevien unionin kansalaisten puolisot, alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset (myös adoptiolapset) sekä vanhemmat.

               Jos on kuitenkin ilmeistä, että tarve matkustaa usein tai säännöllisesti rajoittuu lyhyempään jaksoon, toistuvaisviisumin voimassaolo on rajattava tähän jaksoon, etenkin jos jokin seuraavista on alle viisi vuotta:

               -toimikauden kesto, kun kyseessä on a alakohdassa tarkoitettu henkilö;

               -aseman kesto virallisen valtuuskunnan pysyvänä jäsenenä, kun kyseessä on b alakohdassa tarkoitettu henkilö;

               -aseman kesto liikemiehenä tai liikeyrityksen edustajana, kun kyseessä on c alakohdassa tarkoitettu henkilö; tai

               -jäsenvaltiossa oleskelevan Kap Verden kansalaisen oleskeluluvan pituus, kun kyseessä on d alakohdan ensimmäisessä osassa tarkoitettu henkilö.

               2.
                     Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät muille hakijoille toistuvaisviisumeja, jotka ovat voimassa

               a)
                     vuoden, jos hakija on hankkinut edeltävien 18 kuukauden aikana yhden viisumin ja käyttänyt sitä lainmukaisesti;

               b)
                     kaksi vuotta, jos hakija on hankkinut edeltävien 30 kuukauden aikana yhden toistuvaisviisumin, jonka voimassaolo on yksi vuosi, ja käyttänyt sitä lainmukaisesti;

               c)
                     kolmesta viiteen vuotta, jos hakija on hankkinut edeltävien 42 kuukauden aikana yhden toistuvaisviisumin, jonka voimassaoloaika on kaksi vuotta, ja käyttänyt sitä lainmukaisesti.

               3.
                     Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, viisumin voimassaoloaikaa voidaan lyhentää yksittäistapauksissa, jos on perusteltu syy epäillä, täyttyvätkö maahantuloedellytykset koko jakson ajan, tai jos viisumin voimassaolo ylittäisi hakijan matkustusasiakirjan voimassaoloajan.

               4.
                     Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut henkilöt saavat oleskella jäsenvaltioiden alueella yhteensä enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.”

               (6)Korvataan 5 artikla seuraavasti:

               ”5 artikla
               Viisumi- ja palvelumaksut

               1.
                     Viisumihakemusten käsittelymaksu on 75 prosenttia sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti veloitettavasta maksusta.

               Edellä mainittua määrää voidaan tarkistaa 12 artiklan 4 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti.

               2.
                     Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista, jäsenvaltiot eivät veloita viisumimaksua seuraaviin ryhmiin kuuluvilta henkilöiltä:

               a)
                     virallisten valtuuskuntien jäsenet, jotka matkustavat johonkin jäsenvaltioon Kap Verdelle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuakseen kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin, virallisiin vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, jotka järjestetään hallitustenvälisten järjestöjen aloitteesta;

               b)
                     alle 12-vuotiaat lapset;

               c)
                     koululaiset, opiskelijat, jatko-opiskelijat ja heidän saattajinaan toimivat opettajat, jotka matkustavat opinto- tai koulutustarkoituksessa;

               d)
                     tutkijat, jotka matkustavat tieteellisen tutkimustyön vuoksi;

               e)
                     sellaiset enintään 25-vuotiaat, jotka osallistuvat voittoa tavoittelemattomien järjestöjen järjestämiin seminaareihin, konferensseihin taikka urheilu-, kulttuuri- tai koulutustapahtumiin;

               f)
                     jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevien Kap Verden kansalaisten tai kansalaisuusvaltiossaan oleskelevien unionin kansalaisten puolisot, alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset (myös adoptiolapset) sekä vanhemmat.

               3.
                     Lapsilta, jotka ovat vähintään 12-vuotiaita mutta alle 18-vuotiaita, peritään 50 prosenttia 1 kohdan nojalla sovellettavasta maksusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan f alakohdan soveltamista.

               4.
                     Jos jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä ulkopuolisen palveluntarjoajan kanssa, voidaan periä palvelumaksu. Palvelumaksun on oltava oikeassa suhteessa kustannuksiin, joita ulkopuoliselle palveluntarjoajalle aiheutuu sen suorittaessa tehtäviään, eikä se saa olla enempää kuin 30 euroa.”

               (7)Lisätään artikla seuraavasti:

               ”5 a artikla
               Todistusasiakirjat

               1.
                     Seuraavien Kap Verden kansalaisten ryhmien osalta matkan tarkoituksen voi todistaa seuraavilla asiakirjoilla:

               a)
                     kansallisten ja paikallisten hallitusten ja parlamenttien jäsenet sekä perustuslakituomioistuinten, ylimpien tuomioistuinten ja tilintarkastustuomioistuimen jäsenet heidän hoitaessaan tehtäviään, ellei heitä ole vapautettu viisumivaatimuksesta tällä sopimuksella:

               –
                     Kap Verden ulkoministeriön verbaalinootti, jossa vahvistetaan, että hakija matkustaa jäsenvaltioon virka-asioissa;

               b)
                     virallisten valtuuskuntien jäsenet, jotka matkustavat johonkin jäsenvaltioon Kap Verdelle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuakseen kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin, vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, jotka järjestetään hallitustenvälisten järjestöjen aloitteesta:

               –
                     Kap Verden toimivaltaisen viranomaisen kirje, jossa vahvistetaan hakijan kuuluvan valtuuskuntaan, joka matkustaa jäsenvaltion (jäsenvaltioiden) alueelle osallistuakseen kyseiseen tapahtumaan (kyseisiin tapahtumiin), sekä jäljennös vastaanottavan organisaation virallisesta kutsusta tai ilmoittautumisvahvistuksesta;

               c)
                     liikemiehet ja liikeorganisaatioiden edustajat:

               –
                     kohdejäsenvaltiossa sijaitsevan yrityksen tai organisaation esittämä kirjallinen kutsu;

               d)
                     jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevien Kap Verden kansalaisten tai kansalaisuusvaltiossaan oleskelevien unionin kansalaisten puolisot, alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset (myös adoptiolapset) sekä vanhemmat:

               –
                     vastaanottajana toimivan henkilön kirjallinen kutsu;

               e)
                     koululaiset, opiskelijat, jatko-opiskelijat ja heidän saattajinaan toimivat opettajat, jotka matkustavat opiskelu- tai koulutustarkoituksessa, mukaan lukien yliopistolliset tai muut vaihto-ohjelmat (oleskelun kesto enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana):

               –
                     vastaanottajana toimivan koulun, oppilaitoksen tai yliopiston kirjallinen kutsu tai ilmoittautumistodistus tai todistus kursseista, joihin on tarkoitus osallistua;

               f)
                     henkilöt, jotka osallistuvat tieteelliseen tai akateemiseen tutkimukseen ja koulutustapahtumiin, mukaan lukien ammatillinen koulutus (oleskelun kesto enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana):

               –
                     oppilaitoksen antama ilmoittautumistodistus tai vastaanottavan organisaation esittämä kirjallinen kutsu;

               g)
                     jäsenvaltiossa rekisteröityjen voittoa tavoittelemattomien järjestöjen järjestämien seminaarien, konferenssien sekä kulttuuri- tai uskonnollisten tapahtumien osanottajat:

               –
                     vastaanottajaorganisaation hakijalle lähettämä kirjallinen kutsu osallistua mainittuun toimintaan;

               h)
                     lääketieteellisistä syistä matkustavat henkilöt ja tarvittavat saattajat:

               –
                     hoitolaitoksen antama virallinen asiakirja, jossa vahvistetaan hoidon tarve kyseisessä laitoksessa, ja todistus riittävistä varoista hoidon maksamiseksi tai todistus hoidon maksamisesta ennakolta sekä tarvittaessa siitä, että hoidettava henkilö tarvitsee saattajan;

               i)
                     kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja henkilöt, jotka toimivat heidän saattajinaan työnsä vuoksi:

               –
                     vastaanottajaorganisaation, toimivaltaisten viranomaisten, jäsenvaltion kansallisen urheiluliiton tai kansallisen olympiakomitean kirjallinen kutsu;

               j)
                     ammattitehtävissä matkustavat toimittajat ja heidän tekniset avustajansa:

               –
                     ammattialajärjestön tai hakijan työnantajan antama todistus tai muu asiakirja, jossa todistetaan, että hakija on ammatiltaan toimittaja ja että matkan tarkoituksena on toimittajan työn tekeminen tai että henkilö on toimittajan mukana ammattitehtävissä matkustava tekninen avustaja.

               2.
                     Tätä artiklaa sovellettaessa kirjallisessa kutsukirjeessä tai tarvittavissa virallisissa asiakirjoissa on oltava seuraavat tiedot:

               a)
                     kutsuttu henkilö: etu- ja sukunimi, syntymäaika, sukupuoli, kansalaisuus, passin numero, matkan ajankohta ja tarkoitus, tarvittavien maahantulojen määrä ja tarvittaessa kutsutun mukana matkustavan puolison ja lasten nimet; ja

               b)
                     jos kutsun esittää luonnollinen henkilö, kutsun esittäjän etu- ja sukunimi, osoite ja (tarvittaessa) todistus kansallisen lainsäädännön mukaan laillisesta oleskelusta jäsenvaltiossa; tai

               c)
                     jos kutsun esittää oikeushenkilö, yritys tai järjestö (mukaan lukien voittoa tavoittelematon järjestö), joka on sijoittautunut jäsenvaltion (jäsenvaltioiden) alueelle, kutsun esittäjän koko nimi ja osoite, kutsun allekirjoittaneen edustajan nimi ja asema sekä kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukainen kutsun esittäjän rekisteröintinumero; tai

               d)
                     jos kyseinen virallinen asiakirja on viranomaisen antama: kutsun allekirjoittajan nimi ja asema sekä hakijan asema.

               3.
                     Hakijat, jotka ovat edeltävien 30 kuukauden aikana jo hankkineet toistuvaisviisumin, jonka voimassaoloaika on vähintään vuosi, ja käyttäneet sitä lainmukaisesti, on pääsääntöisesti vapautettava vaatimuksesta esittää majoitusta tai majoituksen maksamiseksi tarvittavia varoja koskevia liiteasiakirjoja.”

               (8)Korvataan 8 artikla seuraavasti:

               ”8 artikla
               Diplomaatti- ja virkapassit

               1.
                     Kap Verden kansalaisilta, joilla on Kap Verden myöntämä voimassa oleva diplomaatti- tai virkapassi, ei vaadita viisumia jäsenvaltioiden alueelle tuloa, alueelta poistumista tai alueen kauttakulkua varten.

               2.
                     Unionin kansalaisilta, joilla on jonkin jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva diplomaatti- tai virkapassi, ja voimassa olevan EU:n kulkuluvan haltijoilta ei vaadita viisumia Kap Verden alueelle tuloa, alueelta poistumista tai alueen kauttakulkua varten.

               3.
                     Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut henkilöt voivat oleskella jäsenvaltioiden tai Kap Verden alueella enintään 90 päivää 180 päivän jaksolla.”

               (9)Korvataan 10 artiklan 1 kohta seuraavasti:

               ”1.
                     Osapuolet perustavat sopimuksen hallinnointia varten sekakomitean, jäljempänä ’komitea’, joka koostuu unionin ja Kap Verden edustajista.”

               (10) Korvataan 11 artikla seuraavasti:

               ”11 artikla
               Sopimuksen suhde jäsenvaltioiden ja Kap Verden välillä tehtyihin sopimuksiin

               Tätä sopimusta sovelletaan sen voimaantulosta alkaen ensisijaisena muiden sellaisten kahden- tai monenvälisten sopimusten tai järjestelyjen määräyksiin nähden, joita on tehty jäsenvaltioiden ja Kap Verden välillä, siltä osin kuin tällaisten sopimusten tai järjestelyjen määräykset voivat vaikuttaa tämän sopimuksen soveltamisalaan tai muuttaa sitä.”

               (11) Korvataan 12 artiklan 5 kohta seuraavasti:

               ”5.
                     Kumpi tahansa osapuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle osapuolelle viimeistään 48 tuntia ennen päätöksen voimaantuloa. Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen osapuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle osapuolelle.”

               (12) Korvataan sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa jäsenvaltioista, jotka eivät sovella täysimääräisesti Schengenin säännöstöä, oleva toinen kohta seuraavasti:

               ”Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 565/2014/EU
                  6
                mukaisesti on toteutettu yhdenmukaisia toimenpiteitä, joiden avulla helpotetaan Schengen-viisumin tai Schengenin oleskeluluvan haltijoiden kauttakulkua niiden jäsenvaltioiden alueen kautta tai lyhytaikaista oleskelua niiden jäsenvaltioiden alueella, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Päätöksellä 565/2014/EU annetaan Bulgarialle, Kroatialle, Kyprokselle ja Romanialle lupa hyväksyä yksipuolisesti seuraavat asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi alueidensa kautta tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten:

               -kahteen tai useaan maahantuloon oikeuttavat yhtenäiset lyhytaikaiset viisumit;

               -Schengenin säännöstöä kaikilta osin soveltavien jäsenvaltioiden myöntämät pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat, mukaan lukien viisumisäännöstön 25 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti myönnetyt alueellisesti rajoitetut viisumit; ja

               -Bulgarian, Kroatian, Kyproksen ja Romanian myöntämät kansalliset viisumit ja oleskeluluvat.”

               2 artikla

               1.
                     Osapuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omien menettelyjensä mukaisesti ja ilmoittavat toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.

               2.
                     Tämä sopimus tulee voimaan sitä kuukautta seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jonka kuluessa viimeinen 1 kohdassa määrätty ilmoitus on tehty.

               3 artikla

               Tämä sopimus on tehty kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.

               Osapuolet hyväksyvät seuraavat sopimukseen liitetyt yhteiset julistukset:

               ”Yhteinen julistus säännöistä, jotka koskevat Kap Verden viisumien myöntämistä unionin kansalaisille yli 30 päivän mutta enintään 90 päivän oleskelua varten

               Kap Verden lainsäädännön mukaan unionin kansalaiset on vapautettu viisumivaatimuksesta heidän saapuessaan Kap Verden alueelle ja oleskellessaan siellä enintään 30 päivää. Yli 30 päivän aiottua oleskelua varten heidän on hankittava lupa Kap Verden viranomaisilta. Kap Verden tasavallan lain nro 66/VIII/2014, sellaisena kuin se on muutettuna, mukaan unionin kansalaiset voivat hakea ja saada Kap Verden konsulaateista viisumin, joka on voimassa enintään 90 päivää, tai hakea Kap Verden alueella ollessaan jatkoaikaa oleskeluunsa toimivaltaisilta viranomaisilta.

               Sopimuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaan kyseisten unionin kansalaisten yli 30 päivän mutta enintään 90 päivän aiottuun oleskeluun sovelletaan vähintään samanlaisia helpotuksia kuin sopimuksen nojalla on myönnetty Kap Verden kansalaisille.

               Osapuolet hyväksyvät, että 10 artiklalla perustettu sekakomitea seuraa tämän määräyksen täytäntöönpanoa.”

               ”Yhteinen julistus sopimuksen soveltamisen keskeyttämisen syitä koskevasta sopimuksen 12 artiklan 5 kohdasta

               Kumpi tahansa osapuoli voi keskeyttää koko sopimuksen tai sen osan ja erityisesti sen 8 artiklan soveltamisen syistä, jotka perustuvat muun muassa yleiseen järjestykseen, kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseen, yhteistyön puutteeseen takaisinotossa tai ihmisoikeus- ja demokratianäkökohtiin. Keskeyttämisessä noudatetaan 12 artiklan 5 kohdassa määrättyä menettelyä.

               Jos sopimuksen tai joidenkin sen määräysten soveltaminen keskeytetään, osapuolet aloittavat 10 artiklalla perustetussa komiteassa neuvottelut keskeyttämiseen johtaneiden ongelmien ratkaisemiseksi.

               Tämä yhteinen julistus korvaa diplomaatti- ja virkapasseja koskevan yhteisen julistuksen sopimuksen 8 artiklasta.”

               ”Yhteinen julistus matkustusasiakirjoja koskevasta yhteistyöstä

               Osapuolet sopivat, että 10 artiklalla perustetun sekakomitean olisi tämän sopimuksen täytäntöönpanoa valvoessaan arvioitava osapuolten matkustusasiakirjojen turvallisuustason vaikutusta tämän sopimuksen toimintaan. Tätä varten osapuolet sopivat tiedottavansa toisilleen säännöllisesti

               -toimenpiteistä, joita ne toteuttavat välttääkseen sen, että samalle ihmiselle myönnetään useita matkustusasiakirjoja;

               -toimenpiteistä matkustusasiakirjojen teknisten turvaominaisuuksien kehittämiseksi; ja

               -toimenpiteistä matkustusasiakirjojen myöntämisen yksilöllisyyden varmistamiseksi.

               Kumpikin osapuoli sitoutuu varmistamaan ensisijaisesti diplomaatti- ja virkapassien korkealaatuisen turvallisuuden erityisesti sisällyttämällä niihin biometriset tunnisteet. Unionin osalta tämä toteutetaan jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista 13 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2252/2004 mukaisesti. Kap Verden osalta se toteutetaan Kap Verden myöntämien biometristen passien teknisistä eritelmistä, turvallisuudesta ja myöntämisedellytyksistä 17 päivänä maaliskuuta 2014 annetun asetuksen nro 21/2014 mukaisesti.

               Tämä yhteinen julistus korvaa yhteisen julistuksen matkustusasiakirjoja koskevasta yhteistyöstä.”

                     (1)

                        EUVL L 282, 24.10.2013, s. 3.

                     (2)

                        EUVL L 282, 24.10.2013, s. 15.

                     (3)

                           Kap Verden tasavallan virallinen lehti I.54, 13.8.2018, s. 1350.

                     (4)

                        EUVL L 188, 12.7.2019, s. 25.

                     (5)

                        Neuvoston asetus (EU) N:o 1417/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan unionin myöntämien kulkulupien muodosta (EUVL L 353, 28.12.2013, s. 26).

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 565/2014/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania hyväksyvät yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi alueidensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten, sekä päätösten N:o 895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY kumoamisesta (EUVL L 157, 27.5.2014, s. 23).