				|

		52012PC0383

			Ehdotus NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) N:o 44/2012 muuttamisesta Grönlannin vesillä olevan villakuoreen kalastusmahdollisuuksien osalta /* COM/2012/0383 final - 2012/0187 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Neuvoston asetuksessa (EU) N:o 44/2012[1] vahvistetaan EU:n vesillä ja
tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä EU:n alusten käytettävissä olevien,
kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen
kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.
Kalastusmahdollisuuksia muutetaan niiden voimassaoloaikana yleensä useita
kertoja.
2.           KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN
TULOKSET
Ei sovelleta.
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
Ehdotetuilla muutoksilla halutaan muuttaa
edellä mainittua asetusta seuraavasti:
Villakuore Grönlannin vesillä
Neuvoston asetuksen (EU) 44/2012 5 artiklan 3
kohdan mukaisesti komissio vahvistaa unionin villakuoreen kiintiön Grönlannin
vesillä ICES-alueilla V ja XIV. Tämän artiklan mukaisesti Grönlannin myöntämän
osuuden perusteella ja Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin
maakuntahallituksen välistä kalastuskumppanuussopimusta ja sen pöytäkirjaa
noudattaen unioni saa 7,7 prosenttia villakuoreen TACista Grönlannin
vesillä ICES-alueilla V ja XIV. Komission Grönlannin viranomaisilta saamien
tietojen mukaan Grönlanti myöntää pöytäkirjassa vahvistetun osuuden mukaisesti
unionille pm tonnia kalastettavaksi 30
päivään huhtikuuta 2013 asti.
Kun asetus (EU) No 44/2012 hyväksyttiin 17
päivänä tammikuuta 2012, komissio antoi villakuoreen pyyntiä Grönlannin vesillä
alueilla V ja XIV koskevan lausunnon ryhtyäkseen keskusteluun jäsenvaltioiden
kanssa mahdollisuudesta jakaa jäsenvaltioiden kesken Grönlannin myöntämät
villakuoretta koskevat kalastusmahdollisuudet EU:n ja Grönlannin välisen
kalastuskumppanuussopimuksen sekä edellä mainitun pöytäkirjan puitteissa.
Ottaen huomioon, että Grönlannin kanssa tehdyn
kalastuskumppanuussopimuksen mukaisesti yhdelläkään EU:n aluksella ei ollut
kohdennettua villakuoreen kalastusta vuosien 2004 ja 2010 välillä ja että
vuonna 2011 kyseistä kalastusta harjoitti ainoastaan Tanska, komissio ehdottaa
vuosien 1998–2003 käyttämistä viitekautena kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi
jäsenvaltioiden kesken.
Kun lopuksi otetaan huomioon Euroopan unionin
ja Norjan väliset vuotta 2012 koskevat vuosittaiset kalastusneuvottelut ja
erityisesti Euroopan unionin sitoumus myöntää Norjalle sille myönnetyn
tavanomaisen määrän ylittävä 20 000 tonnin lisämäärä heti kun
villakuoretta on Grönlannin vesillä saatavilla, on aiheellista säätää tästä,
edellä mainitun pm tonnin suuruisesta
unionin kiintiöstä otettavasta määrästä.
2012/0187 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON ASETUS
asetuksen (EU) N:o 44/2012 muuttamisesta
Grönlannin vesillä olevan villakuoreen kalastusmahdollisuuksien osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen[2],
sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Euroopan
yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välisessä
kalastuskumppanuussopimuksessa[3] ja sen pöytäkirjassa[4]
säädetään, että unioni saa 7,7 prosenttia saatavilla olevista villakuoreen
suurimmista sallituista saaliista (TAC) Grönlannin vesillä ICES-alueilla V ja
XIV.
(2)       Neuvoston asetuksessa (EU) No
44/2012[5]
vahvistetaan 1 päivästä tammikuuta 30 päivään huhtikuuta 2012 väliaikainen
unionin kiintiö villakuorekannalle kyseisillä Grönlannin vesillä jakamatta
kiintiötä jäsenvaltioiden kesken.
(3)       Unioni vastaanotti … Grönlannin viranomaisilta tiedon, että
villakuoreen TAC Grönlannin vesillä ICES-suuralueilla V ja XIV oli vahvistettu … tonniksi 1 päivästä toukokuuta 2012 30
päivään huhtikuuta 2013. Asianomainen unionin kiintiö kyseiselle ajalle olisi
sen vuoksi vahvistettava pm tonniksi.
(4)       Unionin ja Norjan välisissä
vuosittaisissa kalastusta koskevissa neuvotteluissa unioni sitoutui myöntämään
Norjalle 20 000 tonnin lisämäärän villakuoretta Grönlannin vesillä
ICES-alueilla V ja XIV vuodeksi 2012. On aiheellista myöntää kyseinen määrä
mainituilla vesillä käytettävissä olevasta unionin kiintiöstä.
(5)       Lisäksi on aiheellista jakaa
unionin kiintiö jäsenvaltioiden kesken. Ottaen huomioon, että unionin alukset eivät
harjoittaneet villakuoreen kohdennettua kalastustoimintaa Grönlannin kanssa
tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen puitteissa vuosina 2004–2010 ja että vain
yksi jäsenvaltio käytti vuonna 2011 hyväkseen unionin jakamatonta kiintiötä,
unionin kiintiön jakamisessa olisi käytettävä viitekautena vuosia 1998–2003.
(6)       Unionin kiintiön jakaminen
jäsenvaltioiden kesken ylittää asetuksen (EU) No 44/2012 5 artiklan 3 kohdassa
komissiolle annetun täytäntöönpanovallan. Jotta voidaan välttää säännösten
hajanaisuus komission ja neuvoston säädösten kesken, tässä asetuksessa olisi
vahvistettava sekä unionin kiintiö että sen jakaminen jäsenvaltioiden kesken.
(7)       Tässä asetuksessa säädettyjä
villakuoreen pyyntirajoituksia olisi sovellettava 1 päivästä toukokuuta 2012.
Tällainen taannehtiva soveltaminen ei rajoita oikeusvarmuuden ja
luottamuksensuojan periaatteiden soveltamista, sillä asianomaisia
kalastusmahdollisuuksia ei ole vielä käytetty loppuun. Koska saalisrajoitukset vaikuttavat unionin alusten
taloudelliseen toimintaan ja kalastuskauden suunnitteluun, tämän asetuksen
olisi tultava voimaan välittömästi sen julkaisemisen jälkeen.
(8)       Sen vuoksi asetusta (EU) N:o
44/2012 olisi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EU) N:o 44/2012 muuttaminen
Muutetaan asetuksen (EU) N:o 44/2012 liite I B
tämän asetuksen liitteen tekstin mukaisesti.
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä
se jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä toukokuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
LIITE
Korvataan asetuksen (EU) N:o 44/2012
liitteessä I B oleva villakuoretta Grönlannin vesillä alueilla V ja XIV koskeva
kohta seuraavasti:
 "Laji: || Villakuore Mallotus villosus || Alue: || Grönlannin vedet alueilla V ja XIV (CAP/514GRN)
 Tanska || pm ||   ||
 Yhdistynyt kuningaskunta                                           kuningaskunta || pm ||
 Ruotsi || pm ||
 Saksa || pm ||
 Kaikki jäsenvaltiot || pm || (1) (2)
 EU || pm || (3) (4) ||
 TAC || Ei sovelleta sovelleta ||   ||
   (1)        Lukuun ottamatta jäsenvaltioita, joilla on yli 10 % unionin kiintiöstä (2)        Jäsenvaltiot, joille on myönnetty kiintiö, voivat käyttää "kaikkien jäsenvaltioiden" kiintiötä vain kerran käytettyään oman kiintiönsä loppuun. (3)        Josta 20 000 tonnia myönnetään Norjalle. (4)        Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdasta poiketen kalastettava 30 päivään huhtikuuta 2013 saakka."
[1]               Neuvoston asetus (EU) N:o 44/2012, annettu 17 päivänä
tammikuuta 2012, EU:n vesillä ja tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä EU:n
alusten ja käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai
sopimusten soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien
kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2012 (EUVL L 25, 27.1.2012,
s. 55–147).
[2]               [EUVL]
[3]               EUVL L 172, 30.6.2007, s. 4.
[4]               EUVL L 172, 30.6.2007, s. 9.
[5]               EUVL L 25, 27.1.2012, s. 55.


Avis juridique important

|

52001PC0627(01)

Ehdotus neuvoston asetus yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa annetun asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteen I muuttamisesta  /* KOM/2001/627 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa annetun asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteen I muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUTI. SääntelykehysKesäkuun 26 päivänä 1990 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2377/90  [1] säädetään yhteisön tasolla eläinlääkejäämien sitovista enimmäismääristä eläinperäisissä elintarvikkeissa. Nämä enimmäismäärät (jäljempänä "MRL-arvot") vahvistetaan mainitun asetuksen 8 artiklassa vahvistettua sääntelykomiteamenettelyä noudattaen Euroopan lääkearviointiviraston eläinlääkekomitean suorittaman tieteellisen arvioinnin jälkeen. Farmakologisesti vaikuttavat aineet luokitellaan johonkin asetuksen neljästä liitteestä:[1]  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 1.- Liite I sisältää aineet, joille voidaan vahvistaa MRL-arvo sen jälkeen, kun niiden ihmisten terveydelle aiheuttama toksikologinen riski on arvioitu;- Liite II sisältää aineet, joille ei tarvitse vahvistaa MRL-arvoa;- Liite III sisältää aineet, joille ei voida vahvistaa lopullista MRL-arvoa tieteellisten tietojen puuttuessa mutta joille voidaan kuitenkin vaarantamatta kuluttajien terveyttä vahvistaa väliaikainen MRL-arvot tietynpituiseksi ajaksi, joka määräytyy sen mukaan, miten pitkä aika tarvitaan tieteellisten tutkimusten suorittamiseksi. Tätä ajanjaksoa voidaan jatkaa kerran ainoastaan poikkeustapauksissa;- Liite IV sisältää aineet, joille ei voida vahvistaa MRL-arvoa, koska ne aiheuttavat riskin ihmisten terveydelle määrästä riippumatta.II. Sääntelymenettely ja asian saattaminen neuvoston käsiteltäväksi1. Tarkasteltavana olevissa kahdessa ehdotuksessa neuvoston asetukseksi säädetään MRL-arvojen vahvistamisesta tietyille steroidihormoneille (altrenogestille, kloorimadinonille, flugestoniasetaatille, norgestimaatille ja progesteronille), joiden käyttöä säännellään neuvoston direktiivillä 96/22/EY. Komissio päätti 25 päivänä heinäkuuta 2001 hyväksyä kaksi komission asetusehdotusta pysyvälle eläinlääkekomitealle esitettäväksi. Komitea antoi komission asetusehdotuksista kielteisen lausunnon 12 päivänä syyskuuta 2001 pitämässään täysistunnossa. Äänet jakautuivat seuraavasti:progesteronia ja norgestimaattia koskeva asetusehdotus: 18 ääntä puolesta (Espanja ja Italia), 55 ääntä vastaan (Alankomaat, Belgia, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska, ja Yhdistynyt kuningaskunta) ja neljä maata, joiden osuus oli 14 ääntä, pidättäytyi äänestämästä (Irlanti, Itävalta, Kreikka ja Luxemburg);altrenogestia, kloorimadinonia, flugestoniasetaattia koskeva asetusehdotus: 61 ääntä puolesta (Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Kreikka, Ranska, Ruotsi, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta) ja viisi maata, joiden osuus oli 26 ääntä, pidättäytyi äänestämästä (Alankomaat, Itävalta, Luxemburg, Portugali ja Saksa).2. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 8 artiklan mukaan tapauksissa, joissa suunnitellut toimenpiteet eivät ole pysyvän komitean lausunnon mukaisia, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä.III. Yksittäiset aineet1. Steroidihormonit ovat pitkään olleet aiheena sekä yhteisössä että kansainvälisellä tasolla (WTO, Codex) käydyissä keskusteluissa. Nämä hormonit ovat joko endogeenisia tai synteettisiä johdannaisia, joilla on samanlaiset hormonaaliset vaikutukset (pääasiassa lisääntymiseen liittyviä toimintoja säätelevä vaikutus). Eläinlääkekomitea ehdotti kvantitatiivisia arvoja joillekin hormoneille (altrenogesti, kloorimadinoni ja flugestoniasetaatti), kun taas toisille (norgestimaatti ja progesteroni) näitä arvoja ei ehdotettu. Eläinlääkekomitea ei komission yksiköiden pyytämän uudelleenarvioinnin jälkeenkään hyväksynyt kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean (SCVPH:n) lausuntoa, joka koskee naudanlihassa ja lihavalmisteissa esiintyvien hormonijäämien mahdollisia haittavaikutuksia ihmisten terveyteen silloin kun hormoneita käytetään nautaeläinten kasvun edistäjinä. SCVPH:n päätelmissä todettiin, että kuluttajiin kohdistuva riski, eli mahdollisia endokriinisia, kehitykseen vaikuttavia, immunologisia, neurobiologisia, immunotoksisia, genotoksisia ja karsinogeenisia vaikutuksia, on havaittu kunkin aineen osalta, mutta pitäviä todisteita on vaihtelevasti, ja nykytietämyksen perusteella riskejä ei voida arvioida määrällisesti.2. Saatavilla olevien näitä aineita koskevien riskinarviointien ja kaiken käytettävissä olevan tieteellisen aineiston kokonaisarvioinnin perusteella voidaan kuitenkin todeta, että hormonijäämien ja niiden aineenvaihduntatuotteiden liiallinen saanti aiheuttaa riskin kuluttajalle, kun otetaan huomioon hormonien luontaiset ominaisuudet ja epidemiologiset havainnot.3. Kun otetaan huomioon se, että näiden hormonien antaminen tuotantoeläimille voi vaarantaa ihmisten terveyden, sekä se, että joitakin näistä aineista, joita käytetään tuotantoeläinten hoidossa ja jalostuksessa, on jatkossakin tarpeen pitää yhteisön markkinoilla, on asianmukaista tarkastella näitä aineita asetuksen (ETY) N:o 2377/90 mukaisesti jäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi.III.1. Progesteroni ja norgestimaatti1. Nämä hormonit ovat endogeenisia aineita eli eläimen ja ihmisen rauhaset tuottavat niitä luonnostaan. Kuten edellä mainittiin, eläinlääkekomitean lausunnossa todetaan, että niille ei tarvitse vahvistaa MRL-arvoja, koska näiden aineiden käyttö eläinlääkinnässä - neuvoston direktiivin 96/22/EC mukaisesti - ei aiheuta jäämiä, tai syntyneet jäämät eivät ole vaaraksi kuluttajille.2. Komissio katsoo kuitenkin, että on tarpeen vahvistaa "kvantitatiiviset turvarajat" havaitun tieteellisen epävarmuuden takia ja näiden aineiden laittoman käytön torjuntaa varten. Tässä yhteydessä olisi sovellettava neuvoston asetusta (ETY) N:o 2377/90, kun muita käyttökelpoisia yhteisön säädöksiä ei ole.3. Komissio pitää kuitenkin tätä ehdotusta poikkeuksellisena asetuksen (ETY) N:o 2377/90 soveltamisalan ja kokonaisvaltaisen täytäntöönpanon näkökulmasta, koska ehdotus poikkeaa eläinlääkekomitean näistä aineista antamista lausunnoista.4. Tiettyjen jäsenvaltioiden edustajat pysyvässä komiteassa kyseenalaistivat komission tekemän ehdotuksen perustelut viittaamalla tässä yhteydessä sekä varsinaisiin arvoihin ja etenkin progesteroniarvoihin, joita pidettiin liian alhaisina kaikkien eläinperäisissä, etenkin kantavista lehmistä saaduissa, elintarvikkeissa esiintyvien fysiologisten tasojen kattamiseen, että direktiivin 96/22/EY mahdolliseen tulemiseen tarpeettomaksi, jos tällaiset arvot vahvistettaisiin. Tietyt jäsenvaltiot korostivat lisäksi, että asetuksella (ETY) N:o 2377/90 olisi säänneltävä ainoastaan eläinlääkkeiden laillista käyttöä. On kuitenkin huomattava, että ehdotetut MRL-arvot ovat vain ohjeellisia, ja että ylitysten havaitsemisen pitäisi tavallisesti johtaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamiin lisätutkimuksiin kyseisillä tiloilla suurten jäämäarvojen todellisen syyn (esim. kantavat lehmät, laiton käyttö) selvittämiseksi ja asianmukaisiin toimenpiteisiin ryhtymiseksi.III.2. Altrenogesti, kloorimadinoni ja flugestoniasetaatti1. Nämä aineet eivät ole endogeenisia. Eläinlääkekomitea on asiaankuuluvissa lausunnoissaan ehdottanut altrenogestin, kloorimadinonin ja flugestoniasetaatin sisällyttämistä asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteisiin I ja III siten, että niiden MRL-arvot vahvistetaan kulloisenkin lajin tai kudoksen mukaan. Ehdotus tulee näin ollen olemaan eläinlääkekomitean antamien tieteellisten lausuntojen mukainen, ja edellä mainitut kolme hormonia sisällytetään yhteen direktiiviin, jonka johdanto-osan kappaleissa viitataan asianmukaisella tavalla direktiiviin 96/22/EY.2. Tiettyjen jäsenvaltioiden edustajat pysyvässä komiteassa kyseenalaistivat komission hyväksymän ehdotuksen perustelut viittaamalla etenkin ehdotuksen johdanto-osan kappaleissa mainittuun hormonien laittomaan käyttöön. Jäsenvaltiot korostivat myös tässä yhteydessä erityisesti sitä, että asetuksella (ETY) N:o 2377/90 pitäisi säännellä ainoastaan eläinlääkkeiden laillista käyttöä.IV. Tarvittavat toimetKoska ehdotetut toimenpiteet eivät ole pysyvän komitean lausunnon mukaiset, komissio toimittaa neuvostolle asetusehdotuksen hyväksyttäväksi asetuksen (ETY) N:o 2377/90 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.Saman artiklan mukaisesti neuvostoa pyydetään hyväksymään ehdotetut toimenpiteet kolmen kuukauden kuluessa niiden saattamisesta neuvoston käsiteltäväksi.Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa annetun asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteen I muuttamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90  [2], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1879/2001  [3], ja erityisesti sen 7 ja 8 artiklan,[2]  EYVL L 224, 18.8.1990, s. 1.[3]  EYVL L 258, 27.9.2001, s. 11.ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Asetuksen (ETY) N:o 2377/90 mukaisesti jäämien enimmäismäärät on vahvistettava asteittain kaikille farmakologisesti vaikuttaville aineille, joita käytetään yhteisössä elintarvikkeita tuottaville eläimille annettaviksi tarkoitetuissa eläinlääkkeissä.(2) Jäämien enimmäismäärät pitäisi vahvistaa sen jälkeen, kun eläinlääkekomitea on tutkinut kaikki asiaan liittyvät tiedot, jotka hakijat ovat toimittaneet asetuksen (ETY) N:o 2377/90 säännösten mukaisesti, ja kun on otettu huomioon kaikki julkisesti saatavilla olevat tiedot kyseisen aineen jäämien turvallisuudesta eläinperäisten elintarvikkeiden kuluttajalle. Tällaisia tietoja ovat esimerkiksi kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean ja FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevän asiantuntijakomitean (JECFA) raportit tai kansainvälisesti tunnettujen tutkimusorganisaatioiden raportit.(3) Eläinperäisissä elintarvikkeissa olevien eläinlääkejäämien enimmäismääriä vahvistettaessa olisi määriteltävä ne eläinlajit, joissa jäämiä voi esiintyä, sallitut pitoisuudet jokaiselle hoidetusta eläimestä saadulle kudokselle (kohdekudos) ja jäämien valvonnan kannalta merkityksellisen jäämän luonne (merkkijäämä). Maitoa tuottaville eläimille annettavaksi tarkoitettujen eläinlääkkeiden jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava myös maidolle.(4) Asetuksen (ETY) N:o 2377/90 mukaan jäämien enimmäismäärien vahvistamisella ei miltään osin vaikuteta muun asiaan liittyvän yhteisön lainsäädännön soveltamiseen.(5) Jäämien seurannassa sovellettavan yhteisön lainsäädännön mukaisesti jäämien enimmäisarvot olisi yleensä määriteltävä kohdekudoksena maksa tai munuaiset. Koska maksa ja munuaiset usein poistetaan kansainvälisessä kaupassa olevista ruhoista, jäämien enimmäisarvot olisi kuitenkin aina määriteltävä lihas- tai rasvakudokselle.(6) Progesteroni ja norgestimaatti ovat progestageenihormoneja, ja siten niihin sovelletaan tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa ja direktiivien 81/602/ETY, 88/146/ETY ja 88/299/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/22/EY  [4] säädettyjä käytön rajoituksia ja valvontaa. Tietyin ehdoin näitä hormoneja voidaan antaa tuotantoeläimille hoito- tai jalostustarkoituksessa. Ehtoihin kuuluu se, että näitä aineita saa antaa vain eläinlääkäri tai eläinlääkärin vastuulla. Lisäksi eläinlääkärin on virallisesti kirjattava hoidon tyyppi, sallittujen tuotteiden tyypit ja hoidon päivämäärä sekä yksilöitävä hoitoa saaneet eläimet.[4]  EYVL L 125, 23.5.1996, s. 3.(7) Lisäksi direktiivin 96/22/EY ehtojen mukaan on kiellettyä antaa hormoneja hoidollisia tai kotieläinjalostuksellisia toimenpiteitä varten lisääntymiskauden loppuvaiheessa oleville eläimille niiden lihotusjakson aikana. Ehtojen mukaan sellaisista eläimistä, joille on annettu hormoneja hoito- tai jalostustarkoituksessa, saatavaa lihaa tai tuotteita ei saa saattaa markkinoille ihmisten elintarvikkeeksi, paitsi jos kyseisiä eläimiä on hoidettu direktiivin 96/22/EY säännösten mukaisesti ja jos määrättyä varoaikaa on noudatettu ennen eläinten teurastusta.(8) Eläinlääkekomitea katsoi arviointinsa jälkeen, että kansanterveyden suojelun kannalta ei ole tarpeellista vahvistaa progesteronin ja norgestimaatin jäämien enimmäisraja-arvoja, kun aineita käytetään sallituissa eläinlääkkeissä yhteisön voimassaolevan lainsäädännön, erityisesti direktiivin 96/22/EY, mukaisesti. Siksi aineet ehdotettiin lisättäväksi asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteeseen II.(9) Näitä aineita koskevat saatavilla olevat riskinarvioinnit ja käytettävissä oleva tieteellinen aineisto osoittavat kuitenkin, että hormonijäämien ja niiden aineenvaihduntatuotteiden liiallinen saanti, kun otetaan huomioon hormonien luontaiset ominaisuudet ja epidemiologiset havainnot, aiheuttaa riskin kuluttajalle.(10) Kun otetaan huomioon sukupuolihormonien luontaiset ominaisuudet sekä hyvän eläinlääkintätavan systemaattisen noudattamisen laiminlyönnin mahdollisuus, viranomaisten olisi voitava valvoa hormonien laitonta käyttöä. Elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/23/EY  [5] vaaditaan siksi viranomaisia tekemään selvityksiä, jos epäillään vilppiä tai jos saadaan positiivisia laboratoriotuloksia.[5]  EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10.(11) Tämän vuoksi ja koska nykyisin käytetään direktiivin 96/23/EY mukaisten valvonta- ja selvitystoimien käynnistämisen perusteena vain kansallisia toleransseja, katsotaan tarpeelliseksi asettaa yhteisössä yhdenmukaiset rajat progesteronille ja norgestimaatille.(12) Koska on havaittu, että näiden hormonien antamisella tuotantoeläimille missä tahansa tarkoituksessa voi olla haitallisia vaikutuksia ihmisen terveyteen, ja kun otetaan huomioon nykyinen tarve pitää yhteisön markkinoilla joitakin näistä aineista, joita käytetään tuotantoeläinten hoidossa tai jalostuksessa, sekä kun otetaan huomioon direktiivissä 96/22/EY asetetut tiukat ehdot näiden aineiden käytölle hoidossa tai jalostuksessa, pidetään asianmukaisena harkita näiden aineiden jäämien enimmäismäärien vahvistamista asetuksen (ETY) N:o 2377/90 mukaisesti.(13) Ellei ole syytä olettaa, että kyseisten aineiden jäämät ehdotetulla tasolla aiheuttaisivat vaaraa kuluttajien terveydelle, olisi jäämien enimmäismäärät vahvistettava asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteessä I. Kun kuitenkin otetaan huomioon sukupuolihormonien yleiset riskinarvioinnit hormonijäämien ja niiden aineenvaihduntatuotteiden liiallisen saannin osalta, mahdollista kuluttajiin kohdistuvaa riskiä on arvioitava uudelleen säännöllisesti uuden tieteellisen aineiston perusteella.(14) Progesteroni on luonnollinen endogeenisesti muodostuva hormoni. Eläinten luonnollinen hormonitaso vaihtelee, ja siihen vaikuttavat sukupuoli, ikä, rotu ja hormonikierto. Nykyisin ei ole käytettävissä keinoja erottaa luonnollisesti muodostuneiden hormonien jäämiä ja eläimelle annettujen luonnollisten hormonien jäämiä toisistaan.(15) Progesteronin osalta jäämien enimmäismääriä ei voida vahvistaa jäämien seurantaa varten samaan tapaan kuin tavallisesti määritellään säännösten vastaiset jäämätasot. Suuntaa-antavat pitoisuusarvot on vahvistettava eläinperäisen ravinnon luontaisten tasojen perusteella. Tällaisia arvoja mainitaan varsinkin eläinlääkekomitean ja FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevän asiantuntijakomitean raporteissa, jotka koskevat progesteronia.(16) Näistä syistä pidetään asianmukaisena lisätä progesteroni ja norgestimaatti neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteeseen I niiden ehtojen ja rajoitusten mukaisesti, jotka on määritelty kullekin aineelle tämän asetuksen liitteissä.(17) On kuitenkin korostettava sitä, että uusien tietojen tai uudelleen arvioitujen nykyisten tietojen perusteella asetusta (ETY) N:o 2377/90 voidaan muuttaa ihmisten tai eläinten terveyden suojelemiseksi kyseisessä asetuksessa säädettyjen menettelyjen mukaisesti.(18) Asetuksen (ETY) N:o 2377/90 8 artiklassa mainittu komitea ei ole antanut puoltavaa lausuntoa komission ehdottamista toimenpiteistä,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liite I tämän asetuksen liitteen mukaisesti.2 artiklaTämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Sitä sovelletaan kuudennestakymmenennestä päivästä sen jälkeen, kun se on julkaistu.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä ... päivänä ...kuuta ...Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITESeuraavat aineet lisätään liitteeseen I (luettelo farmakologisesti vaikuttavista aineista, joille on vahvistettu jäämien enimmäismäärät).6. Lisääntymiseen vaikuttavat aineet6.1 Progestogeenit>TAULUKON PAIKKA>


Avis juridique important

|

51996PC0366

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa annetun asetuksen (ETY) N:o 2092/91 täydentämisestä kotieläintuotannon osalta  /* KOM/96/0366 lopull. - CNS 96/0205 */

Virallinen lehti nro C 293 , 05/10/1996 s. 0023

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2092/91 täydentämisestä kotieläintuotannon osalta (96/C 293/06) KOM(96) 366 lopull. - 96/0205(CNS)(Komission esittämä 26 päivänä heinäkuuta 1996)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,sekä katsoo, ettäneuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2092/91 (1) säädetään, että komissio tekee ehdotuksia luonnonmukaista kotieläintuotantoa, jalostamattomia eläintuotteita ja ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläinperäisiä ainesosia sisältäviä tuotteita koskeviksi periaatteiksi ja erityisiksi valvontatoimenpiteiksi ennen 30 päivää kesäkuuta 1995,luonnonmukaisessa maataloudessa tuotettujen maataloustuotteiden kysyntä kasvaa jatkuvasti ja kuluttajat ovat yhä kiinnostuneempia saamaan kyseisiä tuotteita käyttöönsä sekä suurempia määriä että mahdollisimman täydellisen valikoiman,kotieläintuotanto mahdollistaa kyseisen tuotevalikoiman laajentamisen samalla, kun se antaa luonnonmukaiseen maatalouteen sitoutuneille maatiloille mahdollisuuden kehittää täydentäviä toimintoja, joista kyseiset tilat saavat merkittävän osan tuloistaan,karjankasvatus on lisäksi luonnonmukaisessa maataloudessa maatilan järjestelyn erottamaton osa, jolla mahdollistetaan viljeltävän maan orgaanisen aineksen ja ravinteiden tarpeen tyydyttäminen ja näin ollen edistetään maanparannusta ja kestävän maatalouden kehitystä,ympäristöhaittojen ja erityisesti luonnonvaroihin kuten maaperään ja vesiin kohdistuvien haittojen välttämiseksi karjankasvatusta olisi luonnonmukaisessa maataloudessa harjoitettava harkitun mallin mukaisesti siten, että vaikka toiminta on pakostakin maaperään liittyvää, tietyt tavoitteet, kuten saastumisen väheneminen, tarkoituksenmukaisen monivuotisen viljelykierron käyttö ja eläinten ruokinta tilalla luonnonmukaisen maatalouden sääntöjä noudattaen tuotetuin kasvein, on mahdollista varmistaa,nitraateista aiheutuvan vesien pilaantumisen välttämiseksi tiloilla, joilla luonnonmukaista maataloutta harjoitetaan, olisi oltava käytettävissään tarvittava karjan jätevesien varastointikapasiteetti ja lannoitteiden levityssuunnitelma, joilla ympäristön laadun säilyminen varmistetaan,koska luonnon monimuotoisuus olisi säilytettävä mahdollisimman runsaana, olisi rotujen valinnassa otettava huomioon niiden kyky sopeutua ympäristön oloihin,eläinten ruokinta olisi voitava turvata olennaisilta osin luonnonmukaisen maatalouden sääntöjä noudattaen tuotetuin rehuin ja ruokinnassa käytetyin ainein,nykyoloissa karjankasvattajilla saattaa olla vaikeuksia saada käyttöönsä luonnonmukaisella tuotantotavalla tuotettuja rehuja, ja näin ollen voitaisiin väliaikaisesti antaa lupa käyttää vähäisessä määrin lukumäärältään rajoitettuja tavanomaisia rehuja,eläinten olennaisten fysiologisten tarpeiden tyydyttämisen varmistamiseksi saattaa lisäksi olla tarpeen käyttää tiettyjä rehuja täydentäviä tuotteita ja olisi täsmennettävä käytettävien vitamiinien ja tiettyjen kivennäisaineiden luonne ja niiden käytön edellytykset,eläinten terveyttä olisi hoidettava pääosin ennalta ehkäisevästi valitsemalla rodut niiden luontaisen vastustuskyvyn mukaan ja tarjoamalla eläimille tasapainoista ja hyvälaatuista ravintoa sekä suotuisa ympäristö erityisesti eläinsuojien ja karjankasvatuksessa käytettävien menetelmien osalta,tautien, tartuntojen tai loisten torjumiseksi tarvittavien hoitojen olisi perustuttava vaihtoehtoisen lääketieteen kuten fytoterapian ja homeopatian käyttöön samalla, kun synteettisten lääkkeiden järjestelmällisestä käytöstä olisi kieltäydyttävä,tietyt lääkehoidot ovat kuitenkin nykytilanteessa tarpeen eläinten hengen pelastamiseksi tai kärsimysten rajoittamiseksi ja niiden käyttö eläinlääkärin valvonnassa on mahdollista sallia rajoitetusti, jos ryhdytään ylimääräisiin varotoimiin hoidon jälkeisen eläintuotteiden myynnin osalta,useimmiten eläinten on voitava päästä jaloittelualueille tai nurmea kasvaville ulkoalueille heti, kun sääolosuhteet sen sallivat, ja kyseisiä ulkoalueita olisi hoidettava osana viljelykierto-ohjelmaa siten, että lepoaikojen ja terveyssyistä tyhjillään pitämistä koskevien määräaikojen noudattaminen on niiden osalta mahdollista,eläinsuojien olisi oltava kaikkien eläinlajien osalta ilmanvaihdoltaan, valoisuudeltaan, tilavuudeltaan ja mukavuudeltaan eläinten tarpeita vastaavia ja tämän vuoksi käytettävissä olevan pinta-alan olisi oltava riittävä mahdollistamaan tarvittava liikkumavapaus jokaiselle eläimelle; rakentamisessa ja rakennusten suojaamisessa käytettävät materiaalit eivät saisi olla millään tavoin myrkyllisiä eläimille tai ympäristölle,eläinten järjestelmällinen silpomiskäytäntö ja tiettyjen eläinten kasvun edistämiseen tai niiden lisääntymiskierron muuttamiseen tarkoitettujen aineiden käyttö ovat luonnonmukaisen maatalouden periaatteiden vastaisia toimintoja, koska ne ovat omiaan muuttamaan sekä eläinten käyttäytymistä että niiden tasapainoa ja terveyttä,eläinten käsittely ja kuljetus sekä niiden teurastus olisi toteutettava eläimiä kunnioittaen ja siten välttäen aiheuttamasta niille tarpeetonta kärsimystä ja stressiä,mehiläishoidon erityispiirteiden vuoksi ovat erityiset säännökset tarpeen erityisesti laadultaan ja määrältään riittävien siitepöly- ja mesivarojen takaamiseksi,kaikki toimijat, jotka pitävät kaupan eläintuotteita, joissa viitataan luonnonmukaiseen tuotantotapaan, olisi saatettava säännölliseen valvontaan, jossa olisi otettava huomioon karjatilojen erityiset tuotantoedellytykset; tietty määrä eläinten tilalle tuontia ja sieltä pois vientiä sekä toteutettuja hoitoja koskevaa tietoa olisi oltava jatkuvasti saatavilla tilan sijaintipaikassa käytettävissä olevassa rekisterissä, jakotieläintuotantoa koskevissa säännöksissä olisi otettava huomioon lainsäädännön täytäntöönpanosta kasvintuotannon osalta jo saatu kokemus,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Muutetaan asetus (ETY) N:o 2092/91 seuraavasti:1. Korvataan 1 artiklan 1 kohta seuraavasti:"1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin tuotteisiin siltä osin kuin niissä on tai niihin on tarkoitus tehdä luonnonmukaiseen tuotantotapaan viittaavia merkintöjä:a) jalostamattomat kasvinviljely- ja eläintuotteet;b) ihmisravinnoksi tarkoitetut tuotteet, jotka koostuvat yhdestä tai useammasta kasviperäisestä ainesosasta ja/tai yhdestä tai useammasta eläinperäisestä ainesosasta."2. Poistetaan 1 artiklan 2 kohta.3. Korvataan 5 artiklan 5 kohdan b alakohta seuraavasti:"b) siirtymävaihe on kasvintuotannon osalta kestänyt vähintään 12 kuukautta ennen sadonkorjuuta; kotieläintuotannon osalta vaihe on ollut kestoltaan vähintään puolet liitteessä I olevassa II osassa määriteltyjen eri siirtymävaiheiden kestosta."4. Lisätään 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa olevan ilmaisun "maanparannusaineina," sekä ilmaisun "tai mihin tahansa muuhun tiettyjen aineiden osalta liitteessä II täsmennettyyn tarkoitukseen" väliin seuraava ilmaisu:"rehuina, rehuja täydentävinä tuotteina eläinten ruokinnassa, desinfiointiaineina".5. Lisätään 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa olevaan lauseeseen "jos niitä käytetään kasvien haitallisten organismien tai tautien torjuntaan" ilmaisu "tai loisten torjuntaan tai karjankasvatustilojen desinfiointiin".Lisätään toisessa luetelmakohdassa olevaan lauseeseen "niitä käytetään sillä tavoin, että ne eivät joudu suoraan kosketukseen siementen, kasvien tai kasvituotteiden kanssa" ilmaisu "eivätkä eläinten kanssa;".6. Lisätään 7 artiklaan 1 a kohta seuraavasti:"1 a. Eläinten ruokinnan osalta voidaan liitteessä II olevaan luetteloon rehuista, joita ei ole tuotettu luonnonmukaisen maatalouden sääntöjen mukaisesti, samoin kuin luetteloon rehuja täydentävistä tuotteista lisätä tuotteita, jos nämä täyttävät seuraavat edellytykset:a) jos tavanomaisia rehuja käytetään, niiden on oltava olennaisen tärkeitä eläinten fysiologisia tarpeita vastaavan tasapainoisen ravitsemuksen turvaamiseksi eikä niitä saa olla yhteisössä saatavilla riittävästi 6 artiklassa annettujen sääntöjen mukaisessa muodossa;b) jos niitä käytetään rehuja täydentävinä tuotteina,- niiden on oltava olennaisen tärkeitä eläinten erityisten ravitsemuksellisten tarpeiden tyydyttämiseksi,- niiden on oltava peräisin luonnosta."7. Korvataan 13 artiklassa oleva luetelmakohta "- muutokset liitteisiin I, II, III, IV ja VI" luetelmakohdalla "- muutokset liitteisiin I, II, III, IV, VI ja VII;".8. Muutetaan asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteet I, II ja III tämän asetuksen liitteen mukaisesti.9. Eläinten määrän muuntaminen nautayksiköiksi tilan eläintiheyden määrittämiseksi, jonka tarkoituksena on eläinten määrän rajoittaminen käytettävissä olevan pinta-alan mukaan, suoritetaan käyttäen muuntotaulukkoa, joka muodostaa uuden liitteen (liite VII) asetukseen (ETY) N:o 2092/91 ja joka esitetään tämän asetuksen liitteessä.2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmen kuukauden kuluttua sen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.(1) EYVL N:o L 198, 22.7.1991, s. 1LIITE 1. Poistetaan liitteessä I olevasta luonnonmukaisen tuotannon periaatteita tiloilla käsittelevästä luvusta "Kasvit ja kasvituotteet" eläimiä ja eläintuotteita koskeva alakohta (3 kohta).2. Lisätään luku seuraavasti:"II. ELÄIMET JA ELÄINTUOTTEET1. Yleiset periaatteet- Kotieläintuotanto on lukuisilla maatiloilla luonnonmukaisen maatalouden erottamaton osa.- Jotta ihmisravinnoksi tarkoitetuissa eläimistä saatavissa tuotteissa voitaisiin käyttää luonnonmukaiseen maatalouteen viittaavia merkintöjä, kyseisten eläinten kasvatuksessa käytettävien kasvituotteiden on oltava luonnonmukaisen tuotannon periaatteiden mukaisesti tuotettuja. Eläinten kasvatuksessa on noudatettava tässä liitteessä vahvistettuja sääntöjä ja niiden ruokinnassa on käytettävä mieluiten tilalla tuotettuja rehuja.- Kotieläintuotannolla on voitava turvata viljelyjärjestelmien tasapaino varmistamalla maaperän orgaanisen aineksen ja ravinteiden tarpeen tyydyttäminen. Kotieläintuotannolla edistetään maaperän ja kasvien, kasvien ja eläinten sekä eläinten ja maaperän toisiaan täydentävää vuorovaikutusta ja sen säilymistä.Hyödyntämällä uusiutuvia luonnonvaroja (karjan jätevesiä, palkokasvien viljelyä, rehukasvien viljelyä) mahdollisimman laajalti useiden kasvien samanaikaisen viljelyn ja karjankasvatuksen yhteisjärjestelmä turvaa maaperän säilymisen ja maanparannuksen pitkällä aikavälillä sekä kestävän maatalouden kehityksen.- Eläinten ravinnon on oltava niiden fysiologisia tarpeita vastaavaa ja myönnettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta luonnonmukaisessa maataloudessa tuotettua.- Luonnon monimuotoisuus on säilytettävä mahdollisimman runsaana ja rotujen valinnassa on otettava huomioon niiden kyky sopeutua ympäristön oloihin.- Eläinten elinympäristö on suunniteltava sellaiseksi, että eläimillä on käytettävissään kunkin lajin erityisiin käyttäytymispiirteisiin nähden riittävä liikkumavapaus. Rakennuksissa on oltava hyvä ilmanvaihto, päivänvalon on päästävä niihin ja eläinten riittävä mukavuus on varmistettava erityisesti tarkoituksenmukaisin laitteistoin ja riittävin kuivikkein.- Näiden rodunvalintaa, ruokintaa ja elinympäristöä koskevien eri periaatteiden olisi mahdollistettava terveysongelmien rajoittaminen siten, että eläinten terveyttä voidaan hoitaa pääosin ennalta ehkäisevästi. Lääkehoitojen käyttö sallitaan ainoastaan poikkeuksellisesti.- Luonnonmukaisessa maataloudessa karjankasvatus on maaperään liittyvää tuotantoa. Useimmiten eläimillä on oltava ulkoilumahdollisuus ja eläinten lukumäärä pinta-alayksikköä kohden on rajattava siten, että kotieläintuotannon ja kasvintuotannon yhdennetty hoito tilalla varmistetaan ja kaikkea saastumista ja erityisesti maaperän sekä pinta- ja pohjavesien pilaantumista on mahdollista välttää. Haitallisten ympäristövaikutusten välttämiseksi karjan suuruus on määritettävä tarkoin karjan jätevesien levitykseen käytettävissä olevan pinta-alan ja muiden orgaanisten lannoitteiden mahdollisen käytön mukaan. Tilakohtainen kokonaiseläintiheys saa olla enintään 2 nautayksikköä hehtaaria kohden. Jos muita orgaanisia lannoitteita levitetään, kokonaiseläintiheyttä on pienennettävä siten, ettei kahden nautayksikön hehtaaritiheyttä vastaavaa typen kokonaisannostusta ylitetä ottaen huomioon, että 2 nautayksikköä = 170 kg N.- Nautayksiköiksi muuntamiseen käytettävät kertoimet määrätään eläinryhmittäin liitteessä VII. Jos kyseiset tiheydet (tai kyseiset levitettävän typen annostukset) ylitetään, tarkastuslaitoksen tai -viranomaisen on mahdollista myöntää poikkeus, jos maataloudenharjoittaja voi levityssuunnitelmansa perusteluksi osoittaa, että lisäpinta-aloja on käytettävissä paikallisesti tai alueellisesti muilla tiloilla, joiden kanssa on aloitettu säännöllinen yhteistyö. Viimeksi mainituista lohkoista asianomaisten maataloudenharjoittajien on tehtävä sopimus, eikä niille saa johtaa karjan jätevesiä mistään muualta. Jos pilaantumisen vaara on suuri, tarkastuslaitos tai -viranomainen voi vahvistaa kahden nautayksikön hehtaaritiheyttä pienemmät enimmäistiheydet ympäristön laadun säilymisen varmistamiseksi.- Luonnonmukaisessa maataloudessa on saman tuotantoyksikön kaikkien eläinten kasvatuksessa noudatettava tämän liitteen määräyksiä.Tilalla saa olla tavanomaisen maatalouden periaatteiden mukaisesti kasvatettuja eläimiä, jos niiden kasvatus toteutetaan yksikössä, jonka rakennukset ja lohkot on selvästi erotettu yksiköstä, jossa luonnonmukaisen maatalouden sääntöjen mukaista tuotantoa harjoitetaan, ja jos yksiköiden eläimet ovat eri lajia.- Lisääntymisen on perustuttava astutukseen. Keinosiemennys sallitaan. Alkion siirrot sekä hormonien käyttö munasolun irtoamisen hallitsemiseksi ovat kuitenkin kiellettyjä, jollei ole kyse yksittäisen eläimen eläinlääkinnällisestä hoidosta.- Eläinten silpomista kuten niiden hännän tai hampaan katkaisemista, kuohitsemista, sarvien tai nokan katkaisemista tai mehiläiskuningatarten siipien typistämistä ei saa luonnonmukaisessa maataloudessa toteuttaa järjestelmällisesti. Tarkastusviranomainen tai -laitos voi kuitenkin antaa luvan joihinkin näistä toimista turvallisuussyistä tai jos niiden tarkoituksena on eläinten terveyden tai hyvinvoinnin parantaminen. Tällöin pätevän henkilöstön on suoritettava kyseiset silpomiset välttäen aiheuttamasta eläimille kärsimystä.- Eläinten kuljettaminen on tehtävä eläinten stressiä rajoittavalla tavalla ja matkan on oltava mahdollisimman lyhyt. Kuormaaminen ja kuormasta purkaminen on tehtävä eläimiä rääkkäämättä ja rauhoittavien lääkkeiden käyttö kuljetuksen aikana kielletään. Asiaa koskevia kansallisia tai yhteisön säännöksiä on noudatettava kaikissa tapauksissa.- Käsiteltäessä eläimiä teurastuksen tai lopettamisen yhteydessä pyrkimyksenä on oltava niille aiheutetun stressin rajoittaminen sekä mahdollisimman varmojen takeiden antaminen siltä osin, että eläimet tunnistemerkitään ja erotetaan tavanomaisesta tuotannosta peräisin olevista muista eläimistä.2. Eläinten alkuperäEri tyyppisille karjatiloille tuotavien eläinten on oltava tuotettu tiloilla, joilla noudatetaan 6 artiklassa ja tässä liitteessä vahvistettuja tuotantosääntöjä, ja kyseistä tuotantojärjestelmää on noudatettava niiden osalta koko niiden eliniän.Karjan uusiutumisen varmistamiseksi tilalle voidaan tuoda tavanomaisilla karjatiloilla tuotettuja naaraspuolisia (poikimattomia) eläimiä, jotka eivät ole vielä ehtineet täysikasvuisiksi, enintään 10 prosenttia täysikasvuisen karjan määrästä vuotta kohden.Kyseistä prosenttimäärää on mahdollista suurentaa tarkastuslaitoksen tai -viranomaisen lausunnon perusteella ja yhteisymmärryksessä tämän kanssa sen jälkeen, kun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on antanut tähän suostumuksensa, erityistapauksissa, kuten karjatilan merkittävän laajentamisen, rodun vaihtamisen, uuden elinkeinonhaaran kehittämisen tai terveyteen liittyvistä ongelmista aiheutuneen eläinten hävittämisen yhteydessä.Jos luonnonmukaisella tuotantotavalla tuotettuja eläimiä ei ole käytettävissä riittävästi, tavanomaisella tuotantotavalla tuotettuja eläimiä voidaan edellisestä poiketen tuoda luonnonmukaisille karjatiloille seuraavin edellytyksin:- munien tuotantoon tarkoitettuja kananuorikoita, jos ne ovat enintään 18 viikon ikäisiä,- lihantuotantoon tarkoitettuja kananpoikia, jos ne ovat alle kolmen päivän ikäisiä,- vasikoita, jos ne ovat alle neljän viikon ikäisiä,- porsaita, jos ne otetaan luonnonmukaiseen järjestelmään heti, kun ne on vieroitettu.Näitä poikkeuksia, joihin on oltava tarkastuslaitoksen tai -viranomaisen ennakolta antama lupa, sovelletaan 31 päivänä joulukuuta 2000 päättyvän siirtymäkauden aikana.Tavanomaisilla karjatiloilla tuotettujen siitoseläimiksi tarkoitettujen urospuolisten eläinten tuonti sallitaan, jos kyseisiä eläimiä tämän jälkeen kasvatetaan ja ruokitaan jatkuvasti tässä liitteessä määrättyjen sääntöjen mukaisesti.Kaikkien tavanomaisilta karjatiloilta hankittavien eläinten osalta on kiinnitettävä erityistä huomiota terveyttä koskeviin määräyksiin tarkastuslaitoksen tai -viranomaisen voidessa antaa erityisiä, esimerkiksi seulontakokeita koskevia määräyksiä paikallisen tilanteen mukaan.Mehiläishoidossa tarhan perustaminen on tehtävä edistämällä olemassa olevien yhdyskuntien lisääntymistä tai hankkimalla parvia tai pesiä luonnonmukaisen mehiläishoidon sääntöjä noudattavilta tiloilta. Tavanomaisilla mehiläistiloilla tuotettujen parvien hankkiminen sallitaan poikkeuksellisesti 31 päivänä joulukuuta 2000 päättyvän siirtymäkauden aikana sillä edellytyksellä, että siirtymävaihetta noudatetaan.3. SiirtymävaiheLuonnonmukaisessa maataloudessa eläinten ravinnon on oltava kasvien ja kasvituotteiden osalta tilalla tämän liitteen I kohdassa määrättyjen sääntöjen mukaisesti tuotettua.Edellä esitettyjä eläinten alkuperää koskevia sääntöjä on noudatettava, jotta eläinperäisiä tuotteita voitaisiin myydä luonnonmukaisen tuotteen nimikkeellä.Karjatilalla, jolla kasvatetaan nautoja, lampaita, vuohia, sikoja tai siipikarjaa, on luonnonmukaisen maatalouden tuotantosääntöjä siirtymävaiheessa noudatettava tuotantoyksikön koko rehunviljelyalalla. Niittyjen ja rehukasvien osalta siirtymävaiheen on täytynyt jo kestää tavanomaiset kaksi vuotta. Tarkastuslaitos voi toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella päättää pidentää tai lyhentää kyseistä vaihetta ottaen huomioon lohkojen aiemman käytön.Jotta karjankasvatuksen tuotteita olisi mahdollista myydä luonnonmukaisen tuotteen nimikkeellä, siirtymävaiheessa olevilla karjatiloilla on täytynyt noudattaa tämän liitteen määräyksiä erityisesti eläinten ruokinnan, niiden terveyteen liittyvien seikkojen ja eläinsuojia koskevien vaatimusten osalta vähintään:- 12 kuukauden ajan lihantuotantoon tarkoitettujen nautojen osalta,- 6 kuukauden ajan vanhempina kuin kolmen päivän ikäisinä tilalle tuotujen ja lihantuotantoon tarkoitettujen pienten märehtijöiden, sikojen ja siipikarjan osalta,- 12 viikon ajan maidontuotantoa varten kasvatettujen eläinten osalta,- 10 viikon ajan munien tuotannon osalta.Tuotaessa eläimiä tavanomaisilta karjatiloilta edellisessä kohdassa esitetyin edellytyksin ja rajoituksin on edellä esitettyjä määräaikoja noudatettava, jotta tuotteita voitaisiin myydä luonnonmukaisina maataloustuotteina; kyseisinä määräaikoina on kaikkia tässä liitteessä määrättyjä sääntöjä noudatettava erityisesti eläinten ruokinnan ja terveydenhoidon osalta.Mehiläishoidossa siirtymävaiheessa tuotettuja mehiläishoidon tuotteita on mahdollista myydä luonnonmukaisen tuotteen nimikkeellä ainoastaan, jos mehiläisten ruokintaa, hoitoja ja suojia koskevia yleisiä vaatimuksia on noudatettu vähintään yhden vuoden ajan. Pesien rakenteissa käytetyt materiaalit on saatettava tämän liitteen määräysten mukaiseksi. Parvia tavanomaisilta tiloilta hankittaessa siirtymävaihe on niin ikään yhden vuoden pituinen.4. Ruokinta- Tilan kaikkien eläinten ruokinta on tavanomaisesti turvattava 6 artiklassa ja liitteessä I määrättyjen tuotantosääntöjen mukaisesti tuotetuin rehuin ja ruokinnassa käytetyin ainein.Maatilan olisi tavanomaisesti itse varmistettava karjalle tarkoitettujen rehujen tuotanto, mutta erityisissä tilanteissa luonnonmukaisten rehujen osto 6 artiklassa ja liitteessä I määrättyjä tuotantosääntöjä noudattavilta tiloilta tai yrityksistä sallitaan.Kyseisen ruokinnan tarkoituksena on varmistaa korkealaatuinen tuotanto ilman, että pyrittäisiin edistämään eläinten mahdollisimman nopeata kasvua, ja samalla eläinten fysiologisiin kehitysvaiheisiin liittyviä ravinnontarpeita noudattaen.Valvonnasta vastaavien tarkastusviranomaisten ja -laitosten on mahdollista 31 päivänä joulukuuta 2000 päättyvän siirtymäkauden aikana poikkeuksellisesti myöntää lupa tavanomaisten rehujen käyttöön eläinten ruokinnassa rajoitetussa määrin, jos yksinomaan luonnonmukaisesta tuotannosta peräisin olevien rehujen saanti osoittautuu karjankasvattajalle mahdottomaksi. Tavanomaisten rehujen sallittu päivittäinen enimmäisprosenttimäärä on märehtijöillä 10 prosenttia ja muilla kuin märehtijöillä 20 prosenttia. Kyseinen prosenttimäärä lasketaan maataloudesta peräisin olevien rehujen sisältämästä kuiva-aineesta.Siirtymävaiheessa tuotettujen kasvituotteiden sisällyttäminen ravintoannokseen sallitaan, jos näiden osuus rehuseoksesta on enintään 20 prosenttia ja tuotteet on viljelty lohkoilla, joilla 6 artiklassa ja liitteessä I määrättyjä tuotantosääntöjä on noudatettu vähintään vuoden ajan.Liitteessä II olevassa C osassa annetaan luettelo tavanomaisista rehuista, joita annokseen on mahdollista sisällyttää ja joiden tarkoituksena on erityisesti eläinten valkuaistarpeiden tyydyttäminen. Erityisesti poikkeuksellisista sääilmiöistä johtuvien rehuntuotannon menetysten vuoksi kyseisiä prosenttimääriä on mahdollista mukauttaa, jos mukautukset ovat perusteltuja ja niihin on tarkastuslaitoksen tai -viranomaisen lupa.- Suoraan käytettävien rehujen ja rehuseosten on oltava neuvoston direktiivin 77/101/ETY (1) ja neuvoston direktiivin 79/373/ETY (2) säännösten mukaisia. Haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksien osalta rehuihin sovelletaan neuvoston direktiivin 74/63/ETY (3) säännöksiä.Eläinten ravitsemustarpeiden tyydyttämiseksi vitamiinien ja hivenaineiden lisääminen sallitaan neuvoston direktiivin 70/524/ETY (4) mukaisesti.(1) EYVL N:o L 32, 3.2.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/654/ETY (EYVL N:o L 353, 17.12.1990, s. 48).(2) EYVL N:o L 86, 6.4.1979, s. 30, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 93/74/ETY (EYVL N:o L 237, 22.9.1993, s. 23).(3) EYVL N:o L 38, 11.2.1974, s. 31, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/16/EY (EYVL N:o L 104, 23.4.1994, s. 32).(4) EYVL N:o L 270, 14.12.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/77/EY (EYVL N:o L 350, 31.12.1994, s. 113).Eläinten ravitsemustarpeiden turvaamiseksi välttämättömien kivennäisaineiden lisääminen on toteutettava mieluiten luonnosta saatavia raaka-aineita tai kyseisiä aineita luontaisesti sisältäviä rehuja käyttäen. Liitteessä II olevassa D osassa annetaan luettelo sallituista rehuja täydentävistä tuotteista.Maitoa ja maitotuotteita lukuun ottamatta muiden eläinperäisten tuotteiden käyttö eläinten ruokinnassa kielletään.Kaikkien kasvun tai tuotannon edistämiseen tarkoitettujen synteettisten aineiden käyttö eläinten ruokinnassa tai niille suun kautta annettuina kielletään.- Eläinten, joiden vatsalaukku on moniosainen, osalta kasvatusmenetelmien on perustuttava laidunten mahdollisimman laajaan hyödyntämiseen. Päivittäisen annoksen sisältämästä kuiva-aineesta vähintään 60 prosenttia on oltava karkea-, tuore-, kuiva- tai säilörehuja. Säilörehun yksinomainen käyttö kielletään.Säilörehun valmistuksessa sallittavat säilöntäaineet ovat merisuola ja vuorisuola, luonnonmukaisiksi nimetyt säilöntäaineet kuten hiivat, maitohappo-, muurahaishappo- ja propionihappobakteerit, entsyymit, hera, sokeri ja melassit.- Mehiläishoidossa pesät on sijoitettava paikkoihin, joissa kasvaa ainoastaan 6 artiklan säännösten ja liitteen I määräysten mukaisesti luonnonmukaista tuotantotapaa noudattaen viljeltyjä kasveja tai luonnonvaraisia kasveja. Jäsenvaltioiden on huolehdittava niiden alueiden tai vyöhykkeiden nimeämisestä, joilla luonnonmukaista mehiläishoitoa on mahdollista harjoittaa. Jollei kyseistä yksilöintiä ole tehty, mehiläishoitaja on velvollinen esittämään tarkastusviranomaiselle tai -laitokselle erityisesti aiheellisiin tutkimuksiin perustuvat perustelut ja takeet siitä, että laiduntamisalueet, joille tämän yhdyskunnat pääsevät, vastaavat edellä mainittuja vaatimuksia.Yhdyskuntien ruokkiminen sallitaan, jos sääolosuhteet edellyttävät riittävien varastojen hankintaa talvehtimista varten. Ruokkiminen on suoritettava viimeisen hunajasadon ja yhdyskunnan lepokauden välisenä aikana. Tavanomaisesti se tehdään luonnonmukaisessa mehiläishoidossa tuotetulla hunajalla, mutta sokerisiirappeja voidaan käyttää siltä osin kuin ne on valmistettu luonnonmukaisen maatalouden vaatimusten mukaisista tuotteista. Tavanomaisesta maataloustuotannosta peräisin olevan sokerisiirapin ja hunajan käyttö sallitaan poikkeuksellisesti 31 päivänä joulukuuta 2000 päättyvän kauden aikana.5. Sairauksien ennalta ehkäisy ja eläinlääkinnälliset hoidotTautien ennalta ehkäisy on eläinten terveyden osalta ensisijaisena sääntönä luonnonmukaisen maatalouden sääntöjen mukaisessa karjankasvatuksessa.Eläinten hyvä terveys on tulosta harkitusta karjankasvatuksen harjoittamisesta, jolla turvataan eläinten hyvä tautien vastustuskyky ja estetään tartunnat. Useat tekijät voivat tässä yhteydessä edistää tautien tehokkaan ennalta ehkäisyn varmistamista ja terveyteen liittyvien ongelmien vähenemistä: paikallisiin oloihin sopeutuvien rotujen valinta, tasapainoinen ja hyvälaatuinen ravinto, eläinlajien erityispiirteisiin ja tarpeisiin mukautetut eläinsuojat, eläinten luontaisen vastustuskyvyn hyödyntäminen ja ulkoilumahdollisuuden järkevä käyttö.Loukkaantuneet eläimet tai eläimet, joilla on taudin oireita, on hoidettava viipymättä tarvittaessa eristettyinä ja tähän soveltuvissa tiloissa. Karjankasvattajan on varmistettava karjansa valvonta siten, että minkä tahansa poikkeavuuden havaitseminen on mahdollista.Liitteessä II olevassa D osassa esitettyihin kasviuutteisiin, hivenaineisiin ja tuotteisiin perustuvat hoidot samoin kuin homeopaattisina liuotteina käytettävien tuotteiden (kasvi- tai eläinperäisten aineiden tai kivennäisaineiden) käyttö sallitaan rajoituksitta.Ennalta ehkäisevät lääkehoidot ovat kiellettyjä, samoin kaikkien kasvun edistämiseen tarkoitettujen aineiden käyttö. Niin ikään kielletään kiima-aikojen käynnistämiseen tai samanaikaistamiseen tarkoitetut hormonit. Hormonihoitoja voidaan kuitenkin käyttää yksittäisen, lisääntymisongelmista kärsivän eläimen hoitamiseen.Jollei jotain tautia ole mahdollista hoitaa edellä suositeltuja hoitoja käyttäen, lääkehoitoja voidaan käyttää eläimen hengen pelastamiseksi, sille aiheutuvien kärsimysten välttämiseksi tai niiden ollessa ainoa mahdollinen keino saada eläimen terveydentila jälleen hyväksi.Rokotteita voidaan niin ikään käyttää, jos alueella, jolla tila sijaitsee, tiedetään esiintyvän tauteja, samoin kuin niiden rokotusten osalta, jotka on asiaa koskevassa lainsäädännössä määrätty pakollisiksi.Lääkehoidot on toteutettava eläinlääkärin vastuulla ja käytetty valmiste on selvästi mainittava, samoin kuin hoidon kesto ja suositeltu määräaika, joka on odotettava ennen kuin tuotteita kulutetaan. Kyseiset tiedot on merkittävä karjantarkkailukorttiin ja ilmoitettava tarkastuslaitokselle. Hoidetut eläimet on tunnistemerkittävä selvästi; suurten eläinten kyseessä ollen merkitään yksittäiset eläimet, siipikarjan ja pienten eläinten osalta yksittäiset eläimet tai erä ja mehiläisten osalta yhdyskunta.Määräaika, joka on odotettava ennen kuin eläintuotteita on synteettisin lääkkein toteutetun hoidon jälkeen mahdollista myydä luonnonmukaisen tuotteen nimikkeellä, on kaksinkertainen lain määräämään ajanjaksoon nähden.Erityisesti mehiläishoidossa yhdyskuntien hyvä terveydentila on tulosta tautien kehittymiselle suotuisien tekijöiden vähentämisestä. Tätä tarkoitusta varten sovelletaan seuraavia menetelmiä: taudeille vastustuskykyisten ja paikallisiin oloihin sopeutuneiden rotujen valinta, kuningatarten säännöllinen uusiminen, välineistön säännöllinen puhdistaminen ja desinfiointi, saastuneen välineistön hävittäminen, vahojen säännöllinen uusiminen ja huolehtiminen siitä, että pesissä on saatavilla riittävästi siitepölyä ja hunajaa.Jos synteettisten valmisteiden käyttö osoittautuu tarpeelliseksi joidenkin sellaisten tarttuvien tautien hävittämiseksi, jotka ovat vaarassa tuhota yhdyskunnat, hoito on toteutettava mahdollisimman pitkän aikaa ennen kuningattaren munimiskautta ja meden keruukautta tai niiden jälkeen. Jos hoitoja on annettava kyseisen kauden aikana, hoidetut yhdyskunnat on sijoitettava eristettyyn pesään. Tällöin kyseisiin pesiin sovelletaan uudelleen vuoden pituista siirtymävaihetta.Jos missä tahansa kotieläintuotannossa yksikään eläin tai kasvatuserä saa enemmän kuin kaksi muuta kuin loisten torjuntaan tarkoitettua, lääkevalmisteiden avulla toteutettua parantavaa hoitoa vuotuisen tuotantokierron aikana tai eläinten elämänkaaren aikana, jos tämä on lyhyempi kuin yksi vuosi, näin tuotettuja eläintuotteita ei saa myydä luonnonmukaisen tuotteen nimikkeellä kyseisen vuoden aikana.6. Karjankasvatuksessa käytettävät rakennukset ja ulkoalueetEläinsuojien on kaikkien eläinlajien osalta oltava eläinten liikkumista, päivänvaloa ja mukavuutta koskevia tarpeita vastaavia. Eläinten on voitava helposti päästä ruokinta- ja vedensaantipaikoille. Rakennuksissa on oltava riittävä, sääolosuhteisiin mukautettu ilmanvaihto.Jos eläimiä kasvatetaan erissä, kasvatuserien koko on määritettävä eläinten kehitysvaiheen ja käyttäytymistarpeiden perusteella.Eläimille mahdollisesti myrkyllisten materiaalien ja aineiden käyttö rakentamisessa ja rakennusten käsittelyssä on kiellettävä.Kaikilla nisäkkäillä on oltava käytettävissään kuivikkeilla varustettu makuualue. Kuivike voi olla olkea tai soveltuvaa luonnonmateriaalia. Kuivikkeiden hygienian parantamiseksi ja niiden lisänä voidaan käyttää kaikkia liitteessä II olevan A osan mukaisesti luonnonmukaisessa viljelyssä lannoitteina sallittavia kivennäisvalmisteita. Siipikarjan rakennuksessa on oltava orsia, jotka on lukumäärältään ja mitoiltaan mukautettu kasvatuserän suuruuteen ja lintujen kokoon.Karjankasvatustilojen puhdistaminen suoritetaan painevedellä tai lämpimällä vedellä. Tilojen desinfiointi voidaan tehdä liitteessä II olevassa E osassa luetelluilla aineilla.Tilojen hygienian parantamistoimet, erityisesti hyönteisten ja loisten hävittäminen, suoritetaan karjan poissa ollessa ja käyttäen yksinomaan liitteessä II olevassa B osassa sallittuja aineita.Karjan jätevesien ja säilörehun puristenesteiden varastointiin tarkoitetuilla laitteistoilla on voitava estää vesien pilaantuminen maahan valuvien ja imeytyvien tai pintavesiin sekoittuvien karjan jätevesiä ja säilörehun puristenesteitä sisältävien nesteiden vaikutuksesta.Karjan jätevesien osalta laitteistojen kapasiteetin on oltava lannoituksen moiteettoman hoidon mahdollistamiseksi suurempi kuin kapasiteetti, joka tarvitaan vähintään kuusi kuukautta kestävään varastointiin.Nisäkkäisiin kuuluvan lihakarjan sekä maidontuotantoon tarkoitettujen eläinten on voitava päästä ulos laitumille tai jaloittelualueille aina, kun sääolosuhteet ja maan tila sen sallivat. Kyseisillä ulkoalueilla eläimillä on lisäksi oltava paikallisiin sääolosuhteisiin nähden riittävä suoja sateelta, tuulelta, auringolta ja liian korkeilta tai alhaisilta lämpötiloilta.Lihantuotantoon tarkoitettujen eläinten kasvatusedellytysten on mieluiten perustuttava samoihin periaatteisiin, mutta eläinten loppuruokintavaihe voidaan toteuttaa navetassa. Kyseisten rakennusten on oltava riittävän tilavia mahdollistamaan eläimille näiden tarpeiden mukainen liikkumavapaus.Tarkastusviranomaisen tai -laitoksen on mahdollista myöntää poikkeuksia tästä periaatteesta paikallisten tilanteiden huomioon ottamiseksi tiettyjen alueiden tilarakenteen tai elinympäristön järjestämiseen liittyvien erityispiirteiden osalta.Kyseisiä poikkeuksia on mahdollista myöntää ainoastaan olemassa olevien rakennusten osalta, kun puolestaan uusissa rakennuksissa on otettava huomioon edellä esitetyt perusperiaatteet.Karjankasvatukseen käytettävissä rakennuksissa jokaisella eläimellä on oltava käytettävissään kuiva ja mitoiltaan riittävä lepopaikka. Eläintiheys rakennuksissa on yleensä määriteltävä eläinlajin, eläinten rodun, iän ja koon mukaan. Sitä määriteltäessä on otettava huomioon myös eläinten käyttäytymiseen liittyvät tarpeet, jotka riippuvat erityisesti kasvatuserän koosta ja eläinten sukupuolesta. Parhaan mahdollisen tiheyden tarkoituksena on eläinten hyvinvoinnin turvaaminen varaamalla niiden käyttöön riittävästi tilaa nukkua, syödä ja liikkua.Vasikoiden kasvatuksessa eläinsuojia koskevien parametrien on oltava kaikilla tiloilla vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä marraskuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/629/ETY (1) vahvistettujen säännösten mukaiset.Jos teurassikoja pidetään sikalassa, eläinten käytössä lepoa varten olevien vapaiden vähimmäispinta-alojen on oltava sikojen suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänä marraskuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/630/ETY (2) 3 artiklassa vahvistetun suuruiset. Eläinten on lisäksi voitava päästä pinta-alaltaan vastaavan suuruiselle kuivikkeilla varustetulle jaloittelualueelle. Pohjaristikoiden yhtenäinen käyttö ja jatkuva karsinassa pitäminen kielletään. Muita direktiivissä 91/630/ETY annettuja eläinsuojia ja karjankasvatusta koskevia säännöksiä sovelletaan heti, kun tämä asetus on hyväksytty, kaikkiin rakennuksiin.Siipikarjalle on varmistettava päivisin jatkuva pääsy nurmea kasvaville suojalaittein varustetuille ulkoalueille aina, kun sääolosuhteet sen sallivat.Rakennuksessa on oltava ilmanvaihto ja mitoiltaan rakennuksen kokoon suhteutettuja aukkoja. Päivänvaloa voidaan täydentää keinovalaistuksella enintään 16 tunnin pituisen valoisan ajan varmistamiseksi päivittäin. Terveyssyistä tiloja on pidettävä tyhjillään kahden kasvatuserän välillä. Kyseisen toimen yhteydessä rakennus laitteineen on puhdistettava ja desinfioitava.Kullekin ulkoalueelle on niin ikään varattava lepoaika kunkin kasvatuserän jälkeen nurmen uudelleen kasvun mahdollistamiseksi, sekä varmistettava alueen tyhjillään pitäminen terveyssyistä.Munien tuotantoon tarkoitetun siipikarjan osalta on noudatettava laajaperäistä vapaan laitumen kasvatusjärjestelmää ja eläimillä on oltava pääsy rakennukseen, joka on mitoitettu ja varustettu siten, että eläinten riittävä mukavuus varmistetaan.Ulkoalueiden ja rakennuksen on täytettävä seuraavat vähimmäisvaatimukset (3):- kanoilla on päivisin jatkuvasti mahdollisuus liikkua vapaasti ulkona,- maasto, johon kanat pääsevät, on suurimmaksi osaksi kasvillisuuden peittämää,- maastossa, johon kanat pääsevät, on enintään 4 000 kanaa hehtaarilla, toisin sanoen yksi kana 2,5:tä neliömetriä kohden,(1) EYVL N:o L 340, 11.12.1991, s. 28(2) EYVL N:o L 340, 11.12.1991, s. 33(3) Nämä vaatimukset vastaavat tietyistä munien kaupan pitämisen vaatimuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1907/90 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä toukokuuta 1991 annetun asetuksen (ETY) N:o 1274/91 (EYVL N:o L 121, 16.5.1991, s. 11), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 786/95 (EYVL N:o L 79, 7.4.1995, s. 12), liitteessä II olevissa b ja c kohdassa annettuja määräyksiä.- rakennuksessa- kanojen käytössä olevalla lattiapinta-alalla on enintään seitsemän kanaa neliömetrillä,- vähintään kolmasosa kyseisestä pinta-alasta on peitetty olkien, puulastujen, hiekan tai turpeen kaltaisella kuivikkeella,- riittävän suurta osaa kanojen käytössä olevasta lattiapinta-alasta käytetään lintujen ulosteiden keräämiseen.Lihantuotantoon tarkoitetun siipikarjan osalta on noudatettava perinteistä vapaan laitumen kasvatusjärjestelmää, jossa eläimillä on pääsy sekä ulkoalueille että rakennukseen, joka on enimmäismitoiltaan ja ominaisuuksiltaan mukautettu kyseisten eri lajien tarpeisiin. Tässä kasvatuksessa noudatettavat vähimmäisvaatimukset ovat seuraavat (1):- eläintiheys rakennuksessa lattianeliömetriä kohden ei ylitä seuraavia lukuja:- kananpojat: 12 kappaletta, joiden yhteenlaskettu elopaino on enintään 25 kilogrammaa. Siirrettävissä rakennuksissa, joiden lattiapinta-ala on enintään 150 neliömetriä ja joita pidetään avoinna myös öisin, saadaan eläintiheys kuitenkin nostaa 20 kappaleeseen, jos näiden yhteenlaskettu elopaino on enintään 40 kilogrammaa neliömetriä kohden,- myskisorsat ja Pekingin ankat: joko 8 urosta, joiden yhteenlaskettu elopaino on enintään 35 kilogrammaa, tai 10 naarasta, joiden yhteenlaskettu elopaino on enintään 25 kilogrammaa,- myskisorsa-ankat: 8 kappaletta, joiden yhteenlaskettu elopaino on enintään 35 kilogrammaa,- helmikanat: 13 kappaletta, joiden yhteenlaskettu elopaino on enintään 23 kilogrammaa,- kalkkunat: 6,25 kappaletta (seitsemän viikon ikään asti 10 kappaletta), joiden yhteenlaskettu elopaino on enintään 35 kilogrammaa,- hanhet: 5 kappaletta (kuuden viikon ikään asti 10 kappaletta), joiden yhteenlaskettu elopaino on enintään 30 kilogrammaa;- yksittäisen tuotantoyksikön siipikarjarakennusten kokonaiskäyttöpinta-ala ei ylitä 1 600:aa neliömetriä;- kussakin siipikarjarakennuksessa on enintään:- 4 800 kananpoikaa,- 5 200 helmikanaa,- 4 000 naaraspuolista myskisorsaa tai Pekingin ankkaa, 3 200 urospuolista myskisorsaa tai Pekingin ankkaa tai 3 200 myskisorsa-ankkaa,- 2 500 hanhea ja kalkkunaa;- rakennuksessa on ulosmenoluukut, joiden yhteenlaskettu pituus on vähintään neljä metriä sataa rakennuksen pinta-alaneliömetriä kohden;- linnuilla on päivittäin jatkuva pääsy ulkoalueille viimeistään siitä alkaen, kun ne ovat seuraavan ikäisiä:- kananpojat kuusi viikkoa,- ankat, hanhet, helmikanat ja kalkkunat kahdeksan viikkoa;- ulkoalueet ovat suurimmaksi osaksi kasvillisuuden peittämiä ja niissä on pinta-alaa vähintään:- 2 neliömetriä jokaista kananpoikaa, myskisorsaa, Pekingin ankkaa tai helmikanaa kohden,(1) Nämä vaatimukset vastaavat tietyistä siipikarjan kaupan pitämisen vaatimuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1906/90 yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 5 päivänä kesäkuuta 1991 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1538/91 (EYVL N:o L 143, 7.6.1991, s. 11), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3239/94 (EYVL N:o L 338, 28.12.1994, s. 48), liitteessä IV olevassa d kohdassa annettuja määräyksiä lukuun ottamatta suljetussa tilassa toteutettavaa loppuruokintavaihetta koskevia ohjeita.- 3 neliömetriä jokaista myskisorsa-ankkaa kohden,- 6 neliömetriä jokaista kalkkunaa kohden,- 10 neliömetriä jokaista hanhea kohden.Helmikanoilla ulkoalueet voidaan korvata häkillä, jonka lattiapinta-ala on vähintään kaksi kertaa rakennuksen lattiapinta-alan suuruinen ja korkeus vähintään kaksi metriä. Jokaisella linnulla on oltava yhteensä vähintään 10 senttimetriä orsitilaa (rakennuksessa ja häkissä);- lihantuotantoon tarkoitetut linnut ovat hitaasti kasvavaa kantaa;- kasvatusvaiheessa annettu rehuseos sisältää vähintään 70 prosenttia viljaa;- teurasikä on vähintään:- 81 vuorokautta kananpojilla,- 49 vuorokautta Pekingin ankoilla,- 70 vuorokautta myskisorsanaarailla,- 84 vuorokautta myskisorsauroksilla,- 92 vuorokautta myskisorsa-ankoilla,- 94 vuorokautta helmikanoilla,- 140 vuorokautta kalkkunoilla ja paistiksi kasvatettavilla hanhilla.Mehiläishoidossa pesien on oltava valmistettu luonnonmateriaaleista, jotka eivät aiheuta ympäristölle tai mehiläishoidon tuotteille mitään saastumisvaaraa. Käytettyjen suoja-aineiden on täytettävä samat vaatimukset.Kehien ja pesäosastojen, joihin mehiläiset keräävät sadon, suojaaminen erityisesti loisilta voidaan suorittaa ainoastaan liitteessä I olevassa B osassa esitettyjä aineita käyttäen. Kaikki synteettiset kemialliset valmisteet kielletään.Uusien kehien valmistuksessa tarvittavien vahojen on oltava tuotettu tuotantoyksiköissä, joissa noudatetaan luonnonmukaisen mehiläishoidon sääntöjä. Tarkastuslaitos tai -viranomainen voi poikkeuksellisesti antaa luvan tavanomaisten vahojen käyttöön erityisesti uusissa tuotantolaitoksissa, jollei luonnonmukaisessa mehiläishoidossa tuotettuja vahoja ole saatavissa markkinoilta."3. Korvataan liitteessä II oleva C osa "Muut tuotteet" seuraavasti:"C OSALiitteessä I olevan II osan 4 kohdassa tarkoitetut maataloudesta peräisin olevat suoraan käytettävät rehut, joita ei ole tuotettu luonnonmukaisestiC.1. Siemenet, viljat ja rehutSinimailanenPalkokasvien siemenet (kokonaisina, jauheena, kakuiksi puristettuina): lupiini, soija, herneet, kahviherneet (Cicer arietinum), peltonätkelmä (Lathyrus sativus), härkäpavut (Vicia faba)Öljykasvien siemenet (kokonaisina, jauheena, kakuiksi puristettuina): auringonkukka, rapsi, pellavaC.2. Jalostetut kasvituotteetTärkkelyksenvalmistuksen (maissi, peruna) sivutuotteetMyllyteollisuuden sivutuotteet (leseet)SokerijuurikasjätemassaMallas- ja panimoteollisuuden sivutuotteetSokeri (mehiläishoidossa)C.3. EläintuotteetMaito- ja maitotuotteetC.4. Muut tuotteetSiitepöly (mehiläishoidossa)Mesi (mehiläishoidossa)."4. Lisätään liitteeseen II D osa seuraavasti:"D OSAEläinten ruokinnassa sallitut rehuja täydentävät tuotteet1. Kivennäis- ja hivenaineet>TAULUKON PAIKKA>2. Muut tuotteet- Kasvijauheet ja -uutteet, yrtit- Kivijauheet ja puuhiili- Merilevät- Hiivat- Seepian luu, simpukankuoret ja osterin kuorilevyt- Kalaöljy ja kalanmaksaöljy- Entsyymien avulla tuotetut kala-autolysaatit, hydrolysaatit ja proteolysaatit liukoisessa tai liukenemattomassa muodossa (yksinomaan nuorten eläinten vitamiini-, kivennäis- ja valkuaislisäksi)."5. Lisätään liitteeseen II E osa seuraavasti:"E OSATilojen ja välineistön käsittelyssä ja desinfioinnissa sallitut aineetE.1. Karjasuojissa käytettävät aineet- Kalkkimaito (kalsiumhydroksidisuspensio)- Pyykin valkaisuaine (natriumhypokloriitti)- Natriumhydroksidiliuos (välineistön osalta)- Kaliumhydrosidiliuos (välineistön osalta)- Luontaiset kasviuutteet- Natriumhypokloriitti (mehiläispesät)- Muurahais-, maito- ja etikkahappo (mehiläispesät)E.2. Välineistön puhdistuksessa käytettävät aineet- Typpihappo (maidontuotantolaitteistot)."6. Lisätään liitteeseen II F osa seuraavasti:"F OSAMuut aineet"7. Muutetaan tarkastusta koskevia vähimmäisvaatimuksia ja varotoimenpiteitä 8 ja 9 artiklassa tarkoitetussa tarkastusjärjestelmässä käsittelevän liitteen III ensimmäisen luvun "A. Maataloustuotannossa tuotetut tai kerätyt kasvit ja kasvituotteet" otsake seuraavasti:"A.1. Maataloustuotannossa tuotetut tai kerätyt kasvit ja kasvituotteet".8. Lisätään liitteeseen III luku seuraavasti:"A.2. Maataloustuotannossa tuotetut eläimet ja eläintuotteet1. Tiloihin, joilla tuotetaan eläimiä ja eläintuotteita tämän asetuksen säännösten mukaisesti, sovelletaan kasveja ja kasvituotteita koskevan luvun tarkastusvaatimuksia ottaen huomioon kyseisten tilojen osalta liitteessä I vahvistettu velvoite pitää aloja kasvintuotannossa.2. Kyseisten vaatimusten lisäksi on noudatettava kotieläintuotantoa koskevia erityisiä määräyksiä.2.1. Kun kotieläintuotantoa koskevan erityisen tarkastusjärjestelmän täytäntöönpano aloitetaan, tuottajan ja tarkastuslaitoksen on:- laadittava karjankasvatuksessa käytettävien rakennusten, jaloittelualueiden ja ulkoalueiden sekä tarvittaessa eläinten ja eläintuotteiden varastointi- ja jalostustilojen täydellinen kuvaus,- laadittava karjan jätevesien varastointilaitosten täydellinen kuvaus,- laadittava kyseisten jätevesien levitystä koskeva suunnitelma ja samassa yhteydessä kasvintuotantoon tarkoitettujen pinta-alojen täydellinen kuvaus,- vahvistettava naapuriviljelijöiden kanssa tarvittaessa tehtäviin sopimuksiin sisällytettävät jätevesien levitystä koskevat määräykset,- vahvistettava kaikki karjankasvatusyksikössä tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi toteutettavat käytännön toimenpiteet.Kyseiset kuvaukset ja toimenpiteet on sisällytettävä tarkastuskertomukseen, jonka asianomainen tuottaja vahvistaa nimikirjoituksellaan. Kyseiseen kertomukseen sisältyy lisäksi karjankasvattajan sitoumus noudattaa 6 artiklan säännöksiä ja liitteen I määräyksiä sekä hyväksyä rikkomusten sattuessa 9 artiklan 9 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden soveltaminen.2.2. Liitteessä III olevan A osan 1, 3, 4, 5, 6, 7 ja 8 kohdassa määrättyjä kasveja ja kasvituotteita koskevia yleisiä tarkastusvaatimuksia sovelletaan myös eläimiin ja eläintuotteisiin.Kyseisistä säännöistä poiketen tilalla saa olla eläinlääkintään tarkoitettuja lääkkeitä, jos nämä ovat eläinlääkärin liitteessä I tarkoitettujen hoitojen yhteydessä määräämiä, niitä varastoidaan valvotussa paikassa ja niiden ostosta ja käytöstä pidetään kirjaa.2.3. Eläimet on tunnistemerkittävä pysyvällä tavalla kullekin lajille soveltuvaa menetelmää käyttäen siten, että suurten nisäkkäiden osalta merkitään yksittäiset eläimet ja siipikarjan sekä pienten nisäkkäiden osalta yksittäiset eläimet tai erät.Eläinten ja näistä saatujen tuotteiden tunnistemerkintä on varmistettava koko jakelukierron ajaksi ja erityisesti kuljetusten, teurastuksen ja myöhempien jalostustoimien ajaksi.2.4. Rekisteröidyt karjantarkkailukortit on laadittava ja säilytettävä tilan sijaintipaikassa siten, että ne ovat jatkuvasti tarkastuslaitosten tai -viranomaisten saatavilla.Kyseisiin rekistereihin, joiden tarkoituksena on antaa täydellinen kuvaus karjan hoitotavasta, on sisällytettävä seuraavat tiedot:- tilalle tuodut uudet eläimet lajeittain: niiden alkuperä ja saapumispäivä, siirtymävaiheen pituus, tunnistemerkki, suoritetut eläinlääkinnälliset toimenpiteet;- tilalta pois viedyt eläimet: niiden ikä, lukumäärä ja paino, tunnistemerkki ja määräpaikka;- eläinten mahdolliset menetykset ja niiden perustelut;- ruokinta: rehutyyppi rehuja täydentävät tuotteet mukaan lukien, eri ainesosien osuudet annoksessa, ulkoalueille pääsyajat, jos ulkoilumahdollisuutta on rajoitettu;- sairauksien ehkäisy, hoitotoimenpiteet ja eläinlääkinnälliset hoidot: hoitopäivä, taudinmääritys, hoitoon käytetyn valmisteen luonne, hoitomenetelmä, eläinlääkärin hoitoa varten määräämä lääkitys perusteluineen ja määräaika, joka on odotettava ennen kuin eläintuotteita on lupa pitää kaupan.2.5. Jos tuottajalla on samalla alueella useita karjatiloja, on myös niihin yksiköihin, joissa tuotetaan muita kuin 1 artiklassa tarkoitettuja eläimiä tai eläintuotteita, sovellettava tarkastusjärjestelmää tämän eläimiä ja eläintuotteita koskevan luvun 2.1. kohdan ensimmäisen, toisen ja kolmannen luetelmakohdan osalta sekä karjankasvatusohjelmaa, kirjanpitoa sekä karjankasvatuksessa käytettävien valmisteiden varastoinnissa noudatettavia periaatteita koskevien säännösten osalta.Kyseisissä karjankasvatusyksiköissä ei saa missään tapauksessa kasvattaa samoja eläinlajeja, joita tämän kohdan 1 alakohdassa tarkoitetussa yksikössä kasvatetaan."9. Lisätään uusi liite VII seuraavasti:"LIITE VII>TAULUKON PAIKKA>"


title: Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) opening a tariff quota for preserved mushrooms originating in China

text:
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                 Bryssel, 06.09.1995
                                 KOM(95) 414 lopull.
                                 95/0224 (ACC)
                     Ehdotus
     NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY^
Kiinasta peräisin olevia säilöttyjä sieniä koskevan
           tariffikiintiön avaamisesta
              (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                            EXPLANATORY MEMORANDUM
1.      Under the GATT Agreement, the new import arrangements which enter into force
on 1 July 1995 provide for the levying of a conventional ad valorem duty of 11.6% or
22.2% and a specific duty of ECU 231 or ECU 269/100 kg depending on CN code on
certain preserved mushrooms (genus Agaricus).
The new arrangements replace the previous autonomous arrangements which provided for
the levying of an additional amount on imports (Council Regulation (EEC) No 1796/81).
2.      Parallel to the introduction of these new customs tariffs, a tariff quota of
61 260 tonnes (net drained weight) exempt from the specific duty is provided for. Within
the quota, only an ad valorem duty (of 12% or 23% according to the product) will be
levied.
The quota will be allocated between Poland (32 480 tonnes) and other countries
(28 780 tonnes). It corresponds to the quantities exempted from the additional amount
under the previous arrangements, of which 22 750 tonnes of the total allocated to "other
countries" were reserved for China.
In practice, imports are limited to the tariff quota. In excess of the quota, third country
products are no longer competitive compared with Community products because of the
relatively high level of the specific duty.
3.      The tariff quota volume represents the traditional imports of the Community as
constituted on 31 December 1994 and takes no account of the needs of the three new
Member States which are net importers of these products, mainly from China.
4.      Pending the outcome of the negotiations opened pursuant to Article XXIV:6 of
GATT 1994 on the adjustment of Community concessions following the latest
enlargement of the Community, it is proposed to open a tariff quota without a specific
duty for the second half of 1995 for 4 400 tonnes of products originating in China as an
autonomous measure. This quantity is equal to half the annual imports of Austria, Finland
and Sweden from China.
5.      The quota is limited to China. Imports from the other supplier countries are
marginal (for example only /\ 4 QO tonnes from Poland) and their needs can be covered
by existing quotas which were never fully used by the Community as constituted on
31 December 1994.
                                                                                J-
 ---pagebreak---                                 NEUVOS IT)N ASEITJS (EY) N:o
                                               anneltu
                       Kiinasta peräisin, olevia sailGujjä sieniä koskevan
                                    taiirTïkiiultûu avaamisesta    .
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
olUta huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon komission ehdotti ksen,
s®kä katsoo, että
CN-k-norieihin 0711 90 40. 2003 10 20 ja 2003 10 30 kuuluvien Agaricus-smnm. lajien sienten
tuontiin sovellettavista toimenpiteistä 30 päivänä kesäkuuta. 1981 annetussa neuvoston
asetuksessa (ETY) N o 1796/8l l säädetään lisätuontiroaksun kantamisesta ûetyz vahvistetuT
määrät ylittäviltä maan Itä järjestelmässä, iota ou sovellettu muun muassa Kiinasta peräisin
olevaan tuontiin; Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen usaaa tehtyjen
sopimusten    täytäntöön      panemiseksi     maatalousalalla   tarvittavista mutoimiksista ja
siirtymätoimenpiteistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annetussa, neuvoston asetuksessa (EY) N:o
3290/943 kyseinen jâijestelmâ poistetaan 1 päivästä heinäkuuta 199.1 alkaen ja säädetään, että
komissio avaa tariffi kiintiöt kyseisten tuotteiden tuontia varten, ja
aiemman järjestelmän mukaisesti vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla tuodut ja uuden
järjestelmän mukaisesti vuoden 7995 toisella puoliskolla mahdollisesti tuotavat Kiinasta
peräisin olevat määiät vastaavat tavanomaisia kaupan virtauksia yhteisössä sellaisena kuin se
oli 31 päivänä joulukuuta 1994; odoteltaessa, vuoden 1994 GATT-30pimuksen XXIV.6 artiklan
 mukaisesti yhteisön myönnytysten mukauttamisesta yhteisön viimeisimmän laajenemisen
 vuoksi W iO-waiden kanssa loiieLiujcn neuvottelujen tuloksia olisi vuoden 199b toiseksi
 puoliskoksi avattava itsenäisesti tuontia koskeva TarifSkiiuiiö ottaen huomioon kolmen uuden
jäsenvaltion tavanomaiset kaupan virtaukset,
                  E Y V L N : o L 183, 4.7 19*1. s. 1
                  EYVL N:o L U 9 31.12.1994. S. 103
                                                     vi   fc^
 ---pagebreak--- ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
                                            1 artikla
1.               Avataan Kiinasta peräisin olevien CN-koodeihin 0711 90 40, 2003 10 20 ja
2003 10 30 kuuluvien Agaricus-suvun. lajien sienten paljoustuUista vapaata tuontia koskeva
yhteisön tariffikiintiö 4 400 tonnia valutettua nettopainoa vastaavalle kokonaismäärälle 1
päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta 1995 väliseksi ajanjaksoksi
2.               Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kiintiön rajoissa sovellettavaksi yhteisen
tullitariffin tulliksi vahvistetaan CN-koodiin 0711 90 40 kuuluvien tuotteiden osalta 12
prosenttia ja CN-koodeihin 2003 10 20 ja 2003 10 30 kuuluvien tuotteiden osalta 23
prosenttia:
                                            2 artikla
Tämän asetuksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistaa komissio asetuksen
(ETY) N:o 426/86 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
                                            3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
yhteisöjen virallisessa lehdessä
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa
jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
                                                          Neuvoston puolesta
                                                           Puheenjohtaja
 ---pagebreak---           FINANCIAL STATEMENT
          BUDGET HEADING: 1000                                                              APPROPRIATIONS:
                                                                                ECU 946,2 million
   2.     TITLE:
          Council Regulation opening a tariff quota for preserved mushrooms originating in China.
   3.     LEGAL BASIS:
          Article 113
  4.     AIMS:
         Exemption from the specific duty for preserved mushrooms originating in China.
         FINANCIAL IMPLICATIONS:                                   PERIOD OF 12             CURRENT              FOLLOWING
                                                                      MONTHS                FINANCIAL            FINANCIAL
                                                                                YEAR                  YEAR
                                                                                (95)                  (961
  5.0.   EXPENDITURE
         - CHARGED TO THE EC BUDGET
           (REFUNDS/INTERVENTION)
         - NATIONAL AUTHORITIES
         - OTHER
  5.1.   REVENUE
         - OWN RESOURCES OF THE EC
           (LEVIES/CUSTOMS DUTIES)                                                              2,3
         - NATIONAL
                                                                     1997              1998            1999              2000
  5.0.1. ESTIMATED EXPENDITURE
  5.1.1. ESTIMATED REVENUE
\ 5.2.   METHOD OF CALCULATION:
         Estimate of maximum customs duty revenue:
         4 400 t x ECU 2 300/t = ECU 10.1 million (ad valorem)
         Customs duty: 23% = ECU 2,3 million
  6.0.   CAN THE PROJECT BE FINANCED FROM APPROPRIATIONS ENTERED IN THE RELEVANT
         CHAPTER OF THE CURRENT BUDGET?                                                                               YES/NO
  6.1.   CAN THE PROJECT BE FINANCED BY TRANSFER BETWEEN CHAPTERS OF THE CURRENT
         BUDGET?                                                                                YES/NO
  6.2.   WILL A SUPPLEMENTARY BUDGET BE NECESSARY?                                                                    YES/NO
  6.3.   WILL FUTURE BUDGET APPROPRIATIONS BE NECESSARY?                                                              YES/NQ
  OBSERVATIONS
                     In the past the high level of the specific duty prevented this product from being imported into the
                     Community. Consequently there was no revenue.
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4492
                                                    KOM(95) 414 lopullinen
                                                ASIAKIRJAT
FI                                                                    02 03
                                         Luettelonumero : CB-CO-95-456-FI-C
                                                          ISBN 92-77-93018-7
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                                  M