title: Luonnos neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisöjen pysyvän työllisyyskomitean perustamisesta tehdyn päätöksen 70/532/ETY muuttamisesta

text:
         EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
                                          Bryssel, 20.05.1998
                                          KOM(1998)3221opull.
                   KOMISSION TIEDONANTO
        Yhteisön tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun
                    mukauttaminen ja edistäminen
                              Luonnos
                  NEUVOSTON PAATOKSEKSI
Euroopan yhteisöjen pysyvän työllisyyskomitean perustamisesta tehdyn
                päätöksen 70/532/ETY muuttamisesta
                        (komission esittämä)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                               SISÄLLYSLUETTELO
 1. JOHDANTO                                                                     4
     1.1 Uusi toimintaympäristö                                                  6
    1.2  Keitä työmarkkinaosapuolet ovat?                                        6
2.  TIETOJEN VAIHDON KEHITTÄMINEN                                                7
3.  KUULEMISMENETTELYJEN MUKAUTTAMINEN                                           8
    3.1  Kuuleminen eri alojen tasolla                                           8
    3.2  Kuuleminen alakohtaisella tasolla                                      10
    3.3  Sosiaalipolitiikasta    tehdyn   sopimuksen     3   artiklan mukainen
         kuuleminen                                                             11
4.  YHTEISTYÖKUMPPANUUS TYÖLLISYYSASIOISSA                                      12
5.  YHTEISTEN TOIMIEN JA NEUVOTTELUJEN KOROSTAMINEN                             14
    5.1  Yhteiset toimet ja eri ammattialojen väliset neuvottelut               15
    5.2  Yhteiset toimet ja alakohtaiset neuvottelut:                           16
    5.3  Sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaiset
         neuvottelut                                                            17
    5.4  Yhteisön tasolla tehtyjen sopimusten täytäntöönpano                    18
         5.4.1    Täytäntöönpano työmarkkinaosapuolten kautta                   18
         5.4.2    Täytäntöönpano yhteisön lainsäädännöllä                       18
6.  UUDET MAHDOLLISUUDET AVAUTUVAT                                              20
    6.1  Työmarkkinaosapuolten vuoropuheluja yhteisön laajentuminen             20
    6.2  Eurooppalaisen       työmarkkinasuhde-      ja    kumppanuuskulttuurin
         kehittäminen                                                           20
         6.2.1    Kansainvälinen hajautettu vuoropuhelu                         20
         6.2.2    Tuki työnantaja-ja työntekijäpuolelle                         21
 ---pagebreak---     6.2.3   Euroopan työmarkkinasuhteiden keskuksen tukeminen 21
6.3 Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun edistämiskeinot        22
6.4 Mietintäprosessi: työryhmä                                22
 ---pagebreak---  I. JOHDANTO
  Tässä tiedonannossa         vahvistetaan    tavat, joita komissio aikoo käyttää
 työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun mukauttamiseen ja edistämiseen. Tarkoituksena on
tuoda esiin tarvittavat vaiheet, joiden kautta saataisiin vahvistettua Euroopan tason
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua, tehtyä sitä joustavammaksi ja yhdistettyä
työmarkkinaosapuolten työ kiinteämmin EU:n politiikkojen kehittämiseen ja
täytäntöönpanoon.
Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu on jo edennyt merkittävästi, ja
sosiaalipolitiikasta tehty pöytäkirja, joka on sisällytetty Amsterdamin sopimukseen, antaa
työmarkkinaosapuolille huomattavasti valtaa ja vastuuta. Työmarkkinaosapuolet ovat
tehneet jo kaksi tärkeää Euroopan tason sopimusta - sopimus vanhempainlomasta ja
sopimus osa-aikatyöstä - jotka neuvosto on myöhemmin hyväksynyt direktiiveiksi
sosiaalipolitiikasta tehdyssä pöytäkirjassa vahvistetun menettelyn mukaisesti.
Lisäksi työmarkkinaosapuolet kaikilla tasoilla ovat osoittaneet kasvavaa kiinnostusta
Euroopan tasoisen vuoropuhelun kehittämiseen. Tämä on nähtävissä esimerkiksi eri
alojen välisen ja alakohtaisen tason yhteisessä osallistumisessa vuoden 1998 työllisyyden
suuntaviivojen ja maatalousalalla tehdyn työllisyyttä koskevan puitesopimuksen
laatimiseen.
Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun merkitys keskeisten asioiden käsittelyssä korostui
20-21 päivänä marraskuuta 1997 pidetyssä työllisyyttä käsitelleessä Eurooppa-neuvoston
ylimääräisessä huippukokouksessa. Eurooppa-neuvosto painotti voimakkaasti sitä, että
työmarkkinaosapuolten on osallistuttava uuteen työllisyysstrategiaan kaikilla tasoilla ja
kaikissa vaiheissa.
Euroopan        tiiviimpi     yhdentyminen      ja     uusien    osa-alueiden,  erityisesti
työllisyyskysymysten, sisällyttäminen yhteisön toiminta-alaan ovat laajentaneet
työmarkkinaosapuolien toimien ulottuvuutta. Uusia osa-alueita ovat varsinkin työn
organisoinnin uudenaikaistaminen, rakennemuutosten ennakointi ja tukeminen,
työehtojen ja työolojen mukauttaminen uusiin työmuotoihin, perhe- ja työelämän
yhteensovittaminen, nuorten integroiminen työelämään ja ammattikoulutuksen
saantimahdollisuuksien parantaminen.
Äskettäin hyväksytyssä sosiaalialan toimintaohjelmassa vuosiksi 1998-20001 pyritään
ottamaan huomioon erityisesti Amsterdamin sopimuksessa määrätyt uudet haasteet ja
mahdollisuudet. Tämä tarjoaa mahdollisuuden voimistaa sosiaalipolitiikkaa ja asettaa
työmarkkinaosapuolet avainasemaan. Jotta työmarkkinaosapuolet voisivat hyödyntää
asemaansa täysin, sosiaalialan toimintaohjelmassa todetaan, että komissio laatii tämän
tiedonannon.
1
    KOM(1998) 259, 29.4.1998.
 ---pagebreak--- Komissio antoi syyskuussa 1996 tiedonannon2 kerätäkseen mahdollisimman laajasti
mielipiteitä siitä, miten Euroopan tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua olisi
kehitettävä.
Vuonna 1997 saatiin yli 80 yksityiskohtaista vastausta työnantajien ja työntekijöiden
 Euroopan tasoisilta ja kansallisilta järjestöiltä, Euroopan unionin toimielimiltä3 ja myös
kansallisilta viranomaisilta. Haagissa järjestettiin huhtikuussa 1997 eurooppalainen
foorumi, jossa pidetyistä puheenvuoroista laadittiin alustava tiivistelmä.
Tässä tiedonannossa kootaan yhteen tästä kuulemisesta ja viimeaikaisesta kehityksestä
saadut tärkeimmät tiedot. Siinä esitellään joukko neljällä pääalalla sovellettavia
avaintoimia, joiden kautta komissio pyrkii mukauttamaan ja edistämään
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua tulevaisuudessa.
 Tiedotus: Komissio perustaa kaikkien työmarkkinaosapuolten välille tehokkaampia
tiedonvaihtokanavia ja kannustaa Euroopan tason työmarkkinaosapuolia seuraamaan
eurooppalaisen vuoropuhelun tuloksia kansallisten jäsenjärjestöjensä kanssa.
Kuuleminen: Komissio korvaa nykyiset alakohtaiset rakenteet uusilla ja joustavammilla
vuoropuheluun osallistuvilla elimillä. Alojen välisellä tasolla neuvoa-antavien
komiteoiden            toimintaa        järkeistetään,         ja    komissio           varmistaa   kaikkien
työmarkkinaosapuolien kuulemisen käynnissä olevasta poliittisesta kehityksestä.
 Yhteistyökumppanuus työllisyysasioissa: Komissio ehdottaa työllisyysasioita
käsittelevän pysyvän komitean uudistamista niin että komission, neuvoston ja
työmarkkinaosapuolten välinen tiedonvaihto paranisi työllisyyden suuntaviivoista
vuodeksi 1998 annetun neuvoston päätöslauselman mukaisesti.
Neuvottelut: Komissio kannustaa edelleen sopimussuhteiden kehittämistä sekä alojen
välisellä että alakohtaisella tasolla.
Yhtä merkittävä ja haastava tehtävä on rohkaista hakijamaita kehittämään omat itsenäiset
neuvoltelurakenteet ja toimet sekä auttaa työmarkkinaosapuolia luomaan yhteyksiä
hakijamaiden työmarkkinaosapuoliin.
Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun edistämiseksi ja parantamiseksi komissio on
asettanut itselleen kolme tavoitetta: avoimempi työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu,
tehokkaampi Euroopan unionin toimielinten ja työmarkkinaosapuolten välinen
vuoropuhelu sekä todelliset Euroopan tason työehtosopimusneuvottelut.
2   K()M(96) 448 lopullinen, 18.9.1996, sosiaalisen vuoropuhelun kehitys yhteisön tasolla.
3
    Katso 18 päivänä heinäkuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta
   sosiaalisen vuoropuhelun kehitys yhteisön tasolla (KOM(96) 448 lopullinen) ja 29-30 päivänä tammikuuta 1997
   annettu talous- ja sosiaalikomitean lausunto samasta aiheesta.
                                                          5
 ---pagebreak---  1.1    Uusi toimintaympäristö
Ehdotustensa muotoilussa komissio on ottanut huomioon nykyisen toimintailmapiirin
seuraavasti:
•     Työllisyysalan viimeaikainen kehitys tukee työllisyyspolitiikan koordinointia
      Euroopan tasolla ja avaa uusia uria yhteisön tasoiselle työmarkkinaosapuolten
      vuoropuhelulle. Työllisyyden suuntaviivoista vuodeksi 1998 annetussa neuvoston
      päätöslauselmassa4           vedotaan       Euroopan        tason ja         kansallisen     tason
      työmarkkinaosapuoliin työmuotojen mukauttamista ja ammatillisen koulutuksen
      edistämistä koskevissa seikoissa. Kansalliset toimintasuunnitelmat ovat antaneet
      työmarkkinaosapuolille               mahdollisuuden           osallistua      työllisyyspolitiikan
                        5
      toteuttamiseen.
•     EMU-prosessi ja taloudellinen lähentyminen ovat vähitellen nostaneet esiin
      työmarkkinaosapuolten merkittävän roolin. Sen lisäksi, että ne vaikuttavat
      paikalliseen kilpailukykyyn ja työllisyysoloihin, ne ovat merkittävä tekijä kasvun ja
      työllisyysmyönteisen yleisen politiikan saavuttamisessa Euro-vyöhykkeellä ja koko
      yhteisössä.
•     Perustamissopimuksessa on annettu vuodesta 1986 lähtien komissiolle tehtäväksi
      edistää työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua, ja tätä tehtävää on vahvistettu
      huomattavasti.           Sosiaalipolitiikasta          tehdyn         sopimuksen       mukaisesti
      työmarkkinaosapuolilla on oikeus tulla kuulluiksi etukäteen. Sopimuksella luodaan
      todellinen neuvottelualue, jolla Euroopan laajuisia sosiaalipolitiikkaa koskevia
      säännöksiä voidaan vahvistaa työmarkkinaosapuolten välisten neuvotteluiden
      perusteella. Amsterdamin sopimuksella tämä järjestely laajennetaan koskemaan
      sosiaalialan lainsäädäntöä, joka siten on sovellettavissa kaikkiin jäsenvaltioihin.
Euroopan integraatio on syvenemässä, ja taloudellisen integraation vuoksi
työmarkkinaosapuolten on enenevässä määrin otettava tämä kehitys huomioon. Yritysten
rakenneuudistuksiin liittyvä viimeaikainen kehitys koskee suoraan Euroopan
työmarkkinaosapuolia, ja ne ovat mukana keskusteluissa, joita käydään teollisuuden
rakennemuutoksen taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia käsittelevän korkean
tason asiantuntijaryhmän6 raporteista.
1.2     Keitä työmarkkinaosapuolet ovat?
Työmarkkinaosapuolet eroavat muista organisaatioista kuten painostus- tai eturyhmistä
siten, että ne voivat osallistua työehtosopimusneuvotteluihin. Organisaatioita syntyy koko
ajan lisää Euroopan tasolla; kansallisia järjestöjä liittyy mukaan toimintaan ja uusia
ryhmiä perustetaan.
4 Neuvosto on antanut 15 päivänä joulukuuta 1997 (EY VL C 30, 28.1.1998, s. I).
5 "Suuntaviivoista toiminnaksi: työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat", 13 päivänä
    toukokuuta 1998 annettu komission tiedonanto KOM( 1998) 316.
6
    Perustettu 20-21 päivänä marraskuuta 1997 pidetyn ylimääräisen työllisyyshuippukokouksen jälkeen (ks.
    puheenjohtajamaan päätelmien 28 kohta).
                                                      6
 ---pagebreak---  Komissio käynnisti vuonna 1996 annetun tiedonannon jälkeen suuren tutkimuksen eri
alojen välisten ja alakohtaisten järjestöjen edustavuudesta. Ensimmäinen raportti saadaan
ensi vuoden alussa, ja sitä päivitetään vuosittain. Tutkimus tehdään vuonna 1992 tehdyn
edustavuutta koskevan ensimmäisen tutkimuksen suuntaviivojen mukaisesti. Tutkimus on
komissiolle tärkeä väline, jolla se pystyy seuraamaan organisaatioiden osallistumista
työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun.
Komissio tutkii järjestöjen osallistumista työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun eri
muotoihin seuraavien seikkojen perusteella:
• laajat tiedonsaantimahdollisuudet ja kuuleminen yleisistä aiheista. Kaikille
      halukkaille organisaatioille tiedotetaan komission tärkeimmistä sosiaalialan
     aloitteista ja asiakirjoista.
•     edustavien organisaatioiden löytäminen, jotta niitä voitaisiin kuulla
     sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti joulukuussa 1993
     annetussa tiedonannossa7 vahvistetun kolmen kriteerin perusteella. Kuultujen
     järjestöjen on täytettävä seuraavat edellytykset: 1) ne edustavat eri ammattialoja tai
     ovat alakohtaisia ja ne on organisoitu Euroopan tasolla, 2) ne muodostuvat
     järjestöistä, jotka tunnustetusti kuuluvat olennaisena osana jäsenvaltioiden
     työmarkkinaosapuolten rakenteisiin; niillä on valtuudet neuvotella sopimuksia ja ne
     ovat mahdollisimman kattavasti edustettuina kaikissa jäsenvaltioissa, 3) niillä on
     tarvittavat rakenteet, jotta ne voivat osallistua tehokkaasti kuulemisprosessiin.
•     neuvotteluihin osallistumiseen liittyvän itsenäisyyden kunnioittaminen.
2. TIETOJEN VAIHDON KEHITTÄMINEN
Tiedonsaanti on olennaisen tärkeää työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun kehittymiselle.
Sen avulla Euroopan työmarkkinaosapuolet saavat pidettyä jäsenensä ajan tasalla
kysymyksistä, joilla on suoraa vaikutusta heihin, ja saavat tietoa ajankohtaisista
poliittisista kehityssuunnista, mikä on tarpeellista Euroopan tasolla käytävää keskustelua
varten.      Euroopan         yhteisön          toimielimet          saavat       vastavuoroisesti          tietoa
työmarkkinaosapuolten ja niiden jäsenten toimista ja näkökannoista.
Vuonna 1996 annettuun tiedonantoon saaduissa vastauksissa vaadittiin tiedotuskanavien
parantamista ja korostettiin, että Euroopan tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja
sen tulokset eivät ole riittävän tuttuja jäsenvaltioiden työntekijöille ja työnantajille,
vaikka ne vaikuttavatkin suoraan heidän etuihinsa. Huomiota kiinnitettiin myös siihen,
että vuoropuheluun osallistuvien eri tahojen, alojen ja tasojen välille tarvittaisiin lisää
tehokkaita tiedonvälityskanavia.
Komissio on hiljattain perustanut erityisiä tiedotusvälineitä, jotka tukevat sen yleistä
tiedotuspolitiikkaa:
•     Social Dialogue Newsletter, joka pitää työmarkkinaosapuolet                                   ajan   tasalla
     tärkeimmistä tapahtumista
   K()M(93) 600 lopullinen, 14.12.1993, sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan soveltamisesta, 24 kohta.
                                                         7
 ---pagebreak---   •   vuosittain julkaistava Status Report, jossa käsitellään työmarkkinaosapuolten
      vuoropuhelun tilannetta
  •   komission tuella kehitettävä sähköiseen verkkoon perustuva interaktiivinen
      tietokanta, johon Euroopan työmarkkinaosapuolilla on reaaliaikainen yhteys
      (European Social Dialogue On Line, ESDO).
 Komissio on myös käynnistänyt neljännesvuosittaiset tiedotusfoorumit, joihin Euroopan
 tason työmarkkinaosapuolet kokoontuvat keskustelemaan ja vaihtamaan tietoja
 ajankohtaisista aiheista vuoropuhelun eri tahojen ja lajien välillä. Kokoontumiset ovat
 osoittautuneet varsin hyödyllisiksi tuomalla yhteen vuoropuhelun eri osallistujat ja
 antamalla työmarkkinaosapuolille yleiskuvan käynnissä olevista tapahtumista.
 On tarpeen parantaa työmarkkinaosapuolten välistä tiedonvaihtoa ja perustaa
 tehokkaampia sisäisiä ja ulkoisia tiedonvaihtokanavia, joiden kautta voidaan levittää
 Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tuloksia.
 Tärkeimmät toimet
  • Komissio voimistaa nykyistä käytäntöään pitää neljännesvuosittain yhdysfoorumi,
    jolla kerätään yhteen sekä eri alojen välisten että alakohtaisten järjestöjen edustajat
    Euroopan tasolla vaihtamaan tietoja yhteisön politiikasta ja käynnissä olevista
    aloitteista vuoropuhelun kaikissa vaiheissa.
  • Komissio toteuttaa toimia parantaakseen tiedon jakamista kaikille eurooppalaisille
    työnantaja- ja työntekijäjärjestöille.
  • Komissio varmistaa, että vuoropuhelun tuloksista (suosituksista, yhteisistä
    lausunnoista ja sopimuksista) annetaan tietoa muille Euroopan yhteisön toimielimille
    ja muille asianomaisille.
3. KUULEMISMENETTELYJEN MUKAUTTAMINEN
 Kuulemismenettelyt, joiden tarkoituksena on parantaa yhteisön politiikan ja ehdotusten
 laatua, ovat kehittyneet vähitellen ja vastanneet kasvavaan tarpeeseen käydä vuoropuhelua
työmarkkinaosapuolten kanssa yhteisön politiikan kehittämisestä.
Komissio on kuullut työmarkkinaosapuolia epävirallisesti monien vuosien ajan, ja se
jatkaa kaikkien niiden työmarkkinaosapuolten kuulemista, joihin käynnissä oleva
yhteisön tason sosiaalipoliittinen kehitys vaikuttaa; tähän kuuluvat myös
makrotaloudellinen kehitys ja makrotalouspolitiikka.
3.1    Kuuleminen eri alojen tasolla
Komissio pyrkii kuulemaan järjestelmällisesti eri alojen välisiä työmarkkinaosapuolia
tärkeistä tapahtumista talous- ja sosiaalipolitiikassa ja varmistamaan, että kaikkia
työmarkkinaosapuolia kuullaan.
 ---pagebreak--- Yhteisön politiikkaa koskevaa toisenlaista kuulemista tapahtuu neuvoa-antavissa
komiteoissa8. Komiteat ovat kolmikantaclimiä, joiden tehtävänä on antaa neuvoja
komissiolle jonkin erityispolitiikan muotoilemisesta ja avustaa komissiota sen
täytäntöönpanossa.
Vaikka neuvoa-antavien komiteoiden hyödyllisyyttä nykytilanteessa on epäiltykin,
vuoden 1996 tiedonantoon saaduista vastauksista suurimmassa osassa kuitenkin todettiin,
että niillä on yhä merkittävä tehtävä. Sitä kuitenkin korostettiin, että useiden komiteoiden
työskentelymenetelmiä voitaisiin tehostaa.
Hyvä esimerkki tähän liittyvästä kehityksestä on työturvallisuuden, työhygienian ja
työterveydenhuollon neuvoa-antavan komitean hiljattain tekemä päätös uudistaa sisäisiä
työskentclymenetelmiään vähentämällä täysistuntojen määrää ja valitsemalla
ohjelmakomitea.
Olisi luotava laajamittaista sosiaalipoliittista kehitystä koskeva yhtenäinen
kuulemisjärjestelmä. Neuvoa-antavien komiteoiden työ olisi saatettava samaan linjaan
työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun liittyvän yleisen kehityksen kanssa, jotta
minimoitaisiin päällekkäisyydet yhteisillä toiminta-alueilla ja varmistettaisiin se, että
työmarkkinaosapuolten näkemykset komiteoissa ovat yhdenmukaisia muilla foorumeilla
ilmaistujen mielipiteiden kanssa.
Tärkeimmät toimet
 • Komissio kehittää ja laajentaa kuulemiskäytäntöään niiden sosiaalipoliittisten
    tapahtumien, kuten esimerkiksi vihreiden kirjojen osalta, jotka eivät sisälly
    sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklaan. Se ottaa näihin kuulemisiin mukaan
    kaikki edustavat työmarkkinaosapuolet.9 Se hyödyntää yhdysfoorumin käyttämää
    järjestelyä, joka mahdollistaa asianmukaisimman kuulemismenetelmän käytön
    (kokoukset, sähköposti jne.).
 • Komissio aikoo tehdä ehdotuksen10 työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevasta
    toimintasuunnitelmasta äskettäin annetussa komission tiedonannossa11 tehtyjen
    sitoumusten mukaisesti, että siirtotyöläisten sosiaaliturvan neuvoa-antava komitea
    yhdistetään työntekijöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevään neuvoa-antavaan
    komiteaan. Tämä on useimpien vastausten ja aikaisemmin annetun
    työmarkkinaosapuolten suosituksen12 mukaista. Kyseisessä suosituksessa korostettiin
    komiteoiden läheisempää vuorovaikutusta ja tarvetta tiukentaa yhteyksiä niiden
    toiminnan välillä.
x
     Tällä hetkellä toimii kuusi neuvoa-antavaa komiteaan seuraavilla aloilla: siirtotyöläisten sosiaaliturva,
    työntekijöiden vapaa liikkuuvus, Euroopan sosiaalirahasto, ammattikoulutus, työturvallisuus, työhygienia ja
    työterveydenhuolto sekä naisten ja miesten yhtäläiset oikeudet.
' Ne kutsutaan mukaan sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti muodollisesti kuultavien
    organisaatioiden luettelon perusteella.
10
     Khdotus tehdään asetusten (M'Y) N:o 1408/71 ja (ETY) N:o 1612/68 muutosten yhteydessä.
1
  ' Katso komission tiedonanto "Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskeva toimintasuunnitelma", KOM(97)
    586 lopullinen.
12
    Ks. esim. Euroopan ammattiyhdistysten liiton (ETUC), EY:n teollisuuden ja työnantajajärjestöjen liiton (UNICE)
    ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) suositus eri alojen välisten neuvoa-antavien komiteoiden
    toiminnasta (kesäkuu 1993).
                                                           9
 ---pagebreak---  • Kun Amsterdamin sopimus tulee voimaan, työterveyttä ja työturvallisuutta koskevilla
   ehdotuksilla on yksi ja sama oikeusperusta ja alaa koskevia lainsäädäntöehdotuksia
    valmisteltaessa kuullaan työmarkkinaosapuolia. Työturvallisuuden, työhygienian ja
   työterveydenhuollon neuvoa-antava komitea säilyttää kuitenkin merkittävän aseman
   työterveyteen ja työturvallisuuteen liittyvässä kuulemisprosessissa, ja komissio kuulee
   sitä kaksivaiheisen kuulemisprosessin rinnalla.
• Komissio mukauttaa neuvoa-antavien komiteoiden rakenteita tapauskohtaisesti ja
   tarvittaessa.
3.2 Kuuleminen alakohtaisella tasolla
Komissio saa alakohtaisten työmarkkinaosapuolten näkemyksiä yhteisön politiikasta
kuulemismenettelyllä, jossa käsitellään lukuisia sosiaalipoliittisia aloitteita. Sellaisilla
aloilla, joilla sovelletaan yhteistä politiikkaa, kuulemisissa käsitellään alakohtaisen
politiikan muotoilua ja täytäntöönpanoa. Alakohtaisten neuvottelujen tarkoituksena on
työolojen parantaminen ja yhtenäistäminen ja joissakin tapauksissa kyseessä olevan alan
taloudellisen ja kilpailuaseman parantaminen.
 Tiettyjen alakohtaisten aiheiden osalta on toivottu tehokkaampaa kuulemismenettelyä.
Kuulemista koskevan palautteen on oltava hyvin ajoitettua sen varmistamiseksi, että
työmarkkinaosapuolten näkökannat tulevat esiin valmisteltaessa yhteisön politiikkaa ja
ehdotuksia. Vastauksissa kehotettiin komissiota parantamaan yksikköjensä työskentelyn
koordinaatiota kuulemismenettelyjen osalta; yleisesti kuitenkin toivottiin, että päävastuu
alakohtaisesta vuoropuhelusta säilyisi pääosastolla V.
Useimmat vastaajista olivat samaa mieltä komission esittämien päätelmien kanssa siitä,
että nykyiset rakenteet estävät usein myönteisen kehityksen. Sekakomiteoista ja
epävirallisista työryhmistä on tullut liian vakiintuneita taikka niissä on säilynyt
työskentelymenetelmiä, jotka eivät enää ole hyödyllisiä.
Joillakin aloilla työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu on vielä uusi asia ja
lähtöasetelmissaan eli lähinnä tietojen vaihtoa, vuoropuhelun opettelua monikulttuurisessa
ympäristössä tai alalle ominaisten ongelmien määrittelyä. Jotkin alat eivät ole
osallistuneet työmarkkinaosapuolten varsinaiseen vuoropuheluun Euroopan tasolla. Ne
ovat kuitenkin perustaneet muunlaisia kuulemis- tai yhteistyömuotoja, joissa
työmarkkinaosapuolet ovat mukana (esim. sekakomiteoissa EHTY-sopimuksen
puitteissa).
Alakohtaista vuoropuhelua tukevia rakenteita on kohdeltava entistä yhtenäisemmin, jotta
voidaan varmistaa eri toimialojen samanlainen kohtelu ja antaa kaikille aloille
mahdollisuus osallistua mahdollisimman tehokkaalla ja merkityksellisellä tavalla niitä
koskevan yhteisön politiikan kehittämiseen. Komission olisi oltava valmis vastaamaan
sellaisten alojen toiveisiin, jotka haluavat osallistua yhteistyöhön merkittävällä tavalla.
Alakohtaisten työmarkkinaosapuolten pitäisi pystyä vastaamaan tehokkaasti todellisiin
haasteisiin, jotka kohdistuvat alaan yhteisön tasolla. Niillä on erityismahdollisuudet
toimittaa tietoja, joita tarvitaan parhaiden toimintatapojen löytämiseksi ja esikuva-
analyysin aloittamiseksi Euroopan tasolla. Ne ovat avainasemassa teollisuuden
                                               10
 ---pagebreak---  rakennemuutoksen ennakoinnissa ja käsittelyssä ja ovat mukana keskusteluissa, joita
 käydään rakennemuutoksen taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia käsittelevän
 uuden korkean tason työryhmän raporteista.
 EU:n laajuiset alakohtaiset työmarkkinaosapuolten neuvottelut ovat vahvistaneet koko
 ajan asemaansa. Jotta tämä kehitys voisi jatkua ja jotta neuvottelut paranisivat
 määrällisesti ja laadullisesti ja toisivat enemmän lisäarvoa Euroopan tasolla, on tarpeen
 korvata nykyiset rakenteet ja kannustaa tehokkaampaan vuoropuheluun.
 Tärkeimmät toimet
 • Komissio laatii uudet puitteet, joiden rajoissa alakohtaisten neuvotteluiden
    kehittämistä voidaan jatkaa. Näitä puitteita sovelletaan samalla tavalla kaikkiin
    aloihin, jotka haluavat osallistua työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun, ja ne ovat
    helposti laajennettavissa uusille aloille. Tämän vuoksi komissio päätti tehdä päätöksen
    uusien alakohtaisten ncuvottelukomiteoiden perustamisesta (ks. liite II), joilla
    korvataan kaikki nykyiset alakohtaiset neuvottelurakenteet.
    - Uudet komiteat muodostavat alakohtaisen vuoropuhelun avainfoorumin
       (kuuleminen, yhteiset toimet ja neuvottelut), ja niitä perustetaan kaikille aloille,
       jotka jättävät yhteisen pyynnön ja ovat riittävän hyvin järjestäytyneitä pystyäkseen
       toimimaan Euroopan tasolla edustavuutta koskevien vahvistettujen perusteiden
       mukaisesti.
    - Toimintamenettelyjä on tehostettava: yksi korkean tason täysistunto vuosittain,
       työmarkkinaosapuolten rajoitetut delegaatiot, jokaisen osapuolen enintään 15:n
       edustajan kulujen korvaus.
    - Komission se pääosasto, jota esityslistan kysymykset pääasiallisesti koskevat, tai
       pääosasto V huolehtii sihteeristöpalveluista. Kokouksissa puhetta johtaa työantajien
       tai työntekijöiden edustaja, mutta komission edustaja toimii puheenjohtajana, jos
       molemmat työmarkkinaosapuolet yhdessä sitä pyytävät.
    - Komissio varmistaa oikea-aikaisen ja perusteellisen kuulemisen alaa koskevista
       erityisistä aiheista, joilla on merkittäviä yhteiskunnallisia vaikutuksia. Jokainen ala
       saa tukea pääosaston V ja muiden asiaankuuluvien pääosastojen kautta. Tukeen
       sisältyy parannettu tekninen tuki kokousten valmistelua ja seurantaa varten.
3.3    Sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukainen kuuleminen
 Saaduissa vastauksissa oltiin kokonaisuudessaan sitä mieltä, että sosiaalipolitiikasta
tehdyn sopimuksen mukaisesti aloitettu kaksivaiheinen kuulemismenettely toimi
tyydyttävästi vuonna 1993 annetussa komission tiedonannossa vahvistettujen
menettelyjen mukaisesti. On selvää, että Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen
 kuulemismenettely on vieläkin tärkeämpi kuin nykyään, koska sen piiriin kuuluvat
 sosiaalipolitiikkaa koskevat yhteisön lainsäädäntöehdotukset ja sitä on sovellettava
jäsenvaltioissa. Kaikkien tahojen on huolehdittava tehtävistään sen varmistamiseksi, että
menettely säilyy merkittävänä ja tehokkaana.
                                                11
 ---pagebreak---  Enemmistö vastaajista halusi säilyttää nykyiset perusteet sen määrittämiseksi, mitä
järjestöjä pitäisi kuulla. Käynnissä oleva edustavuustutkimus on merkittävä työkalu, kun
nimetään niitä järjestöjä, joita kuullaan näiden perusteiden mukaisesti.
Jotkin sellaiset järjestöt, joita ei nykyään kuulla, haluaisivat tulla mukaan prosessiin.
 Lisäksi jotkin järjestöt olivat sitä mieltä, että nykyistä kuuden viikon määräaikaa kutakin
kuulemisvaihetta kohti olisi pidennettävä, kun taas toiset korostivat tarvetta säilyttää
tiukat määräajat, jottei yhteisön lainsäädäntömenettelyn tehokkuus vaarantuisi. Tämä olisi
pidettävä mielessä myös kun ajatellaan Amsterdamin sopimuksella laajennettua
kuulemismenettelyjen soveltamisalaa.
Tärkeimmät toimet
 • Sosiaalipolitiikan alalla tehtyjä lainsäädäntöehdotuksia koskeva kuulemismenettely
    perustuu edelleen vuoden 1993 tiedonannossa vahvistettuihin menettelyihin. Tämä
    merkitsee sitä, että yleinen kuulemista koskeva kuuden viikon määräaika säilytetään.
    Komissio on kuitenkin valmis muuttamaan määräaikaa tietyissä tapauksissa aiheen
    luonteesta ja monimutkaisuudesta riippuen.
 • Tämän asiakirjan liitteenä I on päivitetty luettelo järjestöistä, jotka täyttävät kuulluksi
    tulemisen kolme perustetta. Komissio tarkistaa sen säännöllisesti ottaen huomioon
    tekeillä olevan edustavuustutkimuksen tulokset.
4. YHTEISTYÖKUMPPANUUS TYÖLLISYYSASIOISSA
Työmarkkinaosapuolten edustajien, neuvoston ja komission kokouksissa käydään
kolmikantakeskusteluja työllisyysasioista. Kunkin osapuolen erityisten painopisteaiheiden
lisäksi tarkoituksena on määritellä yhteiset tavoitteet. Tärkein elin Euroopan tasolla on
ollut vuonna 1970 perustettu pysyvä työllisyyskomitea.13
Komitean toimintaa nykyisellään on arvosteltu runsaasti. Useimmat komitean jäsenistä
ovat sitä mieltä, että sen toiminta on vanhentunutta, samoin kuin kokoonpano,
työskentelymenetelmät ja tulosten hyödyntäminen.
Lisäksi yhteisön tason kolmikantaneuvotteluiden yhteys on muuttunut viime vuosina
seuraavasti:
 1. Kolmikantalähestymistapa on tullut tärkeämmäksi useissa jäsenvaltioissa, joissa on
      tehty työllisyyssopimuksia.
2. Viimeaikaisissa keskusteluissa, joita on käyty teollisuuden rakennemuutoksen
      tukitoimenpiteistä, kumppanuussopimuksia on pidetty yhtenä tärkeimmistä
      edistettävistä lähestymistavoista.
3.    Uuden työllisyyttä käsittelevän osaston sisällyttäminen Amsterdamin sopimukseen ja
      uusien järjestelyiden soveltaminen ovat muuttaneet kolmikantakeskusteluiden
      suuntaa. Työllisyyspolitiikkaa koskevien suuntaviivojen käyttöönotto ja niiden
13
    Neuvoston päätös, annettu 14 päivänä joulukuuta 1970 (EYVL L 273, 17.12.1970).
                                                        12
 ---pagebreak---      soveltamisen valvonta asettavat uusia haasteita, ja työmarkkinaosapuolten on
     määriteltävä kantansa niihin. Työmarkkinaosapuolten on kannettava oma vastuunsa
     työllisyyttä koskevien suuntaviivojen tukemisessa. Tämä merkitsee kattavaa
     lähestymistapaa, johon sisältyvät kaikki tarvittavat sopeutumiskykyyn liittyvät tekijät
        lainsäädännön uudistaminen, työehtosopimusten ajantasaistaminen, uudet työn
     organisointimuodot ja työajan hallinta.
Lisäksi äskettäiset aloitteet uudenmallisten kolmikantakeskusteluiden kannustamiseksi
ovat saaneet aikaan uusia foorumeita, jotka esiintyvät rinnakkain pysyvän
työllisyyskomitean puitteissa pidettävien ministeritason kokousten kanssa, joissa
neuvosto ja työmarkkinaosapuolet keskustelevat työllisyysasioista. Tällaisia uusia
foorumeita ovat esimerkiksi työllisyys- ja työmarkkinakomitean johtoryhmän ja
työmarkkinaosapuolten kokoukset sekä ministereistä ja/tai valtion päämiehistä
muodostuvan troikan ja työmarkkinaosapuolten kokoukset.
Kaikki tämä kehitys ja pysyvän komitean kiistämätön tehottomuus nykyisessä
muodossaan          edellyttävät            uutta       rationalisoitua     menettelyä, jonka         avulla
työmarkkinaosapuolet voivat mahdollisimman tehokkaasti osallistua työllisyyden
suuntaviivojen ja talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kehittämiseen ja
täytäntöönpanoon.
Tärkeimmät toimet
 • Komissio ehdottaa pysyvän työllisyyskomitean14 uudistamista seuraavasti:
   Komitean perustamisesta vuonna 1970 tehdyssä päätöksessä ilmoitetut tehtävät ovat
   edelleen asianmukaisia. Päätöksessä todetaan, että komitean tehtävänä on "varmistaa -
   - vuoropuhelu, yhteistoiminta ja neuvottelut                          neuvoston       sekä komission ja
   työmarkkinaosapuolten                       välillä,        jäsenvaltioiden      työllisyyspolitiikkojen
   yhteensovittamisen helpottamiseksi yhdenmukaistamalla ne yhteisön tavoitteiden
   kanssa".
   Koska komitea kutsutaan koolle keskustelemaan työllisyyssuuntauksia koskevista
   kysymyksistä ja neuvostolle käsiteltäväksi jätettävistä luonnoksista, se toimii
   teollisuuden yleisten etujen ja solidaarisuuden ilmaisufoorumina. Kokoonpanon olisi
   heijasteltava edellä esitettyä lähestymistapaa.
   Uudistettu pysyvä työllisyyskomitea muodostuu neuvostosta, jota edustaa valtion- tai
   hallitusten päämiehistä koostuva troikka, tai koko ministerineuvostosta sekä
   komissiosta ja kahdesta työmarkkinavaltuuskunnasta (kahdeksan jäsentä työnantaja- ja
   kahdeksan jäsentä                   työntekijäpuolelta          jäljempänä    esitetyssä     muodossa).
   Marraskuun 20-21 päivänä 1997 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien
   mukaisesti komitean olisi kokoonnuttava ennen valtioiden ja hallitusten päämiesten
   kokouksia kunkin puheenjohtajakauden lopussa.
    Tämän tiedonannon yhteydessä komissio tekee ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jolla muutetaan vuoden 1970
   päätöstä; ehdotus esitetään liitteessä III.
                                                            13
 ---pagebreak---  • Työllisyys- ja työmarkkinapoliittisen komitean johtoryhmän ja työmarkkina-
     osapuolten teknisillä kokouksilla, joista säädetään työllisyys-ja työmarkkinapoliittisen
     komitean perussäännössä, on oltava välitön yhteys työllisyyden suuntaviivoissa
     esitettyyn vuosittaiseen prosessiin. Tämän vuoksi ehdotetaan, että nämä kokoukset
    olisi pidettävä kunkin vuoden alkupuoliskolla ennen kuin työllisyys- ja
    työmarkkinapoliittinen komitea antaa lausuntonsa kansallisia toimintasuunnitelmia
    koskevasta komission tiedonannosta ja kunkin vuoden loppupuoliskolla ennen kuin
    työllisyys- ja työmarkkinapoliittinen komitea antaa lausuntonsa komission
    vuosittaisesta työllisyyden suuntaviivojen päivityksestä.
 • Pysyvän työllisyyskomitean kokouksiin sekä työmarkkinaosapuolten ja työllisyys- ja
    työmarkkinapoliittisen        komitean      johtoryhmän         kokouksiin        osallistuvissa
    työmarkkinaosapuolten valtuuskunnissa on oltava työnantajien ja työntekijöiden
    edustajia kaikilta talouden aloilta, myös Euroopan laajuisista organisaatioista.
    Valtuuskuntien on edustettava joko yleisiä etuja tai työnjohdon ja työntekijöiden
    erityisiä etuja sekä pk-yritysten etuja. Työmarkkinavaltuuskuntiin osallistuvat
    työnantajien puolelta UN1CE, CEEP, UEAPME, EUROCOMMERCE ja COPA ja
    työntekijöiden puolelta ETUC ja CEC. Valtuuskuntien organisoinnista vastaavat
    yhdysrakenteet.
5. YHTEISTEN TOIMIEN JA NEUVOTTELUJEN KOROSTAMINEN
Työnantajien ja työntekijöiden välinen aktiivinen vuoropuhelu, joka johtaa yhteisiin
tavoitteisiin ja käytännön sitoutumiseen, on työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun
olemassaolon oikeutus. Tämä edellyttää, että Euroopan tason työmarkkinaosapuolet
saavat todellista tukea jäseniltään, jotka antavat sille valtuudet neuvotella sopimuksia
Euroopan tasolla ja sitoutuvat noudattamaan niitä, ja jotka takaavat niille toimintaa varten
riittävät resurssit ja rakenteet.
Amsterdamin          sopimuksen       tultua      voimaan        sosiaalipolitiikkaan       liittyvät
lainsäädäntöehdotukset osoitetaan kaikille jäsenvaltioille ja niihin sovelletaan
kaksivaiheista kuulemisprosessia. Jos työmarkkinaosapuolet ilmoittavat aikomuksestaan
aloittaa neuvottelut, komissiolla on mahdollisuus keskeyttää lainsäädäntöprosessi. Tämä
merkitsee työmarkkinaosapuolten lisämahdollisuuksia ja myös lisävastuuta Euroopan
tasoisen sosiaalipolitiikan muokkaamisessa.
Lisäksi uuden työllisyysstrategian puitteissa Euroopan työmarkkinaosapuolille sekä eri
alojen välisellä että alakohtaisella tasolla on annettu mahdollisuus ottaa johtoasema
työmarkkinoiden tarvittavassa uudistustyössä. Marraskuussa 1997 pidetyssä työllisyyttä
käsitelleessä ylimääräisessä huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto vetosi voimakkaasti
työmarkkinaosapuoliin, jotta nämä tekisivät uusia aloitteita kaikilla tasoilla erityisesti
sopeutumiskyvystä ja työllistettävyydestä. Aloitteilla olisi
•     edistettävä työn organisoinnin ja työmallien uudenaikaistamista asianmukaisilla
      tasoilla käytävillä neuvotteluilla erityisesti niillä talouden aloilla, joilla on meneillään
      rakennemuutos, työn organisointia koskevilla sopimuksilla, joihin sisältyvät
                                                 14
 ---pagebreak---        työaikajärjestelyt sekä joustavilla työskentelyjärjestelyillä, joiden tavoitteena on
       parantaa yritysten tuottavuutta ja kilpailukykyä ja saavuttaa joustavuuden ja
       turvallisuuden välinen tarvittava tasapaino
 •     kehitettävä teollisen rakennemuutoksen yhteiskunnallista ulottuvuutta erityisesti
       työntekijöille tiedottamalla ja heitä kuulemalla
       luotava kaikkialle Eurooppaan sellaisia työpaikkoja, joissa keskitytään koulutukseen,
       työharjoitteluun, oppisopimuskoulutukseen ja muihin työllistämistoimenpiteisiin.
 •     edistettävä naisten ja miesten tasa-arvoa yleisesti ja erityisaloitteilla, joiden
       tarkoituksena on työn ja perhe-elämän yhteensovittaminen esimerkiksi kehittämällä
       työelämän väliaikaista keskeyttämistä, vanhempainlomaa ja osa-aikatyötä koskevaa
       politiikkaa.
 Tässä kohdassa on olennaisen tärkeää, että työmarkkinaosapuolet vastaavat uusiin
 haasteisiin ja valvovat työllisyysprosessia ja tarkastelevat kaikkia mahdollisia aloitteita,
joilla voidaan uudistaa lainsäädännöllisiä, sopimuksellisia ja institutionaalisia puitteita
 vuoropuhelun kaikilla tasoilla.
 Kuulemistiedonantoon vastanneista monet toivat esiin toisen merkittävän seikan, joka
 liittyy neuvotteluprosessiin vuoropuhelun kaikilla tasoilla. Se koskee osallistumista ja
edustavuutta sopimussuhteissa sekä eri alojen välisellä että alakohtaisella tasolla.
Komissio ei voi sekaantua neuvotteluihin. Työmarkkinaosapuolten tehtävä on päättää,
kuka missäkin neuvottelupöydässä istuu, ja niiden on tehtävä tarvittavat kompromissit.
Kaikilla työmarkkinaosapuolilla on oikeus valita neuvottelukumppaninsa, ja tämän
oikeuden kunnioittaminen on keskeisellä sijalla niiden itsenäisyydessä.
 Samalla on elintärkeää, että työmarkkinaosapuolet sekä eri alojen välisellä että
alakohtaisella tasolla löytävät parhaan tavan säilyttää vuoropuhelun dynaaminen luonne,
 jonka avulla sen on mahdollista kehittyä edelleen kohti parempaa yhteistyötä ja
avoimuutta. Mahdollisimman laajan edustavuuden kautta vuoropuhelu saavuttaa vieläkin
 rakentavamman aseman. Tällainen prosessi on tarpeen, jotta työmarkkinaosapuolten
vuoropuhelun tulokset saataisiin laajalti hyväksytyiksi. Komissio kuitenkin korostaa, että
nykyinen tilanne vaarantaa tulevan kehityksen ja että tulevaan valmistautumiseksi
tarvitaan poliittisia ratkaisuja.
          5.1 Yhteiset toimet ja eri ammattialojen väliset neuvottelut
Eri alojen välinen vuoropuhelu on turvannut strategisen asemansa sosiaalipolitiikan
kehittämisessä: työmarkkinaosapuolet ovat luoneet merkittävän foorumin vuoropuhelulle
ja vuorovaikutukselle.
Aktiivisinta vuoropuhelua eri alojen välisellä tasolla on viime vuosina tapahtunut
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua käsittelevässä sekakomiteassa, jossa kolme yleistä
eri alojen välistä organisaatiota, UNICE, CEEP ja ETUC, käyvät itsenäistä
vuoropuheluaan.         Tämä on myös kehittynyt               foorumiksi, jonka       kautta
työmarkkinaosapuolet ilmoittavat vuoropuhelunsa tuloksista komissiolle.
                                                15
 ---pagebreak--- Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua käsittelevään komiteaan osallistuvat organisaatiot
totesivat hiljattain, että ne pyrkivät keskittämään tällä foorumilla käymänsä itsenäisen
vuoropuhelun siihen yhteiseen panokseen, jolla ne osallistuvat työllisyysprosessiin.
Tiettyjen aiheiden syvällisempää käsittelyä varten on perustettu työryhmiä, ja koulutusta,
työmarkkinoita ja makrotaloutta käsittelevät työryhmät ovat valmistelleet useita yhteisiä
lausuntoja, yhteisiä julistuksia ja valmisteluasiakirjoja. On erittäin tärkeää, että Euroopan
tason työmarkkinaosapuolet kehittävät ja vahvistavat itsenäistä vuoropuheluaan
käsitelläkseen avainaiheita, jotka tähtäävät eurooppalaisten puitteiden luomiseen
työmarkkinaosapuolten kansalliselle toiminnalle. Aiheissa voidaan käsitellä varsinkin
työllistettävyyden ja sopeutumiskyvyn lisäämistä, elinikäistä oppimista sekä työntekijöille
tiedottamista ja heidän kuulemistaan.
Amsterdamissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti talouspolitiikan koordinointia.
Tältä pohjalta työmarkkinakomitean makrotaloutta käsittelevän työryhmän olisi erityisesti
tutkittava, onko mahdollista löytää toimintatapoja, joilla voidaan saattaa EMUn
makrotaloudellisesta kokonaisuudesta päättävät tärkeimmät tahot yhteen.
On myös erittäin tärkeää tunnustaa se, että eri alojen väliseen työmarkkinaosapuolten
vuoropuhelu on vähitellen muotoutunut uudelleen sen jälkeen, kun UNICE, CEEP ja
ETUC käynnistivät Val Duchesse -vuoropuhelun vuonna 1985. Vaikka vastauksissa
korostettiin, että osapuolten vastavuoroinen tunnustaminen ja vuoropuhelun epävirallinen
ja vapaaehtoinen luonne ovat olleet avaintekijöitä vuoropuhelun onnistumisessa, useat
organisaatiot halusivat kuitenkin olla UNICEn, CEEPin ja ETUCin rinnalla mukana
neuvottelupöydässä. Useissa vastauksissa korostettiin, että myös muiden organisaatioiden
mukaan ottaminen vuoropuheluun olisi tärkeää, jotta eri alojen välinen vuoropuhelu
saataisiin vieläkin hedelmällisemmäksi ja jotta sen tulokset saataisiin levitettyä laajemmin
ja kaikki osapuolet hyväksyisivät ne.
 Komissio tukee edelleen eri alojen välistä vuoropuhelua, jotta se voi jatkaa saavutuksiinsa
perustuvaa kehittymistään. Komissio on tietoinen pk-yritysten merkityksestä
työllisyydelle ja niiden roolista työpaikkojen luomisessa; näin ollen niiden erityiset
huolenaiheet ja niiden tarjoamat mahdollisuudet on otettava huomioon. Komissio vetoaa
voimakkaasti työmarkkinaosapuoliin, jotta nämä ottaisivat tarvittavat askeleet sen
varmistamiseksi, että vuoropuhelu pysyy vahvana ja saa edelleen laajaa kannatusta.
5.2    Yhteiset toimet ja alakohtaiset neuvottelut
Alakohtaista tasoa on tärkeää kehittää yleisissä aiheissa kuten työllisyyttä, teollisuuden
rakennemuutoksia ja uutta työn organisointia koskevissa kysymyksissä samoin kuin
työmarkkinoiden tulevia erityisvaatimuksia koskevissa kysymyksissä. Alakohtaisten
 neuvotteluiden kehittäminen on näin ollen olennaisen tärkeää.
 Saaduissa vastauksissa oltiin yleisesti samaa mieltä siitä, että alakohtaisella
vuoropuhelulla voidaan vaikuttaa tehokkaasti työllisyyttä, työn organisointia ja työolojen
parantamista koskeviin kysymyksiin, koska se on lähimpänä ruohonjuuritasoa ja pystyy
parhaiten ennakoimaan muutokset. Sen potentiaalia yhteisissä toimissa ja
sopimusneuvotteluissa ei kuitenkaan ole hyödynnetty täysin.
                                              16
 ---pagebreak--- Puitesopimus         maatalousalan     palkkatyön         kehittämiseksi Euroopan    unionin
                  15
jäsenvaltioissa on hyvä ja tuore esimerkki siitä, mitä voidaan saavuttaa, kun potentiaalia
osataan hyödyntää.
 Yhteisön alakohtaiseen vuoropuheluun osallistuvien teollisuudenalojen välisessä
edustavuudessa on huomattavia eroja, mutta siitä huolimatta alakohtainen vuoropuhelu
tarjoaa merkittävät mahdollisuudet kehittää yhteisön tason vuoropuhelua, koska
taloudelliset ja sosiaaliset haasteet ovat juuri tällä tasolla: teollisuuden rakennemuutos,
uuden teknologian käyttöönotto, muuttuvat ammatit ja kilpailun avautuminen. Lisäksi
työmarkkinaosapuolten reaktioilla on suurempaa toiminnallista vaikutusta alakohtaisella
tasolla.
Komissio kannustaa yhteisten toimien ja neuvotteluiden määrällistä ja laadullista
kehittämistä. Uudet alakohtaiset vuoropuhelukomiteat vaikuttavat osaltaan joustavien
työmuotojen luomiseen niin, että työmarkkinaosapuolet voivat halutessaan aloittaa
yhteisiä toimia tai ryhtyä neuvottelemaan vapaaehtoisista sopimuksista, joilla edistetään
merkittäviä aiheita alalla.
5.3     Sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaiset
        neuvottelut
Sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 4 kohdassa määrätään, että sopimuksen
3 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti kuullut työmarkkinaosapuolet voivat tällaisen
kuulemisen yhteydessä ilmoittaa komissiolle halustaan aloittaa neuvotteluprosessi.
Neuvotteluiden aloittaminen riippuu täysin työmarkkinaosapuolista, ja neuvotteluprosessi
perustuu neuvotteluosapuolten itsenäisyyden ja vastavuoroisen tunnustamisen
periaatteeseen.
Tämän menettelyn mukaisesti tehdyt kaksi sopimusta merkitsevät tärkeää askelta kohti
Euroopan tasoisia työmarkkinasuhteita ja Euroopan tasoista sosiaalipolitiikkaa. Ne on
otettu lämpimästi vastaan useimmilla tahoilla, myös Euroopan unionin toimielimissä.
Jotkin työmarkkinajärjestöt ovat kuitenkin arvostelleet sitä, että ne eivät olleet mukana
neuvotteluissa.
Kyseiset kaksi sopimusta neuvoteltiin eri ammattialojen välisellä tasolla. On huomattava,
että sosiaalipolitiikasta tehdyssä sopimuksessa ei ole mitään sellaista, mikä rajoittaisi sen
mukaisesti käytäviä mahdollisia alakohtaisia neuvotteluita joko alojen välisten
sopimusten täydennykseksi tai ainostaan kyseistä alaa koskevien itsenäisten sopimusten
tekemiseksi.
Komissio on sitä mieltä, että sopimussuhteiden kehittäminen, sellaisena kuin siitä on
määrätty uudessa perussopimuksessa, on tehokkain mekanismi sosiaalipolitiikkaan
liittyvien sitoumusten täytäntöönpanemiseksi. Tämän vuoksi komissio toivoo, että
työmarkkinaosapuolet kehittävät edelleen sopimussuhteitaan sekä eri alojen välisellä että
alakohtaisella tasolla. Sopimuksiin perustuvat suhteet olisi otettava huomioon
lainsäädännön rinnalla sosiaalipolitiikan kehittämisessä. Komissio on sitä mieltä, että
 15
     Tehty EFAn/ETUCin ja GEOPAn/COPAn välillä 24.7.1997.
                                                   17
 ---pagebreak--- työmarkkinaosapuolten väliset alakohtaiset sopimukset voivat muodostaa tärkeän
perustan sosiaalipoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tähän sisältyy myös sopimusten
tekeminen sitoviksi yhteisön lainsäädännön kautta työmarkkinaosapuolten tätä pyytäessä.
Komissio tukee edelleen voimakkaasti menettelyn mukaisten neuvotteluiden aloittamista
ja korostaa, että alakohtaisten ja alojen välisten työmarkkinaosapuolten on tunnettava
vastuunsa tässä suhteessa.
Komissio ei voi osallistua neuvottelukumppaneiden valintaan. Se on tyytyväinen
myönteisestä esimerkistä ja merkittävästä askeleesta ottaa EUROCOMMERCE, FENI,
COP A ja HOTREC mukaan viime neuvotteluihin asiantuntijoina. Se myös kannustaa
työmarkkinaosapuolia saamaan sopimuksista hyväksyttävämpiä ja varmistamaan
mahdollisimman suuren edustavuuden.
5.4 Yhteisön tasolla tehtyjen sopimusten täytäntöönpano
Sopimuksia voidaan tehdä sekä alakohtaisista että useampia eri aloja koskevista aiheista
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelurakenteen puitteissa tai sosiaalipolitiikasta tehdyn
sopimuksen 3 artiklan mukaisen kuulemisen puitteissa.
Yhteisön         tasolla tehdyt            sopimukset        pannaan täytäntöön jäsenvaltioiden
työmarkkinaosapuolten omien menettelyiden mukaisesti tai sosiaalipolitiikasta tehdyn
sopimuksen 2 artiklassa tarkoitettujen kysymysten osalta allekirjoittajaosapuolten
yhteisestä pyynnöstä, komission ehdotuksesta neuvoston tekemällä päätöksellä
(sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohta).
   5.4.1 Täytäntöönpano työmarkkinaosapuolten kautta
Hyvä tiedotus- ja seurantamekanismi on ensiarvoisen tärkeä sopimusten
täytäntöönpanomenettelyn tehokkuuden kannalta. Sopimukset voidaan panna täytäntöön
työmarkkinaosapuolten ja jäsenvaltioiden omien menettelyiden ja käytäntöjen mukaisesti.
Komissio          on       sitoutunut        tukemaan         työmarkkinaosapuolia          tiedotus-      ja
valvontamenettelyiden kehittämisessä, jotta voitaisiin varmistaa sopimusten tehokas
täytäntöönpano kansallisella tasolla. Maatalousalan palkkatyön kehittämistä koskevan
suosituspuitesopimuksen täytäntöönpano on merkittävä askel tässä yhteydessä.
   5.4.2 Täytäntöönpano yht e ison lainsäädännöllä
Tähän mennessä työmarkkinaosapuolet ovat esittäneet kaksi pyyntöä sopimusten
täytäntöönpanemiseksi yhteisön lainsäädännön kautta. Kyseessä ovat vanhempainlomaa
ja osa-aikatyötä koskevat eurooppalaiset puitesopimukset. Neuvosto hyväksyi
vanhempainlomaa koskevan sopimuksen täytäntöönpanosta annetun direktiivin16
3 päivänä kesäkuuta 1996 ja osa-aikatyötä koskevan sopimuksen täytäntöönpanosta
annetun direktiivin17 15 päivänä joulukuuta 1997.
 16
    Neuvoston direktiivi 96/34/EY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 1996, UNICEn, CEEPin ja ETUCin tekemästä
    vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta.
 17
    Neuvoston direktiivi 97/81/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, UNICEn, CEEPin ja ETUCin tekemästä osa-
    aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta.
                                                        18
 ---pagebreak--- Ivnnen kuin sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva lainsäädäntöehdotus esitetään
neuvostolle, komissio tekee arvioinnin,18 jossa otetaan huomioon sopimuspuolten
edustavuus, niiden toimivalta ja työehtosopimuksen kunkin lausekkeen laillisuus yhteisön
lainsäädäntöön nähden sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevat säännökset. Yksi
eurooppalainen työmarkkinajärjestö asetti kyseenalaiseksi tämän menettelyn mukaisesti
annetun vanhempainlomaa koskevan direktiivin laillisuuden.19 On tärkeää korostaa, että
komissio ei tee neuvostolle lainsäädäntöehdotusta, joka tekisi sopimuksen sitovaksi, jos
sen mielestä allekirjoittajapuolet eivät ole riittävän edustavia suhteessa sopimuksen
laajuuteen.
Tärkeimmät toimet
• Sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti lainsäädännön
   kautta täytäntöönpantavien sopimusten neuvotteluosapuolten on varmistettava, että
   keskusteltavat aiheet kuuluvat sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan
   soveltamisalaan.
   Komissio arvioi sille esitetyt ehdotukset tapauskohtaisesti ottaen huomioon
   sopimuspuolten edustavuuden (riittävä edustavuus neuvoteltavana olevan aiheen
   laajuus huomioon ottaen), niiden toimivallan ja työehtosopimuksen kunkin lausekkeen
   laillisuuden yhteisön lainsäädäntöön nähden sekä erityisesti pieniä ja keskisuuria
   yrityksiä koskevat säännökset.
   Ennen kuin komissio antaa ehdotuksen päätökseksi, jolla pannaan täytäntöön
   sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan aineelliseen soveltamisalaan
   kuuluvasta aiheesta muodollisen kuulemismenettelyn ulkopuolella neuvoteltu sopimus,
   sen on arvioitava, tarvitaanko kyseisellä alalla yhteisön toimia.
   Komissio auttaa ja tukee työmarkkinaosapuolia kaikin tavoin antamalla poliittista,
   teknistä tai oikeudellista apua perustamissopimuksen 118 b artiklan mukaisesti.
• Komissio tiedottaa edelleen Euroopan parlamentille kuulemisen aloittamisesta ja
   sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisten neuvotteluiden
   aloittamisesta ja lopettamisesta. Lisäksi se tiedottaa parlamentille heti, kun
   työmarkkinaosapuolet pyytävät komissiota laatimaan lainsäädäntöehdotuksen
   sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti sopimuksen
   täytäntöönpanoa varten, jotta parlamentti voi antaa ajoissa lausunnon ehdotuksesta
   ennen kuin neuvosto tekee virallisen päätöksensä.
 • Euroopan yhteisön toimielinten asemaa sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen
   mukaisessa          päätöksentekoprosessissa                -     erityisesti       tietojen      antamista
   työmarkkinaosapuolten välisissä neuvotteluista - käsitellään tarkemmin komission,
   neuvoston ja Euroopan parlamentin välisissä toimielinten yhteisissä keskusteluissa.
18 Menettelystä säädetään sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta vuonna 1993 annetun tiedonannon
   38-^2 kohdassa (KOM(93) 600 lopullinen).
19 UEAPME on vienyt asian käsiteltäväksi ensimmäisen asteen tuomioistuimeen, asia T-l35/96. Sen jälkeen
   UEAPME on riitauttanut osa-aikatyötä koskevan sopimuksen, asia T-55/98.
                                                        19
 ---pagebreak--- 6. UUDET MAHDOLLISUUDET AVAUTUVAT
6.1      Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja yhteisön laajentuminen
Kun otetaan huomioon Euroopan unionin uusien jäsenvaltioiden liittymisprosessin
käynnistyminen ja ennen kaikkea Agenda 2000 -asiakirjan hyväksyminen ja
neuvotteluiden aloittaminen, on tärkeää korostaa seuraavia seikkoja:
•      On olennaisen tärkeää, kuten liittymistä edeltävissä kumppanuussopimuksissa
       todetaan, että hakijamaat kehittävät rakenteet ja toimet työmarkkinaosapuolten
       vuoropuhelua varten. Niiden työmarkkinaosapuolten olisi valmistauduttava
       toimimaan tehokkaasti työmarkkinaosapuolten vuoropuhelussa. Kaikki osapuolet
       ovat yhtä mieltä siitä, että Keski- ja Itä-Euroopan maiden avustaminen tässä on
       olennaisen tärkeää.
•      Sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen sisällyttäminen Amsterdamin sopimukseen
       vahvistaa lisäksi työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun asemaa merkittävänä osana
       yhteisön sosiaalipolitiikkaa. Uusien jäsenvaltioiden on otettava se huomioon
       si säilyttäessään yhteisön lainsäädäntöä omaan lainsäädäntöönsä.
 Tämän vuoksi komissio
•      auttaa Euroopan unionin työmarkkinaosapuolia eri alojen välisten ja alakohtaisten
       yhteyksien ja käytännön yhteistyön kehittämisessä riippumattomien ja edustavien
       työntekijä- ja työnantajajärjestöjen luomiseksi Keski- ja Itä-Eurooppaan.
•      kannustaa hakijamaiden                poliittisia ja hallinnollisia                elimiä ottamaan
       työmarkkinaosapuolet tiiviisti mukaan liittymistä edeltävän politiikan harjoittamiseen
       ja mukauttamaan kansallista lainsäädäntöä niin, että sillä edistetään
       työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun liittyvien rakenteiden kehittämistä.
•      tukee työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun liittyviä foorumeita, jotta ne ottaisivat
       vastaan hakijamaiden työmarkkinaosapuolia opettelemaan työskentelyyn liittyviä
       periaatteita ja työskentelymuotoja.
6.2      Eurooppalaisen työmarkkinasuhde- ja kumppanuuskulttuurin kehittäminen
  6.2.1 Kansainvälinen hajautettu vuoropuhelu
Kansainvälisten yritysten kanssa käytävä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu on
kehittymässä nopeasti. Kun eurooppalaisen yritysneuvoston perustamista koskeva
direktiivi20 annettiin, työmarkkinaosapuolet kyseisissä yrityksissä tekivät yli
400 sopimusta jo ennen direktiivin voimaantuloa. Komissio aikoo edelleen jatkaa
yhteyksien kehittämistä Euroopan tasolla ja kansainvälisellä tasolla niin, että asiaan
liittyvät osapuolet voivat turvautua saatuihin hyviin kokemuksiin ja uusiin ajatuksiin.
20 Neuvoston direktiivi 94/45/EY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1994, eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta
    tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai
    yritysryhmissä.
                                                       20
 ---pagebreak--- Tätä varten komissio järjestää vuonna 1998 konferenssin, jossa selvitetään
kansainvälisissä yrityksissä tehtyjen tiedottamista ja kuulemista koskevien sopimusten
määrä.
Myös alueellisella tasolla on yhä enemmän valtiolliset rajat ylittävää
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua. Alueilla, joilla on paljon rajat ylittävää
työssäkäyntiä, se on hyödyllinen kanava sekä työllisyyden että työoloja koskevien
direktiivien täytäntöönpanon kannalta. Komissio harkitsee, miten se voisi tukea tällaisia
toimia, jotka selkeästi tuovat lisäarvoa Euroopan tasolla.
  6.2.2 Tuki työnantaja-ja työntekijäpuolelle
 Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta riippumatta komissio tukee aloitteita, joilla
lisätään tietoisuutta Euroopan laajuisista aiheista.
 Tähän liittyvä käynnissä oleva aloite on Network of Human Resource Directors
(henkilöresurssien johdosta vastaavien Verkko). Sen kautta voidaan levittää onnistuneita
kokemuksia ja uusia ajatuksia, joita voidaan käyttää vuoropuhelun muilla tasoilla.
European Business Network for Social Cohesion (Euroopan yritysverkko
yhteiskunnallisen yhtenäisyyden edistämiseksi) yhdistää useita yrityksiä, jotka ovat
kehittämässä innovatiivisia aloitteita, joilla saataisiin käytännöllistä sisältöä niiden
sitoumukseen torjua yhteiskunnallista syrjäytymistä ja edistää yhteiskunnallista
yhtenäisyyttä.
Komissio antaa teknistä ja taloudellista tukea useille sekä työnantaja- että
työntekijäjärjestöjen      tekemille aloitteille (konferenssit, yhteisten aloitteiden
toteuttaminen, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tulosten levittäminen jne.).
Komissio rahoittaa myös työntekijäjärjestöjen järjestämää koulutustoimintaa ja tukee
Euroopan ammattiyhdistysinstituuttia (European Trade Union Institute). Tarkoituksena on
edistää eurooppalaisen työmarkkinakulttuurin levittämistä ja ottaa samalla huomioon
kansalliset kokemukset ja perinteet.
  6.2.3 Euroopan työmarkkinasuhteiden keskuksen tukeminen
Työmarkkinaosapuolet tekivät vuonna 1995 sopimuksen, jolla perustettiin Euroopan
työmarkkinasuhteiden keskus (CERI). Komissio tuki niiden aloitetta. Kyseessä on
koulutuskeskus, jossa EU:n jäsenvaltioiden työntekijä- ja työnantajajärjestöjen edustajat
opiskelevat yhdessä Euroopan erilaisia työmarkkinajärjestelmiä. Siellä tarjotaan
yleiseurooppalaista opetusta, koulutusta ja tutkimusmahdollisuuksia, joita eurooppalaiset
työmarkkinaosapuolet voivat käyttää yhdessä.
Komissio hyväksyy CERI n toimintatavan ja seuraa edelleen tiiviisti sen kehitystä.
Komission mielestä keskuksen perustajien pitäisi arvioida uudelleen sen toimintaa, jotta
siitä saataisiin täysi hyöty.
                                              21
 ---pagebreak--- 6.3   Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun edistämiskeinot
Jotta työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua voitaisiin edistää yhteisön tasolla, on
parannettava poliittisia ja logistisia olosuhteita niin, että vuoropuhelua voidaan käydä, ja
eri osallistuville järjestöille on annettava teknistä tukea etu-ja jälkikäteen.
Komissio on perustanut vuosien mittaan sekä omasta aloitteestaan että
työmarkkinaosapuolten          pyynnöstä      lukuisia    eri   tiedotus-,    neuvottelu- ja
vuoropuhelurakenteita. Niiden avulla työmarkkinaosapuolet voivat osallistua aktiivisesti
yhteisön tasolla järjestelyyn, joka kannustaa niiden kansallisia jäseniä ilmaisemaan
mielipiteensä.
Komissio myös tukee Euroopan ja kansallisen tason työmarkkinaosapuolten aloitteita,
joiden tarkoituksena on korostaa sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen merkitystä.
Aloitteet voivat olla esimerkiksi alustavia tiedon lisäämiseen liittyviä toimia
(konferenssit, tutkimukset, valmistelukokoukset, työryhmät, koulutus Euroopan tason
aiheista). Tukea annetaan myös työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta johtuvien
toimenpiteiden seurantaan (sopimusten levitys, valvonta ja arviointi, Euroopan tason
toimet, jotka koskevat esim. nuorten työllisyyttä, ja työmarkkinasuhteita käsittelevän
koulutuskeskuksen perustaminen).
Komission on edistettävä ja tuettava työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua
mahdollisimman tehokkaalla tavalla, mikä tarkoittaa nykyisten rakenteiden
mukauttamista niin, että työmarkkinaosapuolet voivat kehittää parhaita ratkaisuja ottaen
huomioon viimeaikaisen kehityksen ja edessä olevat haasteet.
Komission tuen pitäisi antaa Euroopan tason työmarkkinaosapuolille mahdollisuus
ennakoida ja analysoida muutoksia, jotta ne voisivat ymmärtää paremmin erilaisia
työmarkkinajärjestelmiä ja tarkastella Euroopan teollisuuden, talouden, työmarkkinoiden,
myös ammatillisten koulutusjärjestelmien, ja sosiaaliturvajärjestelmien uudistuksen
vaikutuksia. Toisin sanoen tuen pitäisi antaa mahdollisuus nykyisille ja tuleville
työmarkkinaosapuolille toimia neuvottelijoina Euroopan tasolla, jotta ne voisivat edistää
Euroopan integraatiota yhtenäismarkkinoiden, EMU:n ja sosiaalisen koheesion
yhteydessä.
6.4    Mietintäprosessi: työryhmä
Euroopan kuten muidenkin maailman teollistuneiden alueiden on vastattava lukuisiin
suuriin haasteisiin, joihin kuuluvat maailmanlaajuiseksi muuttuva kilpailu, nopea
tekninen kehitys, ympäristönsuojelu ja väestön ikääntyminen. Euroopassa on lisäksi
valmistauduttava yhtenäisvaluutan käyttöön ottoon vuodesta 1999 alkaen ja uusien
jäsenvaltioiden liittymiseen. Työmarkkinaosapuolet ovat jäsenvaltioissa ja Euroopan
tasolla yleisesti ottaen yhä vahvemmin muuttumassa yhteistyökumppaneiksi, ja ne ovat
avainasemassa Amsterdamin sopimuksessa ja työllisyyttä koskevissa suuntaviivoissa
niille annettujen tehtävien vuoksi. Kaikilla näillä muutoksilla on vaikutuksia
työmarkkinasuhteisiin, ja työmarkkinajärjestelmän laatu määrää suurelta osin sen, miten
onnistuneesti Eurooppa pystyy näihin haasteisiin vastaamaan.
                                                22
 ---pagebreak--- Osallistuakseen keskusteluun näistä perusaineista komissio on päättänyt ottaa mukaan
sekä kansallisia että Euroopan tason asiantuntijoita varmistaakseen aiheiden
mahdollisimman laaja-alaisen käsittelyn ja vahvistaakseen tietoisuutta eurooppalaisesta
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelusta. Sen olisi tuettava keskusteluprosessia kaikilla
asiaankuuluvilla tasoilla.
                                          23
 ---pagebreak---                                                                                Liite 1
   Luettelo sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti tällä hetkellä
                             kuultavista työmarkkinajärjestöistä
Luetteloa mukautetaan sosiaalipolitiikkaa koskevan pöytäkirjan soveltamisesta annetussa
komission tiedonannossa (KOM(93) 600 lopullinen, 14 päivänä joulukuuta 1993, 24 kohta)
vahvistettujen perusteiden ja käynnissä olevista edustavuustutkimuksista saatujen tulosten
mukaisesti.
1. Yleiset eri ammattialojen väliset järjestöt
    - EY.n teollisuuden ja työnantajajärjestöjen liitto (UNICE)
    - julkisten yritysten Euroopan keskus (CEEP)
    - Euroopan ammattiyhdistysten liitto (ETUC)
2.   Tiettyjä työntekijä- tai yritysryhmiä edustavat eri alojen väliset järjestöt
    - Euroopan käsiteollisuuden sekä pienten ja keskisuurten yritysten liitto
        (työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua käsittelevä sekakomitea: UEAPME -
         EUROPMI)
    - Euroopan ammatti- ja johtavien työntekijöiden neuvosto (Confédération européenne
        des cadres - CEC)
     - Eurocadres
3.    Erityisjärjestöt
     - EUROCHAMBRES
4.   Alakohtaiset järjestöt
     -   EUROCOMMERCE
     -   COPA/COGECA
     -   EUROPECHE
     -   Association of European Cooperative Insurers (AECI)
     -   International Association of Insurance and Reinsurance Intermediaries (BIPAR)
     -   European Insurance Committee (CEA)
     -   Banking Federation of the European Community
     -   Savings Banks Group of the European Community (GCECEE)
     -   Association of Cooperative Banks of the EC
     -   European Confederation of woodworking industries (CEI-bois)
     -   Confederation of the National Hotel and Restaurant Associations in the EC
        (HOTREC)
     - European Construction Industry Federation
                                               24
 ---pagebreak---     -  European Regional Airlines Association (ERA)
    -  Airports Council international - European Region (ACI-Europe)
    -  Association des compagnies indépendantes de la Communauté européenne (ACE)
    -  Association of European Airlines (AEA)
    -  Organisation européenne des bateliers
    -   International Union for Inland Navigation
    -  European Community Shipowners Association (ECSA)
    -  Community of European Railways (CER)
    -  International Road Transport Union (IRU)
    -  Industrial Cleaning European Federation (FENI)
5.  Euroopan työmarkkinakomiteat, jotka ovat ETUCin jäseniä (*)
    -  FEM/EMF (metalliteollisuus)
    -  EURO-FIET (kaupalliset, toimistoalan ja tekniset työntekijät)
    -  European Committee Communications International
    -  EFA (maataloustyöntekijät)
    -  EEA (tiedotusvälineet)
    -  ECF (elintarvikkeet sekä hotelli- ja ravintola-ala)
    -  FSESP/EPSU öulkiset palvelut)
    -  FST (kuljetusala)
    -  CSEE/ETUCE (koulutus)
    -  FETBB/EFBWW (rakennusala - puutyöntekijät)
    -  FGE/EGF (graafinen ala)
    -  FSE-THC/ ETUF-TCL (tekstiiliala)
    -  EMCEF (kaivosteollisuus, kemianteollisuus ja energia-ala)
    -  FEJ-FIJ/EFJ-IFJ (toimittajat)
    -  EFDPS (timantti- ja jalokivityöntekijät)
(*) Jäljennös kirjeestäETUClle
                                             25
 ---pagebreak---                                                                       LIITE II
                         KOMISSION PÄÄTÖS
                    tehty 20 päivänä toukokuuta 1998
Euroopan tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua edistävien alakohtaisten
                  neuvottelukomiteoiden perustamisesta
                                   26
 ---pagebreak---                                   PERUSTELUT
1. Perustamissopimuksen 118 b artiklan mukaisesti komissiolla on velvoite edistää
   työnantajien ja työntekijöiden välistä vuoropuhelua. Komissio saa alakohtaisten
   työmarkkinaosapuolten näkemyksiä yhteisön politiikasta kuulemismenettelyllä,
   jossa käsitellään lukuisia sosiaalipoliittisia aloitteita ja aloilla, joilla on yhteinen
   politiikka, kuulemisissa käsitellään alakohtaisen politiikan muotoilua ja
   täytäntöönpanoa. Alakohtaisten neuvottelujen tarkoituksena on parantaa ja
   yhtenäistää työehtoja ja joissakin tapauksissa parantaa kyseessä olevan alan
   taloudellista ja kilpailuasemaa. Työ tehdään alakohtaisissa komiteoissa, jotka ovat
   muodollisesti perustettuja sekakomiteoita, tai epävirallisissa työryhmissä.
2. Komissio antoi syyskuussa 1996 tiedonannon ("sosiaalisen vuoropuhelun kehitys
   yhteisön tasolla", 18 päivänä syyskuuta 1996 KOM(96) 448 lopullinen)
   kerätäkseen mahdollisimman laajasti mielipiteitä siitä, miten Euroopan tason
   työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua olisi kehitettävä. Asiakirjassa komissio
   totesi, että sekakomiteoista ja epävirallisista työryhmistä on tullut liian
   vakiintuneita taikka niissä on säilynyt työskentelymenetelmiä, jotka eivät enää ole
   hyödyllisiä. Se pyysi mielipiteitä alakohtaisten vuoropuhelujen järjestämisestä ja
   vastuukysymyksistä.
3. Vuonna 1997 saatiin yli 80 yksityiskohtaista vastausta työnantajien ja työntekijöiden
   Euroopan tasoisilta ja kansallisilta järjestöiltä, Euroopan unionin toimielimiltä
   (katso 18 päivänä heinäkuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin päätöslauselma
   komission tiedonannosta sosiaalisen vuoropuhelun kehitys yhteisön tasolla
   (KOM(96) 448 lopullinen) ja 29-30 päivänä tammikuuta 1997 annettu talous- ja
   sosiaalikomitean lausunto samasta aiheesta) ja myös kansallisilta viranomaisilta.
   Haagissa pidettiin huhtikuussa 1997 eurooppalainen foorumi, jossa käsiteltiin
   Euroopan tasoisen työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tulevaisuutta.
4. Useimmat vastaajista olivat samaa mieltä komission esittämien päätelmien kanssa
   siitä, että nykyiset rakenteet estävät usein myönteisen kehityksen. Alakohtaista
   vuoropuhelua tukevia rakanteita kohtaan on omaksuttava yhtenäisempi
   lähestymistapa, jotta voidaan varmistaa eri toimialojen samanlainen kohtelu ja
   antaa kaikille aloille mahdollisuus osallistua mahdollisimman tehokkaalla ja
   olennaisella tavalla niitä koskevien yhteisön politiikkojen kehittämiseen.
   Komission olisi oltava valmis vastaamaan niiden alojen toiveisiin, jotka haluavat
   osallistua yhteistyöhön merkittävällä tavalla.
5. Alakohtaisen vuoropuhelun tuotoksen parantamiseksi määrällisesti ja laadullisesti
   sekä lisäarvon lisäämiseksi Euroopan tasolla, on tarpeen korvata nykyiset
   rakenteet ja kannustaa tehokkaampaan vuoropuheluun. Työmenettelyjä on
   tehostettava: yksi korkean tason täysistunto vuosittain, työmarkkinaosapuolten
   rajoitetut delegaatiot, kummankin osapuolen kulujen korvaaminen enintään
    15 edustajalle. Komission se pääosasto, jota esityslistan kysymykset pääasiallisesti
   koskevat, tai pääosasto V huolehtii sihteeristöpalveluista. Kokouksissa puhetta
   johtaa työnantajien tai työntekijöiden edustaja, mutta komission edustaja toimii
   puheenjohtajana, jos molemmat työmarkkinaosapuolet yhdessä sitä pyytävät.
                                        27
 ---pagebreak--- Jokainen ala saa tukea pääosaston V ja muiden asiaankuuluvien pääosastojen
kautta. Tukeen sisältyy parannettu tekninen tuki kokousten valmistelua ja
seurantaa varten
                                 28
 ---pagebreak---                                        KOMISSION PAATOS
                                  tehty 20 päivänä toukokuuta 1998
       Euroopan tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua edistävien alakohtaisten
                                neuvottelukomiteoiden perustamisesta
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
sekä katsoo, että
perustamissopimuksen 118 b artiklassa määrätään, että komissio pyrkii Euroopan tasolla
edistämään työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua, joka voi johtaa
sopimussuhteisiin, jos osapuolet niin haluavat,
yhteisön peruskirjan työntekijöiden sosiaalisista perusoikeuksista 12 kohdassa lausutaan,
että työnantajilla ja työnantajajärjestöillä sekä työntekijäjärjestöillä olisi oltava kansallisen
lainsäädännön ja käytännön mukaisin edellytyksin oikeus neuvotella ja tehdä
työehtosopimuksia; työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu Euroopan tasolla, jota
on kehitettävä, voi johtaa osapuolten halutessa sopimussuhteisiin varsinkin eri ammattien
välisellä ja alakohtaisella tasolla,
komissio sai voimakasta tukea kaikilta asiaan kuuluvilta osapuolilta sosiaalisen
vuoropuhelun kehityksestä yhteisön tasolla 18 päivänä syyskuuta 1996 annetussa
tiedonannossa21 esitettyyn ehdotukseen vahvistaa alakohtaista kaikkien asianomaisten
osapuolten vuoropuhelua,
mainitusta komission tiedonannosta 18 päivänä heinäkuuta 1997 annetussa Euroopan
parlamentin päätöslauselmassa22 kehotetaan kiinnittämään erityistä huomiota
alakohtaiseen työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun, koska työllisyyteen liittyvää
sääntelyä ja/tai sääntelyn purkamista eri aloilla voidaan parhaiten arvioida alakohtaisessa
vuoropuhelussa,
mainitusta komission tiedonannosta 29 päivänä tammikuuta 1997 annetussa talous- ja
sosiaalikomitean lausunnossa23 todettiin, että alakohtaisen yhteiskunnallisen
vuoropuhelun on oltava tehokasta ja hyvin suunnattua,
tilanne useissa jäsenvaltioissa osoittaa selvästi, että työmarkkinaosapuolten on tarpeen
osallistua aktiivisesti keskusteluihin, jotka koskevat elin- ja työolojen parantamista niiden
alalla; komissioon liitetty alakohtainen neuvottelukomitea on sopivin tapa varmistaa
21 KOM(96) 448 lopullinen.
22 EYVLC286, 22.9.1997, s. 338.
23 E Y VL C 89, 19.3.1997, s. 27.
                                                  29
 ---pagebreak---  tällainen osallistuminen, koska sillä toteutetaan yhteisön tasolle edustava foorumi asiaan
 liittyvien sosiaalitaloudellisten etujen käsittelyä varten,
 komission olisi pyrittävä varmistamaan, että alakohtaisten neuvottelukomiteoiden
 kokoonpano ja toiminta edistävät naisten ja miesten välistä tasa-arvoa, ja
nykyiset sekakomiteat olisi korvattava alakohtaisilla neuvottelukomiteoilla; sen vuoksi
olisi kumottava päätökset, joilla kyseiset sekakomiteat on perustettu,
 ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:
                                              1 artikla
 Perustetaan alakohtaiset neuvottelukomiteat, jäljempänä 'komiteat', niille aloille, joilla
 työmarkkinaosapuolet tekevät yhteisen hakemuksen osallistumisesta Euroopan tason
 vuoropuheluun ja joilla molempia työmarkkinapuolia edustavat järjestöt täyttävät
 seuraavat perusteet:
a) ne edustavat eri ammattialoja tai ovat alakohtaisia ja organisoitu Euroopan tasolla
 b) ne muodostuvat järjestöistä, jotka ovat tunnustettu ja olennainen osa jäsenvaltioiden
       työmarkkinaosapuolten rakenteita ja joilla on valtuudet neuvotella sopimuksista ja
       ovat mahdollisimman kattavasti edustettuina useassa jäsenvaltiossa
c)     niillä on sovelias rakenne, jotta ne voivat tehokkaasti osallistua komiteoiden työhön.
                                             2 artikla
Komitean on edustamallaan toiminta-alalla, jolle se on perustettu,
a) neuvoteltava yhteisön tasoisesta kehityksestä, jolla on yhteiskunnallista vaikutusta, ja
b) kehitettävä ja edistettävä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua alakohtaisella tasolla.
                                             3 artikla
Kunkin komitean kokouksiin osallistuvien työmarkkinaosapuolten edustajien määrä on
enintään 40, ja työnantaja- ja työntekijäjärjestöillä on yhtä monta edustajaa.
                                             4 artikla
 Komissio kutsuu edustajat osallistumaan komiteoiden kokouksiin niiden työmarkkina-
järjestöjen ehdotuksesta, jotka ovat tehneet 1 artiklan mukaisen hakemuksen.
                                             5 artikla
 1. Jokainen komitea vahvistaa yhdessä komission kanssa työjärjestyksensä.
2.     Komiteoiden puheenjohtajana toimii työnantaja- tai työntekijäjärjestöjen edustaja
       taikka työnantaja-ja työntekijäjärjestöjen yhteisestä pyynnöstä komission edustaja.
3.     Komiteat kokoontuvat vähintään kerran vuodessa. Enintään 30 komitean kokoukseen
       osallistuvalle työmarkkinaosapuolten edustajalle maksetaan päiväraha ja matkakulut.
                                                30
 ---pagebreak--- 4.   Komissio tarkastelee säännöllisesti yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa
     alakohtaisten komiteoiden toimivuutta ja niiden toiminnan edistymistä eri aloilla.
                                               6 artikla
Jos komissio on ilmoittanut komitealle keskusteltavana olevan aiheen olevan
luottamuksellinen, komitean jäsenet eivät saa paljastaa mitään komitean tai sen
sihteeristön kokouksissa saatuja tietoja sanotun kuitenkaan                      rajoittamatta
perustamissopimuksen 214 artiklan määräyksiä.
                                               7 artikla
 1.       Korvataan alakohtaisilla neuvottelukomiteoilla nykyiset sekakomiteat seuraavasti:
a)       komission päätöksellä 87/467/ETY24 perustettu meriliikenteen sekakomitea
b)       komission päätöksellä 90/449/ETY25 perustettu siviili-ilmailun sekakomitea
c)       komission päätöksellä 80/99l/ETY26 perustettu sisävesiliikenteen sekakomitea
d)       komission päätöksellä 85/516/ETY27 perustettu maantiekuljetusten sekakomitea
e)       komission päätöksellä 85/13/ETY28 perustettu rautateiden sekakomitea
f)        komission päätöksellä 90/450/ETY29 perustettu televiestinnän sekakomitea
g)        komission päätöksellä 74/442/ETY30 perustettu maatalouden             palkansaajien
          sosiaalisia ongelmia käsittelevä sekakomitea
h)       komission päätöksellä 74/441/ETY31 perustettu merikalastuksen yhteiskunnallisia
          ongelmia käsittelevä sekakomitea
i)        komission päätöksellä 94/595/ETY32 perustettu postipalvelujen sekakomitea.
 Mainituilla päätöksillä perustetut komiteat toimivat siihen saakka, kun tällä päätöksellä
perustetut alakohtaiset komiteat aloittavat toimintansa, kuitenkin viimeistään 31 päivänä
joulukuuta 1998.
2.        Edellä 1 artiklan mukaisesti alakohtainen neuvottelukomitea korvaa myös muut
          epäviralliset työryhmät, joilla komissio on tähän saakka edistänyt vuoropuhelua
          tietyillä aloilla, jotka eivät ole kuuluneet sekakomiteoiden perustamisesta annetun
          komission päätöksen soveltamisalaan.
24
    EYVLL 253, 4.9.1987, s. 20.
25
    EYVLL 230, 24.8.1990, s. 22.
26 EYVLL 297, 6.11.1980, s. 28.
27
    EYVLL 317, 28.11.1985, s. 33.
28
    EYVLL 8, 10.1.1985, s. 26.
 29
    EY VL L 230, 24.8.1990, s. 25.
 30
    li Y VL L 243, 5.9.1974, s. 22.
3
  ' E Y VL L 243, 5.9.1974, s. 19.
32
    EYVLL 225, 31.8.1994, s. 31.
                                                  31
 ---pagebreak--- 3.     Kumotaan     1 kohdan     a-i  alakohdassa mainitut  päätökset  1 päivästä
       tammikuuta 1999 alkaen.
Tehty Brysselissä 20 päivänä toukokuuta 1998.
                                                      Komission puolesta
                                                      Pâdraig FLYNN .
                                                      komission jäsen
                                          32
 ---pagebreak---                               Luonnos
                  NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
Euroopan yhteisöjen pysyvän työllisyyskomitean perustamisesta tehdyn
                päätöksen 70/532/ETY muuttamisesta
                                 33
 ---pagebreak---                                     PERUSTELUT
1. Työmarkkinaosapuolten edustajien, neuvoston ja komission kokouksissa käydään
   kolmikantakeskusteluja        työllisyysasioista. Kunkin osapuolen erityisten
    painopisteaiheiden käsittelyn lisäksi tarkoituksena on määritellä yhteiset tavoitteet.
    Tärkein elin Euroopan tasolla on ollut vuonna 1970 perustettu pysyvä
   työllisyyskomitea (neuvoston päätös 70/532/ETY, sellaisena kuin se on
   muutettuna päätöksellä 75/62/ETY).
2. Komitean toimintaa nykyisellään on arvosteltu runsaasti. Useimmat komitean
   jäsenistä ovat sitä mieltä, että sen toiminta on vanhentunutta, samoin kuin
   kokoonpano, työskentelymenetelmät ja tulosten hyödyntäminen.
3.  Lisäksi yhteisön tason kolmikantaneuvotteluiden yhteys on muuttunut viime
   vuosina.
            Kolmikantalähestymistapa on tullut tärkeämmäksi useissa jäsenvaltioissa,
            joissa on tehty työllisyyssopimuksia.
   -        Viimeaikaisissa      keskusteluissa,     joita    on    käyty    teollisuuden
            rakennemuutoksen tukitoimenpiteistä, kumppanuussopimuksia on pidetty
            yhtenä tärkeimmistä edistettävistä lähestymistavoista.
   -        Uuden työllisyyttä käsittelevän osaston sisällyttäminen Amsterdamin
            sopimukseen ja uusien järjestelyiden soveltaminen (ks. työllisyyden
            suuntaviivoista vuodeksi 1998 15 päivänä joulukuuta 1997 annettu
            neuvoston päätöslauselma, EYVL C 30, 28.1.1998, s.l) ovat muuttaneet
            kolmikantakeskusteluiden yhteistyön suuntaa.
    Lisäksi     äskettäiset    aloitteet    uudenmallisten      kolmikantakeskusteluiden
    kannustamiseksi ovat synnyttäneet uusia foorumeja niiden pysyvän
   työllisyyskomitean puitteissa tapahtuvien ministeritason kokousten rinnalle, joissa
    neuvosto ja työmarkkinaosapuolet keskustelevat työllisyysasioista. Tällaisia ovat
   esimerkiksi       työllisyys-      ja   työmarkkinakomitean        johtoryhmän       ja
   työmarkkinaosapuolten kokoukset sekä ministereistä ja/tai valtionpäämiehistä
   muodostuvan troikan ja työmarkkinaosapuolten kokoukset.
4. Tämä kehitys ja pysyvän komitean kiistaton tehottomuus nykyisessä muodossaan
   edellyttävät uutta rationalisoitua prosessia, jonka avulla työmarkkinaosapuolet
   voivat mahdollisimman tehokkaasti osallistua työllisyyden suuntaviivojen ja
   talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kehittämiseen ja täytäntöönpanoon.
   Komission ehdotuksessa nykyisen neuvoston päätöksen muuttamiseksi rajoitetaan
   kokousten        osallistujamäärää,       ajantasaistetaan     työmarkkinaosapuolten
   kokoonpanoa ottamalla huomioon yhteisön laajentumiset ja kehityssuunnat, jotka
   vaikuttavat edustaviin järjestöihin. Ehdotuksella tuodaan myös tarvittavaa
   joustavuutta, jotta komitean kokouksilla on suora yhteys uuteen
   työllisyysprosessiin.
   Komission kommentit ehdotuksen ainoaan artiklaan esitetään seuraavassa:
                                          34
 ---pagebreak--- 5. Päätöksen 70/532/ETY 2 artiklan 1 kohdan muuttaminen
   Muutoksella pyritään heijastelemaan komitean kokoonpanon muutosta, joka
   tehdään 2 artiklassa esitetyillä muutoksilla. Lisäksi siinä säädetään, että komitea
   kokoontuu kahdesti vuodessa. Tällä korvataan komitean aikaisempi velvoite
   "toimia ennen kuin toimivaltaiset laitokset tekevät mahdolliset päätöksensä".
   Muutoksessa näkyy työmarkkinaosapuolten merkittävä asema uudessa
   työllisyysprosessissa, joka on esitetty 20-21 päivänä marraskuuta 1997
   kokoontuneen työllisyyttä käsitelleen Eurooppa-neuvoston                  päätelmissä
   (Luxemburgin työllisyyshuippukokous).
6. Päätöksen 70/532/ETY 2 artiklan 2 kohdan muuttaminen
   Tällä muutoksella annetaan riittävä toimintavara kullekin unionin
   puheenjohtajamaalle valita soveliain tapa keskustella työllisyysasioista
   työmarkkinaosapuolten kanssa; keskusteluun voi valinnan mukaan osallistua koko
   neuvosto taikka valtioiden tai hallitusten päämiehistä koostuva troikka, kuten
   Luxemburgin työllisyyshuippukokouksen päätelmissä todetaan.
7. Päätöksen 70/532/ETY 2 artiklan muuttaminen
   Tällä muutoksella vähennetään osallistuvien työmarkkinaosapuolten edustajien
   lukumäärä 36:sta 16:een tehokkaamman kokousmuodon saavuttamiseksi. Sillä
   myös korvataan edellisen päätöksen liite, koska siinä säädetään, mitkä
   työmarkkinajärjestöt osallistuvat komitean työskentelyyn. Työmarkkinajärjestöt
   valitaan niin, että kussakin työmarkkinaosapuolten ryhmässä on edustajia kaikilta
   talouden aloilta, Euroopan laajuisista organisaatioista, jotka edustavat yleisiä etuja
   tai työnjohdon ja työntekijöiden erityisiä etuja sekä pk-yritysten etuja.
8. Päätöksen 70/532/ETY 2 artiklan 4 kohdan muuttaminen ja liitteen kumoaminen
   Muutoksessa näkyy työmarkkinavaltuuskuntien osallistujamäärän vähentäminen.
                                        35
 ---pagebreak---                                                Luonnos
                                   NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
           Euroopan yhteisöjen pysyvän työllisyyskomitean perustamisesta tehdyn
                                 päätöksen 70/532/ETY muuttamisesta
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 145 artiklan,
sekä katsoo, että
Euroopan parlamentti kehotti 18 päivänä heinäkuuta 1997 antamassaan
päätöslauselmassa33 komission tiedonannosta 18 päivältä syyskuuta 1996 sosiaalisen
vuoropuhelun kehityksestä yhteisön tasolla34 kiireellisesti uudistamaan pysyvän
työllisyyskomitean,
talous- ja sosiaalikomitea katsoi samasta komission tiedonannosta 29 päivänä
tammikuuta 1997 antamassaan lausunnossa35, että pysyvän työllisyyskomitean asemaa
olisi parannettava nykyisestä,
neuvosto korosti työllisyyden suuntaviivoista vuodeksi 1998 15 päivänä joulukuuta 1997
antamassaan päätöslauselmassa36 tarvetta liittää työmarkkinaosapuolet mukaan
työllisyysstrategiaan,
komissio korosti 20 päivänä toukokuuta 1998 antamassaan tiedonannossa
"Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun mukauttaminen ja edistäminen yhteisön tasolla"37
pysyvän työllisyyskomitean kokoonpanon ja työmenetelmien uuteen ympäristöön
mukauttamisen tärkeyttä,
1'irenzessä 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 1996 pidetyn hallitustenvälisen konferenssin
päätelmissä Eurooppa-neuvosto vahvisti työllisyyden edistämisen ja Euroopan
sietämättömän korkeiden työttömyyslukujen alentamisen merkityksen erityisesti nuorten,
pitkäaikaistyöttömien ja kouluttamattoman työvoiman osalta,
 Luxemburgissa 20-21 päivänä marraskuuta 1997 pidetyssä työllisyyttä käsitelleessä
ylimääräisessä huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto korosti, että kaikkien tasojen
työmarkkinaosapuolten on osallistuttava tämän uuden strategian kaikkiin vaiheisiin ja
33
     EYVLC 286, 22.9.1997, 338.
34
     KOM(96) 448 lopullinen.
35
     EY VL C 89, 19.3.1997, s. 27.
36
     EYVLC 30, 28.1.1998, s. I.
37
     K()M( 1998) 322 lopullinen.
                                                  36
 ---pagebreak--- suuntaviivojen      täytäntöönpanoon     osana      työmarkkinaosapuolten      vuoropuhelun
välttämätöntä vahvistamista,
sen vuoksi neuvoston päätöstä 70/532/ETY3K, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
päätöksellä 75/62/ETY39, olisi muutettava,
ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:
                                        Ainoa artikla
Muutetaan päätös 70/532/ETY seuraavasti:
1.     korvataan 2 artiklan \-4 kohta seuraavasti:
       "1.      Komitean tehtävänä on varmistaa, perustamissopimusten ja yhteisön
               toimielinten ja elinten toimivalta huomioon ottaen, joko neuvoston taikka
                valtioiden tai hallitusten päämiesten muodostaman "troikan" sekä
                komission ja työmarkkinaosapuolien välinen jatkuva vuoropuhelu,
               yhteistoiminta ja neuvottelut jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen
               yhteensovittamisen helpottamiseksi yhteisön tavoitteiden mukaisesti.
       Komitea kokoontuu kahdesti vuodessa.
       2.      komitean työhön osallistuvat seuraavat osapuolet:
       -       joko neuvosto taikka valtioiden tai hallitusten päämiesten muodostama
                "troikka"
               komissio
       -         työnantajajärjestöt
               työntekijäjärjestöt.
       3.      työnantaja- ja työntekijäjärjestöillä on komiteassa kummallakin kahdeksan
               edustajaa, ja jokaisen ryhmän olisi katettava kaikki talouden alat,
               muodostuttava Euroopan laajuisista järjestöistä ja edustettava yleisiä etuja
               tai erityisiä työnjohdon ja työntekijöiden etuja sekä pienten ja keskisuurten
               yritysten etuja. Työntekijöiden edustajien (ETUC, CEC) nimittämistä
               yhteensovittaa Euroopan ammattiyhdistysten liitto (ETUC) ja työnantajien
               edustajien (UNICE, CEEP, UEAPME, Eurocommerce, COP A)
               nimittämistä yhteensovittaa EY:n teollisuuden ja työnantajajärjestöjen
               liitto (UNICE).
38
    EYVLL273, 17.12.1970, s. 25.
39
    EYVLL 21, 28.1.1975, s. 17.
                                             37
 ---pagebreak---        4.      kukin komitean työhön osallistuva osapuoli nimittää sen mukaan kuin sille
               itselleen on sopivaa edustajansa joko tietyksi määräajaksi tai käsiteltyjen
               asioiden mukaan tiettyihin kokouksiin."
2.     Poistetaan liite.
Tehty Brysselissä
                                                   Neuvosto puolesta
                                                   puheenjohtaja
                                            38
 ---pagebreak---                                    Rahoitusselvitys
1.  TOIMENPITEEN NIMI
    Alakohtaiset neuvottelukomiteat.
2.  BUDJETTIKOHTA
    Ainoastaan budjetin A-osa.
    OIKEUSPERUSTA
    Euroopan unionista tehty sopimus ja erityisesti sen 118 b artikla sekä
    sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artikla.
4.  TOIMENPITEEN KUVAUS
4.1 Toimenpiteen yleistavoite
    Tiedonannossa        esitetään   ehdotus, jolla järkeistetään     alakohtaisten
    neuvottelukomiteoiden ja työryhmien toimintaa. Järkeistämisen tarkoituksena on
    tarjota yksi rakenne kaikelle alakohtaiselle vuoropuhelulle ja vähentää
    sekakomiteoiden hallinnollista taakkaa. Järkeistämisellä voidaan vastata
    käytettävissä olevien resurssien puitteissa uusien alojen vaatimuksiin saada
    osallistua työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun. Tähän liittyy myös
    sekakomiteoiden nykyisten sääntöjen muuttaminen.
4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista tai voimassaolon jatkamista koskevat
    yksityiskohtaiset säännöt
    Rajoittamaton kesto.
5.  MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS
5.1 Ei-pakollinen
5.2 Jaksottamattomat määrärahat
5.3 Oletettu tulolaji: ei tuloja.
6.  MENO-/TULOLAJI
    Menot koostuvat pääasiassa kustannuksista, jotka aiheutuvat alakohtaisten
    työmarkkinaosapuolten kokousten järjestämisestä. Kustannukset syntyvät tilojen
    vuokrauksesta, työmarkkinaosapuolten matkakustannusten korvaamisesta ja
    tulkkauksesta.
                                         39
 ---pagebreak--- 7.       RAHOITUSVAIKUTUKSET
         lii VAIKUTUSTA BUDJETIN B-OSAAN.
7.1      Toimenpiteen         kokonaiskustannusten      laskutapa        (yksittäisten      ja
         yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde)
         Alakohtaisten neuvottelukomiteoiden sääntöjen järkeistämisestä ja muuttamisesta
         ei synny uusia rahoitustarpeita.
7.2      Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken
                                          Maksusitoumusmäärärahat (milj. ecua käypinä hintoina)
Erittely      Vuosi n    n+1         n+2       n+3        n+4          n+5       ja Yhteensa
                                                                       seuraavat
                                                                       varain-
                                                                       hoitovuodet
Yhteensa
7.3      Budjetin B-osaan kuuluvista selityksistä, asiantuntijoista jne. aiheutuvat
         toimintakustannukset
                                          Maksusitoumusmäärärahat (milj. ecua käypinä hintoina)
                      Vuosi n    n+1       n+2        n+3         n+4          n+5        ja Yhteensa
                                                                               seuraavat
                                                                               varain-
                                                                               hoitovuodet
- tutkimukset
- asiantuntijoiden
kokoukset
- konferenssit
- tiedottaminen ja
julkaisut
Yhteensa
                                             40
 ---pagebreak--- 7.4     Maksusitoumus- ja maksumäärärahojen aikataulu
                                                                              milj. ecua
                       vuosi n     n+l        n+2     n+3       n+4      n+5 ja           Yhteensa.
                                                                         seuraavat
                                                                         varain-
                                                                         hoitovuodet
Maksusitoumus-
Maararahat
Maksum aararahat
Vuosi n
n+l
n+2
n+3
n+4
n+5 ja seuraavat
vuodct
Yhteensa
8.      PETOSTENVASTAISET TOIMENPITEET
        Ennakoitu kustannustyyppi huomioon ottaen (kokousten järjestäminen)
        petostenvastaisia toimenpiteitä ei ole suunniteltu lukuun ottamatta osallistujien
        matka- ja oleskelukustannusten korvaushakemusten tavanomaista valvontaa.
9.      KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI
9.1     Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä
        Tarkoituksena on antaa alakohtaisille työmarkkinaosapuolille mahdollisuus
        kehittää työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua, joka voi johtaa sopimusten tekoon.
         Kohderyhmänä ovat alakohtaisen tason työmarkkinaosapuolet ja                    niiden
        organisaatioiden jäsenet, jotka täyttävät edustavuutta koskevat periaatteet.
9.2     Toimenpiteen perustelut
        Työmarkkinaosapuolten alakohtaisen vuoropuhelun vaikutus on jatkuvasti
        lisääntynyt Euroopan tasolla. Kehityksen jatkamiseksi ja määrällisen ja laadullisen
        vaikutuksen parantamiseksi, millä tuodaan enemmän lisäarvoa Euroopan tasolle,
        on tarpeen korvata nykyiset rakenteet ja kannustaa tehokasta poliittista
         vuoropuhelua muodollisen mielipiteen vaihdon sijaan.
         Komissio luo uudet puitteet, joissa alakohtainen vuoropuhelu voi kehittyä
         edelleen. Näitä puitteita sovelletaan samalla tavalla kaikkiin aloihin, jotka haluavat
        osallistua työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun, ja niitä on helppo laajentaa
         koskemaan muita aloja.
                                               41
 ---pagebreak---          Uusista komiteoista tulee alakohtaisen vuoropuhelun (kuuleminen, yhteiset toimet
        ja neuvottelut) avainfoorumi ja niitä perustetaan kaikille aloille, jotka pyytävät sitä
         yhteisesti ja ovat riittävän hyvin organisoituja ja joilla on Euroopan laajuista
         toimintaa edustavuutta koskevien vahvistettujen perusteiden mukaisesti.
9.3      Toimenpiteen seuranta ja arviointi
         Kokousmahdollisuuksien tarjoaminen eri alakohtaisille komiteoille riippuu niiden
         vuosittaisista työohjelmista.
         Näissä komiteoissa työmarkkinaosapuolten yhteisesti hyväksymät tekstit
        julkaistaan ja ne jaetaan yhteisön toimielimille samoin kuin jäsenvaltioille ja
         erityisesti kansallisten työmarkkinajärjestöjen jäsenille.
         Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun ja siis näiden komiteoiden toiminnan
         arvioinnista huolehtivat pääasiassa työmarkkinaosapuolten edustajien valitsijat
         seuraavissa vaaleissa tai vastaavissa menettelyissä, joita käytetään työntekijöiden
         ja työnantajien edustajien nimeämiseen.
         Komissio       esittelee       alakohtaisten       komiteoiden          toiminnan       tulokset
         työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua käsittelevässä vuosittaisessa katsauksessa.
10.      HALLINTOMENOT (YLEISEN TALOUSARVION III PÄÄLUOKAN A OSA)
         Tarvittavien hallinnollisten varojen tosiasiallinen käyttöönotto riippuu komission
         vuotuisesta varojen jakamista koskevasta päätöksestä, ja siinä otetaan huomioon
         henkilöstön määrä ja budjettivallan käyttäjän myöntämät lisämäärärahat.
10.1     Vaikutus henkilöstön määrään
         LISÄHENKILÖSTÖÄ EI TARVITA.
         JÄLJEMPÄNÄ OLEVASSA TAULUKOSSA ESITETÄÄN JO KÄYTÖSSÄ
         OLEVA         HENKILÖSTÖ. TOIMENPIDE                         EDELLYTTÄÄ               SISÄISIÄ
         TEIIÏ7WIEN UUDELLEENJAKOA.
Henkilöstön laji         Toimenpiteen hallinnointiin                    Joista                            Kesto
                            osoitettava henkilOsttt
                        vakituinen      väliaikainen    asianomaisessa         lisahenkilostaa
                        henkilöstö      henkilöstö      PO:ssa           tai
                                                        yksikSssa' olemassa
                                                        olevaa henkilSstoS
Virkamiehet tai      A          9                  1    10
Vaiiaikaiset         B          1                       1
Toimihenkilot        C          2                       2
Muu henkilöstö                                     1    1
A-7001
Yhteensä                       12                  2    14                                       ei mSaritelty
                                                     42
 ---pagebreak---  10.2     Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus
          LISÄHENKILÖSTÖÄ El TARVITA.
          JÄLJEMPÄNÄ OLEVASSA TAULUKOSSA ESITETÄÄN JO KÄYTÖSSÄ
          OLEVA          HENKILÖSTÖ. TOIMENPIDE                       EDELLYTTÄÄ            SISÄISTÄ
          TEHTÄVIEN UUDELLEENJAKOA.
                                      Maara                                         Laskutapa
                                      (ecua)
 Virkamiehet*                             1.296.000               12x108.000= 1.296.000
 Valiaikaiset toimihenkilOt                  108.000              1x108.000=108.000
 Muuhenkil6sto(A-7001)                         43.000             1x43.000 = 43.000
 Yhteensa                                  1.447.000
        * Käyttämällä toimen hallintoon myönnettyjä käytettävissä olevia resursseja
        (laskettu seuraavien perusteella: A-l, A-2, A-4, A-5 ja A-7)
 10.3     Toimenpiteeseen liittyvästä toiminnasta aiheutuvien muiden kulujen kasvu
  Biidjeltikohla I    MJHlril   I                                         Laskutapa
 (nro ja otsikko)     (ecua)
~*A-7032              1.265.040   kcskim<1flriiv 753 ccua/osallistuja X cnintaan 30 osallistujaa kokousla kohli X
 Komitcoidcn                      vahintaan 56 kokousla
 kokoukset
        Yhteensa ~ 1.265.040
          Edellä ilmoitetut summat, jotka koskevat kaikkia uusia alakohtaisia komiteoita,
          saadaan pääosaston V kokonaismäärärahoista.
                                                   43
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                ISSN 1024-4402
                                                     KOM(98) 322 lopullinen
                                                 ASIAKIRJAT
FI                                                                 05 01
                                         Luettelonumero : CB-CO-98-355-FI-C
                                                          ISBN 92-78-36866-0
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
L-2985 Luxemburg
                                       i-JLJ


Avis juridique important

|

52002SC0253

Luonnos: ETA:n sekakomitean päätös  ETA-sopimuksen liitteen XVIII (Työterveys ja -turvallisuus, työoikeus sekä miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu) muuttamisesta - Luonnos yhteisön yhteiseksi kannaksi  /* SEK/2002/0253 lopull. */

Luonnos: ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS  ETA-sopimuksen liitteen XVIII (Työterveys ja -turvallisuus, työoikeus sekä miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu) muuttamisesta - Luonnos yhteisön yhteiseksi kannaksi - (komission esittämä)PERUSTELUT1. Tarvittavan oikeusvarmuuden ja yhdenmukaisuuden varmistamiseksi ETA:n sekakomitean on sisällytettävä kaikki asiaankuuluva yhteisön lainsäädäntö osaksi ETA-sopimusta mahdollisimman pian sen antamisen jälkeen.2. ETA:n sekakomitean olisi tästä syystä tehtävä liitteenä oleva päätös ETA-sopimuksen liitteen XVIII muuttamisesta lisäämällä siihen työterveyden ja -turvallisuuden, työoikeuden sekä miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun alalla annetut uudet säädökset. Päätös koskee seuraavaa säädöstä:- 32000 L 0034: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/34/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2000 (EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41).3. Ehdotukseen sisältyy mukautus, jonka mukaan velvollisuutta toimittaa tietyt tiedot, perustelut ja lausunnot Euroopan parlamentille ei sovelleta ETA:n EFTA-valtioihin.4. Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94 1 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan neuvosto vahvistaa yhteisön kannan päätöksiin, joilla yhteisön lainsäädännön soveltamisalaa laajennetaan tekemällä siihen merkittäviä muutoksia.5. Neuvostoa pyydetään hyväksymään liitteenä oleva luonnos ETA:n sekakomitean päätökseksi. Komissio toivoo voivansa esittää yhteisön kannan ETA:n sekakomiteassa huhtikuussa 2002.Luonnos:ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖSETA-sopimuksen liitteen XVIII (Työterveys ja -turvallisuus, työoikeus sekä miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu) muuttamisestaETA:N SEKAKOMITEA, jokaottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, jäljempänä 'sopimus', ja erityisesti sen 98 artiklan,sekä katsoo seuraavaa:(1) Sopimuksen liite XVIII muutettiin ... päivänä ....kuuta .... tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o ... [1].[1]  EYVL L ...(2) Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja 22 päivänä kesäkuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/34/EY [2] olisi otettava osaksi sopimusta,[2]  EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41.ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaLisätään sopimuksen liitteessä XVIII olevaan 28 kohtaan (neuvoston direktiivi 93/104/EY) teksti seuraavasti:", sellaisena kuin se on muutettuna seuraavalla:- 32000 L 0034: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/34/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2000 (EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41).Tätä sopimusta sovellettaessa direktiiviä koskee seuraava mukautus:Direktiivin 17 artiklan 2 kohdan 2.4 a alakohdan i alakohdassa säädettyä velvollisuutta toimittaa tietyt tiedot, perustelut ja lausunnot Euroopan parlamentille ei sovelleta ETA:n EFTA-valtioihin.".2 artiklaDirektiivin 2000/34/EY islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.3 artiklaTämä päätös tulee voimaan ..., jos sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle [3].[3]  [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamat vaatimukset on ilmoitettu.]4 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta .ETA:n sekakomitean puolestaPuheenjohtajaETA:n sekakomitean sihteerit