               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 5.7.2019
            COM(2019) 321 final
            2019/0148(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten kokouksen kolmannessatoista istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta yleissopimuksen liitteiden muuttamista koskeviin ehdotuksiin

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten kokouksen kolmannessatoista istunnossa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on määrä tehdä ehdotuksia yleissopimuksen liitteiden muuttamisesta.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Yleissopimus muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemisesta (CMS)

               Muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemisesta tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tavoitteena on maalla, meressä tai ilmassa elävien muuttavien luonnonvaraisten lajien sekä muuttavien luonnonvaraisten lintujen suojelu.  Kyseessä on hallitustenvälinen yleissopimus, joka on tehty YK:n ympäristöohjelman puitteissa. Se koskee luonnonvaraisten eläinten, kasvien ja elinympäristöjen maailmanlaajuista suojelua. Suojeltavat muuttavat lajit luetellaan sopimuksen liitteessä I (uhanalaiset lajit) ja liitteessä II (sopimuksiin sisällytettävät muuttavat lajit). Sopimus tuli voimaan 1. marraskuuta 1983.

               Euroopan unioni on sopimuksen
                  1
                osapuoli.

               2.2.Sopimuspuolten kokous

               Sopimuspuolten kokous on sopimuksen päätöksentekoelin, jolla on valtuudet arvioida muuttavien eläinlajien suojelun tasoa ja muuttaa tarvittaessa sopimuksen liitteitä I ja II. Sopimuksen XI artiklan mukaisesti kuka tahansa sopimuspuoli voi tehdä muutosehdotuksia, jotka hyväksytään läsnä olevien ja äänestävien sopimuspuolten kahden kolmasosan enemmistöllä.

               Yleissopimuksen sopimuspuolten kokouksen kolmastoista istunto järjestetään Intian Gandhinagarissa 15.–22. helmikuuta 2020. Määräaika, jonka sopimuksen sihteeristö on sopimuksen XI artiklan 3 kohdan mukaisesti asettanut muutoksia koskevien ehdotuksen jättämiselle, on 19. syyskuuta 2019. Tämän vuoksi on tarpeen, että neuvosto tekee päätöksen unionin puolesta omaksuttavasta kannasta toimitettaviin muutoksia koskeviin ehdotuksiin sopimuspuolten kokouksen kolmattatoista istuntoa varten.

               Sopimuksen sihteeristö voi ennen sopimuspuolten kokouksen kolmattatoista istuntoa toimittaa tiedoksi muiden sopimuspuolten tekemät ehdotukset sopimuksen liitteiden I ja II muuttamisesta, ja tämä voi edellyttää uutta päätöstä unionin puolesta omaksuttavasta kannasta kyseisiin ehdotuksiin.

               2.3.Suunniteltu sopimuspuolten kokouksen säädös

               Sopimuspuolten kokouksen kolmattatoista istuntoa varten ehdotetaan, että unioni tekee ehdotukset sopimuksen liitteen I muuttamiseksi siten, että yhden lintulajin (Tetrax tetrax) suojelutilannetta parannetaan, ja sopimuksen liitteen II muuttamiseksi siten, että saman lintulajin (Tetrax tetrax) sekä kahden hailajin (Galeorhinus galeus ja Sphyrna zygaena) suojelutilannetta parannetaan niiden koko levinnäisyysalueella, unionin ulkopuoliset alueet mukaan luettuina.

               Jos ehdotettu säädös hyväksytään, siitä tulee sopimuspuolia sitova sopimuksen XI artiklan mukaisesti; kyseisessä artiklassa määrätään, että sopimuksen liitteisiin tehtävä muutos tulee voimaan kaikkiin sopimuspuoliin nähden 90 päivän kuluttua siitä sopimuspuolten kokouksen istunnosta, jossa muutos on hyväksytty, lukuun ottamatta niitä sopimuspuolia, jotka esittävät varauman.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Unionin ehdotukset liitteiden muuttamiseksi perustuvat seuraaviin seikkoihin: 1) näiden lajien sisällyttäminen on tieteellisesti perusteltua, 2) lajien sisällyttäminen on EU:n lainsäädännön mukaista ja 3) unioni on sitoutunut kansainväliseen yhteistyöhön luonnon monimuotoisuuden suojelemiseksi.

               Ehdotus on yhdenmukainen seitsemännen ympäristöalan toimintaohjelman
                  2
                ja vuoteen 2020 ulottuvan luonnon monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian
                  3
               , erityisesti sen tavoitteen 6 (maailman luonnon monimuotoisuuden häviämisen torjumisen edistäminen) kanssa. Tämä ehdotus ei edellyttäisi muutoksia unionin lainsäädäntöön, koska se koskee lajeja, joita jo suojellaan asianmukaisesti unionin lainsäädännöllä eli lintudirektiivillä
                  4
                ja EU:n yhteisellä kalastuspolitiikalla
                  5
               .

               Ehdotuksella ei luoda uusia seuranta- tai raportointivaatimuksia. Täytäntöönpanon suunnittelu ja seuranta toteutettaisiin osana sopimuksen tavanomaisia suunnittelu- ja raportointitoimia. Ehdotuksella ei myöskään ole vaikutuksia talousarvioon.

               Jäsenvaltioiden kanssa on käyty epävirallista ajatustenvaihtoa, jossa on kuultu kirjallisesti sekä biologista monimuotoisuutta ja luontoa käsittelevän koordinointiryhmän (CGBN) että lintu- ja luontodirektiivien asiantuntijaryhmän (NADEG) edustajia jäsenvaltioista.

               Unionin puolesta esitettävän kannan olisi sen vuoksi oltava se, että komissio valtuutetaan antamaan edellä mainitut ehdotukset sopimuksen sihteeristölle.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ’voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa’
                  6
               .

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Sopimuspuolten kokous on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevalla yleissopimuksella.

               Säädös, joka sopimuspuolten kokouksen on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen XI artiklan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät ympäristöön.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on 192 artiklan 1 kohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2019/0148 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten kokouksen kolmannessatoista istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta yleissopimuksen liitteiden muuttamista koskeviin ehdotuksiin

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni hyväksyi muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, neuvoston päätöksellä 82/461/ETY
                  7
               , ja se tuli voimaan 1 päivänä marraskuuta 1983.

               (2)Sopimuksen XI artiklan nojalla sopimuspuolten kokous voi hyväksyä muutoksia sopimuksen liitteiden I ja II muuttamisesta.

               (3)Sopimuspuolten kokouksen on määrä hyväksyä 15.–22. helmikuuta 2020 pidettävässä kolmannessatoista istunnossaan tällaisia muutoksia. Yleissopimuksen sihteeristö on ilmoittanut yleissopimuksen sopimuspuolille, että kaikista muutosehdotuksista on ilmoitettava sopimuksen XI artiklan 3 kohdan mukaisesti 19 päivään syyskuuta 2019 mennessä. Unioni voi yleissopimuksen sopimuspuolena tehdä tällaisia ehdotuksia.

               (4)On aiheellista vahvistaa unionin puolesta esitettävä kanta sopimuksen liitteiden muuttamista koskevien ehdotusten tekemiseen, koska tällaiset muutokset tulevat olemaan unionia sitovia.

               (5)Vaikuttaa siltä, että lajin Tetrax tetrax sisällyttäminen sopimuksen liitteeseen I ja lajien Tetrax tetrax, Galeorhinus galeus ja Sphyrna zygaena sisällyttäminen liitteeseen II olisi tieteellisesti perusteltua ja unionin lainsäädännön mukaista sekä vastaisi unionin sitoumusta tehdä kansainvälistä yhteistyötä luonnon monimuotoisuuden suojelemiseksi. Komissio olisi sen vuoksi valtuutettava tekemään asiaa koskevia muutosehdotuksia.

               (6)Komission olisi toimitettava nämä ehdotukset sopimuksen sihteeristölle,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               1.
                     Komissio valtuutetaan tekemään unionin puolesta ehdotus muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemisesta tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, sopimuspuolten kokouksen kolmattatoista istuntoa varten seuraavista muutoksista:

               a)
                     sopimuksen liitteen I muuttaminen siten, että siihen sisällytetään laji Tetrax tetrax;

               b)
                     sopimuksen liitteen II muuttaminen siten, että siihen sisällytetään lajit Tetrax tetrax, Galeorhinus galeus ja Sphyrna zygaena.

               2.
                     Komissio toimittaa nämä 1 kohdassa tarkoitetut ehdotukset yleissopimuksen sihteeristölle.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös 82/461/ETY, tehty 24 päivänä kesäkuuta 1982, muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen tekemisestä (EYVL L 210, 24.6.1982, s. 10).

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1386/2013/EU, annettu 20 päivänä marraskuuta 2013, vuoteen 2020 ulottuvasta yleisestä unionin ympäristöalan toimintaohjelmasta ”Hyvä elämä maapallon resurssien rajoissa” (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 171).

                     (3)

                        KOM(2011) 244 lopullinen ”Luonnonpääoma elämämme turvaajana: luonnon monimuotoisuutta koskeva EU:n strategia vuoteen 2020”.

                     (4)

                        Neuvoston direktiivi 79/409/ETY, annettu 2 päivänä huhtikuuta 1979, luonnonvaraisten lintujen suojelusta (EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1).

                     (5)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (6)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (7)

                        Neuvoston päätös 82/461/ETY, tehty 24 päivänä kesäkuuta 1982, muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen tekemisestä (EYVL L 210, 24.6.1982, s. 10).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 10.7.2019
            COM(2019) 284 final
            2019/0138(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissiossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomission (WECAFC) osapuolten kokouksissa vuosina 2019–2023 unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun näiden elinten on määrä hyväksyä meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia sitomattomia päätöslauselmia ja suosituksia.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomission perustamista koskeva FAO:n päätöslauselma

               WECAFC perustettiin vuonna 1973 Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) perussäännön VI artiklan 1 kohdan mukaisella FAO:n neuvoston päätöslauselmalla 4/61. WECAFC:n tavoitteena on edistää meren elollisten luonnonvarojen tehokasta säilyttämistä, hoitoa ja kehittämistä toimivalta-alueellaan FAO:n vastuullisen kalastuksen toimintaohjeen mukaisesti sekä käsitellä jäseniensä yhteisiä ongelmia kalastuksen hoidon ja kehittämisen alalla.

               Euroopan unioni on WECAFC:n jäsen
                  1
                samoin kuin Ranska, Alankomaat, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta.

               2.2.Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissio

               WECAFC on neuvoa antava tekninen ja alueellinen kalastuselin, joka on perustettu FAO:n perussäännön VI artiklan 1 kohdan nojalla. WECAFC:n sihteeristöä hallinnoi ja rahoittaa FAO. Sen tärkeimpiin tehtäviin kuuluu hallinnon ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen ja hoitoon liittyvän hallinnon ja toiminnan edistäminen, yhteensovittaminen ja helpottaminen toimivalta-alueellaan. WECAFC voi myös antaa jäsenilleen ja toimivaltaisille kalastusorganisaatioille neuvontaa kalastuksen hoidosta, seurannasta, valvonnasta ja tarkkailusta. Lisäksi se voi avustaa tarvittaessa jäseniään aiheellisten kansainvälisten kalastusalueiden lainsäädäntövälineiden täytäntöönpanossa sekä pyynnöstä rajojen yli liikkuvien ja hajallaan olevien kalakantojen säilyttämisessä, hoidossa ja kehittämisessä jäsenten kansallisen lainkäyttövallan alueilla
                  2
               .

               Jäsenenä unionilla on osallistumis- ja äänioikeus. WECAFC pyrkii tekemään päätöksensä yksimielisesti Muissa tapauksissa päätökset tehdään annettujen äänten enemmistöllä, jollei WECAFC:n työjärjestyksessä toisin määrätä.

               2.3.Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomission päätökset

               Tarkistettujen perussääntöjensä 6 artiklan h alakohdan mukaan WECAFC antaa jäsentensä hallituksille ja toimivaltaisille kalastusorganisaatioille neuvontaa hoitotoimenpiteistä, jäljempänä ’suositukset’ ja ’päätöslauselmat’. WECAFC:n neuvoa-antavan aseman vuoksi sen päätökset eivät sido sen jäseniä.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Alueellisiin kalastuksenhoitojärjestöihin sovellettavien menettelyjen mukaisesti WECAFC:n kaltaisissa teknisissä ja alueellisissa kalastuselimissä unionin puolesta otettava kanta vahvistetaan kaksiportaisella menettelyllä. Unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat esitetään neuvoston päätöksessä, ja kantaa mukautetaan ennen kutakin vuosikokousta komission epävirallisilla asiakirjoilla, joista keskustellaan neuvoston työryhmässä.

               Tässä päätösehdotuksessa

               esitetään yleiset periaatteet ja suuntaviivat, mutta siinä otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon myös WECAFC:n erityispiirteet;

               ·esitetään jäsenvaltioiden pyynnön mukaisesti vakiomenettely unionin kannan vahvistamiseksi vuosittain;

               ·otetaan huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1380/2013
                  3
                perustuvan uuden yhteisen kalastuspolitiikan periaatteet ja suuntaviivat sekä yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta annetussa komission tiedonannossa
                  4
                esitetyt tavoitteet;

               ·otetaan huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission yhteinen tiedonanto ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma”
                  5
                sekä sitä koskevat neuvoston päätelmät
                  6
               ; ja

               ·otetaan huomioon komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”EU:n strategia muoveista kiertotaloudessa”
                  7
               .

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia”, kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  8
               .

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               WECAFC on neuvoa-antava tekninen ja alueellinen kalastuselin, joka on perustettu FAO:n perussäännön VI artiklan 1 kohdan mukaisesti vuonna 1973 annetulla FAO:n päätöslauselmalla 4/61. Vaikka WECAFC:n päätökset, jäljempänä ’suositukset’ ja ’päätöslauselmat’, eivät ole sen jäseniä sitovia, WECAFC:n hyväksymät asiakirjat ovat säädöksiä, jotka voivat ratkaisevasti vaikuttaa EU:n lainsäätäjän hyväksymän lainsäädännön sisältöön.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on vain liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät kalastukseen. Asetus (EU) N:o 1380/2013 on oikeusperusta, jossa määritellään periaatteet otettavaksi huomioon tässä kannassa.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmä

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2019/0138 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissiossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unioni on jäsenenä Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissiossa (WECAFC), joka on Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) perussäännön VI artiklan 1 kohdan mukaisesti perustettu alueellinen kalastuskomissio.

               (2)Euroopan unioni on FAO:n jäsen
                  9
               .

               (3)Tarkistettujen perussääntöjensä 6 artiklan h alakohdan mukaan WECAFC voi antaa suosituksia ja päätöslauselmia. WECAFC:n neuvoa-antavan aseman vuoksi sen päätökset eivät sido sen jäseniä.

               (4)WECAFC:n tehtävä on istunnoissaan antaa neuvoa meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia suosituksia ja päätöslauselmia.

               (5)On aiheellista vahvistaa unionin puolesta otettava kanta WECAFC:n kokouksissa vuosina 2019–2023 silloin, kun WECAFC:n on määrä antaa sitomattomia säädöksiä, jotka voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka EU:n lainsäätäjä antaa. Suurinta osaa neuvoston päätöksistä, joissa vahvistetaan unionin kanta alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä, joissa unioni on osapuolena, on määrä tarkistaa ennen alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vuoden 2024 vuosikokousta. Jotta voidaan parantaa unionin kantojen yhdenmukaisuutta kaikissa alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä ja alueellisissa kalastuselimissä sekä helpottaa tarkistamisprosessia, tätä nyt annettavaa neuvoston päätöstä olisi tarkistettava viimeistään WECAFC:n vuoden 2024 vuosikokousta

               (6)Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission yhteisessä tiedonannossa ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelman”
                  10
                ja neuvoston siitä antamissa päätelmissä
                  11
                todetaan, että toimenpiteiden edistäminen alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen tukemiseksi ja niiden tehokkuuden ja tarvittaessa hallinnoinnin parantamiseksi keskeisillä valtamerialueilla on keskeisellä sijalla unionin toiminnassa näillä foorumeilla.

               (7)Kuten todetaan komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle antamassa tiedonannossa EU:n strategiasta muoveista kiertotaloudessa
                  12
               , tarvitaan erityisiä toimenpiteitä, joilla vähennetään muovijätettä ja merten pilaantumista sekä pyydysten katoamista tai hylkäämistä merellä.

               (8)Ottaen huomioon, että WECAFC:n alueen kalavarat ovat muutostilassa ja että unionin kannassa on otettava huomioon viimeaikainen kehitys, mukaan lukien ennen WECAFC:n kokouksia tai niiden aikana esitetyt uudet tieteelliset ja muut olennaiset tiedot, olisi vuosiksi 2019–2023 vahvistettava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimus) 13 artiklan 2 kohdassa esitetyn unionin toimielinten keskenään tekemän vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti menettelyt unionin kannan vuosittain tehtävää tarkennusta varten,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissiossa (WECAFC), istunnoissa unionin puolesta otettava kanta esitetään liitteessä I.

               2 artikla

               WECAFC:n istunnoissa esitettävän unionin kannan vuosittain tehtävä tarkennus suoritetaan liitteen II mukaisesti.

               3 artikla

               Komission ehdotuksesta neuvosto arvioi ja tarvittaessa tarkistaa liitteessä I esitettyä unionin kantaa viimeistään ennen kuin WECAFC mahdollisesti kokoontuu vuonna 2024.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös, tehty 25 päivänä marraskuuta 1991, Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöön (FAO).

                     (2)

                        Vuonna 2006 annettu FAO:n päätöslauselma 1/131 WECAFC:n perussääntöjen muuttamisesta sekä vuonna 1973 annetun FAO:n päätöslauselman 4/61 ja vuonna 1978 annetun FAO:n päätöslauselman 3/74 tarkistamisesta.

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013 yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (4)

                        KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (8)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. komissio, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (9)

                        Neuvoston päätös, tehty 25 päivänä marraskuuta 1991, Euroopan talousyhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöön (FAO).

                     (10)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (11)

                        7348/1/17 REV 1 of 24.3.2017.

                     (12)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 10.7.2019
            COM(2019) 284 final
            LIITTEET
            ehdotukseen
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissiossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               LIITE I

               Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissiossa (WECAFC) unionin puolesta otettava kanta

               1.PERIAATTEET

               WECAFC:n puitteissa unioni

               a) toimii yhteisen kalastuspolitiikan yhteydessä soveltamiensa tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti, erityisesti soveltamalla asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja kestävän enimmäistuoton mahdollistaviin tasoihin liittyviä tavoitteita ekosysteemilähtöisen lähestymistavan käytön edistämiseksi kalastuksenhoidossa, tahattomien saaliiden välttämiseksi ja vähentämiseksi niin pitkälle kuin mahdollista, saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi asteittain ja kalastustoiminnasta meriekosysteemeihin ja niiden luontotyyppeihin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi sekä edistämällä taloudellisesti kannattavaa ja kilpailukykyistä unionin kalastusalaa kohtuullisen elintason turvaamiseksi kalastustoiminnasta riippuvaisille tahoille ottaen samalla huomioon kuluttajien edut;

               b) pyrkii siihen, että sidosryhmät osallistuvat asianmukaisesti niiden WECAFC:n päätöslauselmien ja suositusten valmisteluvaiheeseen, joita WECAFC:ssa hyväksytään sen tarkistettujen perussääntöjen mukaisesti;

               c) varmistaa, että WECAFC:n puitteissa hyväksytyt päätöslauselmat ja suositukset ovat kansainvälisen oikeuden, ja erityisesti vuonna 1982 tehdyn YK:n merioikeusyleissopimuksen, vuonna 1995 tehdyn hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevan YK:n sopimuksen, aavan meren kalastusalusten kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä vuonna 1993 tehdyn sopimuksen, vuonna 1995 annetun vastuullisen kalastuksen toimintaohjeen sekä satamavaltion toimenpiteistä vuonna 2009 tehdyn elintarvike- ja maatalousjärjestön sopimuksen määräysten, mukaisia;

               d)edistää kantoja, jotka vastaavat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja alueellisten kalastuselinten samalla alueella soveltamia parhaita käytäntöjä, edistää koordinointia alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja muiden asiaan liittyvien organisaatioiden – kuten osa-alueellisten kalastusjärjestöjen ja alueellisten meriyleissopimusten – välillä ja tapauksen mukaan yhteistyötä maailmanlaajuisten organisaatioiden kanssa kunkin tahon toimeksiannon puitteissa sekä edistää tarvittaessa myös muiden kuin tonnikalaan liittyvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kesken samanlaisia yhteistyömekanismeja kuin niin kutsuttu Koben prosessi tonnikalaan liittyvillä alueellisilla kalastuksenhoitojärjestöillä;

               e) pyrkii yhtenäisyyteen ja synergiaan unionin kahdenvälisissä kalastussuhteissaan kolmansien maiden kanssa harjoittaman politiikan kanssa ja varmistaa johdonmukaisuuden suhteessa muuhun politiikkaansa, erityisesti ulkosuhteiden, työllisyyden, ympäristön, kaupan, kehityksen sekä tutkimuksen ja innovoinnin aloilla;

               f)varmistaa unionin kansainvälisten sitoumusten noudattamisen;

               g) toimii yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta annetusta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien
                  1
                mukaisesti;

               h) pyrkii luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset unionin laivastolle WECAFC:n toimivalta-alueella samojen periaatteiden ja vaatimusten perusteella kuin sovelletaan unionin lainsäädännön mukaan, sekä edistämään näiden periaatteiden ja vaatimusten yhdenmukaista soveltamista;

               i) noudattaa unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteistä tiedonantoa Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma
                  2
                ja neuvoston tästä yhteisestä tiedonannosta antamia päätelmiä
                  3
                sekä edistää toimenpiteitä WECAFC:n tukemiseksi ja sen tehokkuuden ja tarvittaessa hallinnon ja toimintakyvyn parantamiseksi, erityisesti tukemalla WECAFC:n uudistamista täysipainoiseksi alueellinen kalastuksenhoitojärjestöksi, panoksena valtamerten kestävään hallinnointiin sen kaikissa ulottuvuuksissa.

               2.SUUNTAVIIVAT

               Unioni pyrkii, tapauksen mukaan, tukemaan sitä, että WECAFC toteuttaa seuraavat toimet:

               a) päätöslauselmat ja suositukset, jotka koskevat meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa WECAFC:n toimivalta-alueella parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen perusteella;

               b) Seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimintaa koskevat päätöslauselmat ja suositukset WECAFC:n toimivalta-alueella, mukaan lukien toimenpiteet laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi;

               c) päätöslauselmat ja suositukset kalastus- ja vesiviljelytoiminnasta meriluonnon monimuotoisuuteen ja meriekosysteemeihin ja niiden luontotyyppeihin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi, mukaan lukien toimenpiteet, joilla pyritään vähentämään merten pilaantumista, estämään muovin päästämistä mereen ja vähentämään meressä olevasta muovista meriluonnon monimuotoisuudelle ja meriekosysteemeille aiheutuvia vaikutuksia, WECAFC:n toimivalta-alueella oleviin haavoittuviin meriekosysteemeihin liittyvät suojelutoimenpiteet valtamerillä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevien FAO:n kansainvälisten suuntaviivojen mukaisesti sekä toimenpiteet tahattomien saaliiden, erityisesti vaarantuneiden meressä elävien lajien saaliiden, välttämiseksi ja vähentämiseksi niin pitkälle kuin mahdollista ja saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi asteittain;

               d)päätöslauselmat ja suositukset hylättyjen, kadonneiden tai muuten poisheitettyjen pyydysten vaikutusten vähentämiseksi valtameressä ja kyseisten pyydysten tunnistamisen ja talteenoton helpottamiseksi;

               e)päätöslauselmat ja suositukset pelkästään hainevien keräämiseksi harjoitettavan kalastuksen kieltämiseksi sekä sen edellyttämiseksi, että kaikki hait puretaan aluksesta siten, että kaikki evät ovat niissä luonnollisesti kiinni;

               f)tapauksen mukaan yhteiset toimintamallit muiden, erityisesti samalla alueella kalastuksenhoitoa harjoittavien, alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja alueellisten kalastuselinten kanssa;

               g)suositukset, tarvittaessa ja asiaankuuluvien perustamisasiakirjojen sallimassa laajuudessa, kalastusalan työtä koskevan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen täytäntöönpanon tukemiseksi;

               h) muut tekniset päätöslauselmat ja suositukset WECAFC:n alaisten elinten ja työryhmien lausuntojen perusteella.

               LIITE II

               Läntisen Keski-Atlantin kalastuskomissiossa istunnoissa otettavan unionin kannan vuosittainen tarkennus

               Ennen jokaista WECAFC:n istuntoa, kun kyseisen elimen on määrä tehdä päätöksiä, jotka voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäätäjän antamaan säännöstöön, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta unionin puolesta esitettävässä kannassa voidaan ottaa huomioon uusimmat komissiolle toimitetut tieteelliset ja muut olennaiset tiedot, liitteessä I esitettyjen periaatteiden ja suuntaviivojen mukaisesti.

               Tätä tarkoitusta varten komissio toimittaa neuvostolle tai sen valmisteluelimille riittävän aikaisin ennen kutakin WECAFC:n istuntoa kyseisiin tietoihin perustuvan asiakirjan, jossa esitetään unionin kannan ehdotetun tarkennuksen erityispiirteet unionin puolesta esitettävän kannan yksityiskohdista käytävää keskustelua ja niiden hyväksymistä varten.

               Jos jossakin WECAFC:n istunnossa ei päästä – myöskään paikan päällä – yksimielisyyteen uusien seikkojen ottamisesta huomioon unionin kannassa, asia saatetaan neuvoston tai sen valmisteluelinten käsiteltäväksi.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 10.7.2019
            COM(2019) 327 final
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta
            (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitean (CECAF) istunnoissa vuosina 2019–2023 unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on määrä hyväksyä sitomattomia huomautuksia ja toimenpiteitä, jotka koskevat meren elollisten luonnonvarojen hoitoa.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö

               Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea (CECAF) on perustettu Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) neuvoston päätöslauselmalla 1/48 FAO:n perussäännön VI artiklan (2) mukaisesti. FAO:n pääjohtaja vahvisti CECAF:n perussäännöt 19. syyskuuta 1967, ja niitä muutettiin viimeksi vuonna 2003, erityisesti CECAF:n tarkoituksen, tehtävien ja vastuiden osalta.

               CECAF:n tarkoituksena on edistää toimivaltaansa kuuluvalla alueella meren elollisten luonnonvarojen kestävää käyttöä kalastuksen ja kalastustoimien asianmukaisen hoidon ja kehittämisen avulla. Komitean työ kattaa kaikki meren elolliset luonnonvarat tällä toimivalta-alueella, joka ulottuu Cap Spartelista Kongojoen suulle.

               Euroopan unioni on CECAF:n jäsen
                  1
                samoin kuin Ranska, Kreikka, Italia, Alankomaat, Puola, Romania ja Espanja.

               2.2.Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea

               CECAF on neuvoa-antava tekninen ja alueellinen kalastuselin, joka on perustettu FAO:n perussäännön VI artiklan 2 kohdan mukaisesti. CECAF:n sihteeristöä hallinnoi ja rahoittaa FAO. Sen tärkeimpiin tehtäviin kuuluu meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen ja hoitoon liittyvän tieteellisen tutkimuksen, hallinnoinnin ja toiminnan edistäminen, yhteensovittaminen ja helpottaminen toimivalta-alueellaan. CECAF voi myös antaa jäsenilleen neuvontaa kalastuksen hoidosta, seurannasta, valvonnasta ja tarkkailusta. Lisäksi se pyrkii vahvistamaan tieteellistä perustaa sääntelytoimenpiteille, jotka johtavat meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen ja hoitoon, sekä antamaan jäsentensä hallituksille neuvontaa niiden hyväksyessä sääntelytoimenpiteitä.

               CECAF:n istunnot pidetään yleensä kahden vuoden välein. Jäsenenä unionilla on osallistumis- ja äänioikeus. CECAF:n päätökset tehdään annettujen äänten enemmistöllä, jollei sen työjärjestyksessä toisin määrätä.

               2.3.Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitean päätökset

               Tarkistettujen perussääntöjensä mukaan CECAF antaa jäsenvaltioiden hallituksille ja toimivaltaisille alueellisille organisaatioille neuvontaa hoitotoimenpiteistä, jäljempänä ’toimenpiteet’. CECAF:n neuvoa-antavan aseman vuoksi sen päätökset eivät sido sen jäseniä.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Alueellisiin kalastuksenhoitojärjestöihin sovellettavien menettelyjen mukaisesti CECAF:n kaltaisissa teknisissä ja alueellisissa kalastuselimissä unionin puolesta otettava kanta vahvistetaan kaksiportaisella menettelyllä. Unionin kantaa koskevat monivuotiset pääperiaatteet ja suuntaviivat esitetään neuvoston päätöksessä, ja kantaa mukautetaan ennen kutakin vuosikokousta komission epävirallisilla asiakirjoilla, joista keskustellaan neuvoston työryhmässä.

               Tässä päätösehdotuksessa

               ·esitetään yleiset periaatteet ja suuntaviivat, mutta siinä otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon myös CECAF:n erityispiirteet;

               ·esitetään jäsenvaltioiden pyynnön mukaisesti vakiomenettely unionin kannan vahvistamiseksi vuosittain;

               ·otetaan huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1380/2013
                  2
                perustuvan uuden yhteisen kalastuspolitiikan periaatteet ja suuntaviivat sekä yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta annetussa komission tiedonannossa
                  3
                esitetyt tavoitteet;

               ·otetaan huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission yhteinen tiedonanto ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma”
                  4
                sekä sitä koskevat neuvoston päätelmät
                  5
               ; ja

               ·otetaan huomioon komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”EU:n strategia muoveista kiertotaloudessa”
                  6
               .

               4. Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia”, kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  7
               .

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               CECAF on neuvoa-antava tekninen ja alueellinen kalastuselin, joka on perustettu FAO:n perussäännön VI artiklan 2 kohdan mukaisesti vuonna 1967 annetulla FAO:n päätöslauselmalla 1/48. Vaikka CECAF:n päätökset, jäljempänä ’toimenpiteet’, eivät ole sen jäseniä sitovia, CECAF:n hyväksymät asiakirjat ovat säädöksiä, jotka voivat ratkaisevasti vaikuttaa unionin lainsäätäjän hyväksymän lainsäädännön sisältöön.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät kalastukseen. Asetus (EU) N:o 1380/2013 on oikeusperusta, jossa määritellään periaatteet otettavaksi huomioon tässä kannassa.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmä

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unioni on jäsenenä itäisen Keski-Atlantin kalastuskomiteassa (CECAF), joka on Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) perussäännön VI artiklan 2 kohdan mukaisesti perustettu alueellinen kalastuskomitea.

               (2)Euroopan unioni on FAO:n jäsen
                  8
               .

               (3)Tarkistettujen perussääntöjensä mukaan CECAF antaa neuvontaa hoitotoimenpiteistä, jäljempänä ’toimenpiteet’. CECAF:n neuvoa-antavan aseman vuoksi sen päätökset eivät sido sen jäseniä.

               (4)CECAF:n tehtävä on komiteaistunnoissaan antaa neuvoa meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevista toimenpiteistä.

               (5)On aiheellista vahvistaa unionin puolesta otettava kanta CECAF:n kokouksissa vuosina 2019–2023 silloin, kun CECAF antaa sitomattomia säädöksiä, jotka voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka EU:n lainsäätäjä antaa. Suurinta osaa neuvoston päätöksistä, joissa vahvistetaan unionin kanta alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä, joissa unioni on osapuolena, on määrä tarkistaa ennen alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vuoden 2024 vuosikokousta. Jotta voidaan parantaa unionin kantojen yhdenmukaisuutta kaikissa alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä ja alueellisissa kalastuselimissä sekä helpottaa tarkistamisprosessia, tätä nyt annettavaa neuvoston päätöstä olisi tarkistettava viimeistään ennen kuin CECAF mahdollisesti kokoontuu vuonna 2024.

               (6)Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission yhteisessä tiedonannossa ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma”
                  9
                ja neuvoston siitä antamissa päätelmissä
                  10
                todetaan, että toimenpiteiden edistäminen alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen tukemiseksi ja niiden tehokkuuden ja tarvittaessa hallinnoinnin parantamiseksi keskeisillä valtamerialueilla on keskeisellä sijalla unionin toiminnassa näillä foorumeilla.

               (7)Kuten todetaan komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle antamassa tiedonannossa EU:n strategiasta muoveista kiertotaloudessa
                  11
               , tarvitaan erityisiä toimenpiteitä, joilla vähennetään muovijätettä ja merten pilaantumista sekä pyydysten katoamista tai hylkäämistä merellä.

               (8)Ottaen huomioon, että CECAF:n alueen kalavarat ovat muutostilassa ja että unionin kannassa on tarpeen ottaa huomioon viimeaikainen kehitys, mukaan lukien ennen CECAF:n istuntoja tai niiden aikana esitetyt uudet tieteelliset ja muut olennaiset tiedot, olisi vuosiksi 2019–2023 vahvistettava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 13 artiklan 2 kohdassa esitetyn unionin toimielinten keskenään tekemän vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti menettelyt unionin kannan vuosittain tehtävää tarkennusta varten,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitean (CECAF) istunnoissa unionin puolesta otettava kanta esitetään liitteessä I.

               2 artikla

               CECAF:n kokouksissa otettavan unionin kannan vuosittain tehtävä tarkennus suoritetaan liitteen II mukaisesti.

               3 artikla

               Komission ehdotuksesta neuvosto arvioi ja tarvittaessa tarkistaa liitteessä I esitettyä unionin kantaa viimeistään ennen kuin CECAF kokoontuu vuonna 2024.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Neuvoston päätös, tehty 25 päivänä marraskuuta 1991, Euroopan talousyhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöön (FAO).

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013 yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (3)

                        KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (5)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (6)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (7)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. komissio, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (8)

                        Neuvoston päätös, tehty 25 päivänä marraskuuta 1991, Euroopan talousyhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöön (FAO).

                     (9)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (10)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (11)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 10.7.2019
            COM(2019) 327 final
            LIITTEET
            ehdotukseen
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta

               LIITE I

               Unionin puolesta otettava kanta Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomiteassa (CECAF)

               1.PERIAATTEET

               CECAF:n puitteissa unioni

               a) toimii yhteisen kalastuspolitiikan yhteydessä soveltamiensa tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti, erityisesti soveltamalla asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja kestävän enimmäistuoton mahdollistaviin tasoihin liittyviä tavoitteita ekosysteemilähtöisen lähestymistavan käytön edistämiseksi kalastuksenhoidossa, tahattomien saaliiden välttämiseksi ja vähentämiseksi niin pitkälle kuin mahdollista, saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi asteittain ja kalastustoiminnasta meriekosysteemeihin ja niiden luontotyyppeihin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi sekä edistämällä taloudellisesti kannattavaa ja kilpailukykyistä unionin kalastusalaa kohtuullisen elintason turvaamiseksi kalastustoiminnasta riippuvaisille tahoille ottaen samalla huomioon kuluttajien edut;

               b) pyrkii siihen, että sidosryhmät osallistuvat asianmukaisesti niiden CECAF:n toimenpiteiden valmisteluvaiheeseen, joita CECAF:ssa hyväksytään sen tarkistettujen perussääntöjen mukaisesti;

               c) varmistaa, että CECAF:n puitteissa hyväksytyt toimenpiteet ovat kansainvälisen oikeuden, ja erityisesti vuonna 1982 tehdyn YK:n merioikeusyleissopimuksen, vuonna 1995 tehdyn hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevan YK:n sopimuksen, aavan meren kalastusalusten kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä vuonna 1993 tehdyn sopimuksen sekä satamavaltion toimenpiteistä vuonna 2009 tehdyn elintarvike- ja maatalousjärjestön sopimuksen määräysten, mukaisia;

               d)pyrkii ottamaan kantoja, jotka vastaavat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja alueellisten kalastuselinten samalla alueella soveltamia parhaita käytäntöjä, edistää koordinointia alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja muiden asiaan liittyvien organisaatioiden – kuten osa-alueellisten kalastusjärjestöjen ja alueellisten meriyleissopimusten – välillä ja tapauksen mukaan yhteistyötä maailmanlaajuisten organisaatioiden kanssa kunkin tahon toimeksiannon puitteissa sekä edistää tarvittaessa myös muiden kuin tonnikalaan liittyvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kesken samanlaisia yhteistyömekanismeja kuin niin kutsuttu Koben prosessi tonnikalaan liittyvillä alueellisilla kalastuksenhoitojärjestöillä;

               e) pyrkii yhtenäisyyteen ja synergiaan unionin kahdenvälisissä kalastussuhteissaan kolmansien maiden kanssa harjoittaman politiikan kanssa ja varmistaa johdonmukaisuuden suhteessa muuhun politiikkaansa, erityisesti ulkosuhteiden, työllisyyden, ympäristön, kaupan, kehityksen sekä tutkimuksen ja innovoinnin aloilla;

               f)varmistaa unionin kansainvälisten sitoumusten noudattamisen;

               g) toimii yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta annetusta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien
                  1
                mukaisesti;

               h) pyrkii luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset unionin laivastolle CECAF:n toimivalta-alueella samojen periaatteiden ja vaatimusten perusteella kuin sovelletaan unionin lainsäädännön mukaan, sekä edistämään näiden periaatteiden ja vaatimusten yhdenmukaista soveltamista;

               i) noudattaa unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteistä tiedonantoa Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma
                  2
                ja neuvoston tästä yhteisestä tiedonannosta antamia päätelmiä
                  3
                sekä edistää toimenpiteitä CECAF:n tukemiseksi ja sen tehokkuuden ja tarvittaessa hallinnon ja toimintakyvyn parantamiseksi, erityisesti tukemalla CECAF:n uudistamista täysipainoiseksi alueelliseksi kalastuksenhoitojärjestöksi, panoksena valtamerten kestävään hallinnointiin sen kaikissa ulottuvuuksissa.

               2.SUUNTAVIIVAT

               Unioni pyrkii, tapauksen mukaan, tukemaan sitä, että CECAF toteuttaa seuraavat toimet:

               a) toimenpiteet, jotka koskevat meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa CECAF:n toimivalta-alueella parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen perusteella;

               b) seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimintaa koskevat toimenpiteet CECAF:n toimivalta-alueella, mukaan lukien toimenpiteet laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi;

               c) toimenpiteet kalastus- ja vesiviljelytoiminnasta meriluonnon monimuotoisuuteen ja meriekosysteemeihin ja niiden luontotyyppeihin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi, mukaan lukien toimenpiteet, joilla pyritään vähentämään merten pilaantumista, estämään muovin päästämistä mereen ja vähentämään meressä olevasta muovista meriluonnon monimuotoisuudelle ja meriekosysteemeille aiheutuvia vaikutuksia, CECAF:n toimivalta-alueella oleviin haavoittuviin meriekosysteemeihin liittyvät suojelutoimenpiteet valtamerillä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevien FAO:n kansainvälisten suuntaviivojen mukaisesti sekä toimenpiteet tahattomien saaliiden, erityisesti vaarantuneiden meressä elävien lajien saaliiden, välttämiseksi ja vähentämiseksi niin pitkälle kuin mahdollista ja saaliiden poisheittämisen lopettamiseksi asteittain;

               d)toimenpiteet hylättyjen, kadonneiden tai muuten poisheitettyjen pyydysten vaikutusten vähentämiseksi valtameressä ja kyseisten pyydysten tunnistamisen ja talteenoton helpottamiseksi;

               e)tapauksen mukaan yhteiset toimintamallit muiden, erityisesti samalla alueella kalastuksenhoitoa harjoittavien, alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja alueellisten kalastuselinten kanssa;

               f)suositukset, tarvittaessa ja asiaankuuluvien perustamisasiakirjojen sallimassa laajuudessa, kalastusalan työtä koskevan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen täytäntöönpanon tukemiseksi;

               g) muut tekniset toimenpiteet CECAF:n alaisten elinten ja työryhmien lausuntojen perusteella.

               LIITE II

               Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitean istunnoissa otettavan unionin kannan vuosittain tehtävä tarkennus

               Ennen jokaista CECAF:n istuntoa, kun kyseisen elimen on määrä tehdä päätöksiä, jotka voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäätäjän antamaan säännöstöön, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta unionin puolesta esitettävässä kannassa voidaan ottaa huomioon uusimmat komissiolle toimitetut tieteelliset ja muut olennaiset tiedot, liitteessä I esitettyjen periaatteiden ja suuntaviivojen mukaisesti.

               Tätä tarkoitusta varten komissio toimittaa neuvostolle tai sen valmisteluelimille riittävän aikaisin ennen kutakin CECAF:n istuntoa kyseisiin tietoihin perustuvan asiakirjan, jossa esitetään unionin kannan ehdotetun tarkennuksen erityispiirteet unionin puolesta esitettävän kannan yksityiskohdista käytävää keskustelua ja niiden hyväksymistä varten.

               Jos jossakin CECAF:n istunnossa ei päästä – myöskään itse paikalla – yksimielisyyteen uusien seikkojen ottamisesta huomioon unionin kannassa, asia saatetaan neuvoston tai sen valmisteluelinten käsiteltäväksi.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 30.11.2017
            COM(2017) 711 final
            2017/0314(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamiseen

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               ETA:n sekakomitean päätösluonnoksella (joka on liitetty ehdotukseen neuvoston päätökseksi) on tarkoitus muuttaa ETA-sopimuksen liitettä XIII (Liikenne) siten, että vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta 22 päivänä lokakuuta 2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/94/EU
                  1
                otetaan osaksi ETA-sopimusta.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

               Liitteenä olevalla ETA:n sekakomitean päätösluonnoksella laajennetaan jo voimassa oleva EU:n politiikka koskemaan ETA:n EFTA-valtioita (Norja, Islanti ja Liechtenstein).

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

               EU:n säännöstön laajentaminen koskemaan ETA:n EFTA-valtioita ottamalla se osaksi ETA-sopimusta toteutetaan sopimuksen tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti. Niiden mukaan ETA-sopimuksen tavoitteena on perustaa dynaaminen ja yhdenmukainen Euroopan talousalue, joka perustuu yhteisiin sääntöihin ja yhdenvertaisiin kilpailun edellytyksiin.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               ETA-sopimuksen osaksi otettava lainsäädäntö perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 91 artiklaan.

               Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94
                  2
                1 artiklan 3 kohdan mukaan neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta unionin puolesta esitettävän kannan tällaisiin päätöksiin.

               Euroopan ulkosuhdehallinto toimittaa yhteistyössä komission kanssa ETA:n sekakomitean päätösluonnoksen neuvostolle hyväksyttäväksi unionin kantana. Euroopan ulkosuhdehallinto toivoo voivansa esittää sen ETA:n sekakomiteassa mahdollisimman pian.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

               Ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä:

               Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän ehdotuksen tavoitetta, joka on sisämarkkinoiden yhtenäisyyden varmistaminen, vaan se voidaan vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla.

               Tässä EU:n säännöstön ottamisessa osaksi ETA-sopimusta noudatetaan Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä marraskuuta 1994 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2894/94, jossa vahvistetaan noudatettu menettelytapa.

               •Suhteellisuusperiaate

               Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

               •Toimintatavan valinta

               ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaisesti valittu säädöstyyppi on ETA:n sekakomitean päätös. ETA:n sekakomitea varmistaa ETA-sopimuksen tehokkaan täytäntöönpanon ja toiminnan. Tätä varten se tekee päätöksiä ETA-sopimuksessa määrätyissä tapauksissa.

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

               Ei sovelleta

               •Vaikutustenarviointi

               Ei sovelleta

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Direktiivin 2014/94/EU ottamisella osaksi ETA-sopimusta ei odoteta olevan talousarviovaikutuksia.

               5.LISÄTIEDOT

               EFTA-osapuolen pyytämät tärkeimmät mukautukset

               Mukautus b, 6 artikla

               Maakaasun käyttö Islannissa on rajallista, koska siellä ei tällä hetkellä ole markkinoita, infrastruktuuria eikä yrityksiä tieliikenteen eikä merialusten maakaasulle. Tällaisia markkinoita tai yrityksiä ei ole aikaisemmin ollut eikä sellaisia ei uskota syntyvän tulevaisuudessakaan. Myöskään kaasunjakeluverkkoja ei ole rakennettu. Tätä varten direktiivin 2014/94/EU 6 artiklaa ei pitäisi soveltaa Islantiin.

               Mukautus c, direktiivi kokonaisuudessaan

               Liechtensteinin erityistilanteen vuoksi maa on vapautettu kokonaan uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käyttöä koskevasta direktiivistä 2009/28/EY,
                  3
               , joka on otettu osaksi ETA-sopimusta ja johon direktiivissä 2014/94/EU viitataan eri kohdissa.

               Liechtensteinilla ei ole rantaviivaa, satamia eikä lentokenttiä lukuun ottamatta pientä helikopterikenttää. Maassa ei ole valtateitä eikä se varsinkaan kuulu TEN-T-verkkoon, joten se pyytää vapautusta direktiivin 2014/94/EU täytäntöönpanosta.

               2017/0314 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2894/94
                  4
                ja erityisesti sen 1 artiklan 3 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Sopimus Euroopan talousalueesta
                  5
               , jäljempänä ’ETA-sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994.

               (2)ETA-sopimuksen 98 artiklan mukaan ETA:n sekakomitea voi päättää muuttaa muun muassa ETA-sopimuksen liitettä XIII (Liikenne).

               (3)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/94/EU
                  6
                olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.

               (4)Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä XIII (Liikenne).

               (5)ETA:n sekakomiteassa esitettävän unionin kannan olisi näin ollen perustuttava tähän päätökseen liitettyyn päätösluonnokseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               ETA:n sekakomiteassa unionin puolesta esitettävä kanta ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) ehdotettuun muuttamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn ETA:n sekakomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EUVL L 307, 28.10.2014, s. 1.

                     (2)

                        EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6–8.

                     (3)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16).

                     (4)

                        EYVL L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (5)

                        EYVL L 1, 3.1.1994, s. 3.

                     (6)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/94/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2014, vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta (EUVL L 307, 28.10.2014, s. 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel30.11.2017
            COM(2017) 711 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            ETA:n sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamiseen

               LIITE

                  ETA:N SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS N:o .../2017

                  annettu

                  ETA-sopimuksen liitteen XIII (Liikenne) muuttamisesta

               ETA:N SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 98 artiklan

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta 22 päivänä lokakuuta 2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/94/EU
                  1
                olisi otettava osaksi ETA-sopimusta.

               (2)Sen vuoksi olisi muutettava ETA-sopimuksen liitettä XXIII,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Lisätään ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevan 5 kohdan (poistettu) jälkeen kohta seuraavasti:

               ”5a.32014 L 0094: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/94/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2014, vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta (EUVL L 307, 28.10.2014, s. 1).

               Tätä sopimusta sovellettaessa direktiivin säännöksiä koskevat seuraavat mukautukset:

               (a)Korvataan 3 artiklan 5 kohdassa EFTA-valtioiden osalta viittaus Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen viittauksella ETA-sopimukseen.

               (b)Direktiivin 6 artiklaa ei sovelleta Islantiin.

               (c)Tätä direktiiviä ei sovelleta Liechtensteiniin.”

               2 artikla

               Direktiivin 2014/94/EU islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa, ovat todistusvoimaisia.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan […], jos kaikki ETA-sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty*.

                  24 artikla

               Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

               Tehty Brysselissä

                     ETA:n sekakomitean puolesta

                     Puheenjohtaja

                     ETA:n sekakomitean
                     sihteerit

                     (1)

                        EUVL L 307, 28.10.2014, s. 1.

                     (2)
                  *
                        [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista ei ole ilmoitettu.] [Valtiosäännön asettamista vaatimuksista on ilmoitettu.]


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.2.2018
            COM(2018) 150 final
            Ehdotus
            EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta Kreikan, Espanjan, Ranskan ja Portugalin avustamiseksi

               PERUSTELUT

               1. Ehdotuksen tausta

               Tämä päätös kattaa 104 166 951 euron käyttöönoton Euroopan unionin solidaarisuusrahastosta (EUSR) avun antamiseksi Kreikalle, Ranskalle, Portugalille ja Espanjalle näissä maissa vuonna 2017 tapahtuneiden katastrofien vuoksi. Tähän päätökseen on liitetty lisätalousarvioesitys (LTE) nro 1/2018
                  1
               , jossa ehdotetaan tarvittavien maksusitoumus- ja maksumäärärahojen ottamista vuoden 2018 yleiseen talousarvioon sen jälkeen, kun jo maksettu ennakkomaksu (6 520 846 euroa) on vähennetty.

               2. Tiedot ja ehdot

               2.1 Kreikka – Maanjäristykset Lesboksella

               Lesboksella, joka on yksi Pohjois-Egean saarista, sattui 12. kesäkuuta 2017 maanjäristys, jonka voimakkuus oli 6,3 Richterin asteikolla. Maanjäristystä seuranneet lukuisat jälkijäristykset aiheuttivat vahinkoja kodeille, yrityksille ja paikalliselle infrastruktuurille.

               1)Kreikka haki tukea solidaarisuusrahastosta 1. syyskuuta 2017 eli 12 viikon määräajan kuluessa vahingon ensimmäisestä esiintymisestä.

               2)Kyse on luonnonkatastrofista.

               3)Kreikan viranomaiset arvioivat välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 54,4 miljoonaa euroa. Hakemus esitettiin Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  2
                (jäljempänä ’asetus’) 2 artiklan 3 kohdassa säädetyn alueellista katastrofia koskevan kriteerin nojalla. Kyseisessä kohdassa alueelliseksi luonnonkatastrofiksi määritellään sellainen luonnonkatastrofi, jonka seurauksena tukikelpoisen valtion NUTS 2 -tason alueella syntyy välittömiä vahinkoja, joiden kustannukset ovat yli 1,5 prosenttia alueen bruttokansantuotteesta (BKT). Lesbokselle aiheutuneiden vahinkojen kustannukset ovat 2,14 prosenttia asianomaisen Pohjois-Egean
                  3
                NUTS 2 -tason alueen BKT:sta ja ylittävät siten asetuksessa asetetun 1,5 prosentin kynnysarvon.

               4)Hakemuksessaan Kreikka pyysi asetuksen 4 a artiklassa tarkoitettua ennakkomaksua. Komissio antoi 24. lokakuuta 2017 täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 7203, jonka nojalla Kreikalle maksettiin 135 912 euron ennakko eli 10 prosenttia EUSR:stä odotetusta rahoituksesta 9. marraskuuta 2017.

               5)Kreikan viranomaiset kuvaavat hakemuksessaan yksityiskohtaisesti maanjäristyksen jälkeistä tilannetta ja ponnistelujaan tilanteesta kärsineen väestön auttamiseksi. Kreikka ilmoitti, että maanjäristys vaurioitti 12 kylää Lesboksella. Yli puolet Vrisan kylästä tuhoutui, ja sen 850 asukasta evakuoitiin pitkäksi ajaksi voimakkaiden jälkijäristysten takia. Yhteensä 776 talon korjaaminen katsottiin välttämättömäksi, ja 200 taloa oli rakennettava uudelleen. Lisäksi alueella sijaitsevat koulut olivat yhä suljettuina. Plomarissa sijaitsevan Pyhän Panteleimonin kirkon kupoli romahti. Maanvyöryt sulkivat Mytilinin ja Plomarin välisen päätien Agios Isidorosissa ja Melintaan johtavan tien. Historiallisille kohteille aiheutui merkittäviä vahinkoja, mukaan luettuna Ateenan kansallisen ja kapodistrisen yliopiston luonnontieteelliselle museolle Vrisassa. Chiosin kaupunki ja Kamposin kylä kärsivät pienemmistä vahingoista.

               6)Kreikka arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 12,7 miljoonaa euroa.

               7)Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet, etteivät tukikelpoiset vahingot kuulu vakuutusturvan piiriin.

               8)Kyseinen alue kuuluu Euroopan rakenne- ja investointirahojen (ERI-rahastot) vuosiksi 2014–2020 annetuissa säännöksissä tarkoitettuihin ”siirtymäalueisiin”. Hakemuksessaan Kreikan viranomaiset eivät ilmoittaneet komissiolle aikovansa suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               9)Kreikka ei käynnistänyt unionin pelastuspalvelumekanismia.

               10)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               11)Vuosien 1978 ja 1981 välisenä aikana Kreikkaan iskeneiden voimakkaiden maanjäristysten vuoksi Kreikan hallitus päätti luoda luonnonkatastrofeihin liittyvien riskien ehkäisyn ja hallinnan toimintakehyksen. Tavoitteena on parantaa paikallisyhteisöjen selviytymiskykyä luomalla puitteet, joilla toimeenpannaan politiikkoja tunnettujen riskien vähentämiseksi ja maanjäristysten vaikutusten hallitsemiseksi sekä otetaan käyttöön menettelyjä/toimenpiteitä uusien riskien ehkäisemiseksi. Kreikan maanjäristysten varalle luotu pelastuspalvelujärjestelmä perustuu politiikoille, joiden tavoitteena on lähinnä vähentää haavoittuvuutta ehkäisemällä ja lieventämällä riskejä (ja vahinkoja) sekä puuttumalla hätätilanteisiin ja katastrofien seurauksiin.

               2.2 Ranska – Irma- ja Maria-hirmumyrskyt Saint-Martinissa ja Guadeloupessa

               Ennennäkemättömän voimakas 5. luokan hirmumyrsky Irma liikkui 5. ja 6. syyskuuta 2017 Karibian läpi luoteeseen tappaen ja vahingoittaen monia ihmisiä ja jättäen jälkeensä tuhoa. Irma-hirmumyrskyn silmä ylitti Saint-Martinin / Sint Maartenen saaren 290–295 km/h keskinopeudella tuhoten yli 90 prosenttia saaresta. Vain kaksi viikkoa myöhemmin 18. ja 19. syyskuuta toinen 5. luokan hirmumyrsky, Maria. Se syntyi samoista meteorologisista ja ilmastollisista olosuhteista kuin Irma, ylitti Karibian ja aiheutti jälleen merkittäviä vahinkoja Saint-Martinin / Sint Maartenen saarelle, Guadeloupelle ja osille Martiniquea.

               1)Ranska haki solidaarisuusrahaston rahoitustukea 27. marraskuuta 2017 eli 12 viikon määräajan kuluessa siitä, kun ensimmäiset vahingot oli todettu.

               2)Kyse on luonnonkatastrofista.

               3)Ranskan viranomaiset arvioivat katastrofista aiheutuneiden välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 1 956,2 miljoonaa euroa. Hakemus esitettiin asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa säädetyn alueellista luonnonkatastrofia koskevan kriteerin nojalla. Ranskan hakemus koskee yhtä ainoaa NUTS 2 -tason aluetta, joka kattaa Saint-Martinin ja Guadeloupen. Koska tällä alueella on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettu syrjäisimpien alueiden asema, sovelletaan siihen alhaisempaa kynnysarvoa, joka on 1 prosentti alueellisesta BKT:sta. Välittömien vahinkojen ilmoitettu määrä on 21,9 prosenttia alueen BKT:sta
                  4
               , ja se ylittää selvästi asetuksessa asetetun 1 prosentin kynnysarvon, jota sovelletaan syrjäisimpiin alueisiin.

               4)Hakemuksessaan Ranska pyysi asetuksen 4 a artiklassa tarkoitettua ennakkomaksua. Komissio antoi 12. joulukuuta 2017 täytäntöönpanopäätöksen C (2017) 8726, jonka nojalla Ranskalle maksettiin 4 890 603 euron ennakko eli 10 prosenttia EUSR:stä odotetusta rahoituksesta. Ennakko maksettiin Ranskalle kahdessa erässä joulukuussa 2017 (2 369 757 euroa) ja tammikuussa 2018 (2 520 846 euroa).

               5)Ranskan viranomaiset kuvaavat hakemuksessaan yksityiskohtaisesti kahden hirmumyrskyn aiheuttamien tuhojen laajuutta. Karibiaa koetelleen 5. luokan hirmumyrskyn Irman keskimääräinen tuulennopeus oli yli 275 km/h yli kolmen päivän ajan, ja sen voima oli ennennäkemätön. Alle kaksi viikkoa myöhemmin Karibialle iski toinen hirmumyrsky, Maria, joka aiheutti vahinkoja pääasiassa Guadeloupessa. Ainakin 35 ihmisen on ilmoitettu kuolleen Karibialla. Kriisin ollessa pahimmillaan lähes 3 000 palomiestä, pelastustyöntekijää, lääkäriä, poliisia ja sotilasta lähetettiin katastrofialueille antamaan hätäapua sekä avustaa ja suojella väestöä. Väestölle jaettiin 226 tonnia ruokaa ja 735 000 litraa vettä. Majoitusparakit otettiin käyttöön tyydyttävien asuinolosuhteiden varmistamiseksi. Saint-Martinilla tuulenpuuskat vahingoittivat 90:ää prosenttia saaren rakennuksista, joista 25 prosenttia tuhoutui täysin ja 40 prosenttia tarvitsee kunnostamista. Saaren talous perustuu pääasiassa matkailuun. Hirmumyrskyn takia on odotettavissa, että useat alan työntekijät tulevat kärsimään pitkäaikaistyöttömyydestä, samalla kun yleinen työttömyysaste kasvaa voimakkaasti. Guadeloupessa Maria-hirmumyrskyn jälkeen syyskuun 18. ja 19. päivän välisenä yönä kaikki valtion palvelut mobilisoitiin raivaamaan teitä, pelastamaan ihmisiä ja auttamaan heitä palaamaan normaaleihin elinoloihin. Guadeloupella oli muutaman päivän ajan noin 60 000 taloutta ilman sähköä ja vesi oli poikki monilla alueilla. Monet banaaniviljelmät, yksi Guadeloupen tärkeimmistä tulonlähteistä, tuhoutuivat, ja kestää kaksi vuotta, ennen kuin täysi tuotantoteho on saavutettu.

               6)Ranska arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 191,4 miljoonaa euroa.

               7)Ranskan viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               8)Kyseiset syrjäisimmät alueet ovat Euroopan rakenne- ja investointirahastoissa vuosiksi 2014–2020 annetuissa säännöksissä tarkoitettuja ”vähemmän kehittyneitä alueita”. Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle aikovansa suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               9)Ranskan pyynnöstä unionin pelastuspalvelumekanismi otettiin käyttöön. Lisäksi komissio otti käyttöön 2,4 miljoonan euron suuruisen summan välittömään humanitaariseen apuun Irma-hirmumyrskystä kärsineen alueen saarille. Avustustoimien tukemiseen käytettiin lisäksi Copernicus-satelliittikartoitusta.

               10)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               2.3 Portugali – Centron metsäpalot

               Vuoden 2017 kesä- ja lokakuun välisenä aikana Portugali kärsi useista suurista metsäpaloaalloista, jotka johtuivat korkeista lämpötiloista, voimakkaista tuulista ja erittäin vähäisestä kosteudesta. Tulipalot vaikuttivat pääasiassa Keski- ja Pohjois-Portugalin alueisiin, ja ne tuhosivat keskeistä julkista infrastruktuuria, julkisia rakennuksia, asuntoja ja yrityksiä sekä maatalous- ja metsämaata.

               1)Ensimmäinen tulipaloaalto alkoi Centron alueella 17. kesäkuuta 2017. Portugali jätti ensimmäisen EUSR-rahoitustukihakemuksensa erittäin nopeasti, 17. heinäkuuta 2017, eli selvästi 12 viikon hakemusten määräajan kuluessa. Portugali joutui kuitenkin heinä- ja lokakuun välisenä aikana kärsimään jälleen vakavista tulipaloista. Ottaakseen huomioon nämä tapahtumat Portugali päivitti hakemustaan 13. lokakuuta 2017 ja jälleen 14. joulukuuta 2017 muun muassa liittämällä siihen tarkistetun arvion kesäkuun ja lokakuun 2017 välisenä aikana maata koetelleiden tulipalojen aiheuttamien vahinkojen kokonaismäärästä.

               2)Kyse on luonnonkatastrofista.

               3)Lopullisessa hakemuksessaan Portugalin viranomaiset arvioivat tulipalojen kesäkuusta lokakuuhun aiheuttamien välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 1 458 miljoonaa euroa. Hakemus koski asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua suurta luonnonkatastrofia. Edellä mainittu määrä on 0,832 prosenttia Portugalin BKTL:sta ja ylittää vuonna 2017 suurkatastrofien osalta sovelletun, solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotolle asetetun kynnysarvon, joka oli 1 051,6 miljoonaa euroa (eli 0,6 prosenttia Portugalin BKTL:sta). Katastrofi on siten suuri luonnonkatastrofi ja kuuluu näin ollen asetuksen soveltamisalaan.

               4)Hakemuksessaan Portugali pyysi asetuksen 4 a artiklassa tarkoitettua ennakkomaksua. Komissio antoi 9. marraskuuta 2017 täytäntöönpanopäätöksen C(2017) 7517, jonka nojalla maksettiin 1 494 331 euron ennakko. Tämä määrä perustui heinäkuun 2017 alustavaan vahinkoarvioon, joka oli 10 prosenttia kyseisenä ajanjaksona ennakoidusta EUSR:n rahoitustuesta. Ennakko maksettiin Portugalille 29. marraskuuta 2017.

               5)Portugalin viranomaiset kuvaavat hakemuksessaan yksityiskohtaisesti toimia, joita on toteutettu tulipalojen torjumiseksi, sekä katastrofin vaikutuksia ja seurauksia. Tulipalot vaikuttivat lähinnä Keski- ja Lounais-Portugalin alueisiin 17. kesäkuuta ja 17. lokakuuta 2017 välisenä aikana. Kesäkuussa tapahtunut Pedrógão Granden tulipalo aiheutti jo itsessään 64 ihmisen kuoleman. Kaiken kaikkiaan tulipalot tappoivat noin sata ihmistä, ja sen lisäksi hyvin moni loukkaantui. Vaikutukset jokapäiväiseen elämään ja yksityisomaisuuteen olivat merkittäviä. Hakemuksessa kuvattu laaja palanut alue merkittiin Euroopan metsäpalotietojärjestelmään (EFFIS). EFFIS-järjestelmän mukaan vakavasti kärsineen palaneen alueen laajuus oli 491 094 hehtaaria, josta 89 419 hehtaaria oli maatalousmaata ja 401 675 hehtaaria metsää ja muita puualueita.

               6)Portugali arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 211,0 miljoonaa euroa.

               7)Portugalin viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               8)Katastrofialueet ovat Euroopan rakenne- ja investointirahastoissa vuosiksi 2014–2020 annetuissa säännöksissä tarkoitettuja ”vähemmän kehittyneitä alueita”. Portugalin viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle aikovansa suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelmien rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               9)Portugalin pyynnöstä unionin pelastuspalvelumekanismi otettiin käyttöön auttamaan tulipalojen torjunnassa.

               10)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               11)Portugalin esittämässä hakemuksessa annetaan yleiskuva käytössä olevista ehkäisevistä toimenpiteistä. Esimerkiksi ministerineuvoston päätöslauselmalla nro 56/2015 (julkaistu 30. heinäkuuta 2015 Portugalin tasavallan virallisessa lehdessä nro 147) on hyväksytty ilmastotoimia koskeva strateginen kehys, kansallinen ilmastonmuutosohjelma ja ilmastonmuutokseen sopeutumista koskeva kansallinen strategia. Nämä ovat metsäpalojen kaltaisiin katastrofeihin liittyvien riskien ehkäisyä ja hallintaa koskevan EU:n lainsäädännön mukaisia strategia-asiakirjoja.

               2.4 Espanja – Galician metsäpalot

               Galician alueella Luoteis-Espanjassa syttyi suuria metsäpaloja 10. ja17. lokakuuta 2017 välisenä aikana. Tulipalot johtuivat samoista meteorologista olosuhteista kuin Portugalissa eli korkeista lämpötiloista, voimakkaista tuulista ja erittäin alhaisesta kosteudesta. Tulipalojen vuoksi tuhoutui keskeistä julkista infrastruktuuria, asuntoja, yrityksiä ja metsämaata.

               1)Espanja haki solidaarisuusrahaston rahoitustukea 22. joulukuuta 2017 eli 12 viikon määräajan kuluessa siitä, kun ensimmäiset vahingot oli todettu 10. lokakuuta 2017.

               2)Kyse on luonnonkatastrofista.

               3)Espanjan viranomaiset arvioivat katastrofista aiheutuneiden välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 129,1 miljoonaa euroa. Tämä määrä on selvästi alle Espanjaan suurkatastrofien osalta vuonna 2017 sovellettavan kynnysarvon, joka oli 3 378,5 miljoonaa euroa (eli 3 miljardia euroa vuoden 2011 hintoina). Se jää myös alle niin sanotun alueellisen katastrofin kynnysarvon, joka on 1,5 prosenttia alueellisesta BKT:sta ja joka Galiciassa vastaa 808:aa miljoonaa euroa. Katastrofi ei siten ole suuri luonnonkatastrofi eikä asetuksen mukainen alueellinen luonnonkatastrofi. Espanja kärsi kuitenkin samoista meteorologisista olosuhteista, jotka aiheuttivat Portugalin suurkatastrofin. Näin ollen Espanjan viranomaiset esittivät hakemuksensa asetuksen 2 artiklan 4 kohtaan sisältyvän niin sanotun naapurivaltiota koskevan säännöksen nojalla. Tämän säännöksen mukaan solidaarisuusrahastosta voidaan myöntää tukea sellaiselle tukikelpoiselle valtiolle, joka on kärsinyt tukikelpoisessa naapurivaltiossa tapahtuneesta suureksi luonnonkatastrofiksi luokitellusta katastrofista.

               4)Espanjan viranomaiset pyysivät hakemuksessaan ennakkomaksua. Koska vahingon ja ennakoidun tuen määrä olivat alhaisia, ennakon maksaminen ei ollut perusteltua.

               5)Espanjan viranomaiset antoivat yksityiskohtaisen kuvauksen katastrofin vaikutuksista. Ilmoitettu palanut alue kattoi 49 171 hehtaaria metsää ja pensaita, mukaan lukien Natura 2000 -alueita. Pelastustoimissa oli mukana yli 300 ihmistä ja 112 autoa. Tulipalojen sammutustöihin mobilisoitiin 487 vapaaehtoista. Tulipaloista kärsi 96 730 ihmistä. Neljä ihmistä menetti henkensä. Galician alueella olevista 315 kunnasta 151 kuntaa kärsi tulipaloista. Taloudelliselta kannalta metsäala kärsi eniten, ja pelkästään metsäalalle koituneiden välittömien vahinkojen kokonaismääräksi arvioitiin yli 93,4 miljoonaa euroa. Espanja reagoi nopeasti tulipaloalueilla olleiden ihmisten kiireellisimpiin tarpeisiin tarjoamalla muun muassa sosiaalista tukea ja tilapäismajoitusta ja huolehtimalla tärkeimmistä hätä- ja pelastustoimista.

               6)Espanja arvioi asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten hätä- ja pelastustoimien kustannuksiksi 18,7 miljoonaa euroa.

               7)Espanjan viranomaiset ovat vahvistaneet, että tukikelpoiset vahingot eivät kuulu vakuutusturvan piiriin.

               8)Galician katastrofialue on Euroopan rakenne- ja investointirahastoista vuosiksi 2014–2020 annettujen säännösten mukainen ”kehittyneempi alue”. Espanjan viranomaiset eivät hakemuksessaan ilmaisseet komissiolle aikovansa suunnata uudelleen ERI-rahasto-ohjelman rahoitusta korjaustoimenpiteisiin.

               9)Espanja ei pyytänyt unionin pelastuspalvelumekanismin käynnistämistä.

               10)Katastrofiriskin ehkäisyä ja hallintaa koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon osalta ei tällä hetkellä ole vireillä rikkomisesta johtuvia menettelyjä.

               11)Espanja viittaa hakemuksessaan unionin pelastuspalvelumekanismista 17 päivänä joulukuuta 2013 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseen N:o 1313/2013/EU. Galician alueellinen pelastussuunnitelma (PLATERGA) sisältää sääntöjä ja menettelyjä, joiden puitteissa julkishallinnon viranomaiset voivat toimia Galiciassa tapahtuvissa hätätilanteissa ja torjua niitä. Lisäksi käytössä on erityinen väestönsuojelusuunnitelma PEIFOGA metsäpalojen varalta. Suunnitelma on päivitetty vuonna 2015.

               2.5 Päätelmät

               Edellä esitetyistä syistä katastrofit, joihin Kreikka, Ranska, Portugali ja Espanja viittaavat hakemuksissaan, täyttävät asetuksessa säädetyt edellytykset EUSR:n varojen käyttöönotolle.

               3. Rahoitus EUSR:n määrärahoista 2018

               Vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta 2 päivänä joulukuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013
                  5
               , jäljempänä ’monivuotista rahoituskehystä koskeva asetus’, ja erityisesti sen 10 artiklan nojalla solidaarisuusrahastosta voidaan ottaa käyttöön varoja vuosittain enintään 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina). Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission
                  6
                välisen toimielinten sopimuksen 11 kohdassa vahvistetaan solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa koskevat menettelyt.

               Koska solidaarisuusrahasto on perustettu solidaarisuuden tukemiseksi, komissio katsoo, että tuen olisi oltava porrasteista. Tämä tarkoittaa, että ”suurten luonnonkatastrofien” osalta sovelletun, solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotolle asetetun kynnysarvon (0,6 % suhteessa BKTL:oon tai 3 miljardia euroa vuoden 2011 hintoina sen mukaan, kumpi näistä on pienempi) ylittävän vahingon osalta olisi aiemman käytännön mukaisesti sovellettava suurempaa tuki-intensiteettiä kuin kynnysarvon alle jäävän vahingon osalta. Suurkatastrofien perusteella myönnettävä tuki on aikaisemmin ollut kynnysarvon alle jäävältä osuudelta 2,5 prosenttia ja kynnysarvon ylittävältä osuudelta 6 prosenttia kaikista välittömistä vahingoista. Alueellisten katastrofien ja naapurivaltiota koskevan säännöksen nojalla hyväksyttyjen katastrofien osalta tukiosuus on 2,5 prosenttia.

               Rahoitustuen määrä ei saa ylittää tukikelpoisten toimien arvioituja kokonaiskustannuksia. Solidaarisuusrahastosta myönnettävän tuen laskutapa on määritetty rahaston vuosikertomuksessa (2002–2003), ja neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat hyväksyneet sen.

               Seuraavassa esitetään Kreikan, Ranskan, Portugalin ja Espanjan hakemuksiin perustuva laskelma EUSR:sta kokonaisvahinkoja koskevan arvion perusteella maksettavasta rahoitustuesta:

                        Jäsenvaltiot

                        Katastrofin luokitus

                        Välittömät kokonais-vahingot

                        (miljoonaa euroa)

                        Suurkatastrofin kynnysarvo

                        (miljoonaa euroa)

                        2,5 % välittömistä vahingoista kynnysarvon alle jäävältä osuudelta

                        (euroa)

                        6 % välittömistä vahingoista kynnysarvon ylittyessä

                        (euroa)

                        Ehdotetun tuen kokonaismäärä

                        (euroa)

                        Maksetut ennakot

                        (euroa)

                        KREIKKA

                        Alueellinen

                        (2 artiklan 3 kohta)

                        54 365

                        1 057 800

                        1 359 119

                        -

                        1 359 119

                        135 912

                        RANSKA

                        Alueellinen

                        (2 artiklan 3 kohta)

                        1 956 241

                        3 378 487

                        48 906 025

                        -

                        48 906 025

                        4 890 603

                        PORTUGALI

                        Merkittävä

                        (2 artiklan 2 kohta)

                        1 457 966

                        1 051 566

                        26 289 150

                        24 383 982

                        50 673 132

                        1 494 331

                        ESPANJA

                        Alueellinen

                        (2 artiklan 4 kohta)

                        129 147

                        3 378 487

                        3 228 675

                        -

                        3 228 675

                        YHTEENSÄ

                        104 166 951

                        6 520 846

               Monivuotista rahoituskehystä koskevan asetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti solidaarisuusrahastosta oli vuoden 2018 alussa käytettävissä yhteensä 421 142 057 euroa. Määrä käsittää vuoden 2018 jäljelle jääneet määrärahat eli 280 371 754 euroa (574 342 834 euroa, joista oli vähennetty vuonna 2017 käytetyt 293 971 080 euroa
                  7
               ) ja vuoden 2017 jäljelle jääneet määrärahat eli 140 770 303 euroa. Koska kyseinen määrä jäi käyttämättä, se siirrettiin vuodelle 2018.

               Käytettävissä oleva määrä tässä vaiheessa vuotta 2018 on 277 556 348 euroa. Kyseessä on solidaarisuusrahastosta vuoden 2018 alussa käytettävissä ollut kokonaismäärä (421 142 057 euroa), joista on vähennetty 143 585 709 euron määrä, joka vastaa 25 prosentin osuutta vuoden 2018 vuotuisista määrärahoista. Tämä 25 prosentin osuus on monivuotista rahoituskehystä koskevan asetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti pidettävä varalla 1. päivään lokakuuta 2018 saakka.

                        Tiivistelmätaulukko EUSR-rahoituksesta

                        Määrä

                        EUR

                        Vuodelta 2017 vuodelle 2018 siirretyt määrärahat

                        140 770 303

                        2018 määrärahat

                        574 342 834

                        Vuoden 2018 määrärahoista etupainotteisesti vuonna 2017 käyttöön otettu määrä rahoituskehysasetuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti

                        -293 971 080

                        ----------------

                        Vuoden 2018 alussa käytettävissä oleva kokonaismäärä

                        421 142 057

                        Vuonna 2018 jo käyttöön otettu määrä

                        -

                        Vuoden 2018 määrärahoista säilytetty 25 %

                        -143 585 709

                        ----------------

                        Tällä hetkellä käytettävissä oleva enimmäismäärä (2017+2018 määrärahat)

                        277 556 348

                        Kreikkaan, Ranskaan, Portugaliin ja Espanjaan ehdotetun tuen kokonaismäärä

                        104 166 951

                        Jäljellä olevat saatavat 1. lokakuuta 2018 saakka

                        173 389 387

               Ehdotus

               EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta Kreikan, Espanjan, Ranskan ja Portugalin avustamiseksi

               EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

               ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottavat huomioon Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta 11 päivänä marraskuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2012/2002
                  8
                ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan,

               ottavat huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
                  9
                ja erityisesti sen 11 kohdan,

               ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsovat seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin solidaarisuusrahaston, jäljempänä ’rahasto’, tavoitteena on antaa unionille mahdollisuus reagoida nopeasti, tehokkaasti ja joustavasti hätätilanteisiin osoittaakseen solidaarisuutta luonnonkatastrofien kohteeksi joutuneiden alueiden väestöä kohtaan.

               (2)Rahaston määrärahojen vuotuinen enimmäismäärä on 500 000 000 euroa (vuoden 2011 hintoina) neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 10 artiklan mukaisesti
                  10
               .

               (3)Kreikka esitti 1 päivänä syyskuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönottamisesta 12 päivänä kesäkuuta 2017 tapahtuneen maanjäristyksen jälkeen, joka koetteli Pohjois-Egean saariin kuuluvaa Lesbosta.

               (4)Espanja esitti 22 päivänä joulukuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönottamisesta Espanjan lounaisosassa Galician alueella 10 päivänä ja 17 päivänä lokakuuta 2017 välisenä aikana tapahtuneiden metsäpalojen vuoksi.

               (5)Ranska esitti 27 päivänä marraskuuta 2017 hakemuksen rahaston varojen käyttöönottamisesta Irma-hirmumyrskyn jälkeen, joka ylitti Saint-Martinin saaren 5 ja 6 päivänä syyskuuta 2017, sekä Maria-hirmumyrskyn jälkeen, joka iski Guadeloupelle 18 ja 19 päivänä syyskuuta 2017.

               (6)Portugali esitti 17 päivänä heinäkuuta 2017 ensimmäisen hakemuksensa rahaston varojen käyttöönottamisesta useiden tulipalojen jälkeen, jotka syttyivät 17 päivänä kesäkuuta 2017. Kesä- ja lokakuun 2017 välisenä aikana tapahtuneiden tulipalojen seurauksena Portugali kuitenkin päivitti hakemustaan 13 päivänä lokakuuta 2017 ja jälleen 14 päivänä joulukuuta 2017 muun muassa liittämällä hakemukseen tarkistetun arvion kesäkuun ja lokakuun 2017 välisenä aikana maata koetelleiden tulipalojen aiheuttamien vahinkojen kokonaismäärästä.

               (7)Kreikan, Espanjan, Ranskan ja Portugalin hakemukset täyttävät asetuksen (EY) N:o 2012/2002 4 artiklassa säädetyt edellytykset rahoitusosuuden myöntämiseksi solidaarisuusrahastosta.

               (8)Sen vuoksi rahastosta olisi otettava käyttöön varoja rahoitustuen myöntämiseksi Kreikalle, Ranskalle, Portugalille ja Espanjalle.

               (9)Jotta rahaston varat saataisiin käyttöön mahdollisimman nopeasti, tätä päätöstä olisi sovellettava siitä päivästä, jona se hyväksytään,

               OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Varainhoitovuotta 2018 koskevassa Euroopan unionin yleisessä talousarviossa otetaan käyttöön Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varoja 1 359 119 euroa Kreikkaa varten, 3 228 675 euroa Espanjaa varten, 48 906 025 euroa Ranskaa varten ja 50 673 132 euroa Portugalia varten maksusitoumus- ja maksumäärärahoina.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Sitä sovelletaan ... päivästä ... kuuta [sen hyväksymispäivästä]**.

               Tehty Brysselissä

                  Euroopan parlamentin puolesta
                        Neuvoston puolesta

                     (1)

                        KOM(2018) 155, 22.2.2018.

                     (2)

                        EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (3)

                        EL41 = Voreio Aigaio / Pohjois-Egean alueen BKT on vuoden 2014 tietojen perusteella 2 545 miljoonaa euroa.

                     (4)

                        Vuoden 2014 tietojen perusteella 8 928 miljoonaa euroa.

                     (5)

                        EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884.

                     (6)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (7)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2017/1599, annettu 13 päivänä syyskuuta 2017, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönotosta tuen antamiseksi Italialle.

                     (8)

                        EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3.

                     (9)

                        EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

                     (10)

                        Neuvoston asetus (EU, Euratom) N: o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).