               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 30.9.2021
            COM(2021) 597 final
            2021/0306(NLE)

            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean 72. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kansainvälistä suojelua ja kestäviä ratkaisuja kansanterveysuhan yhteydessä koskevan päätelmän hyväksymisen osalta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen aihe

               Ehdotus koskee päätöstä, jolla vahvistetaan Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean (jäljempänä ’toimeenpaneva komitea’) 72. istunnossa unionin puolesta esitettävä kanta siltä osin kuin on kyse suunnitelmasta hyväksyä päätelmä, joka koskee kansainvälistä suojelua ja kestäviä ratkaisuja kansanterveysuhan yhteydessä.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston 30. huhtikuuta 1958 hyväksymä päätöslauselma Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean perustamisesta

               Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto perusti toimeenpanevan komitean 30. huhtikuuta 1958 hyväksytyllä päätöslauselmalla, joka koskee Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean perustamista (E/RES/672 (XXV)). Päätöslauselman mukaan toimeenpaneva komitea toimii neuvoa-antavana elimenä pakolaisten kansainvälisen suojelun normien ja politiikan alalla.2.2. Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpaneva komitea

               Toimeenpanevaan komiteaan kuuluu sekä jäseniä että tarkkailijajäseniä. Jäseniä voivat olla vain valtiot. Tarkkailijajäsenen asema voidaan myöntää sekä valtioille että muille yhteisöille. Toimeenpanevassa komiteassa on nykyisellään 107 jäsenvaltiota, joista 27 on EU:n jäsenvaltioita, 16 tarkkailijavaltiota ja 39 tarkkailijajäsentä, jotka eivät ole valtioita, niiden joukossa Euroopan unioni.

               Toisin kuin jäsenillä, tarkkailijajäsenillä ei ole äänioikeutta, mutta niillä on oikeus käyttää puheenvuoroja toimeenpanevan komitean julkisissa istunnoissa. Toimeenpanevan komitean työjärjestyksen, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna lokakuussa 2016, 38 artiklan toisessa kohdassa todetaan toimeenpanevassa komiteassa tarkkailijajäseninä olevien hallitustenvälisten järjestöjen osalta, että komitea voi päättää vuosittain pysyvän komitean suosituksesta kutsua komiteassa tarkkailijajäseninä olevia hallitustenvälisiä järjestöjä osallistumaan suljettuihin istuntoihinsa, joissa käsitellään niiden toimivaltaan kuuluvia turvapaikka- ja pakolaiskysymyksiä. Tämän määräyksen perusteella toimenpaneva komitea kutsui Euroopan unionin 5. toukokuuta 2017 osallistumaan sen suljettuihin istuntoihin, jotka koskivat Euroopan unionin toimivaltaan kuuluvia turvapaikka- ja pakolaiskysymyksiä.

               Toimeenpaneva komitea hyväksyy säännöllisesti pakolaisten suojelua koskevia aihekohtaisia päätelmiä jäsentensä konsensuksen pohjalta. Ne valmistellaan suljetuissa istunnoissa. Valmistelusta vastaavat yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun, jäljempänä ’UNHCR’, asiantuntijoiden kanssa toimeenpanevan komitean jäsenet ja sellaiset hallitustenväliset järjestöt, jotka on kutsuttu osallistumaan tarkkailijajäseninä kyseisiin suljettuihin istuntoihin.

               2.2.Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean suunniteltu säädös

               Toimeenpanevan komitean on määrä hyväksyä 4.–8. lokakuuta 2021 pidettävässä 72. istunnossaan kansainvälistä suojelua ja kestäviä ratkaisuja kansanterveysuhan yhteydessä koskeva päätelmä, jäljempänä ’tuleva päätelmä’.

               Euroopan unioni osallistuu tulevan päätelmän valmisteluun toimeenpanevan komitean kutsusta, jonka se esitti työjärjestyksensä 38 artiklan toisen kohdan nojalla. EU:n jäsenvaltiot, jotka ovat myös toimeenpanevan komitean jäseniä, osallistuvat tulevan päätelmän hyväksymiseen.

               Tulevan päätelmän luonnos on laadittu 12. ja 18. toukokuuta, 1. kesäkuuta, 16. kesäkuuta ja 8. heinäkuuta 2021 pidetyissä suljetuissa istunnoissa. Sen tarkoituksena on tunnustaa covid-19-pandemian vaikutus pakolaisiin, turvapaikanhakijoihin, paluumuuttajapakolaisiin, kansalaisuudettomiin henkilöihin ja maan sisäisiin pakolaisiin, jäljempänä ’hädänalaiset henkilöt’, ja vastaanottaviin yhteisöihin, palauttaa mieliin kansainvälisen pakolaisoikeuden ja humanitaarisen oikeuden keskeiset periaatteet, joita on noudatettava terveysuhkien yhteydessä, hyödyntää UNHCR:n, valtioiden ja muiden sidosryhmien covid-19-pandemian hoitamiseksi toteutetuista toimista saatuja kokemuksia ja yrittää samalla varmistaa kansainvälisen suojelun saatavuus, myös innovatiivisia välineitä käyttämällä, sekä kannustaa valtioita tukemaan myös jatkossa kestäviä ratkaisuja ja terveydenhuoltopalvelujen saatavuutta hädänalaisia henkilöitä varten.

               Kaikista johdanto-osan kappaleista ja useimmista toiminnallisista kohdista on sovittu ehdollisesti, ja neljä toiminnallista kohtaa on edelleen avoinna.

               Päätelmän sovituissa kappaleissa todetaan, että kansainvälinen kansanterveysuhka, kuten covid-19-pandemia, edellyttää maailmanlaajuisia toimia, jotka perustuvat yhtenäisyyteen, solidaarisuuteen ja tehostettuun monenväliseen yhteistyöhön, ja vahvistetaan valtioiden sitoutuminen kansainväliseen solidaarisuuteen sekä vastuun ja taakan jakamiseen. Siinä otetaan huomioon valtioiden oikeus toteuttaa toimenpiteitä kansanterveyden suojelemiseksi ja muistutetaan, että tällaiset toimenpiteet on pantava täytäntöön tavalla, joka on johdonmukainen kansainvälisen oikeuden mukaisten valtioiden velvoitteiden kanssa, mukaan lukien kansainvälinen pakolaisoikeus, ihmisoikeudet ja soveltuvin osin kansainvälinen humanitaarinen oikeus. Päätelmässä todetaan, että valtioilla on suvereeni toimivalta säännellä toisen maan kansalaisten maahantuloa noudattaen kaikilta osin palauttamiskiellon periaatetta sekä sovellettavaa kansainvälistä oikeutta, kansainvälinen pakolaisoikeus mukaan luettuna.

               Kansanterveysuhkien laajempien vaikutusten osalta tulevassa päätelmässä kannustetaan valtioita pyrkimään siihen, että entistä useampi hädänalainen henkilö pääsisi terveydenhuoltopalvelujen piiriin, ja kartoittamaan erityisiä terveyteen liittyviä tarpeita ja esteitä kansanterveysuhkien yhteydessä, mielenterveys ja psykososiaalinen hyvinvointi mukaan lukien, ja puuttumaan niihin. Lisäksi päätelmässä kehotetaan valtioita ja muita kumppaneita tukemaan kiireellisesti rahoitusta sekä turvallisten ja tehokkaiden diagnoosimenetelmien, hoitojen ja rokotteiden tasapuolista jakelua.

               Maahantulon ja liikkumisen sekä turvapaikkaoikeuden rajoitusten osalta tulevassa päätelmässä suhtaudutaan myönteisesti valtioiden toteuttamiin toimiin sen varmistamiseksi, että toimenpiteet, jotka on toteutettu rajoilla tapahtuvan maahantulon rajoittamiseksi kansanterveysuhkien yhteydessä, ovat tilapäisiä, syrjimättömiä, välttämättömiä, oikeasuhteisia ja kohtuullisia olosuhteisiin nähden ja että niitä sovelletaan tavalla, jossa kunnioitetaan turvapaikan hakemista ja saamista koskevaa oikeutta ja palauttamiskiellon periaatetta. Siinä suhtaudutaan myönteisesti myös valtioiden ja UNHCR:n toteuttamiin sopeutumistoimiin, joilla varmistetaan jatkuva pääsy turvapaikka- ja kansalaisuudettomuuden määrittämistä koskeviin menettelyihin ja niiden toiminta, rekisteröinti sekä asiakirjojen myöntäminen. Tulevassa päätelmässä todetaan, että on tärkeää varmistaa, että hädänalaisten henkilöiden liikkumisrajoitukset kansanterveyden suojelemiseksi ovat syrjimättömiä, lailla säädettyjä, välttämättömiä, olosuhteisiin nähden kohtuullisia ja muutoin kansainvälisen oikeuden mukaisia. Päätelmässä myös suhtaudutaan myönteisesti säilöönoton vaihtoehtojen käyttöön, joilla varmistetaan kansanterveystoimenpiteiden noudattaminen.

               Kestävien ratkaisujen osalta tulevassa päätelmässä ilmaistaan huoli covid-19-pandemian vaikutuksesta kestävien ratkaisujen löytämiseen, korostetaan niiden merkitystä ja kehotetaan sitoutumaan edelleen mahdollistavien olosuhteiden edistämiseen lähtömaissa, mukaan lukien toimet, joilla puututaan perimmäisiin syihin ja pannaan täytäntöön pakolaisten vapaaehtoinen paluu turvallisesti ja ihmisarvoisesti, sekä kestävä uudelleenkotouttaminen. Päätelmässä kehotetaan myös tukemaan uudelleensijoittamista ja helpottamaan pääsyä täydentäville väylille, kuten perheenyhdistämiseen, työmarkkinoille ja opiskelumahdollisuuksiin, kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

               EU:n toimivaltaan kuuluvat asiat, joista ei ole toistaiseksi päästy alustavaan sopimukseen suljetuissa istunnoissa, ovat seuraavat:

               1. seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan uhrien sisällyttäminen ”hädänalaisten henkilöiden” joukkoon, kun valtioita kannustetaan edistämään mielenterveydellistä ja psykososiaalista hätäapua tällaisille henkilöille sekä vahvistamaan tällaisia toimenpiteitä edelleen muun muassa kansainvälisen tuen avulla (toiminnallinen 6 kohta);

               2. Iranin ehdottamassa kohdassa kehotetaan painokkaasti kaikkia valtioita pidättymään yksipuolisista pakkotoimista, jotka voivat vaikuttaa kielteisesti vastaanottajamaiden valmiuksiin suojella pakolaisia ja kaventaa humanitaarista toimintatilaa, erityisesti meneillään olevan pandemian aikana (toiminnallinen 7 bAlt kohta). Iran esitti tämän ehdotuksen hyvin myöhäisessä neuvotteluvaiheessa, ja ehdotus saatetaan vielä hylätä menettelyllisistä syistä;

               3. viittaus seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palvelujen sekä rokotteiden sisällyttämiseen hädänalaisten henkilöiden ja heitä vastaanottavien yhteisöjen humanitaarisiin tarpeisiin, joita valtioita kehotetaan päätelmässä arvioimaan ja käsittelemään humanitaarisen avun osatekijöinä kansanterveysuhkien yhteydessä (uudelleennumeroitu toiminnallinen 13 kohta);

               4. viittaus perusterveydenhuoltopalveluja ja psykososiaalista tukea täydentäviin seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palveluihin, joiden osalta jäsenvaltioita kehotetaan varmistamaan, yhteistyössä UNHCR:n kanssa ja muiden sidosryhmien tuella, että hädänalaisilla henkilöillä on mahdollisuus saada niitä turvallisesti ja luotettavasti (toiminnallinen 14 kohta).

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Unionin olisi tuettava kansainvälistä suojelua ja kestäviä ratkaisuja kansanterveysuhan yhteydessä koskevan toimeenpanevan komitean päätelmän hyväksymistä.

               Unionin olisi annettava tukensa jo sovituille päätelmän osille ja vahvistettava kantansa niihin vielä avoinna oleviin kysymyksiin, jotka kuuluvat EU:n toimivaltaan.

               EU:n olisi tuettava sitä, että terveysuhan yhteydessä noudatetaan kansainvälisen pakolaisoikeuden periaatteita, erityisesti palauttamiskiellon periaatetta, joka on myös EU:n turvapaikkalainsäädännön mukainen. Periaate on vahvistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 78 artiklassa sekä kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26. kesäkuuta 2013 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/32/EU
                  1
               , jäljempänä ’turvapaikkamenettelydirektiivi’, ja vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13. joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/95/EU
                  2
               , jäljempänä ’aseman määrittelyä koskeva direktiivi’ ja on Euroopan unionin perusoikeuskirjan 18 artiklassa ja 19 artiklan 2 kohdassa taattu perusoikeus.

               EU:n olisi myös nykyisen EU:n säännöstön ja politiikan mukaisesti tuettava sitä, että maahantulorajoituksia ja muita toimenpiteitä, joilla rajoitetaan maahantuloa rajoilla kansanterveysuhkien yhteydessä, sovelletaan tavalla, jolla turvataan kansanterveys ja kunnioitetaan samalla turvapaikan hakemista ja saamista koskevaa oikeutta ja palauttamiskiellon periaatetta. EU:n olisi myös suhtauduttava myönteisesti ja tuettava sitä, että valtiot ovat toteuttaneet sopeutumistoimia varmistaakseen jatkuvan pääsyn turvapaikka- ja kansalaisuudettomuuden määrittämistä koskeviin menettelyihin ja niiden toiminnan, rekisteröinnin ja asiakirjojen myöntämisen sekä muut asiaankuuluvat prosessit hädänalaisille henkilöille, mukaan lukien teknologian käyttö etähaastatteluissa.

               Turvapaikkamenettelyyn pääsystä säädetään turvapaikkamenettelydirektiivissä (2013/32/EU) perusperiaatteena ja takeena erityisesti direktiivin soveltamisalaa koskevassa 3 artiklassa, jonka mukaan sitä sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioiden alueella, myös niiden rajoilla, aluevesillä tai kauttakulkualueilla tehtyihin hakemuksiin, ja 6 artiklassa, joka koskee pääsyn myöntämistä menettelyyn rekisteröinnin kautta ja sen varmistamista, että henkilöllä on tosiasiallinen mahdollisuus jättää hakemus. Pakolaisten oikeusasemaa koskevan 28. heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen
                  3
               , sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla
                  4
               , jäljempänä ’vuoden 1951 yleissopimus ja sen vuoden 1967 pöytäkirja’, mukainen palauttamiskiellon periaate on vahvistettu tämän direktiivin nojalla. Periaatetta on noudatettava erityisesti poikettaessa oikeudesta jäädä maahan hakemusten käsittelyn ajaksi tai sovellettaessa turvallisen alkuperämaan käsitettä tai turvallisen kolmannen maan käsitettä. Komissio antoi vuonna 2016 ehdotuksen kansainvälistä suojelua unionissa koskevan yhteisen menettelyn perustamisesta ja direktiivin 2013/32/EU kumoamisesta
                  5
               . Siinä noudatetaan samoja periaatteita ja takeita.

               Vaikka kolmansien maiden kansalaisten tavanomaisiin maahantuloedellytyksiin sisältyy Schengenin rajasäännöstössä vaatimus siitä, että henkilö ei aiheuta uhkaa kansanterveydelle missään jäsenvaltiossa
                  6
               , tämä ei vaikuta pakolaisten ja kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden oikeuksiin, etenkään palauttamiskiellon
                  7
                osalta. Komissio antoi 16. maaliskuuta 2020 Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle ja neuvostolle tiedonannon, jossa se kehotti ottamaan käyttöön EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevan väliaikaisen rajoituksen covid-19-pandemian vuoksi
                  8
               , ja 30. kesäkuuta 2020 neuvosto antoi suosituksen
                  9
                EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja tällaisen rajoituksen mahdollisesta poistamisesta. Siinä säädetään poikkeuksista näihin väliaikaisiin rajoituksiin henkilöille, jotka tarvitsevat kansainvälistä suojelua tai joille on myönnettävä pääsy jäsenvaltioiden alueelle muista humanitaarisista syistä. Komission 16. huhtikuuta 2020 antamissa ohjeissa
                  10
                todetaan, että toimenpiteiden, joita jäsenvaltiot toteuttavat koronavirustaudin leviämisen rajoittamiseksi, olisi perustuttava riskinarviointeihin ja tieteellisiin lausuntoihin ja oltava oikeasuhteisia. Kaikkien turvapaikka-, palauttamis- ja uudelleensijoittamisasioita koskevien rajoitusten on oltava oikeasuhteisia, ne on pantava täytäntöön syrjimättömästi ja niissä on otettava huomioon palauttamiskiellon periaate ja kansainvälisen oikeuden mukaiset velvoitteet.

               EU:n olisi oltava tukemassa sen palauttamista mieleen, että on tärkeää varmistaa, että hädänalaisten henkilöiden liikkumisrajoitukset kansanterveyden suojelemiseksi ovat syrjimättömiä, laissa säädettyjä, välttämättömiä, olosuhteisiin nähden kohtuullisia ja muutoin kansainvälisen oikeuden mukaisia, ja suhtauduttava myönteisesti säilöönoton vaihtoehtoihin. Säilöönotto ja vapaan liikkuvuuden rajoitukset kuuluvat kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26. kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/33/EU
                  11
               , jäljempänä ’vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi’,, johon viitataan turvapaikkamenettelydirektiivin säilöönottoa koskevassa 26 artiklassa, soveltamisalaan, ja erityisesti asuinpaikkaa ja liikkumisvapautta koskevan 7 artiklan ja säilöönottoa koskevan 8–11 artiklan soveltamisalaan. Ennen kuin jäsenvaltiot määräävät turvapaikanhakijoiden säilöönotosta, niiden on ensin harkittava lievempiä vaihtoehtoisia toimenpiteitä. Kyseisen direktiivin 8 artiklan 3 kohdan e alakohdassa säädetään säilöönoton mahdollisuudesta, jos se on tarpeen kansallisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen vuoksi.

               EU:n olisi tuettava voimassa olevien EU:n sääntöjen mukaisesti sitä, että jäsenvaltiot varmistavat perusterveydenhuoltopalvelujen ja psykososiaalisen tuen luotettavan ja turvallisen saatavuuden hädänalaisille henkilöille. Vastaanotto-olosuhteiden osalta jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa käyttää vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin 2013/33/EU mukaista mahdollisuutta ja poikkeuksellisesti vahvistaa kohtuulliseksi ja mahdollisimman lyhyeksi ajaksi aineellisia vastaanotto-olosuhteita koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka poikkeavat tavallisista säännöistä. Tällaisten yksityiskohtaisten sääntöjen on joka tapauksessa katettava perustarpeet, mukaan lukien terveydenhuolto, joita koskevista yksityiskohtaisista säännöistä säädetään vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin 19 artiklassa.

               Kestävien ratkaisujen osalta ja voimassa olevien EU:n sääntöjen ja politiikan mukaisesti – erityisesti Eurooppa-neuvoston
                  12
                ja oikeus- ja sisäasioiden neuvoston eri päätelmissä, muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa
                  13
               , vapaaehtoista paluuta ja uudelleenkotoutumista koskevassa EU:n strategiassa
                  14
               , kotouttamista ja osallisuutta koskevassa toimintasuunnitelmassa vuosiksi 2021–2027
                  15
                ja ehdotuksessa asetukseksi unionin uudelleensijoittamiskehyksen käyttöönotosta
                  16
                – EU:n olisi tuettava huolen ilmaisemista covid-19-epidemian vaikutuksista kestävien ratkaisujen etsimiseen, korostettava niiden merkitystä ja kehotettava jatkamaan a) mahdollistavien olosuhteiden edistämistä lähtömaissa, myös toimia, joilla puututaan perimmäisiin syihin ja pannaan täytäntöön pakolaisten vapaaehtoinen paluu, b) uudelleensijoittamisen tukemista ja c) pääsyn helpottamista täydentäville väylille, kuten perheenyhdistämiseen, työmarkkinoille ja opiskelumahdollisuuksiin, kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja d) omatoimisuuden helpottamista ja kotoutumismahdollisuuksien tarjoamista.

               Vielä ratkaisematta olevien kysymysten osalta EU:n olisi

               1. tuettava seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan uhrien sisällyttämistä ”hädänalaisten henkilöiden” joukkoon, kun valtioita kannustetaan edistämään mielenterveydellisen ja psykososiaalisen hätäavun saatavuutta tällaisille henkilöille ja vahvistamaan tällaisia toimenpiteitä edelleen muun muassa kansainvälisen tuen avulla (toimintaohjelma 6);

               Kuten sukupuolten tasa-arvoa koskevassa EU:n strategiassa 2020–2025 todetaan, Euroopan unioni tekee kaikkensa ehkäistäkseen ja torjuakseen sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa, tukeakseen ja suojellakseen uhreja ja saattaakseen tekijät vastuuseen teoistaan.

               Ehdotettu toiminnallinen 6 kohta ei luo oikeudellista velvoitetta, vaan siinä ainoastaan kannustetaan jäsenvaltioita puuttumaan mielenterveyskysymyksiin ja psykososiaaliseen hyvinvointiin pandemian torjunnassa edistämällä mielenterveydellisen ja psykososiaalisen hätäavun saatavuutta hädänalaisille henkilöille. Jäsenvaltiot ovat jo nyt velvollisia tarjoamaan kansainvälistä suojelua hakeville henkilöille sairauksien ja vakavien mielenterveyshäiriöiden kannalta välttämätöntä hoitoa vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin mukaisesti ja ottamaan huomioon sukupuoleen ja ikään liittyvät seikat. Aseman määrittelyä koskevan direktiivin mukaan olisi varmistettava, että kansainvälistä suojelua saavilla on mahdollisuus saada terveydenhuoltoa, sekä fyysinen terveydenhoito että mielenterveyspalvelut mukaan lukien. Tähän sisältyy tarvittaessa mielenterveyshoitopalvelujen tarjoaminen kansainvälistä suojelua saaville henkilöille, joilla on erityistarpeita, kuten kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan henkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan uhreiksi joutuneille henkilöille.

               2. tuettava seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palvelujen sekä rokotteiden sisällyttämistä hädänalaisten henkilöiden ja heitä vastaanottavien yhteisöjen humanitaarisiin tarpeisiin, joita valtioita kehotetaan päätelmässä arvioimaan ja käsittelemään humanitaarisen avun osatekijöinä kansanterveysuhkien yhteydessä (uudelleennumeroitu toiminnallinen 13 kohta).

               Koska EU:n ehdottama (1 kohta) kanta on, että seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan uhreja olisi pidettävä ”hädänalaisina henkilöinä”, näiden henkilöiden suojelun tarpeisiin sisältyy myös seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palvelujen kautta annettava tuki.

               Terveys on humanitaarisen avun keskeinen osa-alue. Covid-19-pandemian puhkeamisen jälkeen Team Europe, joka yhdistää EU:n, sen jäsenvaltioiden ja eurooppalaisten rahoituslaitosten resursseja, on tarjonnut rahoitustukea pandemian sosioekonomisten seurausten lieventämiseksi. Euroopan unionille on erittäin tärkeää taata turvallisten ja kohtuuhintaisten, pääasiassa COVAX-yhteistyömekanismin kautta toimitettavien, covid-19-rokotteiden saatavuus kaikkialla maailmassa, erityisesti matalan ja keskitulotason maissa.

               3. tuettava nimenomaista viittausta hädänalaisille henkilöille suunnattuihin seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palveluihin keinona edistää sukupuolten tasa-arvoa ja naisten vaikutusmahdollisuuksien lisäämistä kansanterveysuhkiin liittyvien vastatoimien kaikissa vaiheissa (toiminnallinen 14 kohta).

               Vastaanotto-olosuhteita koskevassa direktiivissä (19 artikla), aseman määrittelyä koskevassa direktiivissä (30 artikla) tai vuonna 2016 annetussa ehdotuksessa uudelleenlaadituksi direktiiviksi
                  17
                (18 artikla) ei säädetä nimenomaisesti seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palvelujen tarjoamisesta. Niissä säädetään, että jäsenvaltioiden on huolehdittava tarvittavasta terveydenhuollosta, johon kuuluu ainakin ensiapu sekä sairauksien ja vakavien mielenterveyshäiriöiden kannalta välttämätön hoito, ja järjestettävä tarpeellinen lääketieteellinen tai muunlainen hoito, tarvittaessa myös asianmukainen mielenterveyshoito, hakijoille, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa EU:n kanta tähän kysymykseen.

               4. torjuttava kaikki toiminnalliseen 7 bAlt kohtaan sisältyvät ehdotukset päätelmään sisällytettävästä viittauksesta, jonka mukaan valtioita kehotetaan olemaan käyttämättä yksipuolisia pakkokeinoja, jotka voivat vaikuttaa kielteisesti vastaanottajamaiden valmiuksiin suojella pakolaisia ja kaventaa humanitaarista toimintatilaa.

               Rajoittavat toimenpiteet (pakotteet) ovat EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) olennainen väline, jolla EU pystyy toimimaan tarvittaessa konfliktien estämiseksi tai reagoimaan puhkeamassa tai käynnissä oleviin kriiseihin.

               On joka tapauksessa aiheellista vahvistaa kanta, joka esitetään toimeenpanevassa komiteassa unionin puolesta, koska tuleva päätelmä voi vaikuttaa edellä esitettyihin vastaanotto-olosuhteita koskevaan direktiiviin ja turvapaikkamenettelydirektiiviin sisältyviin yhteisiin sääntöihin.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisessä sopimuksessa mainitun elimen jäsen tai kyseisen sopimuksen osapuoli.
                  18

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.
                  19

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Toimeenpaneva komitea on sopimuksella perustettu elin, sillä se on perustettu Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston 30. huhtikuuta 1958 hyväksymällä päätöslauselmalla, joka koskee Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean perustamista.

               Päätelmä, joka toimeenpanevan komitean on tarkoitus antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Vaikka toimeenpanevan komitean päätelmät eivät ole oikeudellisesti sitovia, ne edistävät osaltaan pakolaisten suojelua koskevien kansainvälisten normien tulkintaa ja kehittämistä. Niillä on tärkeä rooli määritettäessä tapaa, jolla vuoden 1951 yleissopimusta ja vuoden 1967 pöytäkirjaa tulkitaan ja sovelletaan. Pakolaisasiain päävaltuutetun virasto (UNHCR) käyttää toimeenpanevan komitean päätelmiä hoitaessaan velvoitettaan huolehtia vuoden 1951 yleissopimuksen ja vuoden 1967 pöytäkirjan määräysten soveltamisen valvonnasta, jota niiden osapuolten on vuoden 1951 yleissopimuksen 35 artiklan mukaisesti helpotettava. Toimeenpanevan komitean päätelmillä on lisäksi osansa pakolaisten kansainvälisen suojelujärjestelmän kehittämisessä tavalla, jolla täydennetään ja vahvistetaan vuoden 1951 yleissopimusta ja vuoden 1967 pöytäkirjaa. Osapuolet ovat sitoutuneet tähän kehitystyöhön
                  20
                ja YK:n yleiskokous on suhtautunut siihen myönteisesti
                  21
               . Päätelmät tarjoavat näyttöä kansainvälisen tapaoikeuden jo vakiintuneista säännöistä tai johtavat oikeuden muodostumiseen. Niille annetaan toisinaan huomattava painoarvo kansallisissa ja kansainvälisissä tuomioistuimissa, esimerkiksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa.
                  22

               Euroopan unionin perusoikeuskirjan 18 artiklassa taataan oikeus turvapaikkaan vuoden 1951 yleissopimuksen ja vuoden 1967 pöytäkirjan määräysten mukaisesti. EU:n johdettu oikeus perustuu vuoden 1951 yleissopimukseen ja sen vuoden 1967 pöytäkirjaan:

               Yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä perustuu vuoden 1951 yleissopimuksen ja vuoden 1967 pöytäkirjan täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen ja vahvistaa palauttamiskiellon periaatteen (ks. aseman määrittelyä koskevan direktiivin, vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin ja turvapaikkamenettelydirektiivin johdanto-osan 3 kappale).

               Aseman määrittelyä koskevassa direktiivissä vahvistetaan pakolaisaseman määrittelyä ja sisältöä koskevat vaatimukset, jotka ohjaavat jäsenvaltioiden toimivaltaisia kansallisia elimiä vuoden 1951 yleissopimuksen soveltamisessa (johdanto-osan 23 kappale). Siinä vahvistetaan myös toissijaisen suojeluaseman määrittelyä ja sisältöä koskevat vaatimukset. Toissijainen suojelu täydentää vuoden 1951 yleissopimuksessa vahvistettua pakolaisten suojelua, ja se on siihen nähden erillinen (johdanto-osan 33 kappale, ks. myös turvapaikkamenettelydirektiivin johdanto-osan 25 perustelukappale). Lopuksi sen täytäntöönpanoa olisi arvioitava erityisesti palauttamiskieltoa koskevien jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden kehityksen osalta (johdanto-osan 48 kappale).

               Vastaanotto-olosuhteita koskevan direktiivin (johdanto-osan 15 kappale) mukaan hakijoiden säilöönotossa olisi sovellettava periaatetta, jonka mukaan henkilöä ei pitäisi ottaa säilöön vain siitä syystä, että hän hakee kansainvälistä suojelua, ja olisi erityisesti noudatettava jäsenvaltioiden kansainvälisiä oikeudellisia velvoitteita ja vuoden 1951 yleissopimuksen 31 artiklan määräyksiä.

               Nämä näkökohdat saattavat olla sovellettavissa tulevaan päätelmään. Tulevassa päätelmässä määrätään vaatimuksista ja sovituista valtioiden käytännöistä, jotka koskevat pääsyä turvapaikkamenettelyihin, hädänalaisten henkilöiden maahantulon ja liikkumisen rajoittamista ja terveydenhuollon tarjoamista terveysuhan yhteydessä covid-19-pandemiasta saatujen kokemusten perusteella. Siinä kehitetään edelleen pakolaisten kansainvälistä suojelujärjestelmää toteamalla, että on tärkeää noudattaa kansainvälisen pakolaisoikeuden periaatteita, erityisesti palauttamiskiellon periaatetta, terveydellisen hätätilan yhteydessä soveltamalla maahantulorajoituksia ja muita toimenpiteitä, joilla rajoitetaan maahantuloa rajoilla kansanterveysuhkien yhteydessä tavalla, jolla kunnioitetaan turvapaikan hakemista ja saamista koskevaa oikeutta ja palauttamiskiellon periaatetta, soveltamalla hädänalaisten henkilöiden liikkumisrajoituksia kansanterveyden suojelemiseksi syrjimättömästi ja vain, jos ne ovat laissa säädettyjä, välttämättömiä, olosuhteisiin nähden kohtuullisia, ja huolehtimalla siitä, että hädänalaisille henkilöille tarjotaan terveydenhuoltoa terveysuhan  yhteydessä, ja suhtautumalla myönteisesti sopeutumistoimiin, joilla varmistetaan jatkuva pääsy turvapaikka- ja kansalaisuudettomuuden määrittämistä koskeviin menettelyihin ja niiden toiminta. Edellä mainittuja näkökohtia säännellään EU:n lainsäädännöllä, jota olisi sovellettava yhdenmukaisesti vuoden 1951 yleissopimuksen ja 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyn pöytäkirjan kanssa. Tässä mielessä tuleva päätelmä voi vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön sisältöön ja soveltamiseen.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Päätösehdotuksen menettelyllinen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaan päätöksen aineellinen oikeusperusta riippuu lähinnä sen suunnitellun säädöksen tarkoituksesta ja sisällöstä, jota koskeva kanta esitetään unionin puolesta. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi eri tarkoitusta tai siinä on kahdenlaisia tekijöitä, ja jos toinen näistä tarkoituksista tai näistä tekijöistä on määriteltävissä toimen pääasialliseksi tarkoitukseksi tai tekijäksi, kun taas toinen on ainoastaan liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla tehtävässä päätöksessä on käytettävä yhtä oikeudellista perustaa, eli sitä, jota toimen pääasiallinen tai määräävä tarkoitus tai tekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Ehdotetun päätöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät unionin yhteiseen turvapaikkapolitiikkaan.

               Ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 78 artiklan 2 kohta.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana olisi oltava SEUT-sopimuksen 78 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2021/0306 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean 72. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kansainvälistä suojelua ja kestäviä ratkaisuja kansanterveysuhan yhteydessä koskevan päätelmän hyväksymisen osalta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 78 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto hyväksyi Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun, jäljempänä ’UNCHR’, ohjelman toimeenpanevan komitean perustamista koskevan päätöslauselman 30 päivänä huhtikuuta 1958 annetulla päätöslauselmalla.

               (2)Päätöslauselman mukaan Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpaneva komitea toimii neuvoa-antavana elimenä kansainvälistä pakolaissuojelua koskevien normien ja politiikan alalla.

               (3)Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean on määrä hyväksyä 4–8 päivänä lokakuuta 2021 pidettävässä 72. istunnossaan päätelmä kansainvälisestä suojelusta ja kestävistä ratkaisuista kansanterveysuhan yhteydessä.

               (4)Päätelmä valmistellaan suljetuissa istunnoissa. Valmistelusta vastaavat yhteistyössä UNHCR:n asiantuntijoiden kanssa toimeenpanevan komitean jäsenet ja sellaiset hallitustenväliset järjestöt, jotka on kutsuttu osallistumaan tarkkailijajäseninä kyseisiin suljettuihin istuntoihin. Euroopan unionilla ei ole tarkkailijana äänioikeutta, mutta sillä on oikeus käyttää puheenvuoroja toimeenpanevan komitean julkisissa istunnoissa, ja se kutsutaan osallistumaan toimeenpanevan komitean suljettuihin istuntoihin, jotka koskevat sen toimivaltaan kuuluvia turvapaikka- ja pakolaiskysymyksiä.

               (5)On aiheellista vahvistaa kanta, joka esitetään Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevassa komiteassa unionin puolesta, koska tuleva päätelmä voi vaikuttaa ratkaisevasti unionin oikeuden sisältöön.

               (6)Unionin olisi tuettava kansainvälistä suojelua ja kestäviä ratkaisuja kansanterveysuhan yhteydessä koskevan tulevan päätelmän hyväksymistä.

               (7)Unionin olisi tuettava sitä, että kansainvälisen pakolaisoikeuden periaatteita ja erityisesti palauttamiskiellon periaatetta sekä turvapaikan hakemista ja saamista koskevaa oikeutta noudatetaan terveysuhan yhteydessä ja että liikkumisrajoitukset ovat syrjimättömiä, laissa säädettyjä, olosuhteisiin nähden kohtuullisia ja kansainvälisen oikeuden mukaisia.

               (8)Unionin olisi myös tuettava sitä, että maahantulorajoitukset ja muut toimenpiteet, joilla rajoitetaan maahantuloa rajoilla kansanterveysuhkien yhteydessä, ovat tilapäisiä, syrjimättömiä, välttämättömiä, oikeasuhteisia ja kohtuullisia olosuhteisiin nähden ja että niitä sovelletaan tavalla, joka turvaa kansanterveyden, samalla kun varmistetaan, että turvapaikan hakemista ja saamista koskevaa oikeutta ja palauttamiskiellon periaatetta noudatetaan, ja että noudatetaan kansainvälisen oikeuden, myös kansainvälisen pakolaisoikeuden, mukaisia sovellettavia velvoitteita.

               (9)”Hädänalaisiin henkilöihin” kuuluvat pakolaiset, turvapaikanhakijat, paluumuuttajapakolaiset, kansalaisuudettomat henkilöt ja maan sisäiset pakolaiset. Unionin olisi tuettava seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan uhrien sisällyttämistä ”hädänalaisten henkilöiden” joukkoon, kun se kannustaa valtioita puuttumaan mielenterveyskysymyksiin ja psykososiaaliseen hyvinvointiin niiden pandemiaan liittyvissä vastatoimissa edistämällä tällaisten henkilöiden mahdollisuuksia saada mielenterveydellistä ja psykososiaalista hätäapua ja kannustamalla vahvistamaan tällaisia toimenpiteitä edelleen muun muassa kansainvälisen tuen avulla.

               (10)Unionin olisi tuettava seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palvelujen sekä rokotteiden sisällyttämistä hädänalaisten henkilöiden ja heitä vastaanottavien yhteisöjen humanitaarisiin tarpeisiin, joita valtioiden on arvioitava ja käsiteltävä humanitaarisen avun osatekijöinä kansanterveysuhkien yhteydessä.

               (11)Unionin olisi tuettava seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palvelujen sisällyttämistä perusterveydenhuoltopalvelujen ja psykologisen tuen tarjoamiseen hädänalaisille henkilöille ainoastaan vastauksena kansanterveysuhkaan.

               (12)Unionin olisi hylättävä kaikki ehdotukset, jotka liittyvät yksipuolisten pakkokeinojen käyttöön.

               (13)Unionin kannan esittävät yhdessä ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean jäseniä.

               (14)[Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Irlanti ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.] TAI [Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan mukaisesti Irlanti on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.]

               (15)
                     Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean 72. istunnossa unionin puolesta otettava kanta siltä osin kuin on kyse sen päätelmän hyväksymisestä, joka koskee kansainvälistä suojelua ja kestäviä ratkaisuja kansanterveysuhan yhteydessä, perustuu tähän päätökseen liitettyyn toimeenpanevan komitean päätelmien luonnokseen.

               2 artikla

               Jos toimeenpanevan komitean 72. istunnossa tai sitä ennen tehdään liitteessä olevaa asiaa koskevia uusia ehdotuksia, joista ei vielä ole unionin kantaa, unionin kanta määritetään unionin koordinoinnilla ennen kuin toimeenpaneva komitea hyväksyy päätelmän. Tällaisissa tapauksissa unionin kannan on oltava voimassa olevan unionin politiikan ja lainsäädännön mukainen.

               3 artikla

               Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät toimien yhdessä ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean jäseniä ja jotka osallistuvat sen 72. istuntoon.

               4 artikla

               Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                  Puheenjohtaja

                     (1)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/32/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä, EUVL L 180, 29.6.2013, s. 60–95

                     (2)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/95/EU, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle (uudelleenlaadittu), EUVL L 337, 20.12.2011, s. 9–26

                     (3)

                        Pakolaisten oikeusasemaa koskeva yleissopimus, tehty vuonna 1951, 189 Yhdistyneiden kansakuntien sopimussarja 137, tullut voimaan 22. huhtikuuta 1954.

                     (4)

                        Pakolaisten oikeusasemaa koskeva pöytäkirja, tehty vuonna 1967, 606 Yhdistyneiden Kansakuntien sopimussarja 267, tullut voimaan 4. lokakuuta 1967.

                     (5)

                        COM(2016) 467 final, muutettu ehdotuksella COM(2020) 611 final 2016/0224(COD), Bryssel 23.9.2020

                     (6)

                        Henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 9 päivänä maaliskuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 (EUVL L 77, 23.3.2016, s. 1–52) 6 artikla.

                     (7)

                        Schengenin rajasäännöstön 3 artikla.

                     (8)

                        COM(2020) 115 final.

                     (9)

                        Neuvoston suositus 2020/912, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2020, EU:hun suuntautuvaa muuta kuin välttämätöntä matkustamista koskevasta väliaikaisesta rajoituksesta ja sen mahdollisesta poistamisesta, ST/9208/2020/INIT (EUVL L 208I, 1.7.2020, s. 1–7).

                     (10)

                        Koronavirustauti: ohjeet turvapaikka- ja palauttamismenettelyjä koskevien asiaankuuluvien EU-säännösten täytäntöönpanosta sekä uudelleensijoittamisesta, Bryssel, 16.4.2020 C(2020) 2516 final

                     (11)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/33/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista (uudelleenlaadittu), EUVL L 180, 29.6.2013, s. 96–116.

                     (12)

                        Esim. 24. kesäkuuta 2021 annetut Eurooppa-neuvoston päätelmät.

                     (13)

                        Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle uudesta muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksesta, COM(2020) 609 final.

                     (14)

                        COM(2021) 120 final.

                     (15)

                        COM(2020) 758 final.

                     (16)

                        COM(2016) 468 final.

                     (17)

                        Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista (uudelleenlaadittu) COM/2016/0465 final – 2016/0222 (COD)

                     (18)

                        Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.

                     (19)

                        Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (20)

                        Pakolaisten oikeusasemaa koskevan vuoden 1951 yleissopimuksen ja/tai sen vuoden 1967 pöytäkirjan osapuolten julistuksen 7 kohta, 13. joulukuuta 2001.

                     (21)

                        Päätöslauselma A/RES/57/187, 4 kohta, 18. joulukuuta 2001.

                     (22)

                        Euroopan ihmisoikeustuomioistuin (suuri jaosto), 29. tammikuuta 2008, asia Saadi v. Yhdistynyt kuningaskunta (valitus nro 13229/03).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 30.9.2021
            COM(2021) 597 final

            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun ohjelman toimeenpanevan komitean 72. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kansainvälistä suojelua ja kestäviä ratkaisuja kansanterveysuhan yhteydessä koskevan päätelmän hyväksymisen osalta

               LIITE

               KANSAINVÄLISTÄ SUOJELUA JA KESTÄVIÄ RATKAISUJA KANSANTERVEYSUHAN YHTEYDESSÄ KOSKEVA TOIMEENPANEVAN KOMITEAN PÄÄTELMÄ

               Toimeenpaneva komitea, joka

               Johdanto-osan 1 kappale. toteaa, että covid-19-pandemia on uhka ihmisten terveydelle, turvallisuudelle ja hyvinvoinnille ja sen vaikutukset ovat ennennäkemättömät ja monitahoiset, mukaan lukien humanitaariset vaikutukset pakolaisiin, turvapaikanhakijoihin, paluumuuttajapakolaisiin, kansalaisuudettomiin henkilöihin ja monissa tilanteissa maan sisäisiin pakolaisiin, jäljempänä ’hädänalaiset henkilöt’, mukaan lukien lisääntyneet suojeluriskit;

               Johdanto-osan 2 kappale. toteaa myös, että köyhät ja heikoimmassa asemassa olevat ihmiset kärsivät eniten ja että pandemian seurauksilla on vaikutuksia kehitystuloksiin, mikä haittaa edistymistä kestävän kehityksen tavoitteiden, myös tavoitteen 3.8, saavuttamisessa
                  1
               ;

               Johdanto-osan 2 a kappale. toteaa myös, että suurin osa maailman pakolaisista ja muista siirtymään joutuneista henkilöistä vastaanotetaan matalan ja keskitulotason maissa, jotka ovat kärsineet eniten covid-19-pandemiasta, jolla on vakavia vaikutuksia niiden kansanterveyteen sekä sosioekonomisia vaikutuksia;

               Johdanto-osan 3 kappale. toteaa edelleen, että covid-19-pandemialla on erityisiä vaikutuksia hädänalaisiin henkilöihin ja moniin vastaanottajayhteisöihin ja siitä aiheutuu monitahoisia seurauksia, jotka koskevat muun muassa terveyttä, seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan riskien lisääntymistä, syrjintää, taloutta sekä humanitaarisen avun ja koulutuksen saatavuutta;

               Johdanto-osan 4 kappale. vahvistaa, että jokaisella ihmisellä on oikeus nauttia mahdollisimman hyvästä fyysisestä ja henkisestä terveydestä ilman minkäänlaista erottelua;

               Johdanto-osan 4 a kappale. toteaa edelleen, että turvallisten ja tehokkaiden rokotteiden, lääkkeiden, terveysteknologioiden ja lääketieteellisten hoitojen saatavuus ja oikea-aikaisuus on tärkeää tämän oikeuden edistämiseksi, kun otetaan huomioon, että laaja immuniteetti covid-19-tautia vastaan on maailmanlaajuinen kansanterveydellinen etu torjuttaessa, hillittäessä ja pysäytettäessä tartuntoja pandemian tukahduttamiseksi;

               Johdanto-osan 5 kappale. toteaa, että kansainväliset kansanterveysuhkat, kuten covid-19-pandemia, edellyttävät maailmanlaajuisia toimia, jotka perustuvat yhtenäisyyteen, solidaarisuuteen ja tehostettuun monenväliseen yhteistyöhön;

               Johdanto-osan 6 kappale. vahvistaa sitoumuksensa kansainväliseen solidaarisuuteen sekä vastuun ja taakan jakamiseen, joihin kaikki kansainvälisen yhteisön jäsenet osallistuvat, ja muistuttaa kansainvälisen yhteistyön tärkeydestä erityisesti suuria määriä pakolaisia vastaanottavien yhteisöjen ja maiden tukemiseksi suojelun ja avun varmistamisessa ja ratkaisujen löytämisessä erityisesti kansanterveysuhan yhteydessä;

               Johdanto-osan 7 kappale. toteaa, että valtioilla on oikeus toteuttaa toimenpiteitä kansanterveyden suojelemiseksi; muistuttaa, että tällaiset toimenpiteet on pantava täytäntöön tavalla, joka on johdonmukainen kansainvälisen oikeuden, mukaan lukien kansainvälinen pakolaisoikeus, ihmisoikeudet ja soveltuvin osin kansainvälinen humanitaarinen oikeus, mukaisten valtioiden velvoitteiden kanssa;

               Johdanto-osan 8 kappale. muistuttaa, että valtioilla on suvereeni toimivalta säännellä toisen maan kansalaisten maahantuloa noudattaen täysimääräisesti palauttamiskiellon periaatetta sekä sovellettavaa kansainvälistä oikeutta, kansainvälinen pakolaisoikeus mukaan luettuna;

               Johdanto-osan 9 kappale. palauttaa mieliin pakolaisia koskevan Global Compact -aloitteen, myös taakan ja vastuun jakamisen periaatteen;

               Johdanto-osan 10 kappale. palauttaa mieliin asiaa koskevat YK:n pakolaisasian päävaltuutetun toimeenpanevan komitean päätelmät, mukaan lukien nro 64 (XLI)(1990) pakolaisnaisista ja kansainvälisestä suojelusta; nro 84 (XLVIII)(1997) pakolaislapsista ja -nuorista; nro 105 (LVII)(2006) vaarassa olevista naisista ja tytöistä; nro 106 (LVII)(2006) valtiottomuuden tunnistamisesta, ehkäisemisestä ja vähentämisestä sekä kansalaisuudettomien henkilöiden suojelusta; nro 107 (LVIII)(2007) vaarassa olevista lapsista; nro 110 (LXI) (2010) vammaisista pakolaisista ja muista vammaisista henkilöistä, joita UNHCR suojelee ja avustaa; nro 109 (LX) (2009) pitkittyneiden pakolaisten tilanteesta; nro 111 (LXIV)(2013) väestörekisteristä; ja nro 112 (LXVII) (2016) kansainvälisestä yhteistyöstä suojelun ja ratkaisujen näkökulmasta;

               Osallistavat politiikat sekä terveydenhuollon ja muiden palvelujen saatavuus

               Toiminnallinen 1 kohta. suhtautuu myönteisesti valtioiden toteuttamiin toimenpiteisiin, joilla helpotetaan hädänalaisten henkilöiden terveydenhuoltopalvelujen saantia ja lisätään heidät niiden piiriin, sekä toimenpiteisiin, joilla rajoitetaan ja ehkäistään syrjimättömästi infektioita, myös rokotuksilla, mikä on yhdenmukaista sen periaatteen kanssa, jonka mukaan jokaisella on oikeus parhaimpaan mahdolliseen fyysiseen ja henkiseen terveyteen;

               Toiminnallinen 2 kohta. kannustaa valtioita toimimaan sen eteen, että entistä useampi hädänalainen henkilö pääsisi terveydenhuoltopalvelujen piiriin; ja kehottaa antamaan valtioille lisätukea, jotta ne voisivat kehittää ja laajentaa terveydenhuoltojärjestelmien valmiuksia vastata hädänalaisten henkilöiden ja heitä vastaanottavien yhteisöjen tarpeisiin;

               Toiminnallinen 3 kohta. kannustaa valtioita varmistamaan, että kansalaisuudettomuus tai siihen liittyvä asiakirjojen puuttuminen ei estä kansalaisuudettomien henkilöiden pääsyä terveydenhuoltopalveluihin ja -laitoksiin;

               Toiminnallinen 4 kohta. pitää myönteisinä ja kehottaa toteuttamaan lisää tehokkaita toimia, joilla estetään infektioiden leviäminen ja hallitaan terveysriskejä hädänalaisten henkilöiden keskuudessa, myös niiden, jotka asuvat leireillä, kollektiivisissa suojissa ja muissa yhdyskunnissa, ja huolehtimaan majoituksesta, ehkäisevistä toimenpiteistä ja tarvittaessa hoidosta sekä turvallisen juomaveden ja sanitaation saatavuudesta, myös standardien mukaisista hygieenisistä olosuhteista;

               Toiminnallinen 5 kohta. kannustaa toteuttamaan toimia, joilla tunnistetaan erityisiä terveyteen liittyviä tarpeita ja esteitä kansanterveysuhkien yhteydessä ja puututaan niihin, sekä edistämään lasten, naisten, nuorten tyttöjen, ikääntyneiden henkilöiden, vammaisten henkilöiden ja pitkäaikaisista terveysongelmista kärsivien henkilöiden prioriteetteja ja valmiuksia;

               Toiminnallinen 5 a kohta. kannustaa UNHCR:ää ja sen kumppaneita ylläpitämään riittäviä valmiuksia tukea terveystoimia, myös kansallisten palvelujen kautta, hädänalaisten henkilöiden ja vastaanottavan väestön hyväksi kansanterveysuhkiin varautumisen, suunnittelun ja reagoinnin aikana;

               Toiminnallinen 6 kohta. kannustaa valtioita ja UNHCR:ää puuttumaan mielenterveyskysymyksiin ja psykososiaaliseen hyvinvointiin pandemian torjunnassa edistämällä hädänalaisten henkilöiden [myös seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan uhrien] sekä vastaanottavien yhteisöjen mahdollisuuksia saada mielenterveydellistä ja psykososiaalista hätäapua  ja kannustaa vahvistamaan edelleen tällaisia toimenpiteitä muun muassa kansainvälisen tuen avulla;

               Toiminnallinen 6 a. kannustaa UNHCR:ää ja sen kumppaneita edelleen varmistamaan, että covid-19-pandemiasta ja muista kansanterveysuhkista saadut kokemukset toimivat pohjana ja vahvistavat suunnittelua sekä varautumista ja reagointia tällaisiin hätätilanteisiin, myös mielenterveyden ja psykososiaalisen tuen osalta;

               Kansainvälinen yhteistyö sekä taakan ja vastuun jakaminen

               Toiminnallinen 7 kohta. arvostaa vastaanottavien maiden jatkuvaa vieraanvaraisuutta ja pakolaisia osallistavia kansanterveystoimia sekä avunantajien anteliaisuutta hädänalaisten henkilöiden suojelun tarpeisiin vastaamisessa covid-19-pandemian aikana; korostaa kansainvälisen yhteistyön keskeisyyttä pakolaisten suojelua ja kestäviä ratkaisuja koskevassa järjestelmässä ja toteaa jälleen kerran olevansa sitoutunut kansainväliseen solidaarisuuteen sekä oikeudenmukaiseen taakan- ja vastuunjakoon;

               Toiminnallinen 7 a kohta. kehottaa valtioita ja muita kumppaneita tukemaan kiireellisesti rahoitusta sekä turvallisten ja tehokkaiden diagnoosimenetelmien, hoitojen ja rokotteiden tasapuolista jakelua sekä tutkimaan edelleen innovatiivisia rahoitusmekanismeja, joilla pyritään varmistamaan covid-19-rokotteiden kohtuuhintainen, oikea-aikainen, tasapuolinen ja yleinen saatavuus ja oikeudenmukainen jakaminen kaikille, myös hädänalaisille henkilöille ja vastaanottaville yhteisöille;

               EU:N HYLKÄÄMÄ: [Toiminnallinen 7 bAlt kohta. kehottaa painokkaasti kaikkia valtioita pidättymään yksipuolisista pakkotoimista, jotka voivat vaikuttaa kielteisesti vastaanottavien maiden valmiuksiin suojella pakolaisia ja kaventaa humanitaarista toimintatilaa, erityisesti meneillään olevan pandemian aikana, jolloin tehokkaan ja kohtuuhintaisen covid-19-rokotteen oikea-aikainen ja tasapuolinen saatavuus on välttämätöntä pakolaisväestön ja vastaanottavien yhteisöjen suojelemiseksi virusten leviämiseltä.]

               Maahantulon ja liikkumisen sekä turvapaikan saamisen rajoitukset 4

               Toiminnallinen 8 kohta. suhtautuu myönteisesti valtioiden toteuttamiin toimiin sen varmistamiseksi, että toimenpiteet, joilla rajoitetaan maahantuloa rajoilla kansanterveysuhkien yhteydessä, ovat tilapäisiä, syrjimättömiä, välttämättömiä, oikeasuhteisia ja kohtuullisia olosuhteisiin nähden ja että niitä sovelletaan tavalla, joka turvaa kansanterveyden samalla kun kunnioitetaan turvapaikan hakemista ja saamista koskevaa oikeutta ja palauttamiskiellon periaatetta ja noudatetaan kansainvälisen oikeuden, myös kansainvälisen pakolaisoikeuden, mukaisia sovellettavia velvoitteita;

               Toiminnallinen 9 kohta. suhtautuu myönteisesti valtioiden ja UNHCR:n toteuttamiin sopeutumistoimiin, joilla varmistetaan pääsy turvapaikka- ja kansalaisuudettomuuden määrittämistä koskeviin menettelyihin ja niiden toiminta, rekisteröinti ja asiakirjojen myöntäminen sekä muut asiaankuuluvat prosessit hädänalaisille henkilöille, mukaan lukien teknologian käyttö etähaastatteluissa ja syntymän rekisteröinnin sekä kansalaisuutta ja asuinpaikkaa koskevien asiakirjojen voimassaolon määräaikojen pidentäminen, ja kannustaa muita valtioita, UNHCR:ää ja kumppaneita jatkamaan tarvittaessa valtioiden tukemista näissä kysymyksissä;

               Toiminnallinen 10 kohta. panee merkille, että on tärkeää varmistaa, että kaikki hädänalaisten henkilöiden liikkumisrajoitukset kansanterveyden suojelemiseksi ovat syrjimättömiä, lailla säädettyjä, välttämättömiä, olosuhteisiin nähden kohtuullisia ja muutoin kansainvälisen oikeuden mukaisia, ja suhtautuu myönteisesti säilöönoton vaihtoehtojen käyttöön, joilla varmistetaan kansanterveystoimenpiteiden noudattaminen;

               Toiminnallinen 11 kohta. korostaa, että ihmisoikeuksia on kunnioitettava kaikilta osin, ja painottaa, että pandemian torjunnassa ei ole sijaa minkäänlaiselle syrjinnälle, rasismille tai muukalaisvihalle;

               Kansanterveysuhkien laajempiin vaikutuksiin puuttuminen

               Uudelleennumeroitu toiminnallinen 12 kohta. on huolissaan covid-19-pandemian monitahoisista vaikutuksista hädänalaisiin henkilöihin ja heitä vastaanottaviin yhteisöihin, muun muassa köyhyyden lisääntymisestä ja koulutusmahdollisuuksien katkeamisesta, elintarviketurvan heikkenemisestä, toimeentulomahdollisuuksien niukkuudesta sekä seksuaalisen ja sukupuoleen perustuvan väkivallan lisääntymisestä;

               Uudelleennumeroitu toiminnallinen 13 kohta. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan yhteistyössä UNHCR:n kanssa ja muiden sidosryhmien tuella, että hädänalaisten henkilöiden ja heitä vastaanottavien yhteisöjen humanitaarisiin tarpeisiin, joihin kuuluvat muun muassa puhdas vesi, ruoka ja ravitsemus, suoja, koulutus, toimeentulo, energia, terveys [myös seksuaali- ja lisääntymisterveys] [hoitopalvelut] [myös rokotteet], ja muihin suojelun tarpeisiin vastataan humanitaarisen avun osatekijöinä kansanterveysuhkien yhteydessä, myös tarjoamalla oikea-aikaisia ja riittäviä resursseja, varmistaen samalla, että niiden yhteistoiminnassa noudatetaan kaikilta osin humanitaarisia periaatteita;

               Uudelleennumeroitu toiminnallinen 14 kohta. suhtautuu myönteisesti sukupuolten tasa-arvoon ja naisten vaikutusmahdollisuuksien lisäämiseen kaikissa kansanterveysuhkiin reagoimisen vaiheissa sekä kehottaa valtioita, UNHCR:ää ja muita sidosryhmiä edistämään niitä; kehottaa tässä yhteydessä jäsenvaltioita varmistamaan yhteistyössä UNHCR:n kanssa ja muiden sidosryhmien tuella, että hädänalaisilla henkilöillä on mahdollisuus saada luotettavasti ja turvallisesti [seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuollon palveluja sekä] perusterveydenhuoltopalveluja ja psykososiaalista tukea hätätilanteiden puhkeamisesta lähtien, ja toteaa samalla, että keskeiset palvelut ovat tärkeitä, jotta voidaan vastata tehokkaasti naisten ja nuorten tyttöjen ja lasten tarpeisiin ja suojella heitä ehkäistävissä olevalta kuolleisuudelta ja sairastuvuudelta, joita esiintyy humanitaarisissa hätätilanteissa;

               Uudelleennumeroitu toiminnallinen 15 kohta. kannustaa kaikkia toimijoita kaksinkertaistamaan toimet, joilla tuetaan valtioita, jotta voidaan minimoida kansanterveysuhkien vaikutukset hädänalaisiin henkilöihin ja heidän joukossaan oleviin lapsiin, mukaan lukien koulutusmahdollisuuksien supistuminen, köyhyyden lisääntyminen, lapsi-, varhais- ja pakkoavioliitot ja ihmiskauppa, muu väkivalta, riisto ja hyväksikäyttö, kuten lapsityövoiman käyttö, lasten värväys ja perheiden erottaminen toisistaan, ja pyrkiä tarjoamaan heille perusta paremmalle tulevaisuudelle;

               Kestävät ratkaisut

               Toiminnallinen 16 kohta. on huolissaan siitä, että covid-19-pandemia on vaikuttanut merkittävästi kestävien ratkaisujen etsimiseen; korostaa niiden merkitystä, sillä niiden turvaaminen on yksi kansainvälisen suojelun päätavoitteista; kehottaa myös valtioita, UNHCR:ää ja muita kumppaneita osallistumaan entistä aktiivisemmin toimiin kansanterveysuhkien yhteydessä, jotta voidaan

               a. edistää mahdollistavia olosuhteita lähtömaissa, myös toimia perimmäisiin syihin puuttumiseksi, pakolaisten vapaaehtoisen paluun toteuttamiseksi turvallisesti ja ihmisarvoisesti sekä paluumuuttajien kestävän uudelleenkotoutumisen toteuttamiseksi, mukaan lukien asianmukaiset kansanterveystoimenpiteet;

               b. tukea uudelleensijoittamista, mukaan lukien uudelleensijoituspaikkojen lisääminen nykyisistä uudelleensijoitusvaltioista ja uusien paikkojen lisääminen uusista valtioista; joustavien käsittelymenetelmien käyttäminen tai laajentaminen sekä oikea-aikaisten lähtöjen helpottaminen kansanterveyttä kunnioittaen;

               c. helpottaa pääsyä täydentäviin väyliin, kuten perheenyhdistämiseen, työmarkkinoille ja opiskelumahdollisuuksiin, kansallisen lainsäädännön mukaisesti kestävien ratkaisujen tukemiseksi; sekä

               d. helpottaa omatoimisuutta ja tarjota tarvittaessa kotoutumismahdollisuuksia hädänalaisille henkilöille.

               Toiminnallinen 16 a kohta. on huolissaan myös siitä, että covid-19-pandemia on vaikuttanut merkittävästi kestävien ratkaisujen etsimiseen maan sisäisiä pakolaisia varten, ja kehottaa edelleen tukemaan kansallisia viranomaisia mahdollistavien olosuhteiden luomisessa kestävien ratkaisujen löytämiseksi maan sisäisiä pakolaisia varten, mukaan lukien vapaaehtoinen, turvallinen ja ihmisarvoinen paluu, paikallinen kotouttaminen tai sijoittaminen toiseen osaan maata.

               Yhteydenpito hädänalaisten henkilöiden kanssa ja heidän panoksensa

               Toiminnallinen 22 kohta. panee merkille hädänalaisten henkilöiden kanssa käydystä tietojenvaihdosta saadut hyödyt ja heidän mahdollisuutensa saada tietoa ja tulla kuulluiksi heitä koskevista asioista, myös terveystoimenpiteiden vaikutusten parantamiseksi;

               Toiminnallinen 23 kohta. pitää myönteisinä ja edistää toimenpiteitä, joiden avulla hädänalaiset henkilöt voivat tarjota osaamistaan ja antaa myönteisen panoksensa muun muassa lääketieteen, opetusalan ja muiden alojen palveluntarjoajina, sillä heidän tuellaan voidaan puuttua kansanterveysuhkiin ja vahvistaa hyvinvointia vastaanottavissa yhteisöissä, ja kehottaa UNHCR:ää ottamaan heidän mielipiteensä ja asiantuntemuksensa huomioon suojelutoimien suunnittelussa;

               Toiminnallinen 23 aAlt kohta. toteaa, että digitaalisten välineiden käytön lisääntyminen on mahdollistanut palvelujen tarjoamisen jatkumisen ja lisännyt hädänalaisten henkilöiden saavutettavuutta; kannustaa UNHCR:ää jatkamaan yhteistyössä asianomaisten valtioiden ja muiden asianomaisten sidosryhmien kanssa uusien keinojen tutkimista asianmukaisten digitaalisten välineiden käyttämiseksi sekä innovatiivisten lähestymistapojen täytäntöönpanoa tietojen keräämisessä, hallinnoinnissa ja jakamisessa kansallisten lakien ja sovellettavien kansainvälisten yksityisyyttä ja tietosuojaa koskevien vaatimusten ja periaatteiden mukaisesti; ja

               Toiminnallinen 23 b kohta. panee merkille väärän tiedon riskin kansanterveysuhan aikana ja sen, että on tärkeää torjua väärää tietoa tosiasioihin perustuvalla viestinnällä, jota hädänalaiset henkilöt voivat helposti ymmärtää ja joka on helposti heidän saatavillaan; ja toteaa, että hädänalaisilla henkilöillä on keskeinen rooli tällaisten tietojen välittämisessä.

                     (1)

                        Ks. myös YK:n yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/70/1.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.10.2021
            COM(2021) 604 final
            2021/0307(NLE)

            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi suoritettavista rahaston sopimuspuolten rahoitusosuuksista vuoden 2021 kolmannen maksuerän osalta

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

               Tämä ehdotus koskee luonnosta neuvoston päätökseksi Euroopan kehitysrahaston (EKR) sopimuspuolten suoritettavaksi vuonna 2021 tulevien yhdennentoista EKR:n rahoitusosuuksien kolmannesta maksuerästä.

               Yhdennentoista EKR:n ja muiden vielä avoinna olevien EKR:ien (eli yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n) varojen hallinnointisäännöt vahvistetaan seuraavissa asiakirjoissa:

               (a)Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä voimassa oleva kumppanuussopimus, jäljempänä ’AKT–EU-kumppanuussopimus’, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna
                  1
               ;

               (b)AKT–EU-suurlähettiläskomitean päätös N:o 2/2020
                  2
               , annettu 4 päivänä joulukuuta 2020, AKT–EU-kumppanuussopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisten siirtymävaiheen toimenpiteiden hyväksymisestä annetun AKT–EU-suurlähettiläskomitean päätöksen N:o 3/2019
                  3
                muuttamisesta, jotta voidaan edelleen jatkaa AKT–EU-kumppanuussopimuksen määräysten soveltamista 30 päivään marraskuuta 2021 tai kunnes uusi AKT–EU-sopimus, jäljempänä ’uusi sopimus’ tulee voimaan tai uuden sopimuksen väliaikainen soveltaminen alkaa, sen mukaan, kumpi ajankohdista on aikaisempi;

               (c)neuvoston päätös (EU) 2020/2233
                  4
                yhdeksännen, kymmenennen ja yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston toimista osana AKT-maiden investointikehystä takaisin saatujen varojen sitomisesta;

               (d)neuvostossa kokoontuneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäinen sopimus vuosia 2014–2020 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan Euroopan unionin avun rahoituksesta AKT–EU-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille
                  5
               , jäljempänä ’yhdennentoista EKR:n sisäinen sopimus’;

               (e)neuvoston asetus (EU) 2018/1877
                  6
                yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta, jäljempänä ’yhdennentoista EKR:n varainhoitoasetus’.

               Edellä a–e alakohdassa tarkoitetut asiakirjat sisältävät EKR:n sopimuspuolten monivuotiset sitoumukset EKR:n rahoittamisesta. Yhdennentoista EKR:n varainhoitoasetuksessa säädetään, että EKR:n sopimuspuolten on maksettava EKR:n varainhoitotilille säännöllisesti rahoitusosuuksia ennalta määritettyjen rahoitussitoumusten mukaisesti. Säännölliset rahoitusosuudet tulevat maksettaviksi teknisillä neuvoston päätöksillä, joilla pannaan täytäntöön aikaisemmin päätetyt rahoitussitoumukset.

               Sen vuoksi kaikkia perusteluosan otsikoita ei sovelleta tämänkaltaisiin säännöllisiin rahoitusosuuksien maksupyyntöihin.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Yhdennentoista EKR:n varainhoitoasetuksen 19 artiklan 5 kohdan mukaan neuvoston on annettava päätös tästä ehdotuksesta viimeistään 21 kalenteripäivän kuluttua siitä, kun Euroopan unionin puolesta toimiva Euroopan komissio on sen esittänyt.

               2021/0307 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi suoritettavista rahaston sopimuspuolten rahoitusosuuksista vuoden 2021 kolmannen maksuerän osalta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

               ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen
                  7
                vuosia 2014–2020 koskevaan monivuotiseen rahoituskehykseen perustuvan Euroopan unionin avun rahoituksesta AKT–EU-kumppanuussopimuksen mukaisesti sekä rahoitustuen myöntämisestä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 14 artiklan 3 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta ja asetuksen (EU) 2015/323
                  8
                kumoamisesta 26 päivänä marraskuuta 2018 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2018/1877 ja erityisesti sen 19 artiklan 5 kohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Neuvoston asetuksen (EU) 2018/1877
                  9
                19–22 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti komissio esittää viimeistään 10 päivänä lokakuuta 2021 ehdotuksen, johon sisältyy rahoitusosuuden kolmannen maksuerän määrä vuoden 2021 osalta.

               (2)Euroopan investointipankin, jäljempänä ’EIP’, on asetuksen (EU) 2018/1877 46 artiklan mukaan toimitettava komissiolle ajantasaistetut ennakkoarviot hallinnoimiaan välineitä koskevista sitoumuksista ja maksuista.

               (3)Asetuksen (EU) 2018/1877 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti rahoitusosuuksien maksupyynnöissä on käytettävä ensin aiemmille Euroopan kehitysrahastoille (EKR) vahvistetut määrät. Näin ollen olisi esitettävä asetuksen (EU) 2018/1877 mukainen maksupyyntö EIP:n ja komission osalta.

               (4)Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamista Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä koskevan sopimuksen, jäljempänä ’erosopimus’, 152 artiklan nojalla Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, on edelleen sopimuspuolena EKR:ssä yhdennentoista EKR:n ja kaikkien aiempien kehitysrahastojen päättämiseen asti. Erosopimuksen 153 artiklan mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan osuutta yhdennestätoista EKR:stä, kun kyseiset varat on vapautettu 31 päivän joulukuuta 2020 jälkeen, tai aiemmista EKR:istä rahoitetuista hankkeista vapautuneista varoista ei kuitenkaan käytetä uudelleen.

               (5)Neuvoston päätöksessä (EU) 2020/1708
                  10
                vahvistetaan sopimuspuolten EKR:ään suorittamien rahoitusosuuksien vuotuisesta määrästä Euroopan komission osuudeksi 3 700 000 000 euroa ja Euroopan investointipankin osuudeksi 300 000 000 euroa vuonna 2021.

               (6)Tässä päätöksessä säädettyjen toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi päätöksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan kehitysrahaston sopimuspuolet suorittavat Euroopan kehitysrahaston vuoden 2021 rahoitusosuuksien kolmannet maksuerät Euroopan komissiolle ja Euroopan investointipankille liitteen mukaisesti.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

                     (2)

                        EUVL L 420, 14.12.2020, s. 32.

                     (3)

                        EUVL L 1, 3.1.2020, s. 3.

                     (4)

                        EUVL L 438, 28.12.2020, s. 188–191.

                     (5)

                        EUVL L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (6)

                        EUVL L 307, 3.12.2018, s. 1–21.

                     (7)

                        EUVL L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (8)

                        EUVL L 58, 3.3.2015, s.17–38.

                     (9)

                        Neuvoston asetus (EU) 2018/1877, annettu 26 päivänä marraskuuta 2018, yhdenteentoista Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta ja asetuksen (EU) 2015/323 kumoamisesta (EUVL L 307, 3.12.2018, s. 7).

                     (10)

                        Neuvoston päätös (EU) 2020/1708, annettu 13 päivänä marraskuuta 2020, Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi suoritettavista jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista ja rahoitusosuuden enimmäismäärästä vuonna 2022, vuotuisesta määrästä vuonna 2021, ensimmäisestä maksuerästä vuonna 2021 sekä rahoitusosuuksien odotettuja vuotuisia määriä vuosina 2023 ja 2024 koskevasta alustavasta ja ei-sitovasta ennusteesta (EUVL L 385, 17.11.2020, s. 13).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.10.2021
            COM(2021) 604 final

            LIITE
            asiakirjaan
            EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            Euroopan kehitysrahaston rahoittamiseksi suoritettavista rahaston sopimuspuolten rahoitusosuuksista vuoden 2021 kolmannen maksuerän osalta

               LIITE

                        JÄSENVALTIOT ja Yhdistynyt kuningaskunta

                        Osuus 11. EKR:stä (%)

                        Vuoden 2021 kolmas erä (euroa)

                        Yhteensä

                        EIP

                        Komissio

                        11. EKR

                        11. EKR

                        BELGIA

                        3,24927

                        3 249 270,00

                        29 243 430,00

                        32 492 700,00

                        BULGARIA

                        0,21853

                        218 530,00

                        1 966 770,00

                        2 185 300,00

                        TŠEKKI

                        0,79745

                        797 450,00

                        7 177 050,00

                        7 974 500,00

                        TANSKA

                        1,98045

                        1 980 450,00

                        17 824 050,00

                        19 804 500,00

                        SAKSA

                        20,57980

                        20 579 800,00

                        185 218 200,00

                        205 798 000,00

                        VIRO

                        0,08635

                        86 350,00

                        777 150,00

                        863 500,00

                        IRLANTI

                        0,94006

                        940 060,00

                        8 460 540,00

                        9 400 600,00

                        KREIKKA

                        1,50735

                        1 507 350,00

                        13 566 150,00

                        15 073 500,00

                        ESPANJA

                        7,93248

                        7 932 480,00

                        71 392 320,00

                        79 324 800,00

                        RANSKA

                        17,81269

                        17 812 690,00

                        160 314 210,00

                        178 126 900,00

                        KROATIA

                        0,22518

                        225 180,00

                        2 026 620,00

                        2 251 800,00

                        ITALIA

                        12,53009

                        12 530 090,00

                        112 770 810,00

                        125 300 900,00

                        KYPROS

                        0,11162

                        111 620,00

                        1 004 580,00

                        1 116 200,00

                        LATVIA

                        0,11612

                        116 120,00

                        1 045 080,00

                        1 161 200,00

                        LIETTUA

                        0,18077

                        180 770,00

                        1 626 930,00

                        1 807 700,00

                        LUXEMBURG

                        0,25509

                        255 090,00

                        2 295 810,00

                        2 550 900,00

                        UNKARI

                        0,61456

                        614 560,00

                        5 531 040,00

                        6 145 600,00

                        ΜΑLTA

                        0,03801

                        38 010,00

                        342 090,00

                        380 100,00

                        ALANKOMAAT

                        4,77678

                        4 776 780,00

                        42 991 020,00

                        47 767 800,00

                        ITÄVALTA

                        2,39757

                        2 397 570,00

                        21 578 130,00

                        23 975 700,00

                        PUOLA

                        2,00734

                        2 007 340,00

                        18 066 060,00

                        20 073 400,00

                        PORTUGALI

                        1,19679

                        1 196 790,00

                        10 771 110,00

                        11 967 900,00

                        ROMANIA

                        0,71815

                        718 150,00

                        6 463 350,00

                        7 181 500,00

                        SLOVENIA

                        0,22452

                        224 520,00

                        2 020 680,00

                        2 245 200,00

                        SLOVAKIA

                        0,37616

                        376 160,00

                        3 385 440,00

                        3 761 600,00

                        SUOMI

                        1,50909

                        1 509 090,00

                        13 581 810,00

                        15 090 900,00

                        RUOTSI

                        2,93911

                        2 939 110,00

                        26 451 990,00

                        29 391 100,00

                        YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA

                        14,67862

                        14 678 620,00

                        132 107 580,00

                        146 786 200,00

                        Yhteensä EU27 & Yhdistynyt kuningaskunta

                        100,00

                        100 000 000,00

                        900 000 000,00

                        1 000 000 000,00