				|

		52011PC0276

			EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yksityisoikeuden alalla määrättyjen suojelutoimenpiteiden vastavuoroisesta tunnustamisesta Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yksityisoikeuden alalla määrättyjen suojelutoimenpiteiden vastavuoroisesta tunnustamisesta /* KOM/2011/0276 lopull. */

			   	PERUSTELUT

1.
EHDOTUKSEN TAUSTA

Tämä ehdotus on
osa lainsäädäntöpakettia, jonka tarkoituksena on parantaa rikoksen uhrin
oikeuksia EU:ssa. Paketin muut osat ovat tiedonanto uhrin oikeuksien
lujittamisesta EU:ssa ja direktiivi rikoksen uhrin oikeuksia, tukea ja suojelua
koskevien vähimmäisvaatimusten vahvistamisesta. Tämä yksityisoikeuden alalla
määrättyjä suojelumääräyksiä koskeva ehdotus täydentää jäsenvaltioiden
syyskuussa 2009 esittämän aloitteen pohjalta annettua, eurooppalaista
suojelumääräystä koskevaa direktiiviä[1], jolla varmistetaan
rikosoikeuden alalla määrättyjen suojelutoimenpiteiden vastavuoroinen
tunnustaminen.
Euroopan unioni on asettanut tavoitteekseen
pitää yllä ja kehittää unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen
perustuvana alueena, jonka kulmakivenä on tuomioiden ja muiden
oikeusviranomaisten päätösten vastavuoroinen tunnustaminen unionin alueella.
Tukholman
ohjelmassa (2010–2014)[2] ja sen toteuttamista
koskevassa komission toimintasuunnitelmassa todetaan, että tarvitaan
lisätoimia, jotta rikoksen uhrien tarpeet voidaan nostaa keskeiseen asemaan
eurooppalaisissa oikeusjärjestelmissä. Mainituissa asiakirjoissa uhrien
oikeudet asetetaan EU:n asialistan kärkisijoille. Tarkoituksena on ottaa
käyttöön yhdennetty ja koordinoitu lähestymistapa uhrien asemaan lokakuussa
2009 kokoontuneen oikeus- ja sisäasioiden neuvoston päätelmien[3]
mukaisesti.
EU on jo pyrkinyt
turvaamaan rikoksen uhrien oikeudet antamalla 15. maaliskuuta 2001 neuvoston
puitepäätöksen 2001/220/YOS uhrin asemasta rikosoikeudenkäyntimenettelyissä.
Vaikka uhrien oikeuksien suhteen onkin tapahtunut kehitystä, puitepäätöksen
tavoitteet eivät ole täysin toteutuneet.
Myös Euroopan
parlamentti on kehottanut neuvostoa hyväksymään kattavan sääntelykehyksen, joka
tarjoaa rikoksen uhreille mahdollisimman kattavan suojan.[4]
Naisiin kohdistuvan väkivallan poistamisesta 26. marraskuuta 2009
antamassaan päätöslauselmassa[5] Euroopan parlamentti
kehottaa jäsenvaltioita kehittämään kansallista lainsäädäntöään ja
toimintalinjojaan kaikenlaisen naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi ja
sen taustalla oleviin syihin puuttumiseksi erityisesti ehkäisevin toimin.
Parlamentti myös kehottaa unionia varmistamaan, että kaikilla väkivallan
uhreilla on oikeus suojeluun, apuun ja tukeen.
Yhteisellä vapauden, turvallisuuden ja
oikeuden alueella (esimerkiksi perheväkivallan) uhrien tai henkilöiden, joiden
ruumiillinen ja/tai henkinen koskemattomuus tai vapaus on uhattuna ja joiden
hyväksi on määrätty jossakin jäsenvaltiossa suojelutoimenpide, olisi saatava samantasoista
suojelua muissa jäsenvaltioissa, jos he muuttavat tai matkustavat sinne, ilman
kalliita ja aikaavieviä menettelyjä. Tällaiset toimet ovat myös vastaus
komission EU:n kansalaisuutta koskevassa katsauksessa[6]
27. lokakuuta 2010 esittämään kehotukseen jatkaa esteiden poistamista
kansalaisoikeuksien toteutumisen tieltä.
Syyskuussa 2009 kaksitoista jäsenvaltiota
esitti ehdotuksen eurooppalaista suojelumääräystä koskevaksi Euroopan
parlamentin ja neuvoston direktiiviksi[7]. Ehdotusta koskevien
neuvottelujen yhteydessä kävi ilmi, että siinä käytetyt mekanismit, jotka
perustuvat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 82
artiklaan, joka koskee vastavuoroista tunnustamista rikosoikeuden alalla, eivät
yllä sille kunnianhimoiselle tasolle, joka on jo saavutettu yksityisoikeuden
alalla tapahtuvan vastavuoroisen tunnustamisen alalla SEUT-sopimuksen 81
artiklan nojalla. Sen vuoksi tämän ehdotuksen tarkoituksena on täydentää
rikosoikeuden alalla määrättyjen suojelutoimenpiteiden vastavuoroista
tunnustamista koskevaa säädöstä ja näin varmistaa, että käytössä on tehokas
mekanismi, joka takaa kaikkien jossakin jäsenvaltiossa määrättyjen
suojelutoimenpiteiden vapaan liikkuvuuden kaikkialla EU:ssa.

2.
KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI

Vaatimus, jonka
mukaan tätä ehdotusta olisi sovellettava yksinomaan yksityisoikeudellisissa
menettelyissä määrättyihin suojelumääräyksiin, tuli esiin neuvoteltaessa
eurooppalaista suojelumääräystä koskevasta jäsenvaltioiden aloitteesta, jonka
yhteydessä laadittiin vaikutustenarviointi. Tarkentaakseen
käsitystään tämän ehdotuksen tarpeellisuudesta ja sen toteuttamiseen
liittyvistä yksityiskohdista komissio järjesti sarjan lisäkuulemisia
jäsenvaltioiden, muiden toimielinten ja eri alojen asiantuntijoiden kanssa.
Komissio järjesti
ensin 25. toukokuuta 2010 asiantuntijakokouksen. Sen yhteydessä vahvistui, että
monissa jäsenvaltioissa on käytössä yksityisoikeudellisia suojelutoimenpiteitä,
joiden vastavuoroisen tunnustamisen tulisi perustua yksityisoikeuden alalla
noudatettaviin yhteisiin normeihin eikä rikosoikeuden alalla yleensä
noudatettaviin raskaampiin menettelyihin.
Lisäksi komissio
tilasi vaikutusten arvioinnin tueksi ulkopuolisen selvityksen, jossa
tarkasteltiin rikoksen uhrien tarpeita ja sitä, millaisin toimenpitein niihin
voitaisiin vastata, sekä eri vaihtoehtojen vaikutuksia.[8]
Vaikutustenarvioinnin valmistelua varten komissio järjesti 15.7.–30.9.2010
julkisen kuulemisen, joka oli avoinna sekä yleisölle että valtiosta
riippumattomille ja valtiollisille organisaatioille. Siinä kysyttiin, millä
tavoin EU:n olisi pyrittävä parantamaan rikoksen uhrien asemaa esimerkiksi
suojelumääräysten avulla.
Lisäksi teetettiin
toinen tutkimus, jossa selvitettiin eri vaihtoehtoja sen erityistavoitteen
toteuttamiseksi, että suojeltava henkilö ei menetä suojelumääräykseen
perustuvaa suojelua matkustaessaan tai muuttaessaan toiseen jäsenvaltioon.[9]

3.
EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
3.1.
Oikeusperusta

Tämä ehdotus
perustuu SEUT-sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan a, e ja f alakohtaan. SEUT-sopimuksen 81 artiklan nojalla unioni kehittää
oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeudellisissa asioissa, joilla on
rajatylittäviä vaikutuksia; tämä yhteistyö perustuu tuomioistuinten päätösten
ja muiden päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen. Tähän
yhteistyöhön voi kuulua jäsenvaltioiden lakien ja asetusten lähentämistä
koskevien toimenpiteiden hyväksymistä.
Tätä varten
Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä
noudattaen toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen erityisesti sisämarkkinoiden
moitteettoman toiminnan turvaamiseksi ja joiden tarkoituksena on muun muassa
varmistaa tuomioistuinten päätösten ja muiden päätösten vastavuoroinen
tunnustaminen ja täytäntöönpano.

3.2.
Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus

Väkivallan ja erityisesti perheväkivallan,
häirinnän tai lapsiin kohdistuvan väkivallan uhrien suojelemiseksi
jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä säädetään mahdollisuudesta
määrätä väliaikaisia ja ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä sellaisten henkilöiden
suojelemiseksi, joiden ruumiilliseen ja/tai henkiseen koskemattomuuteen tai
vapauteen kohdistuu vakava riski. Suojelutoimenpiteen määrää tuomioistuin tai
muu lainkäyttöviranomainen riskin kohteena olevan henkilön pyynnöstä. Monet
näistä toimenpiteistä määrätään yksipuolisessa (ex parte) menettelyssä
eli ilman että riskin aiheuttajaa kutsutaan kuultavaksi. Näin tehdään
erityisesti silloin kun asialla on kiire. Suojelutoimenpide voi olla
esimerkiksi lähestymiskielto, jonka nojalla riskin aiheuttajaa kielletään
tulemasta tiettyä etäisyyttä lähemmäksi suojeltavaa henkilöä tai menemästä
tiettyihin paikkoihin, joissa suojeltava henkilö asuu tai joissa tämä käy.
Monien suojelutoimenpiteiden erityisominaisuutena on, että viranomaisten ei
tarvitse erikseen varmistaa niiden täytäntöönpanoa, vaan jos riskin aiheuttaja
rikkoo hänelle asetettua kieltoa, hänelle voidaan suoraan määrätä seuraamuksia,
usein rikosoikeudellisia.
Vapaan liikkuvuuden lisääntyessä yhä useammat
ihmiset matkustavat ulkomailla tai muuttavat asumaan toiseen maahan. Sen vuoksi
on erittäin tärkeää varmistaa, että tällaiset yhdessä jäsenvaltiossa määrätyt
väliaikaiset suojelutoimenpiteet pysyvät voimassa myös silloin kun suojeltava
henkilö matkustaa tai muuttaa toiseen jäsenvaltioon, ilman että hänen tarvitsee
sitä varten käydä läpi aikaa vieviä menettelyjä. Yksityisoikeuden alalla
tehtävä oikeudellinen yhteistyö on kehittynyt sitä mukaa kuin Euroopassa on
kehitetty sisämarkkinoita, jotka perustuvat tuomioiden ja muiden päätösten
vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen. Tällaista vastavuoroista
tunnustamista on asteittain parannettu vähentämällä toisessa EU:n
jäsenvaltiossa annettujen päätösten valvontaa. Tämän ehdotuksen tavoitteena on
ottaa käyttöön nopea ja tehokas mekanismi sen varmistamiseksi, että
jäsenvaltio, johon riskin kohteena oleva henkilö muuttaa, tunnustaa toisessa
jäsenvaltiossa määrätyn suojelutoimenpiteen ilman mitään välimuodollisuuksia.
Samoin kuin muihin yksityisoikeuden alalla sovellettaviin vastavuoroisen
tunnustamisen välineisiin, myös tähän ehdotukseen liittyy vakiomuotoinen
todistus, joka sisältää kaikki suojelutoimenpiteen tunnustamista ja
tarvittaessa sen täytäntöönpanoa varten tarvittavat tiedot. Todistuksen myöntää
suojelutoimenpiteen määräävän jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen joko
viran puolesta tai suojeltavan henkilön pyynnöstä. Tämän jälkeen suojeltavan
henkilön on itse otettava yhteyttä toisen jäsenvaltion toimivaltaisiin
viranomaisiin ja toimitettava niille kyseinen todistus. Toisen jäsenvaltion
toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat riskin aiheuttajalle ulkomailla
määrätyn suojelutoimenpiteen maantieteellisen soveltamisalan laajentamisesta ja
sen rikkomisesta aiheutuvista seuraamuksista. Tarvittaessa ne myös huolehtivat
toimenpiteen täytäntöönpanosta.
Jotta voitaisiin varmistaa, että
suojelutoimenpiteet voivat liikkua EU:ssa nopeasti, edullisesti ja tehokkaasti,
on noudatettu samaa mallia kuin ns. Bryssel II a -asetuksessa eli
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja
täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja
asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27 päivänä marraskuuta 2003 annetussa
neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2201/2003[10] ja erityisesti
sen 41 ja 42 artiklassa. Lisäksi lähteenä on käytetty komission ehdotusta
neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (Bryssel I) uudelleenlaatimiseksi[11].
Ehdotuksessa säädetään välimenettelyjen poistamisesta. Siinä ei esitetä
kieltäytymisperusteita, lukuun ottamatta tilannetta, jossa asiasta on annettu
tunnustamisjäsenvaltiossa päätös, joka on ristiriidassa suojelutoimenpiteen
kanssa.
Automaattinen
tunnustaminen pätee myös silloin kun jäsenvaltiossa, jossa suojelutoimenpiteen
tunnustamista ja/tai täytäntöönpanoa haetaan, ei ole käytössä yksityisoikeuden
alalla määrättäviä suojelutoimenpiteitä. Kyseessä on yksityisoikeuden alalla
sovellettavan vastavuoroisen tunnustamisen perusperiaate: se, että
jäsenvaltiossa, jossa tunnustamista ja/tai täytäntöönpanoa haetaan, ei ole
käytössä tällaista kansalliseen lainsäädäntöön perustuvaa toimenpidettä, ei saa
vaikuttaa jäsenvaltion velvollisuuteen tunnustaa ja tarvittaessa panna
täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa määrätty toimenpide. Tässä suhteessa ei ole
merkitystä sillä, mikä viranomainen suojelutoimenpiteen on määrännyt
(siviilituomioistuin, rikostuomioistuin tai esimerkiksi kaupunginjohtaja).
Sen lisäksi, että
välimenettelystä luovutaan, käyttöön otetaan eräitä perusoikeuksiin liittyviä
takeita:
–
Sillä suojelutoimenpiteen määränneen jäsenvaltion
viranomaisella, jolta suojelutoimenpidettä koskevaa todistusta pyydetään, on
velvollisuus tarkistaa, että riskin aiheuttavan henkilön oikeutta
oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja erityisesti hänen oikeuttaan tulla
kuulluksi (vastaajan oikeutta) on noudatettu. Jos nämä oikeudet eivät ole
toteutuneet, todistusta ei voida antaa.
–
Jos suojelutoimenpiteen määrännyt jäsenvaltio
keskeyttää toimenpiteen täytäntöönpanon tai peruuttaa sen, toisen jäsenvaltion
toimivaltaisen viranomaisen on riskin aiheuttavan henkilön pyynnöstä
keskeytettävä tai peruutettava myös toimenpiteen tunnustaminen ja mahdollinen
täytäntöönpano.
–
Molempien jäsenvaltioiden toimivaltaisten
viranomaisten on ilmoitettava sekä riskin aiheuttajalle että suojeltavalle
henkilölle kaikki tiedot, jotka koskevat suojelutoimenpiteen myöntämistä, tunnustamista,
mahdollista täytäntöönpanoa ja siihen liittyviä seuraamuksia tai toimenpiteen
täytäntöönpanon keskeyttämistä tai sen peruuttamista.
Näiden takeiden
avulla varmistetaan perusoikeuksien ja erityisesti Euroopan unionin
perusoikeuskirjassa vahvistettujen periaatteiden noudattaminen. Niiden ansiosta
voidaan myös välttää eksekvatuurimenettelyyn liittyvä viivytys ja kustannukset.
Ehdotuksessa ei
käsitellä rikosoikeudellisia seuraamuksia, jotka jäsenvaltioiden on otettava
käyttöön suojelumääräyksen rikkomisen varalta. Tämä kysymys on ratkaistava
kunkin jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön puitteissa.

3.3.
Analyysi tärkeimmistä artikloista

Ehdotuksen
tarkoituksena on ottaa käyttöön vastavuoroisen tunnustamisen mekanismi
yksityisoikeuden alalla, joten se on jatkoa oikeudellista yhteistyötä siviili-
ja kauppaoikeuden alalla koskeville nykyisille EU:n välineille, joihin se myös
pitkälti perustuu. Monet ehdotuksen artikloista ovatkin identtisiä näiden
säädösten vastaavien artiklojen kanssa tai muutoin vastaavat niitä.
1 artikla -
Soveltamisala
Eräistä
suojelutoimenpiteistä säädetään jo Bryssel I[12]- ja Bryssel II a
-asetuksissa, minkä vuoksi on tarpeen selventää niiden ja tämän ehdotuksen
välistä suhdetta.
Tässä asetuksessa
vahvistetaan suojelutoimenpiteitä koskevat erityiset säännöt. Yleisen
oikeusperiaatteen mukaisesti sitä sovelletaan tämän vuoksi ensisijaisesti
Bryssel I ‑asetuksessa vahvistettuihin yleisiin sääntöihin nähden.
Bryssel II a
-asetuksen suhteen tilanne on erilainen, sillä sen tarkoituksena on keskittää
kaikki tiettyyn avio- tai asumuseroon liittyvät menettelyt yhteen paikkaan.
Tämä ehdotus ei saa vaarantaa sääntöjä, jotka säätelevät Bryssel II a
-asetuksen soveltamisalaan kuuluvaa lainkäyttövaltaa ja siihen liittyvien
tuomioiden tunnustamista niin, että sen nojalla olisi mahdollista viedä
vireillä olevien menettelyjen yhteydessä määrätyt suojelutoimenpiteet
käsiteltäväksi toiseen jäsenvaltioon. Tämän vuoksi kaikkiin Bryssel II a
-asetuksen soveltamisalaan kuuluviin suojelutoimenpiteisiin sovelletaan edelleen
tuon säädöksen säännöksiä. Tätä ehdotusta sen sijaan sovelletaan sellaisiin
suojelutoimenpiteisiin, jotka eivät kuulu Bryssel II a -asetuksen
soveltamisalaan vaan koskevat esimerkiksi pariskuntaa, joka ei ole koskaan
ollut avioliitossa keskenään tai jonka osapuolet ovat samaa sukupuolta, tai
vaikkapa naapuruksia.
2 artikla - Määritelmät
Suojelutoimenpiteet - ’Suojelutoimenpiteiden’ määritelmässä korostetaan toimenpiteiden
ennaltaehkäisevää ja väliaikaista luonnetta. Toimenpiteet hyväksytään jäsenvaltiossa
tietyn henkilön suojelemiseksi, kun on vakavat syyt katsoa, että hänen
ruumiillinen ja/tai henkinen koskemattomuutensa tai vapautensa ovat uhattuina.
’Suojelutoimenpide’ voidaan hyväksyä joko yksipuolisessa menettelyssä (ex
parte) eli riskin aiheuttajaa kuulematta tai menettelyssä, joka annetaan
tiedoksi kummallekin osapuolelle.
Viranomainen - ’Viranomainen’ on määritelty laajasti siten, että määritelmä kattaa
myös viranomaiset, joille jäsenvaltio on antanut toimivallan tämän asetuksen
soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Siten määritelmä kattaa tuomioistuinten
lisäksi myös hallinto- ja muut viranomaiset, jotka jäsenvaltion kansallisen
lainsäädännön nojalla ovat toimivaltaisia tämän asetuksen soveltamisalaan
kuuluvissa asioissa.
3 artikla - Lainkäyttövalta
Lainkäyttövaltaa koskevien sääntöjen tulisi
olla hyvin ennakoitavissa. Sen vuoksi ne perustuvat periaatteeseen, jonka
mukaan lainkäyttövalta kuuluu sen jäsenvaltion viranomaisille, jossa
suojeltavan henkilön ruumiillinen ja/tai henkinen koskemattomuus ovat uhattuina
niin, että hän tarvitsee suojelua. Useimmiten kyseessä on suojeltavan henkilön
asuinpaikka, mutta se voi olla myös esimerkiksi ulkomailla sijaitseva
paikkakunta, jonne henkilö muuttaa määrätyksi, suhteellisen lyhyeksi ajaksi
vaikkapa opiskelua varten.
4 artikla - Tunnustaminen
Tämä artikla perustuu muihin yksityisoikeuden
alalla käytössä oleviin vastavuoroisen tunnustamisen välineisiin eli
ehdotukseen Bryssel I -asetuksen uudelleenlaatimisesta ja Bryssel II a
-asetukseen, joka koskee lapsen tapaamisoikeutta ja lapsen palauttamista. Välimenettelyä
ei vaadita, vaan tunnustaminen tapahtuu automaattisesti.
5 artikla - Todistus
Riskin kohteena
oleva henkilö tarvitsee todistuksen voidakseen vedota suojelutoimenpiteeseen
toisessa jäsenvaltiossa. Todistuksen laatimisessa on otettu mallia Bryssel II a
-asetuksen 41 ja 42 artiklasta, jotka koskevat lapsen tapaamisoikeutta ja
lapsen palauttamista.
Todistuksen
myöntää alkuperäjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen joko viran puolesta
tai suojeltavan henkilön pyynnöstä käyttäen tämän asetuksen liitteessä
esitettyä vakiolomaketta. Tämän jälkeen sen osapuolen, joka haluaa vedota
toimenpiteeseen toisessa jäsenvaltiossa, on toimitettava todistus asianomaisen
jäsenvaltion viranomaisille. Todistukseen merkitään kaikki ulkomailla määrätyn
suojelutoimenpiteen tunnustamista ja/tai täytäntöönpanoa varten tarvittavat
tiedot, muun muassa suojelutoimenpiteen kuvaus, joka on muotoiltava siten, että
toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sen perusteella
tunnustaa toimenpiteen ja tarvittaessa panna sen täytäntöön kansallisen
lainsäädäntönsä mukaisesti. Sen vuoksi todistukseen ei pidä merkitä tarkkoja
viittauksia kansalliseen lakiin, esimerkiksi jonkin säädöksen tiettyyn
artiklaan, eikä tiettyihin maantieteellisiin paikkoihin, kuten tiettyyn
osoitteeseen, vaan siinä on kuvattava toimenpide ja määriteltävä yleisesti,
että se koskee työ- tai asuinpaikkaa.
Toisen
jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää todistuksen sisällöstä
eli toimenpiteen kuvauksesta käännöstä tai translitteraatiota.
8 artikla - Mukauttaminen
Tämä artikla
koskee tilannetta, jossa ulkomailla määrättyä suojelutoimenpidettä ei tunneta
toisen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä. Tällöin toisen jäsenvaltion
toimivaltaisen viranomaisen on mahdollisuuksien mukaan mukautettava
suojelutoimenpide sellaiseksi oman lainsäädäntönsä mukaiseksi
suojelutoimenpiteeksi, jolla on vastaavat oikeusvaikutukset, tavoitteet ja
intressit. Mukauttamista käytetään muutenkin yleisesti yksityisoikeuden alalla
sovellettavan vastavuoroisen tunnustamisen yhteydessä.
9 artikla - Eräiden suojelutoimenpiteiden
tunnustaminen
Kansallisen lainsäädännön nojalla vain harvat
suojelutoimenpiteet edellyttävät, että toimivaltaisten viranomaisten on
toteutettava aktiivisesti toimia niiden voimaan saattamiseksi.
Tällöin
täytäntöönpanojäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on sovellettava
sääntöjä, jotka sen kansallisessa lainsäädännössä vahvistetaan vastaavia
suojelutoimenpiteitä varten, ilman että ne vaativat mitään muita
erityismenettelyjä.
10 artikla -
Perusoikeuksia koskevat takeet
Yksilön perusoikeuksien suojelu on saanut
EU:ssa entistä enemmän painoarvoa Lissabonin sopimuksen voimaantulon myötä:
Perusoikeuskirja on nyt unionia oikeudellisesti sitova asiakirja, ja EU on
liittymässä Euroopan ihmisoikeussopimukseen. Monet perusoikeudet ovat uhrien
kannalta olennaisia: ihmisarvo, oikeus elämään, oikeus henkilökohtaiseen
koskemattomuuteen, oikeus vapauteen ja turvallisuuteen, oikeus yksityis- ja
perhe-elämän suojaan, oikeus henkilötietojen suojaan, omistusoikeus, liikkumis-
ja oleskeluvapaus, yhdenvertaisuus lain edessä, lapsen oikeudet, ikääntyneiden
henkilöiden oikeudet, vammaisten sopeutuminen yhteiskuntaan, oikeus
tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin sekä
syyttömyysolettama ja vastaajan oikeudet.
Kuten tämän
ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutusten arvioinnissa ja EU:n
perusoikeuskirjan tehokasta täytäntöönpanoa koskevassa Euroopan unionin
strategiassa[13] esitetään, kaikki
asetuksen osatekijät täyttävät perusoikeuskirjassa ja erityisesti sen 47
artiklassa vahvistetut tehokkaita oikeussuojakeinoja ja oikeutta
oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin koskevat vaatimukset.
Koska kaikki
yhdessä jäsenvaltiossa määrätyn suojelutoimenpiteen tunnustamista ja
tarvittaessa täytäntöönpanoa toisessa jäsenvaltiossa koskevat
välimuodollisuudet on poistettu, on otettava käyttöön perusoikeuksia koskevat
takeet. Tässä artiklassa säädettävät takeet ovat vankat, sillä todistusta ei
voida myöntää, jos riskin aiheuttajan oikeutta oikeudenmukaiseen
oikeudenkäyntiin ei ole varmistettu.
12 artikla -
Tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta kieltäytyminen tai niiden keskeyttäminen
tai peruuttaminen
Jäsenvaltioissa määrättyjen
suojelutoimenpiteiden tunnustamisen ja mahdollisen täytäntöönpanon olisi
perustuttava keskinäisen luottamuksen periaatteeseen, ja perusteet, joiden
nojalla tunnustamisesta voidaan kieltäytyä, olisi rajoitettava ainoastaan
välttämättömimpiin. Tämän periaatteen mukaisesti ehdotuksessa esitetään
ainoastaan yksi kieltäytymisperuste. Lainkäytön yhdenmukaisuus edellyttää, että
ristiriitaisten päätösten mahdollisuus saadaan mahdollisimman vähiin. Siksi
tunnustamisjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi riskin aiheuttajan
pyynnöstä kieltäytyä tunnustamasta toisen jäsenvaltion tuomioistuimen määräämää
suojelutoimenpidettä, jos se on ristiriidassa tunnustamisjäsenvaltiossa annetun
päätöksen kanssa.
On tärkeää
varmistaa, että silloin kun suojelutoimenpiteen täytäntöönpano on keskeytetty
tai kun toimenpide on peruutettu alkuperäjäsenvaltiossa,
tunnustamisjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on keskeytettävä tai
peruutettava suojelutoimenpiteen tunnustaminen tai mahdollinen täytäntöönpano.
Tällaisen hakemuksen esittäminen on riskin aiheuttajan tehtävä. Ehdotukseen on
liitetty tätä varten vakiolomake.
13 artikla -
Ilmoittaminen
Samoin kuin muissa yksityisoikeuden alalla
sovellettavissa vastavuoroisen tunnustamisen välineissä, tässä artiklassa
säädetään niiden vähimmäisvaatimusten yhdenmukaistamisesta, jotka koskevat
velvollisuutta ilmoittaa sekä riskin aiheuttajalle että suojeltavalle
henkilölle kaikki tiedot, jotka koskevat suojelutoimenpiteen myöntämistä,
tunnustamista ja mahdollista täytäntöönpanoa sekä siihen liittyviä seuraamuksia
tai toimenpiteen täytäntöönpanon keskeyttämistä tai peruuttamista siinä
jäsenvaltiossa, jossa se on määrätty. Artiklan 2 kohdassa asetetaan sama
velvollisuus myös toiselle jäsenvaltiolle. Näin voidaan varmistaa, että
Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia noudatetaan.

4.
Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet

Jäsenvaltiot eivät
yksinään voi saavuttaa ehdotuksen tavoitetta riittävässä määrin, koska asiaan
liittyy rajatylittäviä näkökohtia. On tärkeää varmistaa, että suojeltavat
henkilöt eivät menetä heille myönnettyä suojelua, kun he matkustavat tai
muuttavat ulkomaille. Jäsenvaltiot eivät voi yksinään toteuttaa tässä
asetuksessa säädettyä mekanismia, joka muodostuu välimuodollisuuksien
poistamisesta siten, että käytetään vakiomuotoista todistusta, joka voidaan
laatia eri kielillä. Tasavertaiset toimintaedellytykset voidaan taata vain EU:n
tasolla annettavan lainsäädännön avulla. Näin ollen ehdotus on
toissijaisuusperiaatteen mukainen.
Ehdotus on myös
suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen
näiden tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan tasolla.
2011/0130 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
yksityisoikeuden alalla määrättyjen
suojelutoimenpiteiden vastavuoroisesta tunnustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 2 kohdan a, e ja
f alakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä
hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon,[14]
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[15],
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unioni on asettanut tavoitteekseen
pitää yllä ja kehittää yhteisöä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen
perustuvana alueena, jossa helpotetaan oikeussuojan saatavuutta erityisesti
yksityisoikeuden alalla annettujen tuomioistuinten päätösten ja tuomioistuinten
ulkopuolella annettujen päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen
avulla. Tällaisen alueen toteuttamiseksi asteittain unionin on hyväksyttävä
muun muassa yksityisoikeuden alalla tehtävään oikeudelliseen yhteistyöhön
liittyviä toimenpiteitä, erityisesti jos ne ovat tarpeen sisämarkkinoiden
moitteettoman toiminnan kannalta.
(2)
Tämä asia kuuluu Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen 81 artiklassa tarkoitetun, yksityisoikeuden alalla
tehtävän oikeudellisen yhteistyön piiriin.
(3)
Suojelutoimenpiteitä koskevien kansallisten
sääntöjen väliset eroavuudet haittaavat sisämarkkinoiden moitteetonta
toimintaa. Säännökset, joiden avulla voidaan varmistaa niissä jäsenvaltioissa,
joita tämä asetus sitoo, määrättyjen suojelutoimenpiteiden nopea ja
yksinkertainen tunnustaminen ja tarvittaessa täytäntöönpano, ovat
välttämättömiä sen varmistamiseksi, että myönnetty suojelu pysyy voimassa, kun
henkilö matkustaa tai muuttaa toiseen jäsenvaltioon.
(4)
Suojelutoimenpiteiden vapaan liikkuvuuden
tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeellista ja asianmukaista, että
lainkäyttövaltaa sekä suojelutoimenpiteiden tunnustamista ja mahdollista
täytäntöönpanoa koskevista säännöistä säädetään velvoittavalla
unionin säädöksellä, jota sovelletaan sellaisenaan.
(5)
Tätä asetusta sovelletaan yksityisoikeudellisissa
menettelyissä määrättyihin suojelutoimenpiteisiin riippumatta siitä, onko
toimenpiteen määrännyt tuomioistuin tai hallintoviranomainen tai jokin muu
viranomainen.
(6)
Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin siinä
määriteltyihin suojelutoimenpiteisiin. Sitä ei kuitenkaan sovelleta
suojelutoimenpiteisiin, jotka kuuluvat tuomioistuimen toimivallasta sekä
tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja
vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000
kumoamisesta 27 päivänä marraskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o
2201/2003 soveltamisalaan. Tämä asetus korvaa soveltamisalaansa
kuuluvien toimenpiteiden osalta tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden
tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22
päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001.
(7)
Lainkäyttövaltaa koskevien sääntöjen tulisi olla
erittäin ennustettavia ja niiden tulisi perustua periaatteeseen, jonka mukaan
lainkäyttövalta kuuluu sille jäsenvaltiolle, jossa henkilön ruumiillinen ja/tai
henkinen koskemattomuus tai vapaus ovat uhattuina. Lainkäyttövalta olisi aina
voitava määrittää tällä perusteella.
(8)
Oikeudenkäytön yhdenmukaisuus edellyttää sen
varmistamista, ettei kahdessa jäsenvaltiossa tehdä keskenään ristiriitaisia
päätöksiä. Tätä varten tässä asetuksessa olisi säädettävä perusteesta, jonka
nojalla tunnustamisesta ja/tai täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä riskin
aiheuttajan pyynnöstä, jos asiassa tehdyt päätökset ovat keskenään
ristiriitaisia.
(9)
Keskinäinen luottamus oikeudenkäyttöön unionissa ja
tavoite vähentää suojelutoimenpiteiden käsittelyyn kuluvaa aikaa ja
kustannuksia Euroopan unionissa oikeuttavat suojelutoimenpiteiden tunnustamista
ja/tai täytäntöönpanoa koskevat menettelyt, joihin ei kuulu mitään välitoimia.
Tämän vuoksi missä tahansa jäsenvaltiossa määrättyä suojelutoimenpidettä olisi
sen tunnustamista ja mahdollista täytäntöönpanoa varten käsiteltävä niin kuin
se olisi määrätty siinä jäsenvaltiossa, jossa sen tunnustamista ja/tai
täytäntöönpanoa haetaan.
(10)
Jos toisen jäsenvaltion laki edellyttää tuon
jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten toimenpiteitä suojelutoimenpiteen
voimaan saattamiseksi, tällaista suojelutoimenpiteen täytäntöönpanomenettelyä
olisi säänneltävä tuon jäsenvaltion lain mukaisesti.
(11)
Tässä asetuksessa ei säädetä rikosoikeudellisista
seuraamuksista, joita jäsenvaltiot ottavat käyttöön suojelumääräyksen
rikkomisen varalta, vaan ne kuuluvat kunkin jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön
piiriin.
(12)
Jotta voitaisiin helpottaa suojelutoimenpiteiden
vapaata liikkuvuutta Euroopan unionissa, tällä asetuksella olisi otettava
käyttöön suojelutoimenpidettä koskevan todistuksen malli ja nimettävä
viranomainen, jolla on toimivalta antaa todistus. Toissijaisuusperiaatteen
noudattamiseksi tämä todistus ei saisi korvata jäsenvaltioiden sisäisiä
menettelyjä.
(13)
Todistukseen ei pitäisi voida hakea muutosta. Jos
suojelutoimenpiteen täytäntöönpano keskeytetään tai jos toimenpide peruutetaan
siinä jäsenvaltiossa, jossa se on määrätty, toisen jäsenvaltion toimivaltaisen
viranomaisen olisi kuitenkin riskin aiheuttajan pyynnöstä keskeytettävä tai
peruutettava suojelutoimenpiteen tunnustaminen ja/tai täytäntöönpano.
(14)
Tämän asetuksen nopean ja tehokkaan toiminnan
varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron
nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitteissä
esitettyjä lomakkeita. On erityisen tärkeää, että komissio toteuttaa
valmistelutyön aikana asianmukaisia kuulemisia, myös asiantuntijatasolla.
Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan
varmistettava, että asiaankuuluvat asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille
ja neuvostolle samanaikaisesti, ajoissa ja asianmukaisesti.
(15)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja
otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut
periaatteet. Siinä pyritään erityisesti varmistamaan perusoikeuskirjan 47
artiklassa vahvistetut vastaajan oikeudet ja oikeus oikeudenmukaiseen
oikeudenkäyntiin. Tätä asetusta olisi sovellettava näiden oikeuksien ja
periaatteiden mukaisesti.
(16)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla
saavuttaa asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin
tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn
sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä
asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden
saavuttamiseksi.
(17)
[Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan
unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja
Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn
pöytäkirjan 1–4 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat
ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän asetuksen hyväksymiseen ja
soveltamiseen] TAI [Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin
toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja
Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn
pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät aio
osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, joten asetus ei sido niitä eikä sitä
sovelleta niihin].
(18)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan
unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan
pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen
antamiseen eikä asetus sen vuoksi sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Soveltamisala,
määritelmät ja lainkäyttövalta
1 artikla – Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan yksityisoikeudellisissa
asioissa määrättyihin suojelutoimenpiteisiin riippumatta siitä, mikä
viranomainen ne on määrännyt. Sitä ei sovelleta suojelutoimenpiteisiin, jotka
kuuluvat asetuksen (EY) N:o 2201/2003 soveltamisalaan.
2 artikla – Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)      ’suojelutoimenpiteellä’
toimenpiteen nimestä riippumatta mitä tahansa ehkäisevää ja väliaikaista
päätöstä, jonka jäsenvaltion viranomainen määrää kansallisen lainsäädäntönsä
mukaisesti tietyn henkilön suojelemiseksi, kun on vakavat syyt katsoa hänen
ruumiillisen ja/tai henkisen koskemattomuutensa tai vapautensa olevan
uhattuina. Se käsittää myös toimenpiteet, jotka on määrätty ilman että riskin
aiheuttajaa on kutsuttu kuultavaksi.
Suojelutoimenpiteitä ovat erityisesti seuraavat:
i)        kielto mennä tietyille paikkakunnille,
tiettyihin paikkoihin tai määritellyille alueille, joilla suojeltava henkilö
asuu, työskentelee tai vierailee; tai
ii)       kielto ottaa yhteyttä suojeltuun
henkilöön millään tavalla, kuten puhelimitse, sähköpostitse tai postitse,
faksitse tai muilla keinoin; tai
iii)      kielto lähestyä suojeltavaa henkilöä
määrättyä etäisyyttä lähemmäksi; tai
iv)      päätös, jossa kahden henkilön yhteisen
asunnon käyttöoikeus myönnetään yksinomaan suojeltavalle henkilölle.
b)      ’viranomaisella’ mitä tahansa
viranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt käyttämään toimivaltaa tämän
asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa;
c)      ’alkuperäjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota,
jossa suojelutoimenpide on määrätty;
d)      ’tunnustamisjäsenvaltiolla’
jäsenvaltiota, jossa suojelutoimenpiteen tunnustamista ja tarvittaessa
täytäntöönpanoa haetaan.
3 artikla – Lainkäyttövalta
Lainkäyttövalta kuuluu sen jäsenvaltion
viranomaisille, jossa henkilön ruumiillinen ja/tai henkinen koskemattomuus tai
vapaus ovat uhattuina.
II LUKU
Suojelutoimenpiteiden tunnustaminen ja
täytäntöönpano
4 artikla – Tunnustaminen
Jossakin jäsenvaltiossa määrätty
suojelutoimenpide on tunnustettava muissa jäsenvaltioissa ilman erillisiä
menettelyjä ja ilman mahdollisuutta vastustaa sen tunnustamista, jos kyseisestä
päätöksestä on annettu alkuperäjäsenvaltiossa 5 artiklan mukainen todistus.
5 artikla – Todistus
1.           Kun osapuoli haluaa vedota
toisessa jäsenvaltiossa tämän artiklan nojalla tunnustettuun
suojelumääräykseen, sen on toimitettava tämän artiklan mukaisesti myönnetty
todistus tunnustamisjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
2.           Alkuperäjäsenvaltion
toimivaltaisten viranomaisten on myönnettävä todistus käyttäen liitteessä
olevaa vakiolomaketta, jossa esitetään muun muassa kuvaus toimenpiteestä;
kuvaus on muotoiltava niin, että se helpottaa toimenpiteen tunnustamista ja
mahdollista täytäntöönpanoa toisessa jäsenvaltiossa.
3.           Todistus on myönnettävä
i)       viran puolesta, jos kyseessä on
rajatylittävä tilanne silloin kun suojelutoimenpide määrätään; tämän asetuksen
soveltamista varten tilannetta pidetään rajatylittävänä, jollei suojeltavan
henkilön ruumiilliseen ja/tai henkiseen koskemattomuuteen tai vapauteen
kohdistuva riski sijaitse ainoastaan alkuperäjäsenvaltiossa;
ii)       kaikissa muissa tapauksissa suojeltavan
henkilön pyynnöstä; alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on
suojelutoimenpiteen määräämisen yhteydessä ilmoitettava suojeltavalle
henkilölle, että tämä voi pyytää tällä asetuksella käyttöön otettua todistusta.

4.           Tunnustamisjäsenvaltion
toimivaltaiset viranomaiset voivat tarvittaessa pyytää todistuksen sisällöstä
käännöksen tai translitteraation 15 artiklan mukaisesti.
6 artikla – Todistuksen oikeusvaikutukset
Todistus on voimassa vain siltä osin kuin
päätös on täytäntöönpanokelpoinen.
7 artikla – Todistuksen oikaiseminen
1.           Todistuksen mahdolliseen
oikaisemiseen sovelletaan alkuperäjäsenvaltion lainsäädäntöä.
2.           Todistuksen myöntämiseen ei
voida hakea muutosta.
8 artikla – Ulkomailla määrätyn
suojelutoimenpiteen mukauttaminen
Jos jokin suojelutoimenpide ei ole käytössä
tunnustamisjäsenvaltiossa, tuon jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on
mahdollisuuksien mukaan mukautettava suojelutoimenpidettä sen lainsäädännön
mukaan käytössä olevaksi toimenpiteeksi, jolla on samanlaiset
oikeusvaikutukset, tavoitteet ja intressit.
9 artikla – Eräiden suojelutoimenpiteiden
tunnustaminen
1.
Jos jossakin jäsenvaltiossa määrätyn
suojelutoimenpiteen voimaansaattaminen edellyttää toisen jäsenvaltion lain
mukaan tuon jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten toimenpiteitä,
suojelutoimenpide pannaan täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa ilman
täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista.
2.
Toisessa jäsenvaltiossa määrättyjen
suojelutoimenpiteiden täytäntöönpanomenettelyä säännellään
tunnustamisjäsenvaltion lain mukaan, 8 artiklan mukaisesti tehtävää
suojelutoimenpiteen mukauttamista koskeva muutoksenhaku mukaan lukien.
10 artikla – Perusoikeuksia koskevat takeet

1.           Alkuperäjäsenvaltion
viranomaiset myöntävät 5 artiklassa tarkoitetun todistuksen vain jos tässä
artiklassa säädettyjä perusoikeuksia koskevia takeita on noudatettu.
2.           Riskin aiheuttajalla, joka ei
tullut saapuville alkuperäjäsenvaltiossa, on oikeus pyytää suojelutoimenpiteen
uudelleentarkastelua tuon jäsenvaltion toimivaltaisessa viranomaisessa, jos
(a)
hänelle ei ollut annettu tiedoksi haastehakemusta
tai vastaavaa asiakirjaa riittävän ajoissa ja sellaisella tavalla, että hän
olisi voinut valmistautua vastaamaan siihen; tai
b)      hän ei voinut kiistää
suojelutoimenpidettä ylivoimaisen esteen tai hänestä riippumattomien
poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi;
paitsi jos hän ei ollut kiistänyt
suojelutoimenpidettä, vaikka olisi voinut niin tehdä.
2.           Jos suojelutoimenpide on
määrätty ilman, että riskin aiheuttajaa on kutsuttu kuultavaksi, ja se on
tarkoitus tunnustaa ja/tai panna täytäntöön antamatta sitä ensin tiedoksi
hänelle, riskin aiheuttajalla on oikeus kiistää toimenpide alkuperäjäsenvaltion
lainsäädännön mukaisesti.
11 artikla – Asiaratkaisun uudelleen
tutkimisen kieltäminen
Jäsenvaltiossa määrätyn suojelutoimenpiteen
asiaratkaisua ei saa missään tapauksessa tutkia uudelleen jäsenvaltiossa, jossa
tunnustamista ja/tai täytäntöönpanoa haetaan.
12 artikla – Tunnustamisesta tai
täytäntöönpanosta kieltäytyminen tai niiden keskeyttäminen tai peruuttaminen
1.           Tunnustamisjäsenvaltion
toimivaltainen viranomainen voi riskin aiheuttajan pyynnöstä kieltäytyä
tunnustamasta toisen jäsenvaltion tuomioistuimen määräämää
suojelutoimenpidettä, jos se on ristiriidassa tunnustamisjäsenvaltiossa annetun
päätöksen kanssa.
2.           Jos suojelutoimenpiteen
täytäntöönpano keskeytetään tai jos toimenpide peruutetaan
alkuperäjäsenvaltiossa, tunnustamisjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on
riskin aiheuttajan hakemuksesta keskeytettävä tai peruutettava
suojelutoimenpiteen tunnustaminen tai sen mahdollinen täytäntöönpano. Hakemus
on tehtävä liitteessä II esitetyllä lomakkeella.
4.           Suojelutoimenpiteen
tunnustamisesta ei voida kieltäytyä sillä perusteella, että
tunnustamisjäsenvaltiossa ei kansallisen lainsäädännön nojalla voida määrätä
tällaista toimenpidettä samojen tosiseikkojen perusteella.
13 artikla – Ilmoittaminen
1.           Alkuperäjäsenvaltion
toimivaltaisten viranomaisten on viipymättä ja kansallisen lainsäädäntönsä
mukaisesti ilmoitettava riskin aiheuttajalle ja suojeltavalle henkilölle
i)        suojelutoimenpiteen myöntämisestä;
ii)       tarvittaessa siihen liittyvistä
täytäntöönpanotoimenpiteistä;
iii)      tarvittaessa seuraamuksista, joita
suojelutoimenpiteen rikkomisesta voidaan määrätä;
iv)      suojelutoimenpiteen täytäntöönpanon
keskeyttämisestä tai toimenpiteen peruuttamisesta.
2.           Kun tunnustamisjäsenvaltion
toimivaltaiset viranomaiset ovat saaneet suojeltavalta henkilöltä 5 artiklassa
tarkoitetun todistuksen, niiden on viipymättä ja tarvittaessa asetuksen (EY)
N:o 1393/2007[16] sääntöjen mukaisesti
ilmoitettava riskin aiheuttajalle ja suojeltavalle henkilölle
i)        suojelutoimenpiteen tunnustamisesta;
ii)       tarvittaessa siihen liittyvistä
täytäntöönpanotoimenpiteistä;
iii)      tarvittaessa seuraamuksista, joita
suojelutoimenpiteen rikkomisesta voidaan määrätä;
iv)      suojelutoimenpiteen täytäntöönpanon
keskeyttämisestä tai toimenpiteen peruuttamisesta.
III LUKU
Muut säännökset
14 artikla – Laillistaminen ja muut
vastaavat muodollisuudet
Tämän asetuksen yhteydessä ei vaadita
laillistamista eikä muuta vastaavaa muodollisuutta.
15 artikla – Translitteraatio tai käännös
Kun tämän asetuksen mukaisesti vaaditaan
translitteraatio tai käännös, ne on laadittava tunnustamisjäsenvaltion
virallisella kielellä tai jollakin niistä, tai millä tahansa muulla kielellä,
jonka tuo jäsenvaltio on ilmoittanut hyväksyvänsä. Tämän asetuksen mukaisesti
laaditun käännöksen on oltava sellaisen henkilön laatima, jolla on kelpoisuus
laatia käännöksiä jossakin jäsenvaltiossa.
16 artikla – Oikeus oikeusapuun
Jos suojelutoimenpiteen täytäntöönpanon hakija
on alkuperäjäsenvaltiossa saanut korvauksetta tai osakorvausta vastaan
oikeusapua tai vapautuksen kulujen tai maksujen suorittamisesta, on hänellä
myös missä tahansa suojelutoimenpiteen täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista
koskevassa menettelyssä oikeus saada tunnustamisjäsenvaltion lain mukainen
laajin mahdollinen oikeusapu tai vapautus kulujen tai maksujen suorittamisesta.

IV LUKU
Yleiset säännökset ja loppusäännökset
17 artikla – Siirtymäsäännökset
Tätä asetusta sovelletaan suojelutoimenpiteisiin,
jotka on määrätty sen soveltamispäivästä alkaen, vaikka näitä
suojelutoimenpiteitä koskeva hakemus olisi jätetty ennen tuota päivämäärää.
18 artikla – Lomakkeen muuttaminen
Komissio valtuutetaan antamaan 19 artiklan
mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteissä esitettyjen
lomakkeiden muuttamista.
19 artikla – Siirretyn säädösvallan käyttö
1.           Komissiolle siirrettyyn
valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan tässä artiklassa säädettyjä
ehtoja.
2.           Edellä 18 artiklassa
tarkoitettu säädösvalta siirretään määräämättömäksi ajaksi [tämän asetuksen
voimaantulopäivästä] alkaen.
3.           Euroopan parlamentti tai
neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 18 artiklassa tarkoitetun säädösvallan
siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan
siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se
julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä tai jonakin myöhempänä,
siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen
säädösten voimassaoloon.
4.           Heti kun komissio on
hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti
Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5.           Edellä 18 artiklan nojalla
hyväksytty delegoitu säädös tulee voimaan vain jos Euroopan parlamentti tai
neuvosto ei ole vastustanut sitä kahden kuukauden kuluessa siitä kun säädös on
annettu niille tiedoksi, tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat
ennen tämän määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio
vastustaa säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa
pidennetään [2 kuukaudella].
20 artikla – Uudelleentarkastelulauseke
Komissio esittää Euroopan parlamentille,
neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän
asetuksen soveltamisesta viimeistään [viisi vuotta 23 artiklassa määritellyn
asetuksen soveltamisen alkamisen jälkeen]. Kertomukseen liitetään
tarvittaessa ehdotuksia asetuksen mukauttamiseksi.
21 artikla – Yleisön saataville asetettavat
tiedot
Jäsenvaltioiden on toimitettava päätöksellä
2001/470/EY[17] perustetun siviili- ja
kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston puitteissa kuvaus
suojelutoimenpiteitä koskevista kansallisista säännöistä ja menettelyistä, muun
muassa tunnustamista ja/tai täytäntöönpanoa käsittelevistä toimivaltaisista
täytäntöönpanoviranomaisista, niiden asettamiseksi yleisön saataville.
Jäsenvaltioiden on pidettävä nämä tiedot
jatkuvasti ajan tasalla.
22 artikla – Tiedot, jotka jäsenvaltioiden
on ilmoitettava
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
viimeistään [yksi vuosi ennen asetuksen voimaantuloa]
a)      millä viranomaisilla on toimivalta tämän
asetukseen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa;
b)      kielet, jotka on hyväksytty 15 artiklassa
tarkoitettujen lomakkeiden käännöksiä varten.
Komissio saattaa nämä tiedot yleisön
saataville tarkoituksenmukaisella tavalla, kuten päätöksellä 2001/470/EY
perustetun siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston
kautta.
23 artikla – Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä
päivänä sen päivän jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin
virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan [12 kuukauden kuluttua
voimaantulosta].
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,
ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa perussopimusten
mukaisesti.
Tehty […]
LIITE I
15
ARTIKLASSA TARKOITETTU TODISTUS
1.           ALKUPERÄJÄSENVALTIO
Belgia □ Bulgaria
□ Tšekki □ Saksa □ Viro □ Irlanti □ Kreikka
□ Espanja □ Ranska □ Italia □ Kypros □ Latvia
□ Liettua □ Luxemburg □ Unkari □ Malta □
Alankomaat □ Itävalta □ Puola □ Portugali □ Romania
□ Slovenia □ Slovakia □ Suomi □ Ruotsi □
Yhdistynyt kuningaskunta □
2.           TODISTUKSEN ANTAVA TOIMIVALTAINEN
VIRANOMAINEN
2.1         Nimi:
2.2         Osoite:
2.3         Puhelin/faksi/sähköpostiosoite:
3.           SUOJELTAVA HENKILÖ
3.1         Nimi (sukunimi, etunimi):
3.2         Osoite, johon 13 artiklassa
tarkoitettu ilmoitus toimitetaan:
3.3         Syntymäaika ja -paikka (jos
tiedossa)
4.           RISKIN AIHEUTTAJA
4.1         Nimi (sukunimi, etunimi):
4.2         Osoite, johon 13 artiklassa
tarkoitettu ilmoitus toimitetaan:
4.3         Syntymäaika ja -paikka (jos
tiedossa)
5.           SUOJELUTOIMENPIDE
5.1         Päivämäärä ja viitenumero:
6.           SUOJELUTOIMENPITEEN KUVAUS[18]:
Allekirjoittanut
vahvistaa, että suojelutoimenpide on määrätty alkuperäjäsenvaltiossa
4 kohdassa mainittua riskin aiheuttajaa vastaan ja että 10 artiklassa
mainittuja perusoikeuksia koskevia takeita on noudatettu.
Jos käytetään lisälehtiä,
sivujen lukumäärä: …
Paikka: …
Alkuperäjäsenvaltion
toimivaltaisen viranomaisen allekirjoitus ja/tai leima:
LIITE II
HAKEMUS
SUOJELUTOIMENPITEEN VOIMASSAOLON TAI TUNNUSTAMISEN TAI TÄYTÄNTÖÖNPANON
KESKEYTTÄMISEKSI 12 ARTIKLAN MUKAISESTI
1.           HAKIJA (RISKIN AIHEUTTAJA)
1.1         Nimi (sukunimi, etunimi):
1.2         Osoite, johon 13 artiklassa
tarkoitettu ilmoitus toimitetaan:
1.3         Syntymäaika ja -paikka (jos
tiedossa)
2.           ALKUPERÄJÄSENVALTION TOIMIVALTAINEN
VIRANOMAINEN
2.1         Nimi
2.2         Osoittaja
2.3         Jäsenvaltio
Belgia □ Bulgaria
□ Tšekki □ Saksa □ Viro □ Irlanti □ Kreikka
□ Espanja □ Ranska □ Italia □ Kypros □ Latvia
□ Liettua □ Luxemburg □ Unkari □ Malta □
Alankomaat □ Itävalta □ Puola □ Portugali □ Romania
□ Slovenia □ Slovakia □ Suomi □ Ruotsi □
Yhdistynyt kuningaskunta □
2.4. Puhelin/faksi/sähköpostiosoite:
3.           PÄÄTÖS SUOJELUTOIMENPITEEN TÄYTÄNTÖÖNPANON
KESKEYTTÄMISESTÄ TAI TOIMENPITEEN PERUUTTAMISESTA
3.1         Päivämäärä ja viitenumero:
3.2         Yhteenveto
suojelutoimenpiteen täytäntöönpanon keskeyttämistä tai toimenpiteen peruuttamista
koskevasta päätöksestä
4.           SUOJELTAVA HENKILÖ
4.1         Nimi (sukunimi, etunimi):
4.2         Osoite, johon 13 artiklassa
tarkoitettu ilmoitus toimitetaan:
4.3         Syntymäaika ja -paikka (jos
tiedossa)
Jos käytetään lisälehtiä,
sivujen lukumäärä: …
Paikka: …
Allekirjoitus:
[1]               EUVL C 69, 18.3.2010, p. 5–18, 13577/09 COPEN 176,
23.9.2009.
[2]               Monivuotinen ohjelma, jossa vahvistetaan Euroopan
unionin painopisteet vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta varten
vuosiksi 2010–2014: Tukholman ohjelma – Avoin ja turvallinen Eurooppa
kansalaisia ja heidän suojeluaan varten, EUVL C 115, 4.5.2010, s. 1.
[3]               Neuvoston 2969. istunto (oikeus- ja sisäasiat),
23.10.2009, 14936/09 (Presse 306).
[4]               Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 7.5.2009,
EU:n rikosoikeudellisen alueen kehittämisestä, P6_TA(2009)0386.
[5]               Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 26.11.2009,
naisiin kohdistuvan väkivallan poistamisesta, P7_TA(2009)0098.
[6]               Katsaus Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2010,
Unionin kansalaisoikeuksien esteiden poistaminen, KOM(2010) 603 lopullinen.
[7]               13577/09 COPEN 176, 23.9.2009.
[8]               Matrix Insight/ Andersson, Elfers Felix: A Study for
an Impact Assessment on Ways of Improving the Support, Protection and Rights of
Victims across Europe, loppuraportti 3.11.2010.
[9]               Burkhard Hess: Feasibility Study: The European
Protection Order and the European Law of Civil Procedure, saatavilla pian
osoitteessa http://ec.europa.eu/justice/index_en.htm.
[10]             Neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003, annettu
27 päivänä marraskuuta 2003, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden
tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta
koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta, EUVL L 338,
23.12.2003, s. 1.
[11]             Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja
täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (uudelleenlaadittu
toisinto) - KOM(2010) 748, 14.12.2010.
[12]             Neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001, annettu 22 päivänä
joulukuuta 2000, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta
ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla, EYVL L 12, 16.1.2001,
s. 1.
[13]             Komission tiedonanto ”Euroopan unionin strategia
perusoikeuskirjan panemiseksi tehokkaasti täytäntöön”, KOM(2010) 573,
19.10.2010.
[14]             EUVL C […], […], s. […].
[15]             EUVL C […], […], s. […].
[16]             EUVL L 324, 10.12.2007, s. 79.
[17]             EYVL L 174, 27.6.2001, s. 25.
[18]             Suojelutoimenpiteen kuvaus on muotoiltava niin että toisen
jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat tunnustaa sen ja tarvittaessa
panna sen täytäntöön kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. Sen vuoksi
todistukseen ei pidä merkitä yksityiskohtaisia viittauksia kansalliseen lakiin,
esimerkiksi tietyn säädöksen tiettyyn artiklaan, eikä tiettyihin
maantieteellisiin paikkoihin, kuten tiettyyn osoitteeseen, vaan siinä on
kuvattava toimenpide ja määriteltävä yleisellä tasolla, että se koskee työ- tai
asuinpaikkaa. Toimenpide on kuvattava yleisellä tasolla niin, että siinä
esimerkiksi kielletään menemästä suojeltavan henkilön työpaikalle, sen sijaan
että kiellettäisiin menemästä tiettyyn osoitteeseen tai että määrättäisiin
suojelutoimenpide jonkin tietyn lainkohdan nojalla. Jos jokin suojelutoimenpide
ei ole käytössä toisessa jäsenvaltiossa, tuon jäsenvaltion toimivaltaisten
viranomaisten on mahdollisuuksien mukaan mukautettava toimenpidettä sen
lainsäädännön mukaan käytössä olevaksi toimenpiteeksi, jolla on samanlaiset
oikeusvaikutukset ja tavoitteet.


Avis juridique important

|

51998PC0600(02)

Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Turkin taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen edistämiseksi toteutettavien toimien täytäntöönpanosta  /* KOM/98/0600 lopull. - SYN 98/0300 */

Virallinen lehti nro C 408 , 29/12/1998 s. 0018

Ehdotus neuvoston asetus (EY) Turkin taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen edistämiseksi toteutettavien toimien täytäntöönpanosta (98/C 408/10) KOM(1998) 600 lopull. - 98/0300(SYN)(Komission esittämä 22 päivänä lokakuuta 1998)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä,sekä kastsoo, ettäEuroopan unionin ja Turkin suhteet perustuvat pääasiassa 12 päivänä syyskuuta 1963 tehtyyn assosiointisopimukseen sekä assosiointisopimuksella perustetun hallintoneuvoston päätöksiin,Turkki jatkaa merkittävien muutosten toteuttamista taloutensa parantamiseksi, julkisen sektorinsa uudelleenjärjestämiseksi ja tehostamiseksi, talouden ja yhteiskunnan perusrakenteiden nykyaikaistamiseksi sekä tuotantosektorinsa kehittämiseksi,Cardiffissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 1998 kokoontunut Eurooppa-neuvosto piti tärkeänä yhteisön Turkkia koskevan strategian täytäntöönpanoa ja pyysi komissiota esittämään ehdotuksensa mukaan lukien taloudellisia näkökohtia koskevat ehdotuksensa,tulot ovat jakautuneet epätasaisesti Turkin eri provinssien kesken ja Cardiffissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien toteuttamiseksi on erityisesti syytä korjata näitä eroja tukemalla kehityksessä jäljessä olevien alueiden kehitystä sekä lujittamalla taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta,tämän asetuksen säännökset perustuvat kansanvallan, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien ja perusoikeuksien periaatteille sekä kansainvälisen oikeuden kunnioittamiselle, jotka ovat Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden politiikkojen lähtökohtia,yhteisö pitää erityisen tärkeinä Turkin aloittamia toimia kansanvaltaisten käytäntöjensä parantamiseksi, perusihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämiseksi ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen lisäämiseksi kehityksessään,Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 6 päivänä maaliskuuta 1995 antaman julistuksen 2 kohdan mukainen rahoituksen viitemäärä on sisällytetty tähän asetukseen ajanjaksoksi 1999-2001 ilman, että tällä olisi kuitenkaan vaikutusta perustamissopimuksessa määritettyyn budjettivallan käyttäjän toimivaltaan,kyseisellä taloudellisella tuella rahoitetuilla hankkeilla ja ohjelmilla olisi edistettävä Turkin taloudellista kehittymistä, kehityspolitiikkojen uudistamista sekä toimielinkehyksen rakenneuudistusta,kyseisellä taloudellisella tuella rahoitetuilla hankkeilla ja ohjelmilla olisi autettava koko sitä väestöä, joka kärsii Turkin jälkeenjääneestä kehityksestä.ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla Yhteisö tukee Turkin ponnisteluja taloutensa ja yhteiskuntansa kehittämiseksi.2 artikla Tämän asetuksen toteuttamiseksi on varattu 135 miljoonan ecun suuruinen ohjeellinen rahoitusmäärä ajanjaksoksi 1999-2001.Budjettivallan käyttäjä myöntää vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien asettamissa rajoissa.3 artikla 1. Yhteistyöhankkeiden ja -toimien edunsaajia voivat olla Turkin valtion ja alueiden lisäksi myös paikalliset viranomaiset, alueelliset organisaatiot, julkiset laitokset, paikalliset tai perinteiset yhteisöt, yritysten tukiorganisaatiot, osuuskunnat ja kansalaisyhteiskunta, erityisesti yhdistykset, säätiöt ja valtioista riippumattomat järjestöt.2. Jos jokin Turkin hyväksi tehtävien tukitoimien kannalta olennainen osa puuttuu, erityisesti jos demokratian, oikeusvaltion, perusihmisoikeuksien, perusvapauksien tai kansainvälisen oikeuden periaatteita loukataan, neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä päättää asianmukaisista toimenpiteistä.4 artikla 1. Yhteistyöhankkeet ja -toimet Turkin kehittämiseksi voivat koskea esimerkiksi seuraavia aloja:- tuotantojärjestelmän uudenaikaistamista, toimielinten ja infrastruktuurin parantamista erityisesti ympäristön, energian ja liikenteen aloilla,- teollisen yhteistyön edistämistä erityisesti tukemalla teollisuuden monipuolistamista sekä pienten ja keskisuurten yritysten luomista,- yhteistyötä televiestinnän, infrastruktuurien, maaseudun kehittämisen ja yhteiskunnallisten palvelujen alalla,- Turkin talouden tuotanto- ja kilpailukyvyn lujittamista erityisesti toimilla, jotka edistävät Turkin julkisen sektorin uudelleenjärjestelyä sekä yksityistä aloitteellisuutta,- yhteistyötä terveydensuojelun alalla,- alueellista ja rajatylittävää yhteistyötä,- yhteistyötä demokratian, oikeuden ensisijaisuuden, ihmisoikeuksien sekä vähemmistöjen suojelun edistämiseksi,- yhteistyötä humanitaaristen asioiden alalla,- tukea Euroopan unionin ja Turkin suhteiden kehittämiseksi.2. Tarvittavassa laajuudessa toteutettavat rakennesopeutusohjelman tukitoimet toteutetaan seuraavien periaatteiden mukaisesti:- tukiohjelmat mukautetaan Turkin erityiseen tilanteeseen, ja niissä otetaan huomioon taloudelliset ja sosiaaliset tekijät,- tukiohjelmiin sisällytetään toimenpiteitä, joilla pyritään erityisesti lievittämään kielteisiä vaikutuksia, joita rakennesopeutuskehityksellä voi olla sosiaalisesti ja työllisyyden kannalta erityisesti huono-osaisten väestöryhmien osalta,- Turkin taloudellinen tilanne ja erityisesti sen velkaantumisaste ja velanhoitokustannukset, maksutasetta ja valuuttojen saatavuutta koskeva tilanne, rahapoliittinen tilanne, bruttokansantuotteen määrä asukasta kohti sekä työttömyysaste otetaan huomioon.5 artikla 1. Tämän asetuksen mukaisesti myönnetty rahoitus muodostuu avustuksista, joita ei makseta takaisin.2. Tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien toteuttamiskeinoja ovat erityisesti tekninen apu, koulutus tai muut palvelut, tavaranhankinnat ja työsuoritukset sekä tilintarkastukset ja arviointi- ja valvontatehtävät.3. Yhteisön rahoitus voi käsittää sekä investointimenot, kiinteän omaisuuden hankintaa lukuun ottamatta, että juoksevat menot (joihin kuuluvat hallinto- ylläpito- ja toimintamenot) ottaen huomioon, että hankkeen tarkoituksena on oltava se, että tukea saavat maat ottavat myöhemmin vastatakseen juoksevista menoista.4. Edellä 3 artiklassa määritellyt yhteistyökumppanit pyritään saamaan osallistumaan jokaisen yhteistyötoimen rahoitukseen. Tätä rahoitusosuutta pyydetään ottaen huomioon kyseisten kumppaneiden mahdollisuudet ja kunkin toimen laatu. Erityisissä tapauksissa ja kun yhteistyökumppanina on joko valtiosta riippumaton tai lähiyhteisön järjestö, rahoitusosuus voidaan suorittaa tavaroina tai palveluina.5. Yhteisrahoitusmahdollisuuksia muiden rahoittajien, erityisesti jäsenvaltioiden kanssa voidaan etsiä.6. Toteutetaan kaikki tarpeelliset toimenpiteet tämän asetuksen mukaisesti toimitetun avun yhteisöllisen luonteen tunnetuksi tekemiseksi.7. Perustamissopimuksessa tarkoitettujen, tavoitteina olevien yhtenäisyyden ja täydentävyyden toteuttamiseksi ja kaikkien tukitoimien mahdollisimman suuren tehokkuuden takaamiseksi komissio voi toteuttaa kaikki tarpeelliset koordinointitoimenpiteet, joita ovat erityisesti:a) järjestelmällisen tiedonvaihtojärjestelmän ja analyysijärjestelmän luominen liittyen yhteisön ja jäsenvaltioiden rahoittamiin toimiin ja toimiin, joiden rahoitusta ne suunnittelevat,b) toimien toteuttamisen koordinointi itse paikalla järjestämällä komission ja jäsenvaltioiden edustajien välisiä säännöllisiä kokouksia tukea saavassa maassa tietojen vaihtamiseksi.8. Komissio voi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tehdä tarpeellisiksi katsomiaan aloitteita varmistaakseen toimien asianmukaisen koordinoinnin muiden kyseisten rahoittajien kanssa.6 artikla 1. Komissio huolehtii tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien arvioinnista, niihin liittyvästä päätöksenteosta ja niiden hoidosta noudattaen talousarviota koskevia ja muita voimassa olevia, erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisia menettelyjä.2. Hankkeen ja ohjelman arvioinnissa on otettava huomioon seuraavat tekijät:- toimien vaikuttavuus ja elinkelpoisuus,- kulttuurisidonnaiset, sosiaaliset, sukupuolten väliseen tasa-arvoon ja ympäristöön liittyvät näkökohdat,- hankkeen tavoitteiden saavuttamisen edellyttämä instituutioiden kehittäminen,- samankaltaisista toimista saadut kokemukset.3. Päätökset hankkeista, joissa tämän asetuksen perusteella rahoitettava määrä on suurempi kuin 2 miljoonaa ecua tointa kohti, tehdään 7 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.Komissio antaa 7 artiklassa tarkoitetulle komitealle tiiviissä muodossa tiedon rahoituspäätöksistä, joita se aikoo tehdä sellaisten hankkeiden ja ohjelmien osalta, joiden arvo on pienempi kuin 2 miljoonaa ecua. Tämä tieto on annettava viimeistään viikkoa ennen päätöksen tekemistä.4. Komissio voi ilman 7 artiklassa tarkoitetun komitean lausuntoa hyväksyä tarpeellisia lisäsitoumuksia näistä toimista odotettavissa olevien tai jo todettujen ylitysten kattamiseksi, jos ylitys tai lisätarve on enintään 20 prosenttia rahoituspäätöksessä vahvistetusta alkuperäisestä sitoumuksesta.Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu lisäsitoumus on pienempi kuin 4 miljoonaa ecua, 7 artiklassa tarkoitetulle komitealle ilmoitetaan komission tekemästä päätöksestä. Jos edellä mainittu lisätarve on suurempi kuin 4 miljoonaa ecua mutta pienempi kuin 20 prosenttia, pyydetään komitean lausunto.5. Jokaisessa tämän asetuksen perusteella tehdyssä rahoitussopimuksessa tai rahoitusta koskevassa yleissopimuksessa on määrättävä erityisesti, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa itse paikalla tarkistuksia komission voimassa olevien säännösten ja määräysten ja erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännösten perusteella määritettyjen tavanomaisten yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.6. Jos toimien yhteydessä tehdään yhteisön ja Turkin välisiä rahoitusta koskevia yleissopimuksia, niissä on määrättävä, että yhteisö ei rahoita verojen eikä veroluontoisten maksujen maksamista.7. Osallistuminen tarjouskilpailuihin ja hankintasopimuksiin on avoinna samoin ehdoin kaikille jäsenvaltioiden ja Turkin luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille.8. Hankintojen on oltava peräisin jäsenvaltiosta tai Turkista.7 artikla Komissiota avustaa 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 1488/96 (1) perustettu MED-komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja seuraavaa menettelyä noudattaen.Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa neuvoston komission ehdotuksesta tekemiä päätöksiä varten määrätyllä enemmistöllä. Äänestyksissä komiteassa jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määritetyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.Komissio toteuttaa aiotut toimenpiteet, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.Jos aiotut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaiset tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä kolmen kuukauden määräajan kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio päättää ehdotetuista toimenpiteistä.Komission on ilmoitettava jäsenvaltioille hyväksytyt toimet ja hankkeet, ilmoitettava niiden rahallinen arvo, luonne ja kumppanit kuukauden kuluessa päätöksen tekemisestä.8 artikla Komission edustajan esittämien, seuraavana vuonna toteutettavia toimia koskevien yleisten suuntaviivojen perusteella vaihdetaan kerran vuodessa näkemyksiä 7 artiklassa tarkoitetun komitean kokouksessa.9 artikla Varainhoitovuoden päätyttyä komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuotuisen kertomuksen, johon sisältyy yhteenveto varainhoitovuoden aikana rahoitetuista toimista sekä arvio tämän asetuksen toimeenpanosta varainhoitovuoden kuluessa.Yhteenvedossa on oltava erityisesti tiedot niistä toimijoista, joiden kanssa toimeenpanoa koskevia hankintoja tai sopimuksia on tehty.Kertomuksessa on myös esitettävä yhteenveto ulkopuolisten mahdollisesti tekemistä arvioista, jotka koskevat erityistoimia.10 artikla Komission on arvioitava säännöllisesti yhteisön rahoittamia toimia selvittääkseen, onko näissä toimissa tarkoitetut tavoitteet saavutettu ja laatiakseen suuntaviivoja tulevaisuudessa toteuttavien toimien tehostamiseksi. Komissio antaa 7 artiklassa tarkoitetulle komitealle yhteenvedon niistä tehdyistä arvioista, joita tämä mahdollisesti voisi tarkastella. Jäsenvaltiot voivat pyynnöstä tutustua arviointikertomuksiin.11 artikla Komissio antaa kolme vuotta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kokonaisarvion yhteisön tämän asetuksen perusteella rahoittamista toimista ja tekee ehdotuksia tämän asetuksen tulevaisuudesta ja tarvittaessa sen muuttamisesta.12 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.(1) EYVL L 189, 30.7.1996, s. 1.