Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0506

Ehdotus : neuvoston asetus asetuksen (EY) N:o 43/2009 muuttamisesta eräiden kalakantojen kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten osalta  /* KOM/2009/0506 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 23.9.2009KOM(2009) 506 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON ASETUSasetuksen (EY) N:o 43/2009 muuttamisesta eräiden kalakantojen kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten osaltaPERUSTELUTNeuvoston asetuksessa (EY) N:o 43/2009 vahvistetaan vuodeksi 2009 yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavat eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet ja niihin liittyvät edellytykset.Koska neuvoston asetuksessa (EY) N:o [..]/2009 vahvistetaan tiettyjen alusryhmien jättäminen asetuksessa (EY) N:o 1342/2008 säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle, asianomaisille jäsenvaltioille asetuksen (EY) N:o 43/2009 liitteessä II A vahvistettua suurinta sallittua pyyntiponnistusta on tarpeen mukauttaa.Tämän ehdotuksen tarkoituksena on tehdä tarvittavat muutokset asetukseen (EY) N:o 43/2009.Neuvostoa pyydetään hyväksymään tämä ehdotus mahdollisimman pian, jotta kalastajat voisivat suunnitella nykyistä kalastuskautta koskevaa toimintaansa.Ehdotus:NEUVOSTON ASETUSasetuksen (EY) N:o 43/2009 muuttamisesta eräiden kalakantojen kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten osaltaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002[1] ja erityisesti sen 20 artiklan,ottaa huomioon turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1342/2008[2] ja erityisesti sen 12 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Tammikuun 16 päivänä 2009 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 43/2009[3] vahvistetaan yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavat eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet ja niihin liittyvät edellytykset vuodeksi 2009.(2) Asetuksen (EY) N:o 43/2009 liitteessä II A vahvistetaan pyyntiponnistuksen hallintojärjestelmää koskevat säännöt asetuksessa (EY) N:o 1342/2008 vahvistetun turskakantojen pitkän aikavälin hoitosuunnitelman yhteydessä ja sen lisäyksessä 1 vahvistetaan erityisesti kullekin jäsenvaltiolle suurin sallittu pyyntiponnistus kilowattipäivinä asianomaisilla alueilla ja pyydyksillä. Ottaen huomioon tiettyjen alusryhmien sulkemisesta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 III luvussa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle 27 päivänä heinäkuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009[4], sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o [..]/2009[5], on tarpeen mukauttaa asetuksen (EY) N:o 43/2009 liitteen II A lisäyksessä 1 säädettyä suurinta sallittua pyyntiponnistusta siten, että Saksalta vähennetään pyyntiponnistusryhmästä TR1 179 kilowattipäivää alueella b ja 9 295 kilowattipäivää alueella d, Ranskalta vähennetään pyyntiponnistusryhmästä TR1 1 569 719 kilowattipäivää ja pyyntiponnistusryhmästä GN1 96 903 kilowattipäivää ja Espanjalta vähennetään pyyntiponnistusryhmästä LL 1 402 142 kilowattipäivää alueella d. Koska asetusta (EY) N:o [..]/2009 sovelletaan takautuvasti 1 päivästä helmikuuta 2009, mainittuja mukautuksia olisi sovellettava samasta päivästä.(3) Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 43/2009 olisi muutettava.(4) Jotta asianomaiset kalastajat saisivat asiasta varmuuden ja voisivat suunnitella nykyistä kalastuskautta koskevaa toimintansa mahdollisimman pian, on oleellista myöntää poikkeus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan yhteisöjen perustamissopimusten liitteenä olevan kansallisten kansanedustuslaitosten asemaa Euroopan unionissa koskevan pöytäkirjan I osan 3 kohdassa mainittuun kuuden viikon määräaikaan,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutokset asetukseen (EY) N:o 43/2009Muutetaan asetuksen (EY) N:o 43/2009 liitteen II A lisäys 1 seuraavasti:1) Korvataan taulukossa b Saksaa koskeva sarake seuraavasti:DE |2 057 354 |600 089 |3 501 |29 822 |1 893 044 |227 773 |516 |0 |2) Korvataan taulukossa da) Saksaa koskeva sarake seuraavasti:DE |15780 |0 |0 |0 |0 |35531 |0 |0 |b) Ranskaa koskeva sarake seuraavasti:FR |1 128 383 |5 881 |0 |506 |11 692 |0 |0 |54 917 |c) Espanjaa koskeva sarake seuraavasti:ES |0 |0 |0 |0 |0 |13 836 |0 |0 |2 artiklaVoimaantuloTämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Sitä sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 2009.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäNeuvoston puolesta. Puheenjohtaja [1] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.[2] EUVL L 348, 24.12.2008, s. 20.[3] EUVL L 22, 26.1.2009, s. 1.[4] EUVL L 214, 19.8.2009, s. 16.[5] EUVL L [..], [..].[..].2009, s. [..].


Avis juridique important

|

52002PC0148

Ehdotus neuvoston asetus lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa  /* KOM/2002/0148 lopull. */

Virallinen lehti nro 181 E , 30/07/2002 s. 0282 - 0292

Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa(komission esittämä)PERUSTELUT1. Komissio pani 23. elokuuta 2000 vireille toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja välivaiheen tarkastelun Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnin osalta saatuaan eurooppalaisia lannoitevalmistajia edustavan European Fertiliser Manufacturers Associationin esittämän pyynnön, jossa todettiin, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti vahingollisen polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen ja että voimassa olevat toimenpiteet eivät näytä riittävän polkumyynnin vahingollisten vaikutusten torjumiseen.2. Liitteenä oleva ehdotus neuvoston asetukseksi perustuu polkumyynnin jatkumisen ja vahingon toistumisen todennäköisyyttä koskeneen tutkimuksen päätelmiin sekä tässä yhteydessä tehtyyn arvioon yhteisön edusta.3. Tutkimus vahvisti, että vahingollinen polkumyynti todennäköisesti toistuisi, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta kyseisen maan osalta. Tutkimuksessa todettiin myös, että voimassa olevat toimenpiteet eivät näytä riittävän polkumyynnin vahingollisten vaikutusten torjumiseen ja että toimenpiteiden voimassaolon jatkaminen ei ole yhteisön edun vastaista.4. Tästä syystä ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan ehdotuksen asetukseksi, jolla muutetaan voimassa olevia toimenpiteitä ja jatketaan niiden voimassaoloaikaa.Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 [1] ja erityisesti sen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan,[1]   EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2238/2000 (EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2).ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,sekä katsoo seuraavaa:A. MENETTELY1. Aiemmat tutkimukset(1) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuvaa tuontia koskeneen alueellisen polkumyynnin vastaisen menettelyn jälkeen komissio hyväksyi toukokuussa 1994 päätöksellä 94/293/EY [2] Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa tarjotut sitoumukset. Venäjän viranomaisten antama sitoumus rikottiin kuitenkin sen ensimmäisenä voimassaolovuonna.[2]   EYVL L 129, 21.5.1994, s. 24.(2) Kesäkuussa 1994 pantiin vireille yhteisön laajuinen Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskenut polkumyyntitutkimus sen jälkeen, kun eurooppalaisia lannoitevalmistajia edustava European Fertiliser Manufacturers Association (EFMA) oli jättänyt asiaa koskevan valituksen. Menettely päätettiin Liettuasta peräisin olevan tuonnin osalta [3], ja elokuussa 1995 neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 2022/95 [4] käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa. Venäjältä peräisin olevassa tuonnissa käyttöön otettu toimenpide oli muuttuva tulli, joka vastasi vähimmäistuontihinnan (102,9 ecua tuotteen nettotonnilta) ja CIF-nettohinnan yhteisön rajalla (tullaamattomana) välistä erotusta aina, kun CIF-hinta oli alempi.[3]   Komission päätös 95/344/EY, EYVL L 198, 23.8.1995, s. 27.[4]   EYVL L 198, 23.8.1995, s. 1.(3) Uusi tutkimus osoitti, että viejät olivat ottaneet tullin kantaakseen, mistä syystä toimenpiteiden laji muutettiin maaliskuussa 1998 neuvoston asetuksella (EY) N:o 663/98 [5] paljoustulliksi, jonka määrä oli 26,3 ecua tonnilta.[5]   EYVL L 93, 26.3.1998, s. 1.2. Muita maita koskevat tutkimukset(4) Lokakuussa 1999 pantiin vireille polkumyyntitutkimus, joka koski Liettuasta, Puolasta ja Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia yhteisöön [6]. Tutkimuksessa kävi ilmi, että Puolasta ja Ukrainasta peräisin olevaa ammoniumnitraattia tuotiin polkumyynnillä, mikä aiheutti merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, kun taas Liettuasta peräisin oleva tuonti ei tapahtunut polkumyynnillä. Neuvoston asetuksella (EY) N:o 132/2001 [7] otettiin tästä syystä käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet Puolasta ja Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa ja päätettiin samalla Liettuasta peräisin olevaa tuontia koskenut menettely. Tullien lajiksi valittiin tuotetonnilta kannettava paljoustulli, jotta voitaisiin varmistaa toimenpiteiden tehokkuus ja estää mahdollinen hintojen manipulointi.[6]   EYVL C 311, 29.10.1999, s. 3.[7]   EYVL L 23, 25.1.2001, s. 1.3. Tämä tutkimus3.1. Tarkastelupyyntö(5) Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä julkaistiin ilmoitus [8] 24 päivänä helmikuuta 2000, minkä jälkeen komissio vastaanotti 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 [9], jäljempänä 'perusasetus', 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset pyynnöt toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja välivaiheen tarkastelun vireillepanosta; pyynnöt esitti eurooppalaisten lannoitevalmistajien järjestö European Fertiliser Manufacturers Association (EFMA) edustaen tuottajia, joiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön ammoniumnitraatin tuotannosta, jäljempänä 'pyynnön esittäneet yhteisön tuottajat'. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevasta tarkastelusta tehdyssä pyynnössä väitettiin, että Venäjältä peräisin olevien tuotteiden vahingollinen polkumyynti todennäköisesti jatkuisi tai alkaisi uudelleen, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Välivaiheen tarkastelua koskevaa pyyntöä perusteltiin sillä, että voimassa olevat toimenpiteet eivät näyttäneet riittävän polkumyynnin vahingollisten vaikutusten torjumiseen.[8]   EYVL C 52, 24.2.2000, s. 3.[9]   EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2238/2000 (EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2).3.2. Tarkastelun vireillepanoa koskeva ilmoitus(6) Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että on olemassa riittävä näyttö tarkastelun panemiseksi vireille, mistä syystä se pani vireille tutkimuksen perusasetuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla julkaisemalla asiaa koskevan ilmoituksen [10] Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.[10]   EYVL C 239, 23.8.2000, s. 10.3.3. Tutkimusajanjakso(7) Polkumyynnin ja vahingon jatkumista ja toistumista koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 1999 ja 30 päivän kesäkuuta 2000 välisen ajanjakson, jäljempänä 'tutkimusajanjakso'. Vahingon jatkumisen ja/tai toistumisen arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu koski 1 päivän tammikuuta 1996 ja tutkimusajanjakson lopun välistä ajanjaksoa, jäljempänä 'tarkastelujakso'.3.4. Tutkimuksen osapuolet(8) Komissio ilmoitti tarkastelun vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäneille yhteisön tuottajille, vientiä harjoittaville venäläisille tuottajille, tuojille, käyttäjille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisen viejämaan edustajille. Komissio lähetti kyselylomakkeet vientiä harjoittaville tuottajille, yhteisön tuottajille, tuojille, käyttäjille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa ilmoittautuneille osapuolille.(9) Jotta venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat voisivat halutessaan esittää markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä tarkastelua koskevan pyynnön, komissio lähetti lomakkeet tätä varten niille vientiä harjoittaville tuottajille, joita asian tiedettiin koskevan.(10) Yhdeksän yhteisön tuottajaa, yksi vertailumaan tuottaja, kaksi tuojaa, yksi tuojien järjestö ja kaksi käyttäjien järjestöä vastasi kyselyyn. Asianomaisesta viejämaasta saatiin vain yksi vastaus kyselyyn.3.5. Saatujen tietojen tarkistaminen(11) Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen määrittämisen samoin kuin yhteisön edun määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Lisäksi komissio antoi osapuolille, joita asia suoraan koski, tilaisuuden esittää kantansa kirjallisesti sekä pyytää kuulemista ja tulla kuulluiksi.(12) Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:Yhteisön tuottajat:- Grande Paroisse SA, Ranska,- Hydro Agri France, Ranska,- Kemira Ince Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta,- Terra Nitrogen, Yhdistynyt kuningaskunta.Vertailumaan tuottaja:- Mississippi Chemical Corporation, Yazoo City, Yhdysvallat.B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE1. Tarkasteltavana oleva tuote(13) Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin edellisessä tutkimuksessa eli ammoniumnitraatti, joka on yleisesti maataloudessa käytetty kiinteä typpilannoite. Sitä valmistetaan ammoniakista ja typpihaposta, sen typpipitoisuus on yli 28 painoprosenttia ja se voi olla mikrorakeisessa tai rakeisessa muodossa.(14) Tarkasteltavana oleva tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodeihin 3102 30 90 (ammoniumnitraatti muuna kuin vesiliuoksena) ja 3102 40 90 (ammoniumnitraatti sekoitettuna kalsiumkarbonaatin tai muiden sellaisten epäorgaanisten aineiden kanssa, jotka eivät ole lannoitteita, typpipitoisuus yli 28 painoprosenttia).2. Samankaltainen tuote(15) Kuten sekä aiempi tutkimus että muita maita koskenut tutkimus ovat osoittaneet, ammoniumnitraatti on puhdas hyödyketuote ja sen kemialliset perusominaisuudet ovat vertailukelpoisia alkuperämaasta riippumatta. Ammoniumnitraattia on kahta eri lajia: rakeista ja mikrorakeista. Rakeisen ammoniumnitraatin rakeiden läpimitta on suurempi, mistä syystä sen levitysominaisuudet ovat paremmat. Tutkimuksesta ilmeni, että Venäjältä tuotava ammoniumnitraatti on mikrorakeista ja että suurin osa yhteisön tuotannonalan tuottamasta ammoniumnitraatista on puolestaan rakeista. Koska rakeisella ja mikrorakeisella ammoniumnitraatilla kuitenkin on samat kemialliset ominaisuudet ja käyttötarkoitus ja koska käyttäjät pitävät niitä toisensa korvaavina, niitä pidetään saman tuotteen kahtena eri lajina.(16) Tästä syystä pyynnön esittäneiden yhteisön tuottajien yhteisössä tuottamaa ja myymää tuotetta sekä Venäjällä tuotettua ja siellä myytyä tai yhteisöön vietyä tuotetta on pidettävä samankaltaisina tuotteina. Sama koskee vertailumaan kotimarkkinoilla myytyä ammoniumnitraattia.C. POLKUMYYNTI JA SEN JATKUMISEN TODENNÄKÖISYYS(17) Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti on välttämätöntä tutkia, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.(18) Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä tutkittaessa on tarpeen selvittää, esiintyykö polkumyyntiä tällä hetkellä ja onko sen jatkuminen todennäköistä.1. Polkumyynti tutkimusajanjakson aikana1.1. Yhteisöön suuntautuvan viennin määrä tutkimusajanjakson aikana(19) Ammoniumnitraatin vienti Venäjältä yhteisöön oli tutkimusajanjaksona määrältään 282 000 tonnia, mikä on noin 20 prosenttia kaikesta ammoniumnitraatin tuonnista yhteisöön ja noin 5 prosenttia ammoniumnitraatin kulutuksesta yhteisössä. Tämä on vain hieman vähemmän kuin edellisen tutkimusajanjakson aikana (huhtikuun 1993 ja maaliskuun 1994 välinen ajanjakso), jolloin tuonnin määräksi todettiin 340 000 tonnia.1.2. Markkinatalouskohtelu ja yksilöllinen tarkastelu(20) Kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi markkinatalouskohtelua ja/tai yksilöllistä tarkastelua. Koska näistä yrityksistä kaksi ei toimittanut vastaustaan komission kyselyyn kohtuullisessa ajassa, niiden markkinatalouskohtelua / yksilöllistä tarkastelua koskevien pyyntöjen jatkokäsittelyä ei pidetty tarkoituksenmukaisena. Näitä pyyntöjä ei voitu tarkastella, koska polkumyyntilaskelmiin tarvittavia tietoja ei ollut käytettävissä. Näiden yritysten katsottiin tästä syystä kieltäytyneen yhteistyöstä tässä tutkimuksessa, joten niille ilmoitettiin, että niitä koskevat päätelmät tehtäisiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.(21) Kolmannesta markkinatalouskohtelua / yksilöllistä tarkastelua pyytäneestä yrityksestä todettiin, että se ei ollut vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana. Koska tutkimusajanjaksolta ei ollut käytettävissä vientimyyntiä koskevia tietoja, polkumyyntilaskelmaa ei voitu tehdä sen paremmin toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun kuin välivaiheen tarkastelunkaan yhteydessä. Näin ollen markkinatalouskohtelun tai yksilöllisen tarkastelun myöntämistä ei voitu harkita.1.3 Vertailumaa(22) Koska Venäjältä peräisin oleva tuonti kuuluu perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan soveltamisalaan, ellei markkinatalouskohtelua myönnetä, normaaliarvo on määritettävä sopivan markkinataloutta toteuttavan kolmannen maan tietojen perusteella. Tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa komissio ehdotti vertailumaaksi Puolaa, koska sitä oli käytetty vertailumaana muissa samaa tuotetta koskeneissa tutkimuksissa ja koska tuotantoprosessit ja raaka-aineiden saanti olivat siellä verrattavissa Venäjän tilanteeseen.(23) European Fertiliser Import Association -järjestö (EFIA) esitti huomautuksia tämän valinnan johdosta. Se vastusti Puolan valintaa vertailumaaksi erityisesti siksi, että lannoitteiden kotimarkkinahinnat ovat Puolassa erittäin korkeat sen vuoksi, että maa on suojannut markkinansa hyvin lannoitteiden tuonnilta, minkä lisäksi sen kaasunhinnat ovat Keski-Euroopan korkeimmat valtion monopolina olevan jakelujärjestelmän vuoksi. EFIA ehdotti vaihtoehdoksi Liettuaa, koska se on lähellä Venäjää ja siellä on samankaltaiset tuotanto-olosuhteet, koska siellä ei harjoiteta vaihtokauppaa ja koska Liettuan ainoa ammoniumnitraatin tuottaja hankkii kaasua venäläiseltä toimittajalta, joka toimittaa kaasua myös venäläisille tuottajille, hinnoilla, jotka vaihtelevat ammoniakin julkaistun, Pohjois-Eurooppaa koskevan CIF-hinnan mukaisesti.(24) Tiedossa olevat puolalaiset tuottajat ja Liettuan ainut tuottaja eivät kuitenkaan halunneet toimia yhteistyössä tässä tutkimuksessa.(25) Komissio otti tämän jälkeen yhteyttä australialaisiin ja yhdysvaltalaisiin tuottajiin EFMA:n ehdotuksen mukaisesti. Vain yksi tuottaja kummastakin maasta oli halukas yhteistyöhön, mistä syystä ryhdyttiin lisätutkimuksiin, joissa selvitettiin niiden kotimarkkinamyynnin merkittävyyttä markkinaosuutena mitattuna ja sen edustavuutta suhteessa venäläisten tuottajien yhteisöön viemään tuotemäärään. Tämä tutkimus osoitti, että molempien tuottajien kotimarkkinamyynti oli edustavaa, mutta australialaisella tuottajalla ei ollut merkittäviä kilpailijoita kotimarkkinoilla. Vaikka yhdysvaltalaisen tuottajan kotimarkkinamyynti oli myös merkittävää, sen oli kilpailtava hinnoilla sekä kotimaisten että ulkomaisten yritysten kanssa. Näin ollen Yhdysvaltoja pidettiin sopivimpana vertailumaana.(26) Yhdysvaltalaisen tuottajan kotimarkkinoillaan harjoittamaa ammoniumnitraatin myyntiä tarkasteltiin ja sen todettiin olevan edustavaa suhteessa Venäjän yhteisöön viemän ammoniumnitraatin määrään.(27) Kun vertailumaan valinnasta oli ilmoitettu asianomaisille osapuolille, EFIA huomautti, että vaikka Liettuan ainoa tuottaja ei halunnutkaan toimia yhteistyössä, tämän ei olisi pitänyt estää komissiota käyttämästä Liettuaa vertailumaana, koska komissiolla oli asiaa koskevia tietoja äskettäisen Liettuasta, Ukrainasta ja Puolasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskeneen polkumyyntimenettelyn tuloksena [11]. Nämä kaksi menettelyä kattavat todellakin osittain saman ajanjakson. Päällekkäisyys rajoittuu kuitenkin tämän menettelyn tutkimusajanjakson kolmeen ensimmäiseen kuukauteen. Perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaan tutkimusajanjakson olisi tavallisesti käsitettävä vähintään kuuden kuukauden jakso välittömästi ennen menettelyn aloittamista, jotta päätelmät olisivat edustavia. Näin ollen katsottiin, että tutkimusajanjakson kolmea ensimmäistä kuukautta koskevat tiedot eivät olisi riittävän edustavia ottaen huomioon ammoniumnitraatin markkinoiden kausivaihtelut ja epävakaisuuden. Lisäksi on korostettava, että olisi perusasetuksen 19 artiklan 6 kohdan säännösten vastaista käyttää tietyssä menettelyssä tiettyyn tarkoitukseen hankittuja tietoja toisessa menettelyssä ja toiseen tarkoitukseen, varsinkin kun asianomainen osapuoli on ilmoittanut, ettei se halua toimia yhteistyössä jälkimmäisessä tutkimuksessa. Näin ollen kyseinen väite hylättiin.[11]   EYVL L 23, 25.1.2001, s. 1.1.4. Normaaliarvo(28) Kuten edellä todettiin, normaaliarvon määrityksessä käytettiin tietoja, joiden paikkansapitävyys oli tarkistettu tutkimuksessa täysin yhteistyössä toimineen yhdysvaltalaisen yrityksen toimitiloissa.(29) Jotta voitaisiin määrittää, oliko samankaltaista tuotetta myyty Yhdysvaltain markkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä, kotimarkkinoiden vapaasti lähettäjältä -tason myyntihintaa verrattiin tuotannon kokonaiskustannuksiin (eli valmistuskustannuksiin, joihin oli lisätty myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset). Koska painotettu keskimääräinen myyntihinta oli suurempi kuin painotetut keskimääräiset yksikkökustannukset, normaaliarvo määritettiin kotimarkkinoilla tutkimusajanjaksona maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella.(30) Sekä EFIA että yhteistyössä toiminut venäläinen viejä väittivät, että laskennallista normaaliarvoa olisi pitänyt oikaista alaspäin yhdysvaltalaisten tuottajien kaasusta maksamien korkeiden hintojen vuoksi. Olisi ensinnäkin huomattava, että normaaliarvoa ei muodostettu laskennallisesti, vaan se määritettiin Yhdysvaltojen kotimarkkinoilla veloitettujen kannattavien myyntihintojen perusteella. Toiseksi voidaan todeta, että vaikka kaasu on merkittävä kustannustekijä ammoniumnitraatin tuotannossa, Yhdysvaltojen ammoniumnitraattimarkkinoilla on runsaasti kilpailua ja tuonnin määrä on merkittävä. Ammoniumnitraatin kotimarkkinahinnat määräytyvät tästä syystä enemmänkin markkinoiden kuin kustannusten perusteella. Tutkimuksen kuluessa ei saatu mitään näyttöä siitä, missä määrin Yhdysvaltojen markkinoiden korkeammat kaasunhinnat olisivat vaikuttaneet ammoniumnitraatin kotimarkkinahintoihin tutkimusajanjakson aikana. Lopuksi todettakoon vielä, että vaikka korkeiden kaasunhintojen katsottaisiinkin vaikuttaneen kotimarkkinahintoihin niin paljon, että tämä vaikutus olisi mitattavissa, tällä ei olisi ollut mitään vaikutusta lopulliseen tulliin, sillä todettu polkumyyntimarginaali ei olisi jäänyt vahinkomarginaalia pienemmäksi. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.1.5. Vientihinta(31) Koska ainoa yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana, vientihinta määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti eli tässä tapauksessa Eurostatin tilastoissa ilmoitettujen CIF yhteisön rajalla -hintojen avulla.1.6. Vertailu(32) Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin vapaasti lähettäjältä -tasolla. Tätä menetelmää käytettiin, jotta voitaisiin ottaa huomioon ne erot, joita esiintyy kotimaan kuljetuskustannuksissa markkinatalousmaan ja muun kuin markkinatalousmaan välillä erityisesti tarkasteltavana olevan tuotteen kaltaisen irtovalmisteen osalta, jonka myyntihinnasta erittäin suuri osa muodostuu kuljetuskustannuksista. CIF-vientihintaan tehtiin tästä syystä tarvittavat oikaisut niiden kustannusten huomioon ottamiseksi, jotka aiheutuvat kuljetuksesta lähettäjältä satamaan, satamapalveluista, vakuutuksesta ja rahdista.(33) Yhdysvaltojen osalta todettiin, että ammoniumnitraatin kuljetuskustannukset määräytyvät markkinoiden ehdoilla ja että kuljetusyritysten välillä on kilpailua. Koska Yhdysvallat on markkina-alue, jolla on kilpailua, tutkimuksessa asianomaisen tuotteen osalta määritettyjä Yhdysvaltojen rautatieliikenteen tariffeja sovellettiin suhteutettuina venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien vientihintaan yhteisön rajalla siten, että perustaksi otettiin kaikkien "vientiin suuntautuneiden" venäläisten tuottajien (ks. johdanto-osan 37 kappale) arvioitu painotettu keskietäisyys yhteisön rajalta.1.7. Polkumyyntimarginaali(34) Koko maata koskeva polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettua keskimääräistä vientihintaa vapaasti lähettäjältä -tasolla. Koko maata koskeva polkumyyntimarginaali on prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna 115,8 prosenttia.2. Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyys(35) Kuten johdanto-osan 34 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana olevaa tuotetta vietiin yhteisöön polkumyyntihinnoin tutkimusajanjakson aikana. Todettu polkumyyntimarginaali on lisäksi huomattavasti suurempi kuin aiemmassa tutkimuksessa.(36) Eri lähteistä saatujen tietojen perusteella tutkittiin, olisiko tasoltaan ja määrältään merkittävän polkumyynnin jatkuminen todennäköistä. Tässä yhteydessä käytettiin ensinnäkin ainoan yhteistyössä toimineen venäläisen tuottajan toimittamia tietoja. Tällä tuottajalla ei kuitenkaan ollut vientimyyntiä Euroopan yhteisöön, vaikka se veikin kyseistä tuotetta kolmansiin maihin. Koska yhteisön markkinoille vientiä harjoittavia, yhteistyössä toimivia yrityksiä ei ollut, tutkimuksessa käytettiin perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti myös Eurostat-tietoja ja tarkastelupyynnössä esitettyjä tietoja, joiden avulla voitiin arvioida yhteisöön suuntautuvan viennin määrän kehittymistä tulevaisuudessa.(37) Ammoniumnitraatin kokonaistuotantokapasiteetin Venäjällä arvioidaan olevan noin 8 900 000 tonnia (eli 1,6 kertaa yhteisön kulutus tutkimusajanjaksona), josta "vientiin suuntautuneiden" tuottajien (yleensä ne yritykset, jotka ovat kohtuullisen matkan päässä satamasta) osuus on arviolta vähintään 4 500 000 tonnia. Vaikka kapasiteetin käyttöasteet vaihtelevat merkittävästi eri yrityksissä ja vuodesta toiseen, maan oma kulutus on arviolta vain noin 2 200 000 tonnia. Ottaen huomioon Venäjältä muihin kolmansiin maihin suuntautuvan viennin nykytason (2 189 000 tonnia vuonna 1999) tämä tarkoittaa sitä, että vientituotteiden tuotantoa varten on olemassa merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia, jota voitaisiin mahdollisesti hyödyntää yhteisöön suuntautuvan viennin lisäämiseksi siinä tapauksessa, että polkumyyntitoimenpiteiden annetaan raueta.(38) On lisäksi syytä muistaa, että vielä vuonna 1996 Euroopan yhteisöön suuntautuvan viennin osuus oli 40 prosenttia Venäjän tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä [12]. Kun tämän lisäksi otetaan huomioon, että useat kolmannet maat (Yhdysvallat, Australia, Puola ja Unkari) ovat ottaneet käyttöön kaupan suojatoimenpiteitä Venäjältä peräisin olevaa tuontia vastaan, että Kiinan kansantasavalta on vuodesta 1997 alkaen pyrkinyt aktiivisesti korvaamaan tuonnin omalla tuotannolla ja että Venäjän kotimarkkinoiden kulutus pysyy luultavasti suhteellisen alhaisena lähitulevaisuudessa, on melko todennäköistä, että venäläiset tuottajat ohjaisivat mahdollisen lisätuotantonsa yhteisön markkinoille.[12]   Lähde: Eurostat - Comext "Venäjän vienti".(39) Yhteisön markkinoiden nykyinen hintataso huomioon ottaen on todennäköistä, että venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat jatkaisivat polkumyyntihintaan myymistä saadakseen takaisin menettämänsä markkinaosuuden. Tätä käsitystä tukee myös venäläisten viejien hintapolitiikka niiden muilla tärkeimmillä vientimarkkinoilla yhteisön ja Yhdysvaltojen lisäksi.(40) Lisäksi voidaan todeta, että vaikka lannoitteiden kulutuksen maailmassa ennakoidaan kasvavan vuoteen 2004 mennessä, pääosa tästä lisäyksestä tapahtunee Aasiassa ja ennen kaikkea Kiinassa ja Intiassa. Lannoitteiden tuotantokapasiteettia on kuitenkin Kiinassa ja Intiassa lisätty runsain mitoin tuontimäärien vähentämiseksi. Lisäksi Kiina on kieltänyt typpilannoitteiden, myös ammoniumnitraatin, tuonnin.(41) Kuten edellä johdanto-osan 21 kappaleessa mainitaan, ainoa tutkimuksessa yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana. Tällä tuottajalla oli merkittävästi tuotantokapasiteettia tutkimusajanjakson aikana mutta vain rajoitetusti käyttämätöntä kapasiteettia, joten merkittävien tuotemäärien tuottaminen yhteisöön suuntautuvaa vientiä varten siinä tapauksessa, että polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo päättyy, edellyttäisi muille markkinoille tapahtuvan myynnin vähentämistä. Koska muiden viejien vientimäärät ja polkumyyntimarginaali olivat tutkimusajanjaksona huomattavia, polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä koskeva päätelmä ei olisi muuttunut koko maan osalta, vaikka otettaisiin huomioon, että kyseinen viejä mahdollisesti myisi tuotteitaan yhteisöön ilman polkumyyntiä toimenpiteiden voimassaolon päättyessä.(42) EFIA väitti, että Yhdysvalloissa äskettäin tapahtuneiden terroristi-iskujen jälkeen kaikki liitännäiskustannukset kuten vakuutus-, kuljetus-, lastinpurku-, varastointi- ja käsittelykustannukset ovat nousussa, mikä johtaa tuontilannoitteiden hintojen kohoamiseen, koska tuojien on pystyttävä kattamaan myös nämä kustannukset. Tämä väite jäi kuitenkin perustelematta, sillä järjestö ei toimittanut mitään näyttöä siitä, että tämä vaikuttaisi enemmän Venäjän vientihintoihin kuin Yhdysvaltojen kotimarkkinahintoihin. Lisäksi tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys voidaan ottaa huomioon ainoastaan, jos voidaan osoittaa, että tutkimuksen tulokset ovat sen johdosta epäasianmukaisia ja suunniteltu polkumyyntitulli selvästi perusteeton. Asian ei todettu olevan näin tässä tapauksessa, mistä syystä väite hylättiin.3. Päätelmät(43) Tutkimuksen kuluessa ei saatu mitään näyttöä siitä, että tutkimusajanjakson osalta määritetty polkumyyntimarginaali häviäisi tai pienenisi tai että polkumyynnillä tapahtuva vienti loppuisi tai edes vähenisi, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Lisäksi todettiin, että venäläisillä tuottajilla oli huomattava määrä vapaata kapasiteettia ja että toimenpiteiden poistaminen johtaisi todennäköisesti yhteisöön polkumyynnillä tapahtuvan viennin lisääntymiseen. Tästä syystä päätellään, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen merkittävän tasoisena ja entistä suurempina määrinä.D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ(44) Pyynnön esittäneistä yhdestätoista yhteisön tuottajasta yksi ei vastannut kyselyyn (Sefanitro) ja yksi ei toimittanut riittävästi tietoja (Chemical Industries of Northern Greece). Näin ollen niiden ei katsottu toimineen yhteistyössä, mistä syystä niitä ei pidetty yhteisön tuotannonalaan kuuluvina. Tutkimus osoitti, että jäljellä olevien yhdeksän yhteistyössä toimineen tuottajan tuotanto muodosti yli 85 prosenttia ammoniumnitraatin tuotannosta yhteisössä tutkimusajanjakson aikana. Niinpä ne muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan.E. SELVITYS YHTEISÖN MARKKINOIDEN TILANTEESTA1. Alustava huomio(45) Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa vuonna 1995 johti aluksi pyynnön esittäneiden yhteisön tuottajien taloudellisen tilanteen merkittävään paranemiseen ja erityisesti taloudellisen tuloksen kohenemiseen vuosina 1995-1996 tapahtuneen hintojen nousun ansiosta.2. Kulutus(46) Yhteisön kulutusta määritettäessä otettiin huomioon kyselyvastauksissa ilmoitetut yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymät määrät, valituksessa ilmoitetut muiden yhteisön tuottajien (sekä yhteistyöhön osallistumattomien että pyynnön esittäneisiin tuottajiin kuulumattomien tuottajien) yhteisön markkinoilla myymät määrät ja Eurostatin tilastoihin perustuen tarkasteltavana olevasta maasta ja kaikista muista kolmansista maista yhteisöön tuodut määrät.   Näiden tietojen perusteella yhteisön kulutus laski 13 prosenttia eli 6 328 000 tonnista 5 525 000 tonniin vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä. Kulutus väheni etenkin vuodesta 1996 vuoteen 1997 pysyen sitten suhteellisen vakaana tutkimusajanjakson loppuun saakka.3. Tuonti tarkasteltavana olevasta maasta3.1. Määrä ja markkinaosuus(47) Ammoniumnitraatin tuonti yhteisöön väheni kokonaisuutena katsoen tarkastelujakson aikana (-28 %), vaikka sen määrä kasvoikin hieman vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välillä.   Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrä väheni merkittävästi tarkastelujaksolla ja erityisesti vuodesta 1997 alkaen. Tämän kehitys näyttää johtuvan vuonna 1997 julkaistulla ilmoituksella uudelleen vireille pannusta tutkimuksesta, jonka vuonna 1998 julkaistujen päätelmien perusteella polkumyyntitoimenpiteitä muutettiin samana vuonna, ja siitä, että tuonti tietyistä muista kolmansista maista on lisääntynyt merkittävästi Venäjältä peräisin olevassa tuonnissa käyttöön otettujen polkumyyntitullien seurauksena. Venäjältä peräisin oleva tuonti väheni 74 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana, kun taas muu tuonti lisääntyi 30 prosenttia.(48) Venäjältä peräisin olevan tuonnin markkinaosuus pieneni 12 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. Sen osuus yhteisön kulutuksesta oli kuitenkin tutkimusajanjaksona edelleen 5 prosenttia, minkä lisäksi sen osuus kokonaistuonnista oli merkittävä eli 20 prosenttia.3.2. Hinnat(49) Tarkasteltavana olevan tuonnin keskihinnat laskivat Eurostatin tietojen mukaan 45 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä eli polkumyyntitoimenpiteiden vuonna 1995 tapahtuneen käyttöönoton jälkeen.3.3. Hintavertailu(50) Komissio tutki, myivätkö asianomaisen maan vientiä harjoittavat tuottajat tarkasteltavana olevaa tuotetta halvemmalla kuin yhteisön tuotannonala tutkimusajanjakson aikana. Vientiä harjoittavien tuottajien CIF-hinnat oikaistiin tässä tarkastelussa asianmukaisesti vapaasti laiturilla yhteisön rajalla tullattuna (DEQ) -tasolle ja niitä vertailtiin samassa kaupan portaassa yhteisön tuottajien vapaasti lähettäjältä -hintaan; molemmat hinnat määriteltiin säkkituotteille. Tämä sen vuoksi, että tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin aina säkitettynä, kun taas yhteisön tuotannonala myi tuotetta sekä säkitettynä että irtotavarana. Näin ollen oikaisuja tehtiin tarpeen mukaan. Tutkimuksesta ilmeni lisäksi, että rakeiset tuotteet myytiin keskimäärin korkeammalla hinnalla kuin mikrorakeiset tuotteet. Tästä syystä hintoja oikaistiin vertailua varten 3,1 eurolla tonnilta. Tämä määrä on yhteisön tuotannonalan tutkimusajanjaksona myymän rakeisen ja mikrorakeisen ammoniumnitraatin välinen keskimääräinen hintaero.(51) EFIA katsoi, että hintoja olisi pitänyt oikaista Venäjältä tuodun tuotteen heikomman laadun huomioon ottamiseksi. Tutkimus kuitenkin osoitti, että Venäjältä peräisin olevien tuotteiden laatu on parantunut viime vuosina ja vastaa nyt eurooppalaisia standardeja. Tätä väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.(52) Edellä selostetun mukaisesti määritetty koko maata koskeva hintaero ilmaistuna prosentteina yhteisön tuottajien hinnoista on 27,7 prosenttia. Eroa on vielä 3,2 prosenttia, kun polkumyyntitulli lisätään vientihintaan. Lisäksi voidaan todeta, että yhteisön tuotannonalan hinnat olivat painuneet alas, sillä tuotannonalan tulos oli 18 prosenttia tappiollinen.4. Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne4.1. Tuotanto(53) Yhteisön tuotannonalan tuotanto supistui 4 713 000 tonnista 3 903 000 tonniin eli 17 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuotanto kasvoi hieman vuosina 1997-1998 mutta väheni sitten taas vuonna 1999.4.2. Kapasiteetti ja sen käyttöaste(54) Kapasiteettia ja sen käyttöastetta ei pidetty tällaisen tuotannon ja tuotannonalan tilanteen mielekkäinä osoittimina, koska niihin vaikuttaa se, että myös muita tuotteita tuotetaan samoilla tuotantolaitteilla. Ammoniakiksi jalostetusta maakaasusta valmistetaan useita eri tuotteita samoja tuotantolinjoja käyttämällä. Yhteisön tuotannonalan kokonaistuotantokapasiteetti pysyi tarkastelujaksolla suhteellisen vakaana. Kapasiteetin käyttöaste aleni 56 prosentista 46 prosenttiin vuosina 1996-1997, minkä jälkeen se pysyi vakaana.4.3. Myynti yhteisössä(55) Yhteisön tuotannonalan myyntimäärät supistuivat 4 238 000 tonnista vuonna 1996 3 766 000 tonniin tutkimusajanjaksona eli 11 prosenttia. Lasku oli merkittävintä vuosina 1996-1997, jolloin myynti supistui 15 prosenttia.4.4. Varastot(56) Varastojen määrää ei pidetä oleellisena vahingon osoittimena, koska myynti on kausiluonteista ja ammoniumnitraatin varastoinnista vastaavat osaksi tuottajat itse ja osaksi viljelijöiden osuuskunnat.4.5. Markkinaosuus(57) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni vuosina 1996-1997 ja kasvoi sitten yhteensä 1,2 prosenttiyksikköä vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä. Se oli tutkimusajanjaksona 68,2 prosenttia, kun se vuonna 1996 oli 67 prosenttia.4.6. Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät(58) Yhteisön tuottajien keskimääräinen nettomyyntihinta aleni 133 ecusta tonnilta vuonna 1996 99 ecuun tonnilta tutkimusajanjaksona eli 25 prosenttia. Hintojen aleneminen oli erityisen voimakasta vuosien 1996 ja 1999 välillä (-28 %). Sen lisäksi, että tarkasteltavana oleva tuonti on painanut hintoja alaspäin, hintojen laskuun ovat saattaneet myötävaikuttaa muutkin tekijät kuten kysynnän heikkeneminen yhteisön markkinoilla vuosina 1996-1997, neuvoston asetuksen (EY) N:o 132/2001 soveltamisalaan kuuluvista maista peräisin oleva tuonti ja Kiinan vuonna 1997 tekemä päätös kieltää typpilannoitteiden tuonti.4.7. Kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto(59) Yhteisön tuotannonalan painotettu keskimääräinen kannattavuus heikkeni 18,6 prosentista -18,0 prosenttiin eli 37 prosenttiyksikköä vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tätä kehitystä tarkasteltaessa on otettava huomioon hintakehitys, joka oli saman suuntainen, ja maakaasun hinta, joka alkoi nousta vuoden 1999 kolmannesta neljänneksestä alkaen.   Sijoitetun pääoman tuotto kehittyi tarkastelujaksolla samalla tavoin kuin kannattavuus.4.8. Kassavirta(60) Yhteisön tuotannonalan ammoniumnitraatin myyntiin liittyvä kassavirta noudatti tarkoin kannattavuuden kehitystä.4.9. Pääoman saanti(61) Valituksen tehneiden yritysten rakenteen vuoksi eli siksi, että lannoitteiden tuottajat kuuluvat muitakin tuotteita tuottaviin suuriin kemian alan konserneihin, pääoman saantimahdollisuuksia ei voitu määrittää ainoastaan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, ja tämän vuoksi sitä ei pidetty merkityksellisenä osoittimena vahingon mittaamisessa.4.10. Työllisyys ja palkat(62) Yhteisön tuotannonalan työllisyys heikkeni 1 986 työntekijästä 1 608 työntekijään eli 19 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä. Palkat laskivat kokonaisuutena katsoen samalla tavoin kuin työntekijöiden määrä.4.11. Investoinnit(63) Investointien määrä pysyi suhteellisen vakaana tarkastelujaksolla. Näihin investointilukuihin sisältyvät myös ammoniumnitraatin tuotantoa edeltäviin tuotantovaiheisiin liittyvät investoinnit. Merkittävimmät investoinnit vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kohdistuivat typpihapon tuotantolaitoksiin; typpihappo on ammoniumnitraatin raaka-aine, mutta sitä voidaan käyttää myös muihin tarkoituksiin kuten virtsa-aineen (urean) ja ammoniumnitraatin liuosseosten (UAN-liuosseosten) tuotantoon.4.12. Polkumyyntimarginaalin merkittävyys(64) Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin merkittävyydestä on todettava, että sen vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei voida pitää vähäisenä, kun otetaan huomioon asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja hinnat.5. Päätelmät(65) Kuten edellä johdanto-osan 45 kappaleessa selostetaan, polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa vuonna 1995 johti aluksi pyynnön esittäneiden yhteisön tuottajien taloudellisen tilanteen merkittävään paranemiseen. Tilanne alkoi kuitenkin heiketä uudelleen vuonna 1997. Markkinaosuus kasvoi hieman hinnanalennusten seurauksena, mutta kaikki muut vahingon osoittimet eli tuotanto- ja myyntimäärät, hinnat, kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja työllisyys kehittyivät kielteiseen suuntaan. Erityisesti yhteisön tuotannonalan myyntihintojen jyrkkä lasku vaikutti kielteisesti sen kannattavuuteen. Kuten lopullisten tullien käyttöönotosta Puolasta ja Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annettu neuvoston asetus (EY) N:o 132/2001 osoittaa, tätä kehitystä tarkasteltaessa olisi otettava huomioon, että yhteisön markkinoille tuodaan yhä enemmän ammoniumnitraattia kyseisistä maista, jotka ovat vallanneet yli puolet venäläisten tuotteiden markkinaosuudesta ja joiden soveltamat hinnat alittavat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat.(66) Tältä osin olisi huomattava, että Eurostatin tietojen perusteella venäläisten tuotteiden hinnat, joissa ei ole otettu huomioon vuonna 1998 käyttöön otettua paljoustullia, olivat alempia kuin puolalaisten ja ukrainalaisten tuotteiden myyntihinnat koko tarkastelujakson ajan (27 prosenttia alempia tutkimusajanjaksona), lukuun ottamatta vuotta 1997, jolloin ne olivat samaa tasoa.F. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS1. Polkumyynnissä ja yhteisön tuotannonalan tilanteessa tapahtuneet muutokset1.1. Polkumyyntiin liittyvät muutokset(67) Tutkimuksen mukaan polkumyyntimarginaali on kasvanut merkittävästi voimassa oleviin toimenpiteisiin johtaneessa tutkimuksessa määritettyyn polkumyyntimarginaaliin verrattuna. Edellisessä tutkimuksessa polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 41,9 prosenttia, mikä on merkittävästi alempi kuin tässä tutkimuksessa määritetty marginaali (115,8 %).1.2. Yhteisön tuotannonalan tilanteeseen liittyvät muutokset(68) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonala on kärsinyt merkittäviä tappioita vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä. Tilanne on jopa huonompi kuin voimassa oleviin toimenpiteisiin johtaneen tutkimuksen [13] aikana, sillä esimerkiksi tappioiden suuruus oli lähes kolme kertaa suurempi tämänkertaisen tutkimusajanjakson aikana.[13]   EYVL L 198, 23.8.1995, s. 1.(69) Merkittävää hinnan alittavuutta on esiintynyt lähes koko sen ajanjakson ajan, jolloin Venäjältä peräisin olevassa tuonnissa on kannettu polkumyyntitullia. Muuttuva tulli oli maaliskuussa 1998 pakko korvata paljoustullilla, koska toimenpiteet osoittautuivat tehottomiksi. Lisäksi tullin jälkeiset (paljoustulli mukaan lukien) vientihinnat alittivat heinäkuusta 1998 lukien sen yhteisön tuotannonalan vahinkoa aiheuttamattoman hinnan, joka oli määritetty alkuperäisessä tutkimuksessa ja jonka perusteella tullin taso oli vahvistettu.2. Vahingon toistumisen todennäköisyys(70) Nykyisten toimenpiteiden voimassaolon päättymisen todennäköisiä vaikutuksia arvioitaessa otettiin huomioon seuraavat tekijät.(71) Venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien hintapolitiikka, josta osoituksena ovat niiden kolmansien maiden ja yhteisön markkinoilla soveltamat halvat hinnat, ja niiden kyky toimittaa suuria lisämääriä ammoniumnitraattia johtaisi mitä todennäköisimmin hintojen yleiseen laskuun näillä hintavaihteluille erittäin alttiilla hyödykemarkkinoilla siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumottaisiin. Venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat valtaisivat todennäköisesti huomattavan lisäosuuden markkinoista yhteisön tuotannonalan kustannuksella. Tämä puolestaan johtaisi Venäjältä peräisin olevan tuonnin aiheuttaman vahingon toistumiseen, koska yhteisön tuotannonalan myyntihinnat, myyntimäärät ja markkinaosuudet laskisivat, mikä taas vaikuttaisi kannattavuuteen.(72) Yhteisön tuotannonalan tilanne on vaikea erityisesti kannattavuuden osalta. Vaikka tuotannonalan tilanne kohentui selvästi tarkasteltavina olevien toimenpiteiden ensimmäisenä soveltamisvuonna, se heikkeni taas erityisesti vuodesta 1997 alkaen muista maista vahingollisella polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin takia, kuten neuvoston asetuksessa (EY) N:o 132/2000 vahvistetaan; tällä hetkellä tilanne on vielä huonompi. Mikäli Venäjää koskevista toimenpiteistä luovuttaisiin, yhteisön tuotannonalan asema vaarannettaisiin jälleen kerran ja se hyöty, jonka tuotannonalan on tarkoitus saada muita maita koskevista toimenpiteistä, voisi huveta jopa olemattomiin.(73) EFIA väitti, että hintojen lasku yhteisön markkinoilla vuodesta 1997 alkaen johtuu monista tekijöistä, joista yksi on Kiinan päätös kieltää typpilannoitteiden tuonti, ja että sitä ei voida panna venäläisten tuottajien hintapolitiikan syyksi. On kuitenkin todettava, että vaikka sellaiset muut tekijät kuin kysynnän heikkeneminen yhteisön markkinoilla vuosina 1996-1997 ja Kiinan harjoittama politiikka saattavat olla hintojen laskun alkusyynä, venäläisten viejien hinnat laskivat paljon enemmän kuin kaikkien muiden viejien ja olivat huomattavasti alemmat kuin Liettuan, Egyptin ja Bulgarian kaltaisista maista ilman polkumyyntiä tuotujen tuotteiden hinnat. Syynä tähän saattaa olla se, että Venäjä menetti yhden tärkeimmistä vientimarkkinoistaan: Venäjän vienti Kiinaan oli vuonna 1996 eli tuontikiellon asettamisvuotta edeltävänä vuonna yli 1 000 000 tonnia, mikä oli 90 prosenttia Kiinaan kyseisenä vuonna tuodusta ammoniumnitraatista.(74) Sama tuojia edustava järjestö väitti myös, että koska yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkeneminen on jo luettu Puolasta ja Ukrainasta peräisin olevan tuonnin syyksi toisen tutkimuksen yhteydessä, joka johti polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoon, sitä ei voida enää liittää Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin. Tältä osin olisi muistettava, että toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa tutkitaan yhteisön markkinoiden tilannetta polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden kannalta siinä tapauksessa, että voimassa olevat toimenpiteet kumotaan. Vaikka siis yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkeneminen on toisen polkumyyntimenettelyn yhteydessä ja tietyn ajanjakson osalta luettu muista kolmansista maista eli Puolasta ja Ukrainasta peräisin olevan tuonnin syyksi, tämä ei vaikuta tässä toimenpiteiden päättymistä koskevassa tutkimuksessa tehtävään tarkasteluun, jonka avulla selvitetään venäläisten viejien tulevaa toimintaa yhteisön markkinoilla ja sen todennäköisiä vaikutuksia yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.(75) EFIA väitti vielä, että yhteisön tuotannonalan kannattavuuden heikkeneminen johtui pääosin maakaasun kallistumisesta ja että vahinkoa aiheuttamatonta hintaa olisi pitänyt oikaista tämän huomioon ottamiseksi.   Kuten johdanto-osan 59 kappaleessa todetaan, kaasun hinnannousua pidettiin yhtenä tekijänä, joka on saattanut vaikuttaa kannattavuuteen. Kannattavuus on kuitenkin vain osatekijä yhteisön tuotannonalan tilanteen tarkastelussa ja kuten johdanto-osan 65 kappaleessa todetaan, monet muut osoittimet kehittyivät kielteiseen suuntaan tarkastelujaksolla. Tästä syystä katsottiin, että kaasun hintakehitystä olisi pidettävä lähinnä tilannetta pahentaneena tekijänä eikä niinkään vahingon syynä, sillä vallinnut hintapaine esti yhteisön tuotannonalaa siirtämästä tätä hinnankorotusta myyntihintoihinsa.   Kaasun hintakehityksen tarkastelu osoittaa lisäksi, että hinnat yhteisössä ovat viime vuosina olleet erittäin epävakaita, joten tulevasta kehityksestä on mahdotonta tehdä mitään päätelmiä. Näin ollen pääteltiin, että yhteisön markkinoilla ei ole havaittavissa sellaisia erityisolosuhteita, jotka antaisivat aihetta oikaisun tekemiseen.(76) Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että vahingon toistuminen on todennäköistä, jos toimenpiteet kumotaan.G. YHTEISÖN ETU1. Johdanto(77) Komissio tutki perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti, olisiko nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon jatkaminen ja niiden muuttaminen yhteisön kokonaisedun vastaista. Yhteisön etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli yhteisön tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien/kauppiaiden ja käyttäjien edut. Voidakseen arvioida toimenpiteiden voimassa pitämisen tai niistä luopumisen todennäköisiä vaikutuksia komissio pyysi tietoja kaikilta edellä mainituilta asianomaisilta osapuolilta.(78) Olisi muistettava, että toimenpiteiden käyttöönottoa ei aiemmassa tutkimuksessa pidetty yhteisön edun vastaisena. Tämä tutkimus on lisäksi tarkastelu, jossa siis analysoidaan tilannetta, jossa polkumyyntitoimenpiteet ovat jo käytössä, joten siinä voidaan arvioida, onko nykyisillä toimenpiteillä ollut kohtuuttoman kielteisiä vaikutuksia asianomaisiin osapuoliin.(79) Tämän perusteella tutkittiin, oliko vahingollisen polkumyynnin toistumista koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, ettei olisi yhteisön edun mukaista pitää toimenpiteitä voimassa tässä erityistapauksessa.2. Yhteisön tuotannonalan etu(80) Jos polkumyyntitulleja ei pidetä voimassa, vahingollinen polkumyynti todennäköisesti alkaa uudelleen ja yhteisön tuotannonalan tilanne, joka heikkeni tarkastelujakson aikana, jatkaisi heikkenemistään.(81) Yhteisön tuotannonala on osoittautunut rakenteellisesti elinkelpoiseksi tuotannonalaksi, joka kykenee mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin. Tästä osoituksena on ollut erityisesti tuotannonalan toiminnan kannattavuus vuoteen 1997 saakka ja sen investoinnit huippuluokan tuotantolaitteisiin. Näiden pyrkimysten onnistuminen riippuu vahvasti siitä, että kilpailu yhteisön markkinoilla on tervettä.(82) Voidaan kohtuudella olettaa, että yhteisön tuotannonala hyötyy neuvoston asetuksella (EY) N:o 132/2001 käyttöönotetuista toimenpiteistä edellyttäen, että muiden maiden harjoittama vahingollinen polkumyynti ei heikennä niiden vaikutusta. Kuten edellä selostettiin, Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassa pitäminen on yhteisön tuotannonalan edun mukaista, sillä on todennäköistä, että Venäjältä vahingollisella polkumyynnillä tapahtuva tuonti alkaa uudestaan.3. Tuojien etu(83) Vastaus kyselyyn ja muita tietoja saatiin European Fertilizer Import Associationilta (eli EFIAlta, joka edustaa 24 tuojaa) ja kahdelta tuojalta (kyselylomakkeita lähetettiin 48 kappaletta).(84) Kahdelta yhteistyössä toimineelta tuojalta saadut vastaukset vahvistivat, että hinnat olivat laskeneet vuodesta 1998 alkaen ja että yhteisön tuottajien oli noudatettava tätä kehityssuuntausta kilpailukykynsä säilyttääkseen. Yksi tuojista korosti lisäksi tarvetta säilyttää eurooppalainen infrastruktuuri, joka varmistaisi hyvien hankintaedellytysten säilymisen Euroopan markkinoilla; tuojien järjestö taas vastusti toimenpiteiden voimassaolon jatkamista.(85) Koska yhteistyössä toimimisen aste oli alhainen ja koska tuojien tuotevalikoimaan kuuluu ammoniumnitraatin lisäksi yleensä useita muitakin lannoitteita, katsottiin, että toimenpiteiden voimassa pitämisen mahdolliset kielteiset vaikutukset tuojiin eivät ole pakottava syy olla jatkamatta toimenpiteiden voimassaoloa.4. Käyttäjien etu(86) Tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjiä ovat maanviljelijät. Komissio lähetti kyselylomakkeen kuudelle eurooppalaiselle ja kansalliselle käyttäjien järjestölle. Kaksi niistä vastasi kyselyyn. Molemmat ovat periaatteessa toimenpiteiden jatkamista vastaan.(87) Toinen käyttäjien järjestöistä katsoi, että käyttäjien etujen tarkastelussa olisi otettava huomioon erityisesti brittiläisten käyttäjien etu, koska ammoniumnitraatin suurin kuluttaja yhteisössä on Yhdistynyt kuningaskunta. Tutkimus kuitenkin osoitti, että Yhdistyneen kuningaskunnan osuus Venäjältä yhteisöön tutkimusajanjaksona tuodusta ammoniumnitraatista oli vain 16 prosenttia (määrinä mitattuna), kun taas Ranskan osuus oli 47 prosenttia. Näin ollen tämä väite on hylättävä.(88) Sama järjestö väitti lisäksi, että polkumyyntitoimenpiteiden voimassa pitäminen johtaisi brittiläisten viljelijöiden tulojen alenemiseen ja vaikeuttaisi näin merkittävästi heidän taloudellista tilannettaan. Tältä osin voidaan todeta, että kuten neuvoston asetuksessa (EY) N:o 132/2001 mainittiin, lannoitteiden osuus viljelijöiden kokonaistuotantokustannuksista on keskimäärin 6 prosenttia. Koska tarkasteltavana olevasta maasta tuotiin tutkimusajanjaksona vain 5 prosenttia yhteisön markkinoiden ammoniumnitraatin kulutuksesta ja koska todennäköisesti vain osa tuontihintojen mahdollisesta korotuksesta siirrettäisiin käyttäjien vastattavaksi, viljelijöiden tuotantokustannusten mahdollinen lisäys jäänee vähäiseksi. Lisäksi on huomattava, että vaikka yhteisön tuotannonala lisäisi myyntimääriään ja samalla korottaisi hintojaan, tällaiset hinnankorotukset olisivat vähäisiä, koska muitakin hankintalähteitä on tarjolla. Kaikesta ammoniumnitraatin tuonnista yhteisöön 37 prosenttia ei kuulu polkumyyntitoimenpiteiden soveltamisalaan.(89) EFIA ja toinen käyttäjien järjestöistä väittivät, että polkumyyntitoimenpiteet rajoittavat viljelijöiden mahdollisuuksia käyttää kilpailukykyisesti hinnoiteltuja vaihtoehtoisia ammoniumnitraatin hankintalähteitä, koska vain 37 prosenttia kaikesta ammoniumnitraatin tuonnista yhteisöön ei kuulu polkumyyntitoimenpiteiden soveltamisalaan.  Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että polkumyyntitoimenpiteiden tarkoituksena ei ole rajoittaa tarjontaa vaan palauttaa terve kilpailu yhteisön markkinoille.   Lisäksi olisi huomattava, että arvio 37 prosentin osuudesta on jossain määrin liian alhainen, sillä Venäjältä, Puolasta ja Ukrainasta tulevan tuonnin aiheuttama voimakas hintapaine on vähentänyt yhteisön ammoniumnitraattimarkkinoiden houkuttelevuutta polkumyyntiä harjoittamattomien maiden kannalta. Tästä syystä on erittäin todennäköistä, että polkumyyntiä harjoittamattomat maat lisäävät vientiään yhteisön markkinoille, jos terve kilpailu palautetaan.(90) Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että toimenpiteiden todennäköiset vaikutukset maanviljelijöihin eivät ole pakottava syy olla jatkamatta niiden voimassaoloa, koska on epätodennäköistä, että viljelijöihin mahdollisesti kohdistuvat kielteiset vaikutukset olisivat merkittävämpiä kuin yhteisön tuotannonalaan kohdistuvat myönteiset vaikutukset.5. Yhteisön etua koskeva päätelmä(91) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, ettei ole olemassa sellaisia pakottavia, yhteisön etuun perustuvia syitä, jotka estäisivät toimenpiteiden voimassaolon jatkamisen.H. POLKUMYYNTITOIMENPITEET(92) Valituksen tekijä väitti, että oli olemassa merkkejä uusien ammoniumnitraattityyppien (ammoniumnitraatin ja muiden tuotteiden seosten) ilmestymisestä markkinoille; näiden tuotetyyppien ainoana tarkoituksena on kiertää mahdollisia ammoniumnitraattiin sovellettavia polkumyyntitoimenpiteitä. Tulliviranomaisia pyydetään kiinnittämään huomiota tähän seikkaan.(93) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskevat päätelmät ja se seikka, että voimassa olevat toimenpiteet eivät tutkimuksen mukaan poista toivotulla tavalla aiemmin määritettyä vahinkoa, antavat aiheen päätellä, että polkumyyntitoimenpiteet olisi pidettävä voimassa lisävahingon syntymisen estämiseksi ja että niiden tasoa olisi muutettava.(94) Tullin tason määrittämisessä otettiin huomioon todettu polkumyyntimarginaali sekä se tullin määrä, joka on tarpeen yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi. Käyttöön otettavan tullin määrä määritettiin alhaisemman tullin säännön mukaisesti vahinkomarginaalin perusteella.(95) EFMA katsoi, että kaksitasoinen järjestelmä (paljoustulli yhdessä vähimmäistuontihinnan kanssa) olisi tarkoituksenmukaisin ratkaisu, kun otetaan huomioon venäläisten tuottajien maksamat erittäin alhaiset kaasunhinnat, joiden tason määrää valtiovalta. Paljoustullia pidetään kuitenkin riittävänä, koska se perustuu tarkastelun päätelmiin, minkä lisäksi katsottiin, että paljoustulli on toimenpidelaji, joka estää hintojen manipulointia ja tullien päätymistä viejien kannettavaksi. Tästä syystä EFMA:n pyyntö hylättiin.(96)  Polkumyynnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin tason määrittämiseksi laskettiin vahinkomarginaalit. Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla samassa kaupan portaassa painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymän ammoniumnitraatin vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan.(97) Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin lisäämällä täysimääräisiin tuotannon yksikkökustannuksiin voittomarginaali, joka voidaan kohtuudella saavuttaa, kun vahingollista polkumyyntiä ei esiinny; tässä yhteydessä otettiin huomioon myös hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa rakeisen ja mikrorakeisen ammoniumnitraatin eron mukaisesti jo tehty oikaisu. Tässä määrityksessä käytetty voittomarginaali on 8 prosenttia. Vertailun tuloksena saatu painotetun keskimääräisen tuontihinnan ja yhteisön tuotannonalan vahinkoa aiheuttamattoman hinnan välinen ero ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina CIF-kokonaistuontiarvosta.(98) Pyynnön esittäjän mielestä sopiva voittomarginaali olisi sijoitetun pääoman 15 prosentin tuottoa vastaava marginaali. Se väitti, että tällainen tuotto oli tarpeen pitkän aikavälin uudelleeninvestointeja varten sekä kohtuullisen oman pääoman tuoton saamiseksi osakkeenomistajille. Tässä yhteydessä tarkoituksena on kuitenkin määrittää sellainen kohtuullinen voitto, jonka yhteisön tuotannonala voisi odottaa saavansa, jos vahingollista polkumyyntiä ei esiintyisi, mikä ei ole sama asia kuin osakkeenomistajien tavoittelema voitto. Ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 132/2001 johdanto-osan 56 kappaleessa esitetyt päätelmät ja sen, että muita huomautuksia ei esitetty, kohtuullisena voittona voitaneen pitää 8 prosenttia liikevaihdosta. Toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi ja aiemmin todetun hintojen manipuloinnin estämiseksi pidetään aiheellisena ottaa tulli käyttöön tuotetonnilta kannettavana paljoustullina.(99)  Edellä esitetyn perusteella määritetty tullin määrä on seuraava kiinteä määrä ammoniumnitraattitonnilta:Maa  //  Kiinteämääräinen tulli (euroa tonnilta)Venäjä  //  47,07ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artikla1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Venäjältä peräisin olevan, CN-koodeihin 3102 30 90 ja 3102 40 90 kuuluvan ammoniumnitraatin tuonnissa.2. Sovellettavan tullin määrä on seuraava kiinteä määrä ammoniumnitraattitonnilta:Maa  //  Kiinteämääräinen tulli (euroa tonnilta)Venäjä  //  47,073. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 [14] 145 artiklan mukaisesti, edellä mainittua polkumyyntitullia alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.[14]   EYVL L 253, 11.10.1993, s. 40.4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.2 artiklaTämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtaja


				|

		52014PC0386

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS poikkeuksellisten kaupan toimenpiteiden käyttöönotosta Euroopan unionin vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuville tai siihen yhteydessä oleville maille ja alueille annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1215/2009 muuttamisesta ja sen soveltamisen keskeyttämisestä Bosnia ja Hertsegovinan osalta /* COM/2014/0386 final - 2014/0197 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Euroopan unionin Länsi-Balkanin maiden osalta
soveltama politiikka perustuu vakautus- ja assosiaatioprosessiin, jonka
Euroopan komissio käynnisti toukokuussa 1999. Lissabonissa
23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti
kokouksessaan, että Länsi-Balkanin maiden kanssa tehtäviä vakautus- ja
assosiaatiosopimuksia olisi edellettävä yksipuolinen kaupan vapauttaminen.
Yksipuolisesta kaupan vapauttamisesta säädetään neuvoston asetuksessa (EY) N:o
1215/2009 poikkeuksellisten kaupan toimenpiteiden käyttöönotosta vakautus- ja
assosiaatioprosessiin osallistuville tai siihen yhteydessä oleville maille ja
alueille. Asetusta (EY) N:o 1215/2009 sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2015.
Vakautus- ja assosiaatioprosessin
käynnistämisestä alkaen on tehty vakautus- ja assosiaatiosopimuksia unionin ja
kaikkien asianomaisten Länsi-Balkanin maiden välillä Bosnia ja Hertsegovinaa ja
Kosovoa lukuun ottamatta[1].
Bosnia ja Hertsegovinasta tuli mahdollinen EU:n jäsenehdokasmaa vuonna 2003, ja
se allekirjoitti vakautus- ja assosiaatiosopimuksen vuonna 2008 ja suostui
samalla EU:n jäsenyysehtoihin. Siitä alkaen Bosnia ja Hertsegovinan osalta on
sovellettu kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevaa väliaikaista
sopimusta, jota sovelletaan siihen saakka, kun saadaan päätökseen vakautus- ja
assosiaatiosopimuksen ratifiointiprosessi.
Kun otetaan huomioon tullivapautusten erot
sopimusjärjestelmissä, jotka on kehitetty unionin ja kaikkien vakautus- ja
assosiaatioprosessin osallistujien välillä, sekä asetuksen (EY) N:o 1215/2009
nojalla myönnetyt tullietuudet, ehdotetaan, että pidennetään asetuksen (EY) N:o
1215/2009 soveltamisaikaa 31 päivään joulukuuta 2020, jotta poikkeuksellisten
kaupan toimenpiteiden edunsaajille ja Euroopan unionille jää riittävästi aikaa
yhdenmukaistaa tarvittaessa asetuksen (EY) N:o 1215/2009 mukaiset tullietuudet
vakautus- ja assosiaatiosopimuksissa myönnettyjen etuuksien kanssa. Euroopan
unionin 1 päivänä heinäkuuta 2013 tapahtuneen laajentumisen jälkeen Bosnia ja
Hertsegovina ei ole vielä hyväksynyt väliaikaiseen sopimukseen perustuvien
kaupan myönnytysten mukauttamista, jotta voitaisiin ottaa huomioon perinteinen
Keski-Euroopan vapaakauppasopimukseen perustuva etuuskohtelukauppa Kroatian ja
Bosnia ja Hertsegovinan välillä. Mikäli Bosnia ja Hertsegovina ja Euroopan
unioni eivät pääse sopimukseen kaupan myönnytysten mukauttamisesta, Bosnia ja
Hertsegovinalle asetuksen (EY) N:o 1215/2009 mukaisesti myönnetyt etuudet olisi
keskeytettävä 1 päivästä tammikuuta 2016. Kyseiset etuudet palautetaan, kun
Bosnia ja Hertsegovina ja Euroopan unioni ovat allekirjoittaneet sopimuksen
väliaikaiseen sopimukseen perustuvien kaupan myönnytysten mukauttamisesta ja
soveltaneet kyseistä sopimusta väliaikaisesti.
Euroopan unionista tehdyn
sopimuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaan unionin toiminta kansainvälisellä
tasolla perustuu sen perustamisen, kehittämisen ja laajentumisen
johtoajatuksena oleviin periaatteisiin, joita unioni pyrkii edistämään muualla
maailmassa: demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien
yleismaailmallisuus ja jakamattomuus ja ihmisarvon kunnioittaminen. Unioni kunnioittaa ja edistää näitä periaatteita myös ulkoisissa
toimissaan, mukaan lukien yhteinen kauppapolitiikka. Asetuksessa (EY) N:o 1215/2009
ei säädetä mahdollisuudesta keskeyttää väliaikaisesti poikkeuksellisten kaupan
toimenpiteiden soveltaminen tapauksissa, joissa edunsaajat loukkaavat vakavalla
ja järjestelmällisellä tavalla ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion
perusperiaatteita. On syytä säätää tällaisesta
mahdollisuudesta sen varmistamiseksi, että voidaan ryhtyä pikaisiin toimiin,
mikäli ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion perusperiaatteita
loukataan vakavalla ja järjestelmällisellä tavalla jossakin Euroopan unionin
vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvista tai siihen yhteydessä
olevista maista ja alueista.
Lisäksi on syytä tehdä tekninen mukautus, joka
koskee Montenegron mahdollisuutta käyttää viinin tuonnin kokonaiskiintiötä.
2.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET
NÄKÖKOHDAT
Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 207 artiklan 2 kohta.
3.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Asetusehdotuksesta ei aiheudu menoja EU:n
talousarvioon. Vuosina 2015–2020 ei tapahdu tullitulojen lisämenetystä
kyseisistä edunsaajamaista peräisin olevien tuotteiden osalta. Hypoteettista
tuloa, jonka tuleva vienti saattaisi tuottaa, ei voida pitää tullitulon
menetyksenä.
2014/0197 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
poikkeuksellisten kaupan toimenpiteiden
käyttöönotosta Euroopan unionin vakautus- ja assosiaatioprosessiin
osallistuville tai siihen yhteydessä oleville maille ja alueille annetun
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1215/2009 muuttamisesta ja sen soveltamisen
keskeyttämisestä Bosnia ja Hertsegovinan osalta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä
hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)       Neuvoston asetuksessa (EY)
N:o 1215/2009[2]
säädetään yksipuolisesta kaupan vapauttamisesta unionin ja asianomaisten
Länsi-Balkanin maiden ja alueiden välillä ja myönnetään poikkeuksellinen ja
rajaton tullivapaa pääsy unionin markkinoille lähes kaikille kyseisistä maista
peräisin oleville tuotteille 31 päivään joulukuuta 2015 saakka.
(2)       Asetuksessa (EY) N:o
1215/2009 ei säädetä mahdollisuudesta keskeyttää väliaikaisesti
poikkeuksellisten kaupan toimenpiteiden soveltaminen tapauksissa, joissa
edunsaajat loukkaavat vakavalla ja järjestelmällisellä tavalla ihmisoikeuksien,
demokratian ja oikeusvaltion perusperiaatteita. On syytä säätää tällaisesta
mahdollisuudesta sen varmistamiseksi, että voidaan ryhtyä pikaisiin toimiin,
mikäli ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion perusperiaatteita
loukataan vakavalla ja järjestelmällisellä tavalla jossakin Euroopan unionin
vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvista tai siihen yhteydessä
olevista maista ja alueista.
(3)       Kun otetaan huomioon
tullivapautusten erot sopimusjärjestelmissä, jotka on kehitetty unionin ja
kaikkien vakautus- ja assosiaatioprosessin osallistujien välillä, sekä
asetuksen (EY) N:o 1215/2009 mukaiset tullietuudet, ehdotetaan, että
pidennetään asetuksen (EY) N:o 1215/2009 soveltamisaikaa 31 päivään joulukuuta
2020, jotta poikkeuksellisten kaupan toimenpiteiden edunsaajille ja Euroopan
unionille jää riittävästi aikaa yhdenmukaistaa tarvittaessa asetuksen (EY) N:o
1215/2009 mukaiset tullietuudet vakautus- ja assosiaatiosopimuksissa myönnettyjen
etuuksien kanssa.
(4)       Asetuksessa (EY) N:o
1215/2009 säädetään kokonaiskiintiöstä yhdistetyn nimikkeistön CN-koodien
220421 93-220421 98 ja 220429 93-220429 98 kattaman viinin tuonnille unioniin.
Tämä kiintiö on kaikkien Länsi-Balkanin maiden ja alueiden käytettävissä sen
jälkeen, kun yksilölliset tariffikiintiöt on käytetty loppuun, kuten niiden
kahdenvälisissä vakautus- ja assosiaatiosopimuksissa määrätään, lukuun
ottamatta Montenegroa. Montenegron kanssa tehty viiniä koskeva pöytäkirja
sisältää viinikiintiön ainoastaan CN-koodeille ex220410 ja ex220421 eikä
Montenegro ole pystynyt täyttämään kyseistä kiintiötä. Tämä käytännössä estää
Montenegroa käyttämästä tullivapaata viinikiintiötä niiden tuotteiden osalta,
jotka eivät kuulu sen vakautus- ja assosiaatiosopimukseen. Jotta voidaan
varmistaa, että kaikkia asianomaisia Länsi-Balkanin maita ja alueita kohdellaan
tasapuolisesti, on syytä säätää, että Montenegro voi myös käyttää viinin
kokonaiskiintiötä CN-koodin 220429 kattamia tuotteita varten ilman, että se on
käyttänyt loppuun yksilöllisen kiintiönsä.
(5)       Vakautus- ja
assosiaatioprosessin käynnistämisestä alkaen on tehty vakautus- ja
assosiaatiosopimukset kaikkien asianomaisten Länsi-Balkanin maiden kanssa
Bosnia ja Hertsegovinaa ja Kosovoa lukuun ottamatta[3]. Kesäkuussa 2013
neuvosto valtuutti komission aloittamaan neuvottelut Kosovon kanssa tehtävästä
vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta.
(6)       Bosnia ja Hertsegovinasta
tuli mahdollinen EU:n jäsenehdokasmaa vuonna 2003, ja 16 päivänä kesäkuuta 2008
se allekirjoitti vakautus- ja assosiaatiosopimuksen ja suostui samalla unionin
jäsenyysehtoihin. Siitä alkaen Bosnia ja Hertsegovinan osalta on sovellettu
Euroopan yhteisön ja Bosnia ja Hertsegovinan välistä kauppaa ja kaupan
liitännäistoimenpiteitä koskevaa väliaikaista sopimusta[4], jota sovelletaan
siihen saakka, kun saadaan päätökseen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen
ratifiointiprosessi.
(7)       Bosnia ja Hertsegovina ei
kuitenkaan ole vielä hyväksynyt väliaikaiseen sopimukseen perustuvien kaupan
myönnytysten mukauttamista, jotta voitaisiin ottaa huomioon perinteinen
Keski-Euroopan vapaakauppasopimukseen perustuva etuuskohtelukauppa Kroatian ja
Bosnia ja Hertsegovinan välillä. Mikäli tämän asetuksen hyväksymiseen mennessä
Euroopan unioni ja Bosnia ja Hertsegovina eivät ole allekirjoittaneet sopimusta
vakautus- ja assosiaatiosopimukseen ja väliaikaiseen sopimukseen perustuvien
kaupan myönnytysten mukauttamisesta ja soveltaneet sitä väliaikaisesti, Bosnia
ja Hertsegovinalle myönnetyt etuudet olisi keskeytettävä 1 päivästä tammikuuta
2016 alkaen. Kun Bosnia ja Hertsegovina ja Euroopan unioni ovat allekirjoittaneet
sopimuksen väliaikaiseen sopimukseen perustuvien kaupan myönnytysten
mukauttamisesta ja soveltaneet sitä väliaikaisesti, kyseiset etuudet olisi
palautettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan
asetus (EY) N:o 1215/2009 seuraavasti:
1)           Lisätään 2 artiklan 1 kohtaan
seuraava d alakohta:
”d) 1 artiklassa tarkoitettujen maiden ja alueiden
pidättäytymistä osallistumisesta ihmisoikeuksien, työntekijöiden keskeiset
oikeudet mukaan lukien, sekä demokratian ja oikeusvaltion perusperiaatteiden
loukkaamiseen vakavalla ja järjestelmällisellä tavalla. ”
2)           Korvataan 12 artiklan toinen ja
kolmas kohta seuraavasti:
”Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2020. ”
3)           Korvataan liitteessä I oleva
alaviite 5 seuraavasti:
”(5) Montenegrosta peräisin
oleva viini voidaan ottaa kokonaistariffikiintiöihin, sikäli kun se kuuluu
CN-koodin 2204 21 piiriin, vasta sen jälkeen, kun Montenegron kanssa tehdyn
viiniä koskevan pöytäkirjan mukaiset yksilölliset tariffikiintiöt on käytetty
loppuun. Kyseinen yksilöllinen
tariffikiintiö avataan järjestysnumeroilla 09.1514. ”
2 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1215/2009 soveltaminen
Bosnia ja Hertsegovinan osalta keskeytetään 1 päivästä tammikuuta 2016.
3 artikla
1.           Poiketen siitä, mitä 2
artiklassa säädetään, asetuksen (EY) N:o 1215/2009 soveltamista Bosnia ja
Hertsegovinan osalta ei keskeytetä, jos Euroopan unioni ja Bosnia ja
Hertsegovina allekirjoittavat ennen 1 päivää tammikuuta 2016 sopimuksen
vakautus- ja assosiaatiosopimuksen ja väliaikaisen sopimuksen mukauttamisesta
Kroatian liittymiseen Euroopan unioniin ja soveltavat kyseistä sopimusta
väliaikaisesti.
2.           Mikäli 1 kohdassa
tarkoitettua sopimusta ei allekirjoiteta ja sovelleta väliaikaisesti ennen 1
päivää tammikuuta 2016, asetusta (EY) N:o 2115/2009 voidaan taas soveltaa
Bosnia ja Hertsegovinan osalta siitä päivästä alkaen, jona mainittu sopimus
allekirjoitetaan ja sitä sovelletaan väliaikaisesti.
3.           Komissio julkaisee
ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä heti kun 1 kohdassa
tarkoitettu sopimus on allekirjoitettu.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä
päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa
lehdessä.
Tämä
asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan
kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
[1]               Tämä ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999 ja Kansainvälisen
tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen.
[2]               Neuvoston asetus (EY) N:o 1215/2009, annettu 30 päivänä
marraskuuta 2009, poikkeuksellisten kaupan toimenpiteiden käyttöönotosta
Euroopan unionin vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuville tai siihen
yhteydessä oleville maille ja alueille (EUVL L 328, 15.12.2009, s. 1).
[3]               Tämä ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244/1999 ja Kansainvälisen
tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen.
[4]               Euroopan yhteisön ja Bosnia ja Hertsegovinan välinen
väliaikainen sopimus kaupasta ja kaupan liitännäistoimenpiteistä (EUVL L 233,
30.8.2008, s. 6).


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0426

Ehdotus : neuvoston asetus lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1659/2005 muuttamisesta  /* KOM/2009/0426 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 12.8.2009KOM(2009) 426 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON ASETUSlopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1659/2005 muuttamisestaPERUSTELUT1. Ehdotuksen tausta |Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä ’perusasetus’, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21 päivänä joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005, soveltamista tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuontia koskevassa menettelyssä. |Yleinen tausta Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon ja tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyjä koskevien vaatimusten mukaisesti. |Voimassa olevat aiemmat säännökset Neuvoston asetus (EY) N:o 1659/2005, annettu 6 päivänä lokakuuta 2005, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta. |Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. |2. Kuulemiset ja vaikutusten arviointi |Intressitahojen kuuleminen |Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. |Asiantuntijoiden käyttö |Ulkopuolisia asiantuntijoita ei ole tarvittu. |Vaikutusten arviointi Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta se sisältää tyhjentävän luettelon arvioitavista edellytyksistä. |3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat |Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Komissio pani 12. heinäkuuta 2008 vireille osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka koski tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa käyttöön otettuja polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä. Tutkimus rajattiin koskemaan polkumyyntiä pyynnön esittäjän eli Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Company Limited -nimisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, johon sovelletaan tällä hetkellä 27,7 prosentin suuruista polkumyyntitullia. Tutkimuksesta ilmeni, että pyynnön esittäjä täyttää kaikki viisi markkinatalouskohtelun edellytystä. Näin ollen sen yksilöllinen polkumyyntimarginaali laskettiin sen omien tietojen perusteella. Näin saatu polkumyyntimarginaali oli 17,2 prosenttia. Kävi myös ilmi, että nykyisen tutkimusajanjakson aikana todetut olosuhteet olivat luonteeltaan pysyvät. Komissio ehdottaakin, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan ehdotuksen asetukseksi, joka olisi julkaistava viimeistään 11. syyskuuta 2009 ja jolla pyynnön esittäjältä tulevaan tiettyjen magnesiittitiilien tuontiin sovellettava polkumyyntitulli muutetaan 14,4 prosenttiin. |Oikeusperusta Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21 päivänä joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005. |Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: |Toimintatapa on kuvattu perusasetuksissa eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. Vaatimusta, jonka mukaan yhteisölle, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. |Sääntelytavan valinta |Ehdotettu sääntelytapa: asetus. |Muut sääntelytavat eivät tule kyseeseen, sillä perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. |4. Talousarviovaikutukset |Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. |Ehdotus:NEUVOSTON ASETUSlopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien magnesiittitiilien tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1659/2005 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96,[1] jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon ehdotuksen, jonka komissio on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,sekä katsoo seuraavaa:A. MENETTELY1. Voimassa olevat toimenpiteet(1) Asetuksellaan (EY) N:o 1659/2005[2], jäljempänä ’alkuperäinen asetus’, neuvosto otti käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen magnesiittitiilien tuonnissa. Toimenpiteet muodostuvat 39,9 prosentin suuruisesta arvotullista sekä kuuteen alkuperäisessä asetuksessa erikseen mainittuun yritykseen sovellettavista yksilöllisistä tulleista.2. Tarkastelua koskeva pyyntö(2) Vuonna 2008 komissio sai perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua, jäljempänä ’välivaiheen tarkastelu’, koskevan pyynnön. Pyyntö oli rajattu polkumyynnin tarkasteluun, ja sen esitti vientiä harjoittava kiinalainen tuottaja, yritys nimeltä Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Company Limited, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’. Pyynnön esittäjän valmistamiin tuotteisiin sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on 27,7 prosenttia.(3) Välivaiheen tarkastelua koskevassa pyynnössään pyynnön esittäjä toi ilmi, että olosuhteet, joiden perusteella toimenpide oli otettu käyttöön, olivat muuttuneet ja että muutokset olivat luonteeltaan pysyviä. Pyynnön esittäjä väitti, että sen kotimarkkinahintojen ja tuotantokustannusten ja sen Euroopan unioniin suuntautuvan viennin hintojen vertailun tuloksena saataisiin polkumyyntimarginaali, joka olisi huomattavasti nyt sovellettavan toimenpiteen tasoa alhaisempi. Pyynnön esittäjä väittikin, ettei toimenpiteen soveltamisen jatkaminen nykyisen suuruisena ollut enää tarpeen polkumyynnin poistamiseksi. Lisäksi pyynnön esittäjä toimitti alustavan näytön siitä, että se täyttää markkinatalouskohtelun edellytykset.3. Välivaiheen tarkastelun aloittaminen(4) Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi, joten se pani vireille perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun. Tarkastelu rajattiin koskemaan polkumyyntiä pyynnön esittäjän osalta. Komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä [3] 12 päivänä heinäkuuta 2008 ilmoituksen osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta ja käynnisti tutkimuksen.4. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote(5) Välivaiheen tarkastelun kohteena oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä asetuksessa kuvattu tuote eli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat kemiallisesti sidotut, polttamattomat magnesiittitiilet, joiden magnesiaosan magnesiumoksidipitoisuus on vähintään 80 prosenttia, jotka voivat sisältää myös magnesiittia, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, jotka nykyisin luokitellaan CN-koodeihin ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 ja ex 6815 99 90 (Taric-koodit 6815 91 00 10, 6815 99 10 20 ja 6815 99 90 20).(6) Kiinan kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä ja Euroopan unioniin viedyllä tuotteella, samoin kuin Yhdysvalloissa tuotetulla ja myydyllä tuotteella, on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset. Niitä voidaan siten pitää samankaltaisina perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti.5. Osapuolet(7) Komissio ilmoitti virallisesti välivaiheen tarkastelun vireillepanosta yhteisön tuotannonalalle, pyynnön esittäjälle ja Kiinan kansantasavallan viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.(8) Pyynnön esittäjälle ja siihen etuyhteydessä oleville yrityksille lähetettiin lomake markkinatalouskohtelun pyytämistä varten ja kyselylomake. Kaikki vastasivat säädettyyn määräaikaan mennessä. Komissio hankki ja tarkasti kaikki tiedot, joita se piti tutkimuksen kannalta tarpeellisina. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:(a) Kiinan kansantasavalta-  Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Limited (pyynnön esittäjä), Dashiqiao, Liaoning Province(b) Italia-  Duferco Commerciale S.p.A., Genova(c) Ranska-  Duferco, Aubervilliers(d) Sveitsi-  Duferco SA, Lugano5. Tutkimusajanjakso(9) Polkumyyntiä koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän maaliskuuta 2008 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’.B. TUTKIMUKSEN TULOKSET1. Markkinatalouskohtelu(10) Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa määritetään perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti normaaliarvo kyseisen artiklan 1–6 kohdan mukaisesti niille vientiä harjoittaville tuottajille, joiden on todettu täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa esitetyt vaatimukset, toisin sanoen jos voidaan osoittaa, että samankaltaisen tuotteen valmistus ja myynti ovat tapahtuneet markkinatalousolosuhteissa. Kyseiset vaatimukset ovat lyhyesti seuraavat:-  Liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman valtion merkittävää puuttumista asiaan, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa.-  Yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS) mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan.-  Aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä johtuvia merkittäviä vääristymiä ei ole.-  Konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat oikeusvarmuuden ja vakauden.-  Valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan.(11) Pyynnön esittäjä haki perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla markkinatalouskohtelua, ja toimitti markkinatalouskohtelun pyytämiseen tarkoitetun lomakkeen asianmukaisesti täytettynä annetun määräajan kuluessa. Siinä esitetyt tiedot tarkistettiin tämän jälkeen paikan päällä.(12) Tutkimuksesta ilmeni, että pyynnön esittäjä täytti kaikki viisi markkinatalouskohtelun edellytystä. Kävi ilmi, että tutkimusajanjaksolla pyynnön esittäjä teki liiketoimintaa koskevat päätöksensä ilman, että valtio puuttui niihin millään tavalla ja ilman sellaisia vääristymiä, jotka eivät kuulu markkinatalousolosuhteisiin. Pyynnön esittäjää koskee Kiinan kansantasavallan konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö ilman mitään poikkeuksia. Yrityksellä on vain yksi kirjanpito ja kirjanpitojärjestelmä. Kirjanpito on selkeä, ja se tarkastetaan riippumattomasti. Yrityksen toiminta on kansainvälisten kirjanpitoperiaatteiden ja IAS:n mukainen. Kustannukset ja hinnat ovat markkina-arvojen mukaisia, ja valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan.(13) Edellä esitettyjen tosiseikkojen ja huomioiden pohjalta pyynnön esittäjälle voitiin myöntää markkinatalouskohtelu.(14) Yhteisön tuotannonalalle, pyynnön esittäjälle ja viejämaan viranomaisille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia markkinatalouskohtelua koskevista päätelmistä. Huomautuksia toimittivat pyynnön esittäjä ja yhteisön tuotannonala.(15) Yhteisön tuotannonala oli sitä mieltä, että pyynnön esittäjä ei täyttänyt ensimmäistä vaatimusta, sillä Kiinan hallituksen säätämät, tarkasteltavana olevan tuotteen tärkeintä raaka-ainetta koskevat vientirajoitukset johtivat raaka-aineen hinnan vääristymiseen kotimarkkinoilla. Tästä johtuen kiinalaiset magnesiittitiilien tuottajat voivat hankkia raaka-aineet edullisemmin kuin muista maista peräisin olevat kilpailijansa.(16) Väitteen tutkimiseksi vertailtiin hintoja, jotka pyynnön esittäjä oli maksanut pääraaka-aineesta magnesiasta, ja kiinalaisen magnesian julkisesti ilmoitettuja hintoja (lähde: Price Watch/Industrial minerals), joihin yhteisön tuotannonala viittasi. Vertailusta selvisi, ettei hintaeroja tutkimusajanjaksona voitu pitää merkittävinä. Tutkimuksen aikana kävi lisäksi ilmi, että pyynnön esittäjä pystyi vapaasti ostamaan magnesiaa monelta eri tavarantoimittajalta ja että hinnoista neuvoteltiin ilman, että valtio olisi puuttunut asiaan millään tavalla. Siksi näyttääkin siltä, ettei raaka-aineen hinnan mahdollisella vääristymisellä ollut merkittävää vaikutusta kyseiseen yritykseen tutkimusajanjaksona.(17) Edellä mainituista syistä vahvistetaan tulokset ja se johtopäätös, että pyynnön esittäjälle olisi myönnettävä markkinatalouskohtelu.2. Normaaliarvo(18) Aluksi tutkittiin, oliko pyynnön esittäjän samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa verrattuna yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärään. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tuotteen kotimarkkinamyynti on edustavaa, kun myynnin kokonaismäärä on vähintään 5 prosenttia vastaavasta vientimyynnistä yhteisöön. Pyynnön esittäjän kaiken kotimarkkinamyynnin todettiin olevan määrältään edustavaa.(19) Tämän jälkeen yksilöitiin ne pyynnön esittäjän kotimarkkinoillaan myymät samankaltaisen tuotteen lajit, jotka ovat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myydyt lajit tai suoraan niihin verrattavissa.(20) Kunkin tuotelajin osalta, jota pyynnön esittäjä oli myynyt kotimarkkinoillaan ja jonka oli todettu olevan suoraan verrattavissa yhteisöön vietäväksi myytyyn lajiin, määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut määrältään edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin edustavana, jos kyseisen lajin kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan, yhteisöön viedyn lajin koko myyntimäärästä.(21) Sen jälkeen selvitettiin, voidaanko tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pitää tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneena perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tätä varten määritettiin tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin viedyn tuotelajin osalta, kuinka suuri osuus tutkimusajanjakson aikana riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa.(22) Kun vähintään määritettyjen tuotantokustannusten tasoisilla nettomyyntihinnoilla myydyn tuotelajin osuus oli yli 80 prosenttia kyseisen lajin kokonaismyyntimäärästä, ja kun kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli vähintään yksikkökohtaisten tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä kyseisen tuotelajin kaiken tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.(23) Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kannattavan kyseisen tuotelajin tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin painotettu keskihinta.(24) Kun normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää pyynnön esittäjän myymän tuotelajin kotimarkkinahintoja, oli sovellettava toista menetelmää. Tällöin komissio käytti laskennallista normaaliarvoa. Normaaliarvo määritettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä vietyjen tuotelajien valmistuskustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten osuus ja voittomarginaali perustuivat pyynnön esittäjän samankaltaisen tuotteen tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin keskimääräisiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksiin ja voittomarginaaliin.3. Vientihinta(25) Koska pyynnön esittäjän koko vientimyynti tapahtuu etuyhteydessä olevien, yhteisössä tai Sveitsissä sijaitsevien yritysten kautta, noudettuna lähettäjältä -vientihinta oli määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan perusteella eli käyttämällä jälleenmyyntihintoja, jotka ensimmäinen riippumaton ostaja yhteisössä maksoi ja joita oikaistiin tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten sekä kohtuullisen voittomarginaalin ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten huomioon ottamiseksi. Tässä tapauksessa käytettiin etuyhteydessä olevien tuojien myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia.(26) Koska etuyhteydettömien tuojien tietoja ei ollut saatavilla siksi, että tässä välivaiheen tarkastelussa tutkittiin vain yhden yrityksen polkumyyntiä, tuontiyrityksen kohtuullinen voittomarginaali perustui eräältä etuyhteydettömältä, yhteistyössä toimineelta tuojalta alkuperäisessä tutkimuksessa saatuihin tietoihin.(27) Lopullisista päätelmistä ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä väitti, että myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten suhdeluku, jota sovellettiin yhden siihen etuyhteydessä olevan tuojan vientihinnan muodostamisessa, ei vastannut todellisuutta, sillä se laskettiin kokonaisliikevaihdosta ottamatta huomioon, että suurin osa yrityksen myynnistä oli palkkioperusteista ja että ainoastaan palkkion määrä oli raportoitu liikevaihdossa.(28) Komissio tutki tältä osin uudelleen näytön, joka oli kerätty kyseisen etuyhteydessä olevan tuojan toimitiloihin tehdyssä tarkastuksessa. Tämän perusteella pyynnön esittäjän väite todettiin perustelluksi ja etuyhteydessä olevan tuojan laskennallisen vientihinnan muodostamisessa käytettyä myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten suhdelukua tarkistettiin. Tarkistetun myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten suhdeluvun huomattiin olevan yhdenmukainen myös muita etuyhteydessä olevia tuojia koskevien päätelmien kanssa.4. Vertailu(29) Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin lajin keskimääräistä normaaliarvoa ja keskimääräistä vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla samassa kaupan portaassa ja samalla välillisen verotuksen tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi tasapuolinen, siinä otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti huomioon erot niissä tekijöissä, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Tämän perusteella tehtiin tarvittaessa oikaisuja kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja luottokustannuksissa sekä maksetuissa polkumyyntitulleissa havaittujen erojen huomioon ottamiseksi.(30) Tutkimuksesta ilmeni, ettei vientimyynnistä maksettua arvonlisäveroa palautettu (ei edes osittain niin kuin alkuperäisessä tutkimuksessa). Sen vuoksi pyynnön esittäjälle perusasetuksen 20 artiklan mukaisesti toimitetussa ilmoituksessa todettiin, että vientihintaa ja normaaliarvoa määritettäessä otetaan huomioon maksettu tai maksettava arvonlisävero. Pyynnön esittäjä väitti, että menettely on laiton. Väitteen osalta voidaan todeta seuraavaa.(31) Koskien väitettä, jonka mukaan alkuperäisessä tutkimuksessa sovellettiin erilaista menetelmää (arvonlisäveron vähennystä sekä normaaliarvosta että vientihinnasta), on korostettava, että tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson ja alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana vallinneet olosuhteet eivät olleet samanlaiset. Alkuperäisenä tutkimusajanjaksona, kuten edellä todettiin, arvonlisävero palautettiin osittain, mikä edellytti oikaisua 2 artiklan 10 kohdan nojalla, kun taas tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona vientimyynnissä maksettua arvonlisäveroa ei palautettu. Näin ollen arvonlisäveron osalta ei ollut tarpeen tehdä vientihinnan tai normaaliarvon oikaisuja. Vaikka tätä voitaisiin pitää menetelmän muutoksena, se on perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaisesti perustelua, sillä olosuhteet ovat muuttuneet.(32) Toinen pyynnön esittäjän väite oli, että tarkastelussa sovellettu menetelmä kasvattaisi keinotekoisesti polkumyyntimarginaalia. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Sovellettu menetelmä on neutraali. Sillä on sama vaikutus myös jos yritys esimerkiksi myy tiettyjä tuotteita tai suorittaa tiettyjä liiketoimia yhteisöön sellaisella vientihinnalla, joka ei johda polkumyyntiin. Toisin sanoen, vaikka oletettaisiin, että arvonlisäveron sisällyttäminen yhtälön kummallekin puolelle lisäisi osatekijöiden välistä eroa, vaikutus olisi sama myös niissä malleissa, joissa polkumyyntiä ei esiinny.5. Polkumyyntimarginaali(33) Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Vertailu osoitti, että polkumyyntiä esiintyi.(34) Pyynnön esittäjän polkumyyntimarginaaliksi määritettiin vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnasta prosentteina ilmaistuna 14,4 prosenttia.C. PYSYVÄSTI MUUTTUNEET OLOSUHTEET(35) Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti tutkittiin myös, voitiinko havaittuja olosuhteiden muutoksia perustellusti pitää pysyvinä.(36) Tässä kohtaa on syytä muistaa, että pyynnön esittäjälle ei alkuperäisessä tutkimuksessa myönnetty markkinatalouskohtelua, koska sen kirjanpito ei ollut kansainvälisten kirjanpitoperiaatteiden ja IAS:n mukainen. Sille myönnettiin kuitenkin yksilöllinen käsittely.(37) Alkuperäisen tutkimuksen jälkeen pyynnön esittäjä yhdistyi 8 päivänä joulukuuta 2006 Duferco groupin kanssa. Duferco group omistaa näin syntyneen kansainvälisen yhteisyrityksen osakkeista 25 prosenttia. Nykyinen tutkimus osoitti, että yhdistyminen on muuttanut yrityksen hallinto- ja kirjanpitokäytänteitä perusteellisesti. Pyynnön esittäjä on saanut Dufercolta osaamista ja tukea sisäisessä laskentatoimessa ja varainhoidon valvonnassa, ja siitä on tullut osa Dufercon kansainvälisen kaupan verkostoa. Tutkimuksen aikana saadut ja vahvistetut tiedot osoittavat myös, että edellä kuvatut muutokset pyynnön esittäjän yritysrakenteessa ovat pysyviä.(38) Alkuperäisessä tutkimuksessa normaaliarvo laskettiin vertailumaasta saatujen tietojen perusteella. Tämän tarkastelun aikana saadut ja vahvistetut tiedot sen sijaan osoittivat, että pyynnön esittäjälle voitiin myöntää markkinatalouskohtelu, joten polkumyyntilaskelma voitiin perustaa sen omiin tietoihin. Laskelmasta käy ilmi, ettei toimenpiteen soveltamista nykyisen suuruisena ole perusteltua jatkaa.(39) Edellä mainituista syistä voidaan olettaa, etteivät tämän tarkastelun vireillepanoon johtaneet olosuhteet todennäköisesti muutu lähitulevaisuudessa tavalla, joka vaikuttaisi tarkastelun tuloksiin. Muutoksia voidaan siten pitää pysyvinä.D. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMET(40) Tutkimuksen tulosten perusteella katsotaan aiheelliseksi muuttaa pyynnön esittäjältä tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa sovellettavan polkumyyntitullin määräksi 14,4 prosenttia.(41) Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella neuvoston asetuksen (EY) N:o 1659/2005 muuttamista, ja heille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Nämä huomautukset otettiin huomioon silloin, kun se oli tarkoituksenmukaista,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1659/2005 1 artiklan 2 kohdan taulukko Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd. -yritystä koskevien tietojen osalta seuraavasti:Valmistaja | Polkumyyntitulli | TARIC-lisäkoodi |Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd., Biangan Village, Nanlou Economic Development Zone, Dashiqiao City, Liaoning Province, 115100, PRC | 14,4 % | A638 |2 artiklaTämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä .Neuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL L 56, 6.3.1996, s.1[2] EUVL L 267, 12.10.2005, s. 1.[3] EUVL C 146, 12.6.2008, s.30.