               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.8.2018
            COM(2018) 601 final
            2018/0309(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta kyseisen yleissopimuksen muutoksiin

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN KOHDE

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Tämä ehdotus koskee päätöstä EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden
                     1
                   sekakomiteassa, jäljempänä ’sekakomitea’, unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun asianomaisen sekakomitean on määrä antaa päätös yhteisestä passitusmenettelystä 20. toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen
                     2
                  , jäljempänä ’yleissopimus’, liitteessä III olevien eräiden lisäysten muuttamisesta.

               2.EHDOTUKSEN TAUSTA

               2.1.Yhteistä passitusmenettelyä koskeva yleissopimus

               Yleissopimuksen tarkoituksena on helpottaa tavaroiden liikkumista Euroopan unionin ja muiden sellaisten maiden välillä, jotka ovat yleissopimusten sopimuspuolia. Se tuli voimaan 1. tammikuuta 1988.

               Euroopan unioni on yleissopimuksen sopimuspuoli.

               Yleissopimuksen sopimuspuolina olevia maita, jotka eivät ole unionin jäseniä, kutsutaan yleissopimuksessa yhteistä passitusta soveltaviksi maiksi.

               2.2.Sekakomitea

                  Sekakomitean tehtävänä on hallinnoida yleissopimusta ja varmistaa sen asianmukainen täytäntöönpano. Komitea hyväksyy päätöksillään muutokset yleissopimuksen liitteisiin.

                  Sekakomitean päätökset hyväksytään sopimuspuolten yhteisellä sopimuksella.

               2.3.Suunniteltu sekakomitean säädös

               Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, on Euroopan unionin jäsenvaltiona soveltanut yleissopimusta sen voimantulosta eli vuodesta 1988 alkaen. Kun Yhdistynyt kuningaskunta eroaa Euroopan unionista, yleissopimuksen soveltaminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuitenkin lakkaa ilman eri toimenpiteitä. Jos Yhdistynyt kuningaskunta haluaa käyttää sopimuspuolten ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisessä tavaroiden kuljetuksessa yhteistä passitusmenettelyä myös Euroopan unionista eroamisen jälkeen, sen on tästä syystä liityttävä yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena.

               Jos EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan neuvottelijoiden välillä sovitut siirtymäjärjestelyt tulevat voimaan osana erosopimusta, josta neuvotellaan parhaillaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisesti, kansainvälisiä sopimuksia, joiden osapuolena unioni on, mukaan lukien kyseinen yleissopimus, sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa eropäivämäärästä alkaen 31. joulukuuta 2020 saakka. Tällaisessa tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisellä yleissopimukseen on vaikutuksia vasta siitä päivästä alkaen, jona unionin oikeutta (tämä yleissopimus mukaan luettuna) ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

               Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen yleissopimukseen edellyttäisi niiden vakuusasiakirjojen muuttamista, joissa mainitaan yleissopimuksen sopimuspuolet.  Nimi ”Yhdistynyt kuningaskunta” poistetaan unionin jäsenvaltioita varten tarkoitetusta osasta ja lisätään yhteistä passitusta soveltavia maita varten tarkoitettuun osaan.

               Komissiota pyydetään hyväksymään tämä päätösehdotuksen luonnos ja toimittamaan se neuvostolle.

               Sekakomitean päätös yleissopimuksen muuttamisesta sitoo sopimuspuolia kyseisen päätöksen 3 artiklan mukaisesti. Kyseisen artiklan mukaan päätös tulee voimaan päivänä, jona Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena tulee voimaan, ja sillä edellytyksellä, että liittyminen tapahtuu.

               Yleissopimuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaan sopimuspuolet saattavat yleissopimuksen muuttamista koskevat päätökset voimaan oman lainsäädäntönsä mukaisesti.

               3.UNIONIN PUOLESTA OTETTAVA KANTA

                  Ehdotettuna kantana on muuttaa yleissopimuksen liitteessä III olevia lisäyksiä, joissa viitataan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan unionin jäsenvaltiona, sen ottamiseksi huomioon, että Yhdistynyt kuningaskunta on yleissopimukseen liittymisensä voimaantulosta alkaen erillinen sopimuspuoli. Muutokset ovat näin ollen luonteeltaan teknisiä.

                  Ehdotettu kanta on yhteisen kauppapolitiikan mukainen.

               4.OIKEUSPERUSTA

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Yleissopimuksen 15 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätään, että sekakomitea hyväksyy päätöksillään muutokset yleissopimuksen liitteisiin.

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Sekakomitea on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu yhteistä passitusmenettelyä koskevalla yleissopimuksella.

               Päätös, joka sekakomitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Päätös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla yleissopimuksen 20 artiklan mukaisesti.

               Vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ei ole kolmas maa silloin, kun sekakomitea päättää liitteiden muutoksista, on kuitenkin tarpeen valmistella tekniset mukautukset liitteisiin, jotta niitä voitaisiin soveltaa heti, kun Yhdistyneestä kuningaskunnasta tulee erillinen sopimuspuoli.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta yleissopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

                  SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

                  Yleissopimuksen liitteisiin Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisen vuoksi tehtävien muutosten tavoitteena on varmistaa tehokkaat rajamuodollisuudet. Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät näin ollen yhteiseen kauppapolitiikkaan.

                  Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellisena oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3.Päätelmät

                  Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2018/0309 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta kyseisen yleissopimuksen muutoksiin

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Yhteistä passitusmenettelyä koskeva yleissopimus
                  3
               , jäljempänä ’yleissopimus’, tehtiin Euroopan talousyhteisön, Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan, Islannin tasavallan, Norjan kuningaskunnan, Ruotsin kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välillä 20 päivänä toukokuuta 1987, ja se tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1988.

               (2)Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, on ilmaissut halunsa liittyä yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena siitä päivästä, jona yleissopimusta ei enää sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

               (3)Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena edellyttää, että yleissopimuksen liitteen III eräissä lisäyksissä oleviin vakuusasiakirjojen malleihin tehdään tarvittavat mukautukset poistamalla viittaukset Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Euroopan unionin jäsenvaltiona ja lisäämällä viittaukset Yhdistyneeseen kuningaskuntaan yhteistä passitusta soveltavana maana.

               (4)Yleissopimuksen 15 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla kyseisellä yleissopimuksella perustettu sekakomitea voi hyväksyä päätöksellään muutoksia yleissopimuksen liitteisiin. On aiheellista vahvistaa kyseisessä sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta, koska päätös yleissopimuksen muuttamisesta tulee olemaan unionia sitova.

               (5)Yleissopimuksella varmistetaan tehokkaat rajamuodollisuudet sopimuspuolten välisessä kaupassa.

               (6)Koska sekakomitean päätöksellä muutetaan yleissopimusta, on aiheellista julkaista päätös Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen kun se on hyväksytty,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa unionin puolesta otettava kanta kyseisen yleissopimuksen liitteiden muuttamiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn kyseisen sekakomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Kun EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomitean päätös on hyväksytty, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        ”Common Transit Countries”, yhteistä passitusta soveltavat maat.

                     (2)

                        EYVL L 226, 13.8.1987, s. 2.

                     (3)

                        EYVL L 226, 13.8.1987, s. 2.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 22.8.2018
            COM(2018) 601 final
            LIITE
            ehdotukseen
            neuvoston päätökseksi
            yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetussa EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta kyseisen yleissopimuksen muutoksiin

               Ehdotus: Yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyllä yleissopimuksella perustetun EU:n ja yhteistä passitusta soveltavien maiden sekakomitean päätös N:o .../2018,

               annettu ……2018,

               yleissopimuksen muuttamisesta

               EU:N JA YHTEISTÄ PASSITUSTA SOVELTAVIEN MAIDEN SEKAKOMITEA, joka

               ottaa huomioon yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen ja erityisesti sen 15 artiklan 3 kohdan a alakohdan,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen
                  1
               , jäljempänä ’yleissopimus’, 15 artiklan 3 kohdan a alakohdassa valtuutetaan yleissopimuksella perustettu sekakomitea, jäljempänä ’sekakomitea’, hyväksymään päätöksellään muutoksia yleissopimuksen liitteisiin.

               (2)Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, on ilmaissut halunsa liittyä yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena, ja se on kutsuttu liittymään siihen ….. 2018 annetulla päätöksellä N:o ... /2018.

               (3)Tämän vuoksi vakuuslomakkeita olisi muutettava poistamalla Yhdistynyt kuningaskunta unionin jäsenvaltiona ja lisäämällä Yhdistynyt kuningaskunta yhteistä passitusta soveltavana maana.

               (4)Jotta voidaan käyttää vakuuslomakkeita, jotka on painettu niiden vaatimusten mukaisesti, joita on sovellettu ennen päivää, jona Yhdistyneen kuningaskunnan yleissopimukseen liittyminen erillisenä sopimuspuolena tulee voimaan, olisi päätettävä siirtymäkaudesta, jona tällaisia lomakkeita voidaan edelleen käyttää tietyin mukautuksin.

               (5)Tämän päätöksen olisi tultava voimaan päivänä, jona Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena tulee voimaan, ja sillä edellytyksellä, että liittyminen tapahtuu.

               (6)Sen vuoksi yleissopimusta olisi muutettava,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Muutetaan yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, liite III tämän päätöksen liitteen mukaisesti.

               2 artikla

               Yleissopimuksen liitteen III lisäyksissä C1–C6 olevia vakuuslomakkeita, sellaisina kuin niitä sovellettiin tämän päätöksen voimaantuloa edeltävänä päivänä, voidaan tarvittavin maantieteellisin muutoksin edelleen käyttää yhden vuoden ajan tämän päätöksen voimaantulosta.

               3 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona Yhdistyneen kuningaskunnan liittyminen yleissopimukseen erillisenä sopimuspuolena tulee voimaan, ja sillä edellytyksellä että liittyminen tapahtuu.

               Tehty Brysselissä ………. 2018

                     Sekakomitean puolesta

                     Puheenjohtaja

                     Philip Kermode

               Muutetaan yhteisestä passitusmenettelystä 20 päivänä toukokuuta 1987 tehdyn yleissopimuksen liite III seuraavasti:

               1) Korvataan lisäys C1 seuraavasti:

               ”LISÄYS C1

               TAKAUSSITOUMUS – YKSITTÄINEN VAKUUS

               I. Takaussitoumus

               1. Allekirjoittanut
                  21

               …………………………………………………………………………………………………..…………………………………………………………………………………………………..

               kotipaikan osoite
                  32

               …………………………………………………………………………………………………... ……….…………………………………………………………………………………………..

               sitoutuu tällä asiakirjalla vakuustoimipaikkana olevalle

               …………………………………………………………………………………………………...

               annettavaan omavelkaiseen ja yhteisvastuulliseen takaukseen

               ………………………………………………………………………enimmäismäärään saakka

               Euroopan unionin (joka käsittää Belgian kuningaskunnan, Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Tanskan kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Viron tasavallan, Helleenien tasavallan, Kroatian tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Irlannin, Italian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Unkarin, Maltan tasavallan, Alankomaiden kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, Puolan tasavallan, Portugalin tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan, Slovakian tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan) sekä Islannin tasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Norjan kuningaskunnan, Serbian tasavallan, Sveitsin valaliiton, Turkin tasavallan, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
                  43, Andorran ruhtinaskunnan ja San Marinon tasavallan
                  54 hyväksi siitä määrästä, jonka tämän takauksen antava henkilö
                  65

               …………………………………………………………………………………………………..

               voi olla velvollinen tai voi tulla velvolliseksi maksamaan edellä mainituille maille velkana sellaisten tullien ja muiden maksujen osalta
                  76 , jotka koskevat jäljempänä kuvattuja tavaroita, joihin kohdistetaan seuraava tullitoimi
                  87:

               …………………………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………………...

               Tavaran kuvaus: ………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………..

               2. Allekirjoittanut sitoutuu maksamaan 1 kohdassa tarkoitettujen maiden toimivaltaisten viranomaisten ensimmäisestä kirjallisesta pyynnöstä ja 30 päivän kuluessa pyynnön päivämäärästä pyydetyt määrät, jollei allekirjoittanut tai muu asianomainen henkilö osoita ennen mainitun määräajan päättymistä tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla, että erityismenettely, joka on muu kuin tietyn käyttötarkoituksen menettely, on päätetty, tietyn käyttötarkoituksen menettelyyn asetettujen tavaroiden valvonta tai väliaikainen varastointi on päättynyt asianmukaisesti tai, jos kyse on muista toimista kuin erityismenettelyistä ja väliaikaisesta varastoinnista, että tavaroiden edellyttämät toimenpiteet on toteutettu.

               Toimivaltaiset viranomaiset voivat allekirjoittaneen pyynnöstä ja pätevien syiden perusteella pidentää maksupyynnön päiväyksestä laskettavaa 30 päivän määräaikaa, jonka kuluessa allekirjoittaneen on maksettava pyydetyt määrät. Lisäajan myöntämisestä aiheutuvat kustannukset, erityisesti korko, on laskettava siten, että niiden määrä vastaa kyseisen maan raha- ja rahoitusmarkkinoilla vastaavista toimista veloitettuja kustannuksia.

               3. Tämä sitoumus on voimassa siitä päivästä, jona vakuustoimipaikka on sen hyväksynyt. Allekirjoittanut on edelleen vastuussa niiden määrien maksamisesta, jotka tulevat maksettaviksi tämän sitoumuksen kattaman sellaisen tullitoimen osalta, joka alkoi ennen sitä päivämäärää, jona vakuuden kumoaminen tai peruuttaminen tuli voimaan, vaikka maksupyyntö esitetään tämän päivän jälkeen.

               4. Tämän sitoumuksen tarkoituksia varten allekirjoittaneen tiedoksianto-osoite on kussakin 1 kohdassa tarkoitetussa maassa
                  98 :

                        Maa

                        Sukunimi ja etunimi tai toiminimi ja täydellinen osoite

               Allekirjoittanut hyväksyy asianmukaisesti tälle toimitetuksi tähän sitoumukseen liittyvät kirjeenvaihdon, tiedonannot ja yleensä muodollisuudet tai menettelyt, jotka on osoitettu johonkin tämän tiedoksianto-osoitteista tai siellä annettu kirjallisesti tiedoksi.

               Allekirjoittanut hyväksyy tiedoksianto-osoitteidensa sijaintipaikkojen tuomioistuimien toimivallan.

               Allekirjoittanut sitoutuu pitämään tiedoksianto-osoitteensa tai, jos allekirjoittaneen on muutettava yhtä tai useampia näistä osoitteista, ilmoittamaan siitä etukäteen vakuustoimipaikalle.

               Paikka ………………………… Päiväys ………………………………………………………

               …………………………………………………………………………………………………..

               (Allekirjoitus)
                  109

               II. Vakuustoimipaikan hyväksymismerkintä

               Vakuustoimipaikka ……………………………………………………………………………..

               ………………………………………………………………………………………………

               …………………………………………………………………………………………………..

               Takaussitoumus hyväksytty ……………………… (pvm) kattamaan tullitoimi, joka suoritetaan ………………………… (pvm) annetulla tulli-ilmoituksella / väliaikaisen varastoinnin ilmoituksella,

               jonka numero on ………………………….. …………………………………………………...

               ……………………………………………………………………………………………
                  1110

                  (Leima ja allekirjoitus)

               2) Korvataan lisäys C2 seuraavasti:

               ”LISÄYS C2

               TAKAUSSITOUMUS – TOSITTEILLA ANNETTAVA YKSITTÄINEN VAKUUS

               I. Takaussitoumus

               1. Allekirjoittanut
                  121

               …………………………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………..

               kotipaikan osoite
                  132

               …………………………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………..

               sitoutuu tällä asiakirjalla vakuustoimipaikkana olevalle

                      …………………………………………………………………………………………………...

               annettavaan omavelkaiseen ja yhteisvastuulliseen takaukseen

               Euroopan unionin (joka käsittää Belgian kuningaskunnan, Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Tanskan kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Viron tasavallan, Helleenien tasavallan, Kroatian tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Irlannin, Italian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Unkarin, Maltan tasavallan, Alankomaiden kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, Puolan tasavallan, Portugalin tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan, Slovakian tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan) sekä Islannin tasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Norjan kuningaskunnan, Serbian tasavallan, Sveitsin valaliiton, Turkin tasavallan, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan, Andorran ruhtinaskunnan ja San Marinon tasavallan
                  143 hyväksi siitä menettelynhaltijan määrästä, jonka menettelynhaltija on velvollinen tai voi tulla velvolliseksi maksamaan edellä mainituille maille velkana sellaisten tullien ja muiden maksujen osalta sellaisia tavaroita tuotaessa tai vietäessä, jotka asetetaan unionin tai yhteiseen passitukseen, josta allekirjoittaja on sitoutunut vastaamaan antamalla yksittäisiä vakuustositteita, joiden määrä on enintään 10 000 euroa tositetta kohti.

               2. Allekirjoittanut sitoutuu maksamaan 1 kohdassa tarkoitettujen maiden toimivaltaisten viranomaisten ensimmäisestä kirjallisesta pyynnöstä ja 30 päivän kuluessa pyynnön päivämäärästä pyydetyt määrät 10 000 euron enimmäismäärään saakka yksittäistä vakuustositetta kohti, jollei allekirjoittanut tai muu asianomainen henkilö osoita ennen mainitun määräajan päättymistä toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla, että menettely on päätetty asianomaisen passituksen osalta.

               Toimivaltaiset viranomaiset voivat allekirjoittaneen pyynnöstä ja pätevien syiden perusteella pidentää maksupyynnön päiväyksestä laskettavaa 30 päivän määräaikaa, jonka kuluessa allekirjoittaneen on maksettava pyydetyt määrät. Lisäajan myöntämisestä aiheutuvat kustannukset, erityisesti korko, on laskettava siten, että niiden määrä vastaa kyseisen maan raha- ja rahoitusmarkkinoilla vastaavista toimista veloitettuja kustannuksia.

               3. Tämä sitoumus on voimassa siitä päivästä, jona vakuustoimipaikka on sen hyväksynyt. Allekirjoittanut on edelleen vastuussa niiden määrien maksamisesta, jotka tulevat maksettaviksi tämän sitoumuksen kattaman sellaisen unionin tai yhteisen passituksen osalta, joka alkoi ennen sitä päivämäärää, jona vakuusasiakirjan kumoaminen tai peruuttaminen tuli voimaan, vaikka maksupyyntö esitetään tämän päivän jälkeen.

               4. Tämän sitoumuksen tarkoituksia varten allekirjoittaneen tiedoksianto-osoite on kussakin 1 kohdassa tarkoitetussa maassa
                  154:

                        Maa

                        Sukunimi ja etunimi tai toiminimi ja täydellinen osoite

               Allekirjoittanut hyväksyy asianmukaisesti tälle toimitetuksi tähän sitoumukseen liittyvät kirjeenvaihdon, tiedonannot ja yleensä muodollisuudet tai menettelyt, jotka on osoitettu johonkin tämän tiedoksianto-osoitteista tai siellä annettu kirjallisesti tiedoksi.

               Allekirjoittanut hyväksyy tiedoksianto-osoitteidensa sijaintipaikkojen tuomioistuimien toimivallan.

               Allekirjoittanut sitoutuu pitämään tiedoksianto-osoitteensa tai, jos allekirjoittaneen on muutettava yhtä tai useampia näistä osoitteista, ilmoittamaan siitä etukäteen vakuustoimipaikalle.

               Paikka ………………………………………………………………………………………….

               Päiväys …………………………………………………………………………………………

               ………………………………………………………………………………………………….

                     (Allekirjoitus)
                  165

               II. Vakuustoimipaikan hyväksymismerkintä

               Vakuustoimipaikka

               …………………………………………………………………………………………………

               ………………………………………………………………………………………………….

               Takaussitoumus hyväksytty (pvm) ……………………………………………………………

               …………………………………………………………………………………………………..

                  (Leima ja allekirjoitus)

               3) Korvataan lisäys C4 seuraavasti:

               ”LISÄYS C4

               TAKAUSSITOUMUS – YLEISVAKUUS

               I.
                     Takaussitoumus

               1.
                     Allekirjoittanut
                  171

               …………………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………...

               kotipaikan osoite
                  182

               …………………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………...

               sitoutuu tällä asiakirjalla vakuustoimipaikkana olevalle

               …………………………………………………………………………………………...

               annettavaan omavelkaiseen ja yhteisvastuulliseen takaukseen

               ………………………………………………………………enimmäismäärään saakka

               Euroopan unionin (joka käsittää Belgian kuningaskunnan, Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Tanskan kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Viron tasavallan, Irlannin, Helleenien tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Kroatian tasavallan, Italian tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Unkarin, Maltan tasavallan, Alankomaiden kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, Puolan tasavallan, Portugalin tasavallan, Romanian, Slovenian tasavallan, Slovakian tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan) sekä Islannin tasavallan, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Norjan kuningaskunnan, Serbian tasavallan, Sveitsin valaliiton, Turkin tasavallan, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan
                  193, Andorran ruhtinaskunnan ja San Marinon tasavallan
                  204

               hyväksi siitä määrästä, jonka tämän takauksen antava henkilö
                  215…………………………………….. voi olla velvollinen tai voi tulla velvolliseksi maksamaan edellä mainituille maille velkana sellaisten tullien ja muiden maksujen
                  226 osalta, jotka saattavat aiheutua tai ovat aiheutuneet tavaroista, joihin kohdistetaan 1 a ja/tai 1 b kohdassa tarkoitettuja tullitoimia.

               Takauksen enimmäismäärä muodostuu

               ………………………………………………………………………… määrästä, joka

               a)
                     on 100/50/30 prosenttia
                  237 viitemäärän osasta, joka vastaa mahdollisesti maksettaviksi tulevien tullien ja muiden maksujen määrää ja joka on yhtä suuri kuin 1 a kohdassa lueteltujen määrien summa;

               ja

               ……………………………………………………………………………………….

               b)
                     on 100/30 prosenttia7 viitemäärän osasta, joka vastaa maksettaviksi tulleiden tullien ja muiden maksujen määrää ja joka on yhtä suuri kuin 1 b kohdassa lueteltujen määrien summa.

               1 a.
                     Määrät, jotka muodostavat viitemäärän osan, joka vastaa sellaisten mahdollisesti maksettaviksi tulevien tullien ja tapauksen mukaan muiden maksujen määrää, ovat kunkin jäljempänä luetellun tullitoimen osalta seuraavat
                  248:

               a)
                     väliaikainen varastointi – …,

               b)
                     unionin passitusmenettely / yhteinen passitusmenettely – …,

               c)
                     tullivarastointimenettely – …,

               d)
                     kokonaan tuontitulliton väliaikaisen maahantuonnin menettely – …,

               e)
                     sisäinen jalostusmenettely – …,

               f)
                     tietyn käyttötarkoituksen menettely – …,

               g)
                     jos muu – merkitään, mikä muu tullitoimi – ….

               1 b.
                     Määrät, jotka muodostavat viitemäärän osan, joka vastaa sellaisten maksettaviksi tulevien tullien ja tapauksen mukaan muiden maksujen määrää, ovat kunkin jäljempänä luetellun tullitoimen osalta seuraavat8:

               a)
                     luovutus vapaaseen liikkeeseen tavanomaisella tulli-ilmoituksella, jossa ei sovelleta maksunlykkäystä – …,

               b)
                     luovutus vapaaseen liikkeeseen tavanomaisella tulli-ilmoituksella, jossa sovelletaan maksunlykkäystä – …,

               c)
                     luovutus vapaaseen liikkeeseen unionin tullikoodeksista 9 päivänä lokakuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 166 artiklan mukaisesti annetulla tulli-ilmoituksella – …,

               d)
                     luovutus vapaaseen liikkeeseen unionin tullikoodeksista 9 päivänä lokakuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 182 artiklan mukaisesti annetulla tulli-ilmoituksella – …,

               e)
                     osittain tuontitulliton väliaikaisen maahantuonnin menettely – …,

               f)
                     tietyn käyttötarkoituksen menettely – …
                  259.,

               g)
                     jos muu – merkitään, mikä muu tullitoimi – ….

               2.
                     Allekirjoittanut sitoutuu maksamaan 1 kohdassa tarkoitettujen maiden toimivaltaisten viranomaisten ensimmäisestä kirjallisesta pyynnöstä ja 30 päivän kuluessa pyynnön päivämäärästä pyydetyt määrät edellä mainittuun enimmäismäärään asti, jollei allekirjoittanut tai muu asianomainen henkilö osoita ennen mainitun määräajan päättymistä tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla, että erityismenettely, joka on muu kuin tietyn käyttötarkoituksen menettely, on päätetty, tietyn käyttötarkoituksen menettelyyn asetettujen tavaroiden valvonta tai väliaikainen varastointi on päättynyt asianmukaisesti tai, jos kyse on muista toimista kuin erityismenettelyistä, että tavaroiden edellyttämät toimenpiteet on toteutettu.

               Toimivaltaiset viranomaiset voivat allekirjoittaneen pyynnöstä ja pätevien syiden perusteella pidentää maksupyynnön päiväyksestä laskettavaa 30 päivän määräaikaa, jonka kuluessa allekirjoittaneen on maksettava pyydetyt määrät. Lisäajan myöntämisestä aiheutuvat kustannukset, erityisesti korko, on laskettava siten, että niiden määrä vastaa kyseisen maan raha- ja rahoitusmarkkinoilla vastaavista toimista veloitettuja kustannuksia.

               Tästä määrästä voidaan vähentää tämän sitoumuksen perusteella jo maksetut määrät ainoastaan, jos allekirjoittajaa pyydetään maksamaan määrä, joka on tullut maksettavaksi sellaisen tullitoimen osalta, joka alkoi ennen edellisen maksupyynnön vastaanottamista tai 30 päivän kuluessa siitä.

               3.
                     Tämä sitoumus on voimassa siitä päivästä, jona vakuustoimipaikka on sen hyväksynyt. Allekirjoittanut on edelleen vastuussa niiden määrien maksamisesta, jotka tulevat maksettaviksi tämän sitoumuksen kattaman sellaisen tullitoimen osalta, joka alkoi ennen sitä päivämäärää, jona vakuuden kumoaminen tai peruuttaminen tuli voimaan, vaikka maksupyyntö esitetään tämän päivän jälkeen.

               4.
                     Tämän sitoumuksen tarkoituksia varten allekirjoittaneen tiedoksianto-osoite
                  2610 on kussakin 1 kohdassa tarkoitetussa maassa:

                        Maa

                        Sukunimi ja etunimi tai toiminimi ja täydellinen osoite

               Allekirjoittanut hyväksyy asianmukaisesti tälle toimitetuksi tähän sitoumukseen liittyvät kirjeenvaihdon, tiedonannot ja yleensä muodollisuudet tai menettelyt, jotka on osoitettu johonkin tämän tiedoksianto-osoitteista tai siellä annettu kirjallisesti tiedoksi.

               Allekirjoittanut hyväksyy tiedoksianto-osoitteidensa sijaintipaikkojen tuomioistuimien toimivallan.

               Allekirjoittanut sitoutuu pitämään tiedoksianto-osoitteensa tai, jos allekirjoittaneen on muutettava yhtä tai useampia näistä osoitteista, ilmoittamaan siitä etukäteen vakuustoimipaikalle.

               Paikka …………………………………………………………………………………………

               Päiväys …………………………..…………………………….………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………...

               (Allekirjoitus)
                  2711

               II.
                     Vakuustoimipaikan hyväksymismerkintä

               Vakuustoimipaikka

               ………………………………………………………………………………………………

               Takaussitoumus hyväksytty (pvm)

               ………………………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………….

                  (Leima ja allekirjoitus)

               4) Lisätään liitteessä C5 olevalla 7 rivillä ilmaisu ”Yhdistynyt kuningaskunta” ilmaisujen ”Turkki” ja ”Andorra (*)” väliin.

               5) Lisätään liitteessä C6 olevalla 6 rivillä ilmaisu ”Yhdistynyt kuningaskunta” ilmaisujen ”Turkki” ja ”Andorra (*)” väliin.

                     (1)

                        EYVL L 226, 13.8.1987, s. 2.

                     (2)
                  1
                        Sukunimi ja etunimi tai toiminimi.

                     (3)
                  2
                        Täydellinen osoite.

                     (4)
                  3
                        Viivataan yli sellaisen valtion tai sellaisten valtioiden nimi, jonka alueella vakuutta ei voida käyttää.

                     (5)
                  4
                        Viittauksia Andorran ruhtinaskuntaan ja San Marinon tasavaltaan sovelletaan ainoastaan unionin passitustoimenpiteiden osalta.

                     (6)
                  5
                        Vakuuden antavan henkilön sukunimi ja etunimi tai toiminimi ja täydellinen osoite.

                     (7)
                  6
                        Sovelletaan sellaisiin muihin maksuihin, jotka aiheutuvat tavaroita tuotaessa tai vietäessä, kun vakuutta käytetään tavaroiden asettamiseksi unionin/yhteiseen passitusmenettelyyn tai sitä voidaan käyttää useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa.

                     (8)
                  7
                        Jokin seuraavista tullitoimista:
                        a) väliaikainen varastointi;
                        b) unionin passitusmenettely / yhteinen passitusmenettely;
                        c) tullivarastointimenettely;
                        d) kokonaan tuontitulliton väliaikaisen maahantuonnin menettely;
                        e) sisäinen jalostusmenettely;
                        f) tietyn käyttötarkoituksen menettely;
                        g) luovutus vapaaseen liikkeeseen tavanomaisella tulli-ilmoituksella, jossa ei sovelleta maksunlykkäystä;
                        h) luovutus vapaaseen liikkeeseen tavanomaisella tulli-ilmoituksella, jossa sovelletaan maksunlykkäystä;
                        i) luovutus vapaaseen liikkeeseen unionin tullikoodeksista 9 päivänä lokakuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (EUVL L 269, 10.10.2013, s. 1) 166 artiklan mukaisesti annetulla tulli-ilmoituksella;
                        j) luovutus vapaaseen liikkeeseen asetuksen (EU) N:o 952/2013 182 artiklan mukaisesti annetulla tulli-ilmoituksella;
                        k) osittain tuontitulliton väliaikaisen maahantuonnin menettely;
                        l) jos muu – merkitään, mikä muu tullitoimi.

                     (9)
                  8
                        Jollei tietyn maan lainsäädännössä säädetä tiedoksianto-osoitteesta, takaajan on nimettävä tähän maahan edustaja, jolla on valtuudet ottaa vastaan kaikki takaajalle osoitetut tiedonannot, ja edellä 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu hyväksyntä ja neljännessä alakohdassa tarkoitettu sitoumus on mukautettava soveltuvin osin. Takaajan tai tämän edustajan tiedoksianto-osoitteiden sijaintipaikkojen tuomioistuimilla on toimivalta tätä vakuutta koskevissa riidoissa.

                     (10)
                  9
                        Asiakirjan allekirjoittavan henkilön on lisättävä allekirjoituksensa eteen käsin seuraava teksti: ”Vakuus … määrästä”, ja määrä on kirjoitettava kirjaimin.

                     (11)
                  10
                        Se toimipaikka täyttää, jossa tavarat asetettiin menettelyyn tai jonka alueella ne olivat väliaikaisesti varastoituina.

                     (12)
                  1
                        Sukunimi ja etunimi tai toiminimi.

                     (13)
                  2
                        Täydellinen osoite.

                     (14)
                  3
                        Viittauksia Andorran ruhtinaskuntaan ja San Marinon tasavaltaan sovelletaan ainoastaan unionin passitustoimenpiteiden osalta.

                     (15)
                  4
                        Jollei tietyn maan lainsäädännössä säädetä tiedoksianto-osoitteesta, takaajan on nimettävä tähän maahan edustaja, jolla on valtuudet ottaa vastaan kaikki takaajalle osoitetut tiedonannot, ja edellä 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu hyväksyntä ja neljännessä alakohdassa tarkoitettu sitoumus on mukautettava soveltuvin osin. Takaajan tai tämän edustajan tiedoksianto-osoitteiden sijaintipaikkojen tuomioistuimilla on toimivalta tätä vakuutta koskevissa riidoissa.

                     (16)
                  5
                        Allekirjoittajan on lisättävä allekirjoituksensa eteen käsin seuraava teksti: ”Voimassa vakuustositteena”.

                     (17)
                  1
                        Sukunimi ja etunimi tai toiminimi.

                     (18)
                  2
                        Täydellinen osoite.

                     (19)
                  3
                        Viivataan yli sellaisen maan tai sellaisten maiden nimi, jonka alueella vakuutta ei voida käyttää.

                     (20)
                  4
                        Viittauksia Andorran ruhtinaskuntaan ja San Marinon tasavaltaan sovelletaan ainoastaan unionin passitustoimenpiteiden osalta.

                     (21)
                  5
                        Takauksen antajan sukunimi ja etunimi tai toiminimi ja täydellinen osoite.

                     (22)
                  6
                        Sovelletaan sellaisiin muihin maksuihin, jotka aiheutuvat tavaroita tuotaessa tai vietäessä, kun vakuutta käytetään tavaroiden asettamiseksi unionin/yhteiseen passitusmenettelyyn tai sitä voidaan käyttää useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa tai sopimuspuolessa.

                     (23)
                  7
                        Tarpeeton viivataan yli.

                     (24)
                  8
                        Muita menettelyitä kuin yhteistä passitusmenettelyä sovelletaan ainoastaan Euroopan unionissa.

                     (25)
                  9.
                        Tulli-ilmoituksella tietyn käyttötarkoituksen menettelyssä ilmoitettujen määrien osalta.

                     (26)
                  10
                        Jollei tietyn maan lainsäädännössä säädetä tiedoksianto-osoitteesta, takaajan on nimettävä tähän maahan edustaja, jolla on valtuudet ottaa vastaan kaikki takaajalle osoitetut tiedonannot, ja 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu hyväksyntä ja neljännessä alakohdassa tarkoitettu sitoumus on mukautettava soveltuvin osin. Takaajan tai tämän edustajan tiedoksianto-osoitteiden sijaintipaikkojen tuomioistuimilla on toimivalta tätä vakuutta koskevissa riidoissa.

                     (27)
                  11
                        Allekirjoittajan on lisättävä allekirjoituksensa eteen käsin seuraava teksti: ”Vakuus … määrästä”, ja määrä on kirjoitettava kirjaimin.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 31.8.2018
            COM(2018) 605 final
            2018/0315(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission työryhmässä ja sisäliikennettä käsittelevässä komiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta suunnitellun uuden kansainvälisessä junaliikenteessä kuljetettavien matkustajien, matkatavaroiden ja matkatavarapalveluna kuljetettavien matkatavaroiden rajanylitysmenettelyjen helpottamista koskevan yleissopimukseen hyväksymiseen

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission työryhmässä ja mahdollisesti Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sisäliikennettä käsittelevässä komiteassa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun näiden elinten on määrä hyväksyä kansainvälisessä junaliikenteessä kuljetettavien matkustajien, matkatavaroiden ja matkatavarapalveluna kuljetettavien matkatavaroiden rajanylitysmenettelyjen helpottamista koskeva uusi yleissopimusluonnos.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Yleissopimus kansainvälisessä junaliikenteessä kuljetettavien matkustajien, matkatavaroiden ja matkatavarapalveluna kuljetettavien matkatavaroiden rajanylitysmenettelyjen helpottamisesta

               Rautateiden yhteistyöjärjestö OSJD, jossa on jäseninä yhdeksän jäsenvaltiota (Bulgaria, Tšekki, Slovakia, Puola, Liettua, Latvia, Unkari, Viro ja Romania), esitti kansainvälisessä junaliikenteessä kuljetettavien matkustajien, matkatavaroiden ja matkatavarapalveluna kuljetettavien matkatavaroiden rajanylitysmenettelyjen helpottamista koskevan yleissopimusluonnoksen (jäljempänä ’ehdotettu yleissopimusluonnos’), jonka Venäjän federaation hallitus toimitti Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiolle.

               Nykyisin on jo voimassa soveltamisalaltaan samankaltainen yleissopimus. Kyseinen sopimus on vuonna 1952 tehty rautateillä kuljetettavien matkustajien ja matkatavaroiden rajanylitysten helpottamista koskeva kansainvälinen yleissopimus, jonka sopimuspuolina on kahdeksan unionin jäsenvaltiota (Alankomaat, Belgia, Italia, Itävalta, Luxemburg, Portugali, Ranska ja Ruotsi
                  1
               ). Erilaisten oikeudellisten ja menettelyllisten ongelmien vuoksi kyseistä yleissopimusta ei ollut mahdollista muuttaa sen nykyaikaistamiseksi. Lisäksi rautateiden yhteistyöjärjestön jäsenmaat pitivät tämän alan uuden yleissopimuksen laatimista parempana vaihtoehtona kuin liittymistä vuoden 1952 vanhentuneeseen yleissopimukseen.

               Ehdotettu yleissopimusluonnos kattaa seuraavat kolme tärkeää unionin politiikanalaa: rautatiet, tulli ja rajaturvallisuutta koskeva unionin säännöstö. Sillä pyritään nopeuttamaan ja yksinkertaistamaan matkustajajunien rajatarkastuksia. Yleissopimusluonnos sisältää seuraavat tärkeät uudistukset: rajoilla tehdään koordinoidut yhteistarkastukset eikä kahta tai useampaa peräkkäistä tarkastusta rajan molemmin puolin; tarkastukset tehdään liikkeellä olevissa junissa silloin, kun junien aikataulut ja pysähdyspaikat tämän sallivat; ja yhteistyön yksityiskohdista sovitaan kahdenvälisissä sopimuksissa tai monenvälisin järjestelyin. Tämä ehdotus liittyy rajaturvallisuutta koskevaan unionin politiikkaan. Kahteen muuhun unionin politiikkaan, jotka ovat rautatiet ja tulli, liittyviä näkökohtia käsitellään erillisessä ehdotuksessa.

               2.2.Kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevä UNECE:n työryhmä

               Sisäliikennettä käsittelevän komitean yleisen valvonnan alaisuuteen kuuluva kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevä työryhmä toimii Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission politiikanaloilla. Työryhmän tehtävänä on käynnistää ja toteuttaa toimia, joiden tarkoituksena on yhdenmukaistaa ja yksinkertaistaa eri sisämaan liikennemuotojen rajanylitysmenettelyjä koskevia määräyksiä, säännöksiä, sääntöjä ja asiakirja-aineistoa.

               Unioni on edustettuna kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä työryhmässä, jossa kaikki unionin jäsenvaltiot ovat äänioikeutettuja jäseniä.

               2.3.Kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevän työryhmän tuleva päätös

               Kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevä työryhmä kokoontuu vuonna 2018
                  12.–14. kesäkuuta ja 16.–19. lokakuuta. Työryhmän on määrä tehdä jommassakummassa kokouksessaan päätös ehdotetun yleissopimuksen hyväksymisestä ja sen saattamisesta kerran vuodessa helmikuussa kokoontuvan sisäliikennettä käsittelevän komitean käsittelyyn virallista hyväksyntää varten.

               Kyseisestä päätöksestä tulee osapuolia sitova yleissopimusluonnoksen 22 artiklan mukaisesti. Kyseisessä artiklassa määrätään seuraavaa: ”1. Tämä yleissopimus tulee voimaan kolmen kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona viisi valtiota on tallettanut ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa. 2. Tämä yleissopimus tulee voimaan jokaisen sellaisen valtion osalta, joka viidennen ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjan tallettamisen jälkeen ratifioi tai hyväksyy yleissopimuksen tai liittyy siihen, kolmen kuukauden kuluttua siitä päivästä, jona asianomainen valtio tallettaa ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa.”

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               3.1.Unionin kanta

               Unioni yhtyy yleissopimusluonnoksen tavoitteisiin ja tukee rautateiden matkustajaliikenteen helpottamista, mutta sen mukaan yleissopimusluonnos ei tuota lainkaan lisäarvoa eikä hyötyä unionille tai sen jäsenvaltioille. Uusi yleissopimusluonnos ei tekisi jo voimassa olevia kahden- tai monenvälisiä sopimuksia tarpeettomiksi, eikä se välttämättä edes helpottaisi uusien kahden- tai monenvälisten sopimusten tekemistä, koska yleissopimusluonnoksessa ei ole mallia tällaisille sopimuksille. Monet yleissopimusluonnoksen määräykset ovat luonteeltaan ei-sitovia eikä niitä voida panna täytäntöön ilman asianomaisten osapuolten välisiä erillisiä järjestelyjä. Toistaiseksi yleissopimusluonnoksen ainoana tehtävänä voisi olla toimiminen perustana tulevien monen- ja kahdenvälisten sopimusten tekemiselle.

               EU:n rajaturvallisuussäännöstön kannalta yleissopimusluonnos ei nykyisessä muodossaan tarjoa uusia tai hyödyllisiä välineitä, joten se ei tuo EU:lle ja sen jäsenvaltioille lisäarvoa. Lisäksi se sisältää useita määräyksiä, jotka ovat EU:n säännöstön kannalta ongelmallisia ja joita olisi muutettava, jos unioni tai sen jäsenvaltiot haluavat liittyä sopimusluonnokseen jatkossa. Esimerkiksi sopimusluonnoksen 6 artiklassa olisi tarkennettava, että rajatarkastuksista ei voida luopua kahden tai useamman valtion välisillä sopimuksilla: koska Schengenin rajasäännöstöä sovelletaan EU:n ulkorajojen ylittämiseen, kansainvälisillä sopimuksilla voidaan säännellä ainoastaan sitä, miten tarkastukset tehdään, eikä niillä voida puuttua tarkastusten sisältöön.

               Unionin institutionaalisesta näkökulmasta katsoen yleissopimusluonnoksen soveltamisala kattaa sekä unionin yksinomaiseen toimivaltaan että jaettuun toimivaltaan kuuluvia asioita. Yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi liittyä yleissopimusluonnoksen niihin osiin, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Yleissopimusluonnokseen olisi pitänyt sisällyttää institutionaalisia näkökohtia koskevan yleisen politiikan mukaisesti määräys, joka koskee unionin osallistumista alueellisena taloudellisena yhdentymisjärjestönä, jotta unioni voisi liittyä yleissopimukseen.

               Vaikka unionilla ei näytä olevan mitään syytä liittyä ehdotettuun yleissopimukseen, sen institutionaalisia näkökohtia koskevan yleisen politiikan mukaan kaikissa uusissa kansainvälisissä yleissopimuksissa olisi oltava lauseke, joka mahdollistaa alueellisten taloudellisten yhdentymisjärjestöjen osallistumisen.

               Jos kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevä työryhmä hyväksyy yleissopimusluonnoksen, Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sisäliikennettä käsittelevä komitea voi helmikuussa 2019 pidettävässä 81. istunnossaan tai jossakin myöhemmässä istunnossaan äänestää yleissopimuksen hyväksymisestä ja pyytää sihteeristöä toimittamaan sen tallettajana toimivalle Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille. Sen vuoksi on tärkeää vahvistaa unionin kanta, jotta tällaiseen mahdollisuuteen voidaan valmistautua. Yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvissa asioissa komissio äänestää unionin puolesta.

                  Ehdotetun yleissopimuksen valmistelun aikana on kuultu useita julkisen ja yksityisen sektorin asiantuntijoita.

               Jäsenvaltioiden kanssa on järjestetty kuulemisia tullilainsäädäntökomiteassa (Geneve-koordinointi). Yksi kuulemisista käytiin yhdessä yhtenäisen eurooppalaisen rautatiealueen komitean asiantuntijoiden, oikeus- ja sisäasioiden neuvosten, liikenneattaseoiden sekä liikenteen ja liikkumisen pääosaston ja muuttoliike- ja sisäasioiden pääosaston edustajien kanssa (23.1.2017). Kuulemisia käytiin myös tulliasiantuntijoiden työryhmän kanssa.

               Lisäksi kuulemisia järjestettiin tullikysymyksiä käsittelevän työryhmän ja Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission rautatieliikenteen työryhmän istuntojen yhteydessä.

               Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission asiaankuuluvilla foorumeilla on käyty keskusteluja, joihin osallistui edustajia joko verotuksen ja tulliliiton pääosastosta tai liikenteen ja liikkumisen pääosastosta. Ennen näitä keskusteluja mainitut pääosastot koordinoivat toimiaan yhdessä muuttoliike- ja sisäasioiden pääosaston kanssa, koska yleissopimusluonnoksessa käsitellään näiden kolmen pääosaston toimivaltaan kuuluvia politiikanaloja.

               Sisäinen koordinointi ja jäsenvaltioiden kanssa tullilainsäädäntökomiteassa ja tulliasiantuntijaryhmässä käydyt yhteiset keskustelut osoittivat selvästi, ettei unionin jäsenvaltioilla eikä itse unionilla ole tarvetta liittyä yleissopimusluonnokseen, koska se ei tuo mitään hyötyä eikä lisäarvoa millään kyseeseen tulevalla alalla eli tämän ehdotuksen kattamilla unionin politiikanaloilla eikä myöskään unionin institutionaalisesta näkökulmasta katsottuna.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  2
               .

               4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

               Säädös, jonka hyväksyntää pyydetään kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevältä työryhmältä ja Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission sisäliikennettä käsittelevältä komitealta, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla yleissopimuksen 22 artiklan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               Kun suunnitellulla säädöksellä on samanaikaisesti useita tavoitteita tai kun siihen sisältyy useita osatekijöitä, joita ei voida erottaa toisistaan ja joista yksikään ei ole toisiin nähden liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellisessa oikeusperustassa on poikkeuksellisesti mainittava kaikki asianmukaiset oikeusperustat.

               4.2.2.Soveltaminen käsitteillä olevassa asiassa

               Suunnitellulla säädöksellä on tavoitteita ja siihen sisältyy osatekijöitä, jotka koskevat rajatarkastuksia, ja sen alaan kuuluu myös matkustajien ja heidän asiakirjojensa tarkastuksia. Sen olisi siksi perustuttava SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan b alakohtaan, joka liittyy ”tarkastuksiin, joita tehdään ulkorajoja ylittäville henkilöille”.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellisena oikeusperustana ovat seuraavat määräykset: SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan b alakohta.

               4.3.Päätelmä

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan b alakohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2018/0315 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission työryhmässä ja sisäliikennettä käsittelevässä komiteassa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta suunnitellun uuden kansainvälisessä junaliikenteessä kuljetettavien matkustajien, matkatavaroiden ja matkatavarapalveluna kuljetettavien matkatavaroiden rajanylitysmenettelyjen helpottamista koskevan yleissopimukseen hyväksymiseen

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Venäjän federaatio on ehdottanut kansainvälisessä junaliikenteessä kuljetettavien matkustajien, matkatavaroiden ja matkatavarapalveluna kuljetettavien matkatavaroiden rajanylitysmenettelyjen helpottamista koskevaa Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä ’UNECE’, uutta yleissopimusta, jolle rautateiden yhteistyöjärjestö, jäljempänä ’OSJD’, on antanut tukensa.

               (2)Sisäliikennettä käsittelevän komitean yleisen valvonnan alaisuuteen kuuluva kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevä työryhmä toimii UNECE:n politiikanaloilla. Työryhmän tehtävänä on käynnistää ja toteuttaa toimia, joiden tarkoituksena on yhdenmukaistaa ja yksinkertaistaa eri sisämaan liikennemuotojen rajanylitysmenettelyjä koskevia määräyksiä, säännöksiä, sääntöjä ja asiakirja-aineistoa.

               (3)Kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevän UNECE:n työryhmän on määrä tehdä 12–14 päivänä kesäkuuta 2018 pidettävässä 149. istunnossaan tai sitä seuraavassa istunnossaan päätös ehdotetun kansainvälisessä junaliikenteessä kuljetettavien matkustajien, matkatavaroiden ja matkatavarapalveluna kuljetettavien matkatavaroiden rajanylitysmenettelyjen helpottamista koskevan yleissopimuksen hyväksymisestä ja sen saattamisesta sisäliikennettä käsittelevän komitean käsittelyyn virallista hyväksyntää varten.

               (4)Unioni on edustettuna kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä UNECE:n työryhmässä, jossa unionin 28 jäsenvaltiota ovat äänioikeutettuja jäseniä. Unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvissa asioissa unionin kannan esittää unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta komissio.

               (5)Erityisolosuhteissa ja unionin ja sen jäsenvaltioiden yhtenäisen ulkoisen edustuksen varmistamiseksi komissio voi käydä neuvotteluja, jotka koskevat sekä unionin toimivaltaan kuuluvia asioita että asioita, joiden osalta jäsenvaltiot eivät ole siirtäneet toimivaltaa unionille.

               (6)On aiheellista vahvistaa kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä UNECE:n työryhmässä ja sisäliikennettä käsittelevässä komiteassa unionin puolesta otettava kanta, koska ehdotettu yleissopimus koskee sellaisia viisumimuodollisuuksiin liittyviä seikkoja, jotka kuuluvat unionin toimivaltaan.

               (7)Yleissopimukseen sisältyy yleisiä määräyksiä siitä, miten matkustajajunien rajatarkastukset järjestetään. Sitä voidaan pitää perustana kaikille monen- ja kahdenvälisille sopimuksille, joiden puuttuessa mitkään yleissopimuksen kattamista osatekijöistä eivät voisi toimia.

               (8)Unionin jäsenvaltiot voivat tehdä tällaisia kahdenvälisiä sopimuksia myös ilman ehdotettua yleissopimusta. Venäjän ja eräiden muiden OSJD:ssä edustettuina olevien maiden oikeudelliset kehykset näyttävät edellyttävän tällaisen yleissopimuksen tekemistä, jotta monen- ja kahdenvälisiä sopimuksia olisi helpompi tehdä.

               (9)Ehdotetun yleissopimuksen sisällöllä ei vaikuta olevan myönteisiä eikä kielteisiä vaikutuksia unionin jäsenvaltioihin. Sen vuoksi unioni ei puolla ehdotettua yleissopimusta, mutta sillä ei ole mitään syytä estää sen hyväksymistä.

               (10)Vaikka ehdotettuun yleissopimukseen liittyminen ei näytä olevan unionin edun mukaista, sen institutionaalisia näkökohtia koskevan yleisen politiikan mukaan kaikissa uusissa kansainvälisissä yleissopimuksissa olisi oltava lauseke, joka mahdollistaa alueellisten taloudellisten yhdentymisjärjestöjen osallistumisen. Ehdotetussa yleissopimusluonnoksessa ei ole lauseketta, joka mahdollistaisi unionin liittymisen yleissopimukseen.

               (11)Sen vuoksi kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä UNECE:n työryhmässä esitettävän unionin kannan olisi oltava neutraali, jos alueellisten taloudellisten yhdentymisjärjestöjen osallistumisen mahdollistava lauseke lisätään yleissopimukseen. Tällaisessa tapauksessa unionin olisi pidättäydyttävä äänestämästä. Muussa tapauksessa unionin olisi äänestettävä ehdotetun yleissopimuksen hyväksymistä vastaan.

               (12)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän päätöksen, saattaako se päätöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.

               (13)Islannin ja Norjan osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen
                  3
                ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY
                  4
                1 artiklan A kohdassa tarkoitettuun alaan.

               (14)Sveitsin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen
                  5
                ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A kohdassa, luettuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY
                  6
                3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

               (15)Liechtensteinin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen
                  7
                ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A kohdassa, luettuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU
                  8
                3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.

               (16)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY
                  9
                mukaisesti; Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

               (17)Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY
                  10
                mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.

               (18)Kyproksen, Bulgarian, Romanian ja Kroatian osalta tämän päätöksen säännökset ovat vuoden 2003 liittymisasiakirjan
                  11
                3 artiklan 2 kohdassa, vuoden 2005 liittymisasiakirjan
                  12
                4 artiklan 2 kohdassa ja vuoden 2011 liittymisasiakirjan
                  13
                4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja Schengenin säännöstöön perustuvia tai muuten siihen liittyviä säännöksiä,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevän UNECE:n työryhmän ja sisäliikennettä käsittelevän komitean istunnoissa unionin puolesta otettava kanta ehdotettuun uuteen kansainvälisessä junaliikenteessä kuljetettavien matkustajien, matkatavaroiden ja matkatavarapalveluna kuljetettavien matkatavaroiden rajanylitysmenettelyjen helpottamista koskevaan UNECE:n yleissopimukseen on seuraava:

               Unionin kanta yleissopimusluonnokseen on pidättyä äänestämästä, jos alueellisten taloudellisten yhdentymisjärjestöjen osallistumisen mahdollistava lauseke sisällytetään sopimukseen. Jos tällaista lauseketta ei sisällytetä, unioni äänestää yleissopimusluonnosta vastaan.

               2 artikla

               Edellä 1 artiklassa tarkoitetun kannan esittävät ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat jäseninä kuljetuksiin liittyviä tullikysymyksiä käsittelevässä UNECE:n työryhmässä ja sisäliikennettä käsittelevässä komiteassa, toimien yhdessä.

               3 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle ja jäsenvaltioille.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Ruotsi on allekirjoittanut yleissopimuksen, mutta se ei ole ratifioinut sitä.

                     (2)

                        Euroopan unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (3)

                        EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36.

                     (4)

                        Neuvoston päätös 1999/437/EY, tehty 17 päivänä toukokuuta 1999, tietyistä Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä (EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31).

                     (5)

                        EUVL L 53, 27.2.2008, s. 52.

                     (6)

                        Neuvoston päätös 2008/146/EY, tehty 28 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen, Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 53, 27.2.2008, s. 1).

                     (7)

                        EUVL L 160, 18.6.2011, s. 21.

                     (8)

                        Neuvoston päätös 2011/350/EU, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2011, Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen, joka koskee Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen, Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä tehtävän pöytäkirjan tekemisestä Euroopan unionin puolesta, siltä osin kuin kyse on tarkastusten poistamisesta sisärajoilta ja henkilöiden liikkumisesta rajojen yli (EUVL L 160, 18.6.2011, s. 19).

                     (9)

                        Neuvoston päätös 2000/365/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (10)

                        Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (11)

                        Asiakirja Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33).

                     (12)

                        Asiakirja Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL L 157, 21.6.2005, s. 203).

                     (13)

                        Kroatian tasavallan liittymisehdoista sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen mukautuksista tehty asiakirja (EUVL L 112, 24.4.2012, s. 21).


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 7.9.2018
            COM(2018) 622 final
            2018/0324(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Australian liittymiseen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen
            (ETA: n kannalta merkityksellinen teksti)

               PERUSTELUT

               1. Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä, joka tehdään julkisia hankintoja käsittelevässä komiteassa unionin puolesta esitettävästä kannasta ja joka liittyy suunniteltuun komitean päätökseen Australian liittymisestä julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen.

               2. Ehdotuksen tausta

               2.1Julkisia hankintoja koskeva sopimus

               Julkisia hankintoja koskeva sopimus, jäljempänä ”sopimus”, on Maailman kauppajärjestön (WTO) puitteissa tehty useammankeskinen sopimus, jonka tavoitteena on osapuolten julkisten hankintojen markkinoiden avaaminen vastavuoroisesti. Sopimuksen tarkistettu versio tuli voimaan 6. huhtikuuta 2014.

               Euroopan unioni on sopimuksen osapuoli.

               Australia haki sopimukseen liittymistä 2. kesäkuuta 2015. Se toimitti soveltamisalaa koskevat tarkistetut tarjoukset 30. syyskuuta 2016 ja 2. kesäkuuta 2017.

               Komissio neuvotteli unionin puolesta useista Australian esittämistä markkinoiden avaamista koskevista sitoumuksista sekä kahdenvälisesti että julkisia hankintoja käsittelevässä komiteassa.

               Australia toimitti lopullisen tarjouksensa julkisia hankintoja käsittelevälle komitealle 7. maaliskuuta 2018. Jäljempänä on yhteenveto Australian lopullisesta tarjouksesta sekä komission arviointi siitä.

               Päätöksen avulla komissio voi julkisia hankintoja käsittelevässä komiteassa esittää Euroopan unionin puolesta kannan Australian liittymiseen.

               2.2Julkisia hankintoja käsittelevä komitea

               Julkisia hankintoja käsittelevä komitea perustettiin hallinnoimaan sopimuksen täytäntöönpanoa. Se koostuu kummankin osapuolen edustajista sekä WTO:n jäsenistä ja hallitustenvälisistä järjestöistä, joilla on tarkkailijan asema.

               Komitea kokoontuu säännöllisesti noin neljä kertaa vuodessa. Kokouksissa annetaan osapuolille mahdollisuus keskustella kaikista sopimuksen täytäntöönpanoon ja toimintaan tai sen tavoitteiden edistämiseen liittyvistä kysymyksistä. Se suorittaa myös muita osapuolten sille mahdollisesti antamia tehtäviä.

               Komitea tiedottaa vuosittain WTO:n yleiskokoukselle toiminnastaan sekä sopimuksen täytäntöönpanon ja toiminnan kehityksestä.

               Euroopan unioni on kaikkien muiden osapuolten tavoin komitean jäsen. Unionia edustaa komiteassa komissio.

               2.3Julkisia hankintoja käsittelevän komitean suunniteltu säädös

               Komissio ilmoitti 27. kesäkuuta 2018 julkisia hankintoja käsittelevän komitean epävirallisessa istunnossa Euroopan unionin periaatteellisen hyväksynnän sille, että Australia liittyy julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen, jos Australia täyttää Euroopan unionin asettamat liittymisehdot.

               Julkisia hankintoja käsittelevän komitean on määrä hyväksyä 17. lokakuuta 2018 pidettävässä virallisessa istunnossaan päätös Australian liittymisestä julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen, jäljempänä ”suunniteltu säädös”.

               Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on hyväksyä Australian liittyminen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen sopimuksen XXII artiklan 2 kohdan mukaisesti.

               Päätös hyväksytään osapuolten omia sisäisiä menettelyjä noudattaen. Sopimuksen XXII artiklan mukaan jokainen WTO:n jäsen voi liittyä sopimukseen kyseisen jäsenen ja osapuolten välillä sovittavin ehdoin sekä komitean päätöksessä määritetyin ehdoin.  Liittyminen tapahtuu tallettamalla WTO:n pääjohtajan haltuun näin sovitut ehdot sisältävä liittymisasiakirja.  Sopimus tulee voimaan siihen liittyvän jäsenen osalta 30 päivän kuluttua sen liittymisasiakirjan talletuspäivästä.

               3.Unionin puolesta esitettävä kanta

                Australian lopullinen tarjous

               Markkinoillepääsyä koskevat sitoumukset (soveltamisalaan kuuluvat hankintayksiköt, tavarat, palvelut ja rakennuspalvelut)

               Kynnysarvot

               Australia tarjoaa liitteessä 1 samoja kynnysarvoja kuin mitä sopimuksen osapuolet soveltavat yleisesti tavaroihin, palveluihin ja rakennuspalveluihin. Liitteessä 2 Australia haluaa kuitenkin tavaroille ja palveluille korkeamman kynnysarvon (355 000 erityisnosto-oikeutta) kuin EU:n kynnysarvo (200 000 erityisnosto-oikeutta). Liitteessä 3 olevat tavaroiden ja palvelujen kynnysarvot vastaavat EU:n kynnysarvoja (400 000 erityisnosto-oikeutta), mutta Australian tarjouksessa julkisoikeudellisia laitoksia vastaavat hankintayksiköt kuuluvat liitteeseen 3, kun taas EU:n osalta ne kuuluvat liitteeseen 2, jossa kynnysarvot ovat alhaisemmat.

               Hankintayksiköt

               Liitteessä 1 (”valtionhallintoon kuuluvat hankintayksiköt”) Australia esittää tyhjentävän luettelon keskushallinnon hankintayksiköistä, joiden hankintoihin sopimuksen osapuolet voivat osallistua. Soveltamisala on aukoton. Liitteessä 1 on neljä huomautusta. Huomautuksen 1 mukaan sopimus koskee ainoastaan kyseisessä liitteessä lueteltavia hankintayksiköitä (mukaan lukien yhden yksikön alainen virasto). Huomautuksen 2 mukaan sopimus ei koske kyseisessä liitteessä lueteltujen hankintayksiköiden suorittamia moottoriajoneuvojen hankintoja. Kyseisen vaatimuksen soveltaminen lopetetaan kuitenkin vaiheittain ja sitä sovelletaan ainoastaan 1. tammikuuta 2019 saakka. Huomauksen 3 mukaan sopimus ei kata Australian hallituksen oikeudellisen osaston (Government Solicitor) tekemiä tai sen puolesta tehtyjä hankintoja. Huomautus 4 liittyy puolustusministeriön hankintoihin.

               Liitteen 2 (”valtionhallintoon välillisesti kuuluvat hankintayksiköt”) soveltamisala kattaa Australiassa ainoastaan sen osavaltio- ja aluehallinnon hankintayksiköt. Alemman tason hallintotasot, kuten kunnanhallinnot, eivät kuulu sen soveltamisalaan. Yleishyödylliset palvelut, rautatiet ja muut liikenteeseen liittyvät alat (kuten tienrakennus ja satamat) kuuluvat osavaltioiden ja alueiden vastuulle. Liitteessä 2 on kuitenkin vain muutamia hankintayksiköitä (pääasiassa liikennealalta). Eräistä Australian antamista vastauksista käy ilmi, että nämä hankintayksiköt toimivat kaupallisin perustein tai ne on yksityistetty. Tavaroiden ja palvelujen kynnysarvot (355 000 erityisnosto-oikeutta) ovat korkeammat kuin EU:lla (200 000 erityisnosto-oikeutta).

               Liitteessä 2 on edelleen moottoriajoneuvoja koskeva varauma, jota sovelletaan Australian pääkaupunkiterritoriolla, Uudessa Etelä-Walesissa, Queenslandissa, Etelä-Australiassa ja Victoriassa. Muut kolme Australian osavaltiota ja territoriota eivät kuulu kyseisen huomautuksen soveltamisalaan. Liitteessä 2 on myös muutamia tiettyjä territorioita ja osavaltioita koskevia rajallisia huomautuksia.

               Liitteessä 3 (”muut hankintayksiköt”) Australia luettelee 26 hankintayksikköä. Luettelo on melkein samanlainen kuin Australian vapaakauppasopimuksissa. Tavaroiden ja palvelujen kynnysarvot vastaavat EU:n kynnysarvoja (400 000 erityisnosto-oikeutta), mutta Australian tarjouksessa julkisoikeudellisia laitoksia vastaavat hankintayksiköt kuuluvat liitteeseen 3, kun taas EU:n osalta ne kuuluvat liitteeseen 2, jossa kynnysarvot ovat alhaisemmat.

               Valtion liikelaitokset näyttävät olevan verrattavissa EU:n julkisiin yrityksiin, jotka EU luettelee liitteessä 3, kun ne toimivat vesi-, sähkö-, satama- ja lentoasema-, kaupunkiliikenne ja rautatiealoilla (määritelmään perustuva lähestymistapa). Yleishyödyllisten palvelujen alalla toimivat valtion liikelaitokset eivät kuulu liitteen 3 soveltamisalaan.

               Tavarat

               Australia ehdottaa tavaroille negatiivista luetteloa. Australia sitoutuu lisäämään sopimuksen soveltamisalaan kaikki luettelemiensa hankintayksiköiden suorittamat tavaroiden hankinnat lukuun ottamatta eräitä vähäisiä poikkeuksia (veren ja vereen liittyvien tuotteiden hankinnat, mukaan lukien plasmasta peräisin olevien tuotteiden hankinnat).

               Palvelut

               Australia ehdottaa palveluille negatiivista luetteloa. Australia tarjoaa palveluille hyvin laajaa soveltamisalaa, sillä se kattaa kaikki sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien hankintayksiköiden tarjoamat palvelut muutamia vähäisiä poikkeuksia lukuun ottamatta (plasman fraktiointipalvelut; julkiset mainospalvelut; terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut; tutkimus- ja kehityspalvelut). Liitteessä 5 on vastavuoroisuutta koskeva huomautus, jonka mukaan sopimuksen osapuolille tarjotaan ainoastaan sellaiset palvelut, jotka kyseiset osapuolet itse tarjoavat.

               Rakennuspalvelut

               Australia ehdottaa rakennuspalveluille negatiivista luetteloa. Sopimuksen osapuolten yleisen tavan mukaisesti Australia tarjoaa kaikkia liitteissä 1, 2 ja 3 mainittavien hankintayksiköiden suorittamia väliaikaisen yhteisen tavaraluokituksen (CPC Prov.) ja WTO:n luokittelujärjestelmän (MTN. GNS/W/120) rakennuspalveluja alueella 51.

               Yleiset huomautukset

               Australia on lisännyt liitteeseen 7 kaksi yleistä huomautusta. Huomautuksen 1 mukaan sopimusta ei sovelleta mihinkään pienten ja keskisuurten yritysten etuusjärjestelyihin; toimenpiteisiin, joilla suojellaan taiteellisia, historiallisia tai arkeologisia kansallisaarteita; alkuperäiskansojen terveyttä ja hyvinvointia koskeviin toimenpiteisiin; hankkijaosapuolen alueen ulkopuolella tapahtuvaan sellaisten tavaroiden ja palvelujen hankintaan, jotka on tarkoitettu käytettäviksi hankkivan osapuolen alueen ulkopuolella. Huomautuksessa 2 selvennetään, että sopimusta ei sovelleta hankintoihin, jotka on rahoitettu sellaisten henkilöiden avustuksilla tai sponsorituella, joita ei mainita liitteessä 1, 2 tai 3; sitä ei sovelleta hankintayksikön toisesta valtion hankintayksiköstä tekemään hankintaan; sopimuksella ei millään tavalla estetä hankkijaosapuolta tai sen hankintayksikköjä valmistelemasta, hyväksymästä tai soveltamasta teknisiä eritelmiä, jotka ovat tarpeen arkaluonteisten valtionhallinnon tietojen suojaamiseksi, mukaan lukien eritelmät, jotka voivat vaikuttaa tällaisten tietojen varastointiin, säilytykseen tai käsittelyyn hankkijaosapuolen alueen ulkopuolella tai rajoittaa sitä; hankintayksikkö voi soveltaa XIII artiklan 1 kohdan mukaisia rajoitettuja tarjouskilpailumenettelyjä oma-aloitteisesti esitettyihin innovatiivisiin ehdotuksiin.

               Australian lainsäädäntö

               Sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia julkisia hankintoja koskeva Australian lainsäädäntö vaikuttaa olevan syrjimätön. Australian Kansainyhteisön hankintasääntöjen (CPR) mukaan sen julkisia hankintoja koskevat puitteet ovat syrjimättömät. Kyseisten sääntöjen mukaan kaikkia mahdollisia julkisia tuottajia on käsiteltävä tasapuolisesti kaupallisten, oikeudellisten, teknisten ja taloudellisten valmiuksien perusteella eikä niitä saa syrjiä niiden koon, ulkomaisten sidosten tai ulkomaisen omistuksen osuuden, sijainnin eikä niiden tavaroiden ja palvelujen alkuperän perusteella. Vaikuttaa siltä, että julkisia hankintoja koskeva Australian lainsäädäntö on avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön, kuten sopimuksessa vaaditaan. Australian esittämän lopullisen tarjouksen liitteessä 7 a on kuitenkin laaja poikkeus, jolla sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle suljetaan kaikenlaiset pienten ja keskisuurten yritysten etuusjärjestelyt. Tätä poikkeusta on tarkoitus käsitellä Australiaa koskevissa EU:n varaumissa ja se on tarkoitus ottaa huomioon sopimuksen liiteosassa I olevassa EU:n soveltamisalaluettelossa.

               Komission arviointi Australian tarjouksesta

               Australia avaa hankintamarkkinansa laajasti kaikille sopimuksen osapuolille, sillä sen tarjoukseen sisältyy hyvin kattavasti hankintayksiköitä, tavaroita, palveluja ja rakennuspalveluja. Lisäksi Australian lainsäädäntö on syrjimätöntä. Australia ei myöskään aseta mitään erityisiä rajoituksia mitään sopimuksen osapuolta vastaan. Vaikka Australian tarjoama soveltamisala on kattava, se ei ole kuitenkaan aukoton, minkä vuoksi olisi aiheellista ottaa käyttöön tiettyjä erityisrajoituksia tai -poikkeuksia, joilla rajoitetaan Australian pääsyä unionin hankintamarkkinoille samalla tavoin kuin EU on rajoittanut muiden sellaisten sopimuksen osapuolten pääsyä markkinoilleen, jotka tarjoavat vain osittaista soveltamisalaa.

               Seuraavat erityisrajoitukset, joista tulee osa Australian liittymisehtoja ja jotka julkisia hankintoja käsittelevän komitean on määrä hyväksyä, otetaan huomioon sopimuksen liiteosassa I olevassa EU:n soveltamisalaluettelossa:

               ·Liitteessä 1 olevan 2 jakson (EU:n jäsenvaltioiden valtionhallintoon kuuluvat hankintaviranomaiset) 3 kohta:

               Australia lisätään niiden sopimuksen osapuolten joukkoon, jotka eivät voi osallistua yhtä monien valtionhallintoon kuuluvien hankintaviranomaisten hankintoihin kuin muut sopimuksen osapuolet.

               ·Liite 1, liitteen 1 huomautukset, huomautus 2:

               EU esittää varauman Australian yleisestä huomautuksesta, jolla sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle suljetaan pk-yritysten etuusjärjestelyt. Australia mainitaan Japanin, Korean ja Yhdysvaltojen ohella niiden maiden joukossa, joihin sovelletaan Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteen 1 huomautusta 2. Sopimuksen XVIII artiklan määräyksiä ei näin ollen sovelleta australialaisiin tavarantoimittajiin ja palveluntarjoajiin, kun muiden sopimuksen osapuolten kuin Japanin, Korean, Yhdysvaltojen ja Australian pk-yritysten kanssa tehtyjä sopimuksia riitautetaan, ennen kuin EU hyväksyy sen, ettei Australia enää sovella syrjiviä toimenpiteitä tiettyjä kotimaisia pien- ja vähemmistöyrityksiä vastaan.

               ·Liite 2, liitteen 2 huomautukset, huomautus 1:

               Kun otetaan huomioon, että Australia tarjoaa rajoitettua soveltamisalaa liitteessä 2, EU tarjoaa Australialle puolestaan paikallisten hankintaviranomaisten (NUTS 1 -tason hallinnollisten yksiköiden) tekemiä hankintoja. Australialle ei sen sijaan tarjota asetuksessa (EY) N:o 1059/2003 (sellaisena kuin se on muutettuna) säädettyjen NUTS 2 ja 3 -tason hallinnollisten yksiköiden hankintaviranomaisten tekemiä hankintoja Australiasta peräisin olevien tavaroiden palvelujen, tavarantoimittajien ja palveluntarjoajien osalta.

               ·Liite 2, liitteen 2 huomautukset, huomautus 1:

               Kun otetaan huomioon, että liitteessä 2 oleva tavaroita ja palveluja koskeva alueellisten ja paikallisten hankintayksiköiden kynnysarvo (355 000 erityisnosto-oikeutta) ja liitteessä 3 oleva julkisoikeudellisten laitosten kynnysarvo (400 000 erityisnosto-oikeutta) ovat Australiassa korkeammat kuin sopimuksessa määrätty EU:n kynnysarvo (200 000 erityisnosto-oikeutta), EU esittää hankintoja koskevan varauman, joka on alueellisten hankintaviranomaisten osalta 200 000–355 000 erityisnosto-oikeutta ja Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteen 2 mukaisten julkisoikeudellisten laitosten osalta 200 000–400 000 erityisnosto-oikeutta, siltä osin kuin on kyse Australiasta peräisin olevista tavaroista, palveluista, tavarantoimittajista ja palveluntarjoajista.

               ·Liite 2, liitteen 2 huomautukset, huomautus 1:

               Australian pääkaupunkiterritoriota, Uutta Etelä-Walesia, Queenslandia, Etelä-Australiaa ja Victoriaa koskevassa huomautuksessa olevan moottoriajoneuvoja koskevan varauman vuoksi EU esittää varauman, joka koskee liitteen 2 soveltamisalaan kuuluvien hankintayksiköiden tekemiä moottoriajoneuvojen (CN-koodit 8702, 8703, 8704, 8705, 8711 ja 8713) ja moottoriajoneuvon osien (CN-koodit 870600, 8707, 8708, 8714 ja 8716) hankintoja.

               ·Liite 2, liitteen 2 huomautukset, huomautus 2:

               EU esittää varauman Australian yleisestä huomautuksesta, jolla sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle suljetaan pk-yritysten etuusjärjestelyt.  Australia mainitaan Japanin, Korean ja Yhdysvaltojen ohella niiden maiden joukossa, joihin sovelletaan Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteen 2 huomautusta 2. Sopimuksen XVIII artiklan määräyksiä ei näin ollen sovelleta australialaisiin tavarantoimittajiin ja palveluntarjoajiin, kun muiden sopimuksen osapuolten kuin Japanin, Korean, Yhdysvaltojen ja Australian pk-yritysten kanssa tehtyjä sopimuksia riitautetaan, ennen kuin EU hyväksyy sen, ettei Australia enää sovella syrjiviä toimenpiteitä tiettyjä kotimaisia pien- ja vähemmistöyrityksiä vastaan.

               ·Liite 3, liitteen 3 huomautukset, huomautus 6:

               Australialle tarjotaan rajoitetumpaa soveltamisalaa valtionhallintoon välillisesti kuuluvien hankintayksikköjen osalta. EU ei tarjoa Australialle sellaisten hankintayksiköiden hankintoja, jotka toimivat seuraavilla aloilla: i) tämän liitteen piiriin kuuluva juomaveden tuotanto, kuljetus ja jakelu; ii) tämän liitteen piiriin kuuluva sähkön tuotanto, kuljetus ja jakelu; iii) tämän liitteen piiriin kuuluvat lentokenttäpalvelut; iv) tämän liitteen piiriin kuuluvat meri- tai sisävesisatamapalvelut tai muut terminaalipalvelut; v) tämän liitteen piiriin kuuluvat kaupunkijuna-, raitiotie-, johdinauto- tai linja-autopalvelut; vi) tämän liitteen piiriin kuuluvat rautatiekuljetukset australialaisten tavaroiden, palvelujen, tavarantoimittajien ja palveluntarjoajien osalta. Lisätietoja on Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteen 3 huomautuksessa 6.

               Jos jokin muu sopimuksen osapuoli haluaa vahvistaa soveltamisalaa koskevia poikkeuksia Australian osalta, Australian liittymisehtoja koskevassa julkisia hankintoja käsittelevän komitean päätöksessä olisi huomioitava myös tämä seikka. Olisi kuitenkin otettava huomioon, että sopimuksen osapuolen asettamat erityisesti Australiaa koskevat soveltamisalan rajoitukset tai poikkeukset eivät vaikuta edellä kuvattuun Australian lopulliseen tarjoukseen, ehdotettuihin EU:n erityisvaraumiin eivätkä nykyisten sopimuksen osapuolten yhdessä sopimaan soveltamisalaan.

               Suositus

               Australian liittymisen sopimukseen odotetaan vaikuttavan hyvin myönteisesti julkisten hankintojen kansainvälisten markkinoiden avaamiseen, koska se lisää sopimuksen osapuolten lukumäärää ja kannustaa siten muita maita liittymään sopimukseen. Komissio suosittaa, että Australian tarjous hyväksytään edellä mainitun rajoituksin, jotka koskevat unionin soveltamisalaa Australian osalta.

               Näin ollen ehdotetaan, että komissio valtuutetaan esittämään julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin kanta, jossa puolletaan Australian liittymistä sopimukseen edellä mainituin rajoituksin ja joka otetaan huomioon Australian liittymisehtoja koskevassa julkisten hankintojen komitean päätöksessä.

               4.Oikeusperusta

               4.1Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1. Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa
                  1
               ”.

               4.1.2. Soveltaminen tässä asiassa

               Julkisia hankintoja käsittelevä komitea on julkisia hankintoja koskevalla sopimuksella perustettu elin.

               Säädös, joka julkisia hankintoja käsittelevän komitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä tai muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2. Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1. Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on useita tavoitteita tai siihen sisältyy useita osatekijöitä ja jos jokin näistä tavoitteista tai osatekijöistä on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden muut tavoitteet tai osatekijät ovat liitännäisiä, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2. Soveltaminen tässä asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3. Päätelmät

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.
                     Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Koska julkisia hankintoja käsittelevän komitean säädöksellä muutetaan julkisia hankintoja koskevaa sopimusta, on aiheellista julkaista se Euroopan unionin virallisessa lehdessä, kun se on hyväksytty.

               2018/0324 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Australian liittymiseen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen

               (ETA: n kannalta merkityksellinen teksti)

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Australia esitti 2 päivänä kesäkuuta 2015 hakemuksen liittyäkseen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen, jäljempänä ’GPA-sopimus’.

               (2)Soveltamisalaa koskevat Australian sitoumukset vahvistetaan sen lopullisessa tarjouksessa, sellaisena kuin se on esitetty GPA-sopimuksen osapuolille, jäljempänä ’osapuolet’, 7 päivänä maaliskuuta 2018.

               (3)Vaikka Australian tarjoama soveltamisala on kattava, se ei ole kuitenkaan aukoton. Sen vuoksi on aiheellista ottaa käyttöön tiettyjä poikkeuksia, jotka koskevat unionin sitoumusten soveltamisalaa Australian osalta. Näistä erityispoikkeuksista, jotka ovat tämän päätöksen liitteessä, tulee osa Australian GPA-sopimuksen liittymisehtoja, ja ne huomioidaan Australian liittymistä koskevassa julkisten hankintojen komitean, jäljempänä ’GPA-komitea’, päätöksessä.

               (4)Australian liittymisen GPA-sopimukseen odotetaan vaikuttavan myönteisesti julkisten hankintojen markkinoiden kansainväliseen avaamiseen.

               (5)GPA-sopimuksen XXII artiklan 2 kohdan mukaan jokainen WTO:n jäsen voi liittyä GPA-sopimukseen kyseisen jäsenen ja osapuolten välillä sovittavin ehdoin sekä GPA-komitean päätöksessä määritetyin ehdoin.

               (6)Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa GPA-komiteassa unionin puolesta esitettävä kanta Australian liittymiseen,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Julkisten hankintojen komiteassa unionin puolesta esitettävä kanta on hyväksyä Australian liittyminen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen tämän päätöksen liitteessä esitetyin erityisin liittymisehdoin.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 7.9.2018
            COM(2018) 622 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            julkisten hankintojen komiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta Australian liittymiseen julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen

               LIITE

               AUSTRALIAN GPA-SOPIMUKSEEN LIITTYMISTÄ KOSKEVAT EU:N EHDOT

               Sen jälkeen, kun Australia liittyi julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen:

               – Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteessä 1 olevan 2 jakson 3 kohta (”EU:n jäsenvaltioiden valtionhallintoon kuuluvat hankintaviranomaiset”) kuuluu seuraavasti:

               ”3.
                     Seuraavien valtionhallintoon kuuluvien hankintaviranomaisten hankinnoissa, jos niitä ei ole merkitty tähdellä, tulevat kysymykseen tavarat, palvelut, tavarantoimittajat ja palveluntarjoajat, jotka ovat peräisin Yhdysvalloista, Kanadasta, Japanista, Hongkongista Kiinasta, Singaporesta, Koreasta, Armeniasta, Taiwanin, Penghun, Kinmenin ja Matsun erilliseltä tullialueelta, Uudesta-Seelannista tai Australiasta.”,

               – muutetaan Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteen 1 huomautusten 2 kohta seuraavasti:

               ”2.
                     Sopimuksen XVIII artiklan määräyksiä ei sovelleta Japanin, Korean, Yhdysvaltojen ja Australian tavarantoimittajiin ja palveluntarjoajiin, jotka eivät hyväksy sopimusten antoa muiden kuin mainittujen osapuolten tavarantoimittajille tai palveluntarjoajille, jotka ovat pieniä tai keskisuuria yrityksiä, EU:n lainsäädännön asiaankuuluvien säännösten nojalla, ennen kuin EU hyväksyy, että ne eivät enää toteuta syrjiviä toimenpiteitä tiettyjen kotimaisten pienten yritysten ja vähemmistöosakasyritysten hyväksi.”

               Sen jälkeen, kun Australia liittyi julkisia hankintoja koskevaan sopimukseen:

               – muutetaan Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteen 2 huomautus 1 seuraavasti:

               ”h)
                     paikallisten ja alueellisten hankintaviranomaisten (asetuksessa (EY) N:o 1059/2003 (sellaisena kuin se on muutettuna) tarkoitettujen NUTS-tason 2 ja 3 hallinnollisten yksiköiden hankintaviranomaisten ja pienempien hallinnollisten yksiköiden) suorittamat hankinnat Australiasta peräisin olevien tavaroiden, palvelujen, tavarantoimittajien ja palveluntarjoajien osalta;

               i)
                     alueellisten hankintaviranomaisten suorittamat 200 000–355 000 erityisnosto-oikeuden suuruiset hankinnat ja tämän liitteen piiriin kuuluvien julkisoikeudellisten laitosten suorittamat 200 000 – 400 000 erityisnosto-oikeuden suuruiset hankinnat Australiasta peräisin olevien tavaroiden, palvelujen, tavarantoimittajien ja palveluntarjoajien osalta;

               j)
                     tämän liitteen piiriin kuuluvien hankintayksiköiden suorittamat hankinnat:

               imoottoriajoneuvot, sellaisina kuin ne kuvataan jäljempänä mainituissa yhdistetyn nimikkeistön (CN) ryhmissä:

               8702
                     Moottoriajoneuvot vähintään 10 henkilön (kuljettaja mukaan lukien) kuljettamiseen

               8703
                     Autot ja muut moottoriajoneuvot, pääasiallisesti henkilökuljetukseen suunnitellut (muut kuin nimikkeeseen 8702 kuuluvat), myös farmariautot ja kilpa-autot

               8704
                     Tavarankuljetukseen tarkoitetut moottoriajoneuvot

               8705
                     Erikoismoottoriajoneuvot, muut kuin pääasiallisesti henkilö- tai tavarankuljetukseen suunnitellut (esim. hinausautot, nosturiautot, paloautot, betoninsekoitinautot, kadunlakaisuautot, ruiskuautot, työpaja-autot ja röntgenautot)

               8711
                     Moottoripyörät (myös mopot) ja apumoottorilla varustetut polkupyörät, myös sivuvaunuineen; sivuvaunut

               8713
                     Pyörätuolit ja muut liikuntarajoitteisten kulkuvälineet, myös moottoroidut tai muuten mekaanisella kuljetuskoneistolla toimivat

               iimoottoriajoneuvojen osat, sellaisina kuin ne kuvataan jäljempänä mainituissa yhdistetyn nimikkeistön (CN) ryhmissä:

               8706 00
                     Alustat, moottorein varustetut, nimikkeiden 8701–8705 moottoriajoneuvoja varten

               8707
                     Korit (myös ohjaamot), nimikkeiden 8701–8705 moottoriajoneuvoja varten

               8708
                     Nimikkeiden 8701–8705 moottoriajoneuvojen osat ja tarvikkeet

               8714
                     Nimikkeiden 8711–8713 kulkuneuvojen osat ja tarvikkeet

               8716
                     Perävaunut ja puoliperävaunut; muut kuljetusvälineet, ilman mekaanista kuljetuskoneistoa; niiden osat

                Australiasta peräisin olevien tavarantoimittajien ja palveluntarjoajien osalta.”,

               – muutetaan Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteen 2 huomautusten 2 kohta seuraavasti:

               ”2.
                     Sopimuksen XVIII artiklan määräyksiä ei sovelleta Japanin, Korean, Yhdysvaltojen ja Australian tavarantoimittajiin ja palveluntarjoajiin, jotka eivät hyväksy sopimusten antoa muiden kuin mainittujen osapuolten tavarantoimittajille tai palveluntarjoajille, jotka ovat pieniä tai keskisuuria yrityksiä, EU:n lainsäädännön asiaankuuluvien säännösten nojalla, ennen kuin EU hyväksyy, että ne eivät enää toteuta syrjiviä toimenpiteitä tiettyjen kotimaisten pienten yritysten ja vähemmistöosakasyritysten hyväksi.”

               Kun Australia liittyy sopimukseen, seuraavat kohdat lisätään Euroopan unionin sitoumuksia koskevan liiteosan I liitteessä 3 olevassa huomautuksessa 6 olevan r alakohdan jälkeen:

               ”s)
                     seuraavilla aloilla toimivien hankintayksiköiden suorittamat hankinnat:

               itämän liitteen piiriin kuuluva juomaveden tuotanto, kuljetus ja jakelu;

               iitämän liitteen piiriin kuuluva sähkön tuotanto, kuljetus ja jakelu;

               iiitämän liitteen piiriin kuuluvat lentoasemapalvelut;

               ivtämän liitteen piiriin kuuluvat meri- tai sisävesisatamapalvelut tai muut terminaalipalvelut;

               vtämän liitteen piiriin kuuluvat kaupunkijuna-, raitiotie-, johdinauto- tai linja-autopalvelut; ja

               vitämän liitteen piiriin kuuluvat rautatiekuljetukset;

               Australiasta peräisin olevien tavaroiden, palvelujen, tavarantoimittajien ja palveluntarjoajien osalta.”