               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 16.7.2021
            COM(2021) 388 final
            2021/0208(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin liittymisestä yleissopimukseen ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa
            {SEC(2021) 279 final} - {SWD(2021) 192 final} - {SWD(2021) 193 final}

               PERUSTELUT

               1.EHDOTUKSEN TAUSTA

               •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

                  Tällä hetkellä EU:n kansalaisilla ja yrityksillä, jotka hakevat EU:ssa annetun tuomion tunnustamista ja täytäntöönpanoa EU:n ulkopuolisessa maassa, on vastassaan hajanainen oikeudellinen toimintaympäristö, koska kattava kansainvälinen kehys ulkomaisten tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa varten siviili- ja kauppaoikeuden alalla puuttuu. Tämä tarkoittaa sitä, että kantajina olevien velkojien on osattava ottaa huomioon ulkomaisten tuomioiden hyväksymistä koskeva EU:n ulkopuolisten maiden kansallinen lainsäädäntö sekä voimassa olevat alueelliset sekä kahden- ja monenväliset sopimukset. Jotta tuomion saisi pantua täytäntöön, kansainvälisten riita-asioiden osapuolten on siis investoitava resursseja ja aikaa ja usein käytettävä ulkopuolista asiantuntemusta toimivan oikeudenkäyntistrategian valmistelemiseksi. Tämä monimutkaisuus sekä siihen liittyvät kustannukset ja oikeudellinen epävarmuus ovat ehkäiseviä tekijöitä, jotka saattavat saada yritykset ja kansalaiset joko välttämään oikeudenkäyntiä ja hakeutumaan muunlaiseen riitojenratkaisuun, luopumaan vaatimuksistaan tai päättämään olla ylipäätään osallistumatta kansainvälisiin toimiin. Tämä puolestaan voi vaikuttaa kielteisesti EU:n yritysten ja kansalaisten halukkuuteen osallistua kansainväliseen kauppaan ja investointitoimintaan. Lisäksi koska EU:n tuomioiden täytäntöönpano EU:n ulkopuolisissa maissa on epävarmaa, tämä heikentää EU:n yritysten ja kansalaisten oikeussuojan saatavuutta.

                  Kansainvälisten kauppa- ja investointivirtojen kasvu lisää näitä EU:n yritysten ja kansalaisten oikeudellisia riskejä, mutta tilannetta voidaan korjata ennakoitavalla järjestelmällä siviili- tai kauppaoikeudellisten tuomioiden rajaylittävää tunnustamista ja täytäntöönpanoa varten. Viime aikoihin saakka siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa annettujen ulkomaisten tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa ei kuitenkaan ole säännelty kattavasti kansainvälisellä tasolla, vaikka olemassa on joitakin soveltamisalaltaan rajattuja kahden- tai monenvälisiä sopimuksia. Tilanne muuttui, kun heinäkuussa 2019 hyväksyttiin yleissopimus ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa
                     1
                  , jäljempänä ’tuomioita koskeva yleissopimus’.

               Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin puitteissa hyväksytyllä tuomioita koskevalla yleissopimuksella voidaan parantaa ulkomaisten tuomioiden liikkuvuutta. Yleissopimuksessa pyritään edistämään oikeussuojan tosiasiallista saatavuutta kaikille ja helpottamaan sääntöihin perustuvaa monenvälistä kauppaa ja sääntöihin perustuvia investointeja sekä liikkuvuutta oikeudellisen yhteistyön avulla.
                  2

               EU on aina tukenut monenvälisen järjestelmän luomista tuomioiden tunnustamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi siviili- ja kauppaoikeuden alalla ja osallistunut siten aktiivisesti yleissopimuksen neuvotteluprosessiin aikomuksenaan mahdollisesti liittyä tähän tulevaan kansainväliseen järjestelmään. Neuvoston Euroopan komissiolle toukokuussa 2016 antaman valtuutuksen
                  3
                perusteella komissio edusti unionin etuja Haagin konferenssin neuvotteluprosessissa.

               Tuomioita koskevasta yleissopimuksesta käydyt neuvottelut saatiin onnistuneesti päätökseen heinäkuussa 2019, ja yleissopimus on tällä hetkellä avoinna allekirjoittamista, ratifiointia tai liittymistä varten. Mikäli Euroopan unioni liittyy tuomioita koskevaan yleissopimukseen komission ehdotuksen mukaisesti, yleissopimusta sovellettaisiin EU:n jäsenvaltioissa sekä muissa yleissopimuksen sopimusvaltioissa annettujen tuomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon.

               Tämä ehdotus on Euroopan komission poliittisissa suuntaviivoissa (2019–2024) esitettyjen komission tavoitteiden
                  4
                ja erityisesti painopisteen ”Uutta vauhtia eurooppalaiselle demokratialle”
                  5
                mukainen. Se vastaa unionin sitoutumista monenvälisyyteen kansainvälisissä suhteissa, ja se todennäköisesti kannustaa muita maita ja EU:n kauppakumppaneita liittymään tuomioita koskevaan yleissopimukseen. EU:n liittyminen monenväliseen yleissopimukseen siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa annettujen tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta vastaisi myös unionin politiikkaa, jolla pyritään lisäämään kansainvälisen kaupan ja ulkomaisten investointien kasvua sekä kansalaisten liikkuvuutta maailmalla.

               •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

                  EU:lla on pitkälle kehitetty siviili- ja kauppaoikeuden alalla annettujen tuomioiden vastavuoroista tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskeva järjestelmä
                     6
                  , joka otettiin käyttöön sisämarkkinoiden välttämättömänä täydennyksenä.

                     Bryssel I a -asetusta

                     7
                   ei kuitenkaan sovelleta EU:n ulkopuolisissa maissa annettujen tuomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon.

                  Kansainvälisellä tasolla EU on tehnyt ETA-valtioiden ja Sveitsin kanssa kansainvälisen yleissopimuksen (vuoden 2007 Luganon yleissopimus
                     8
                  ). Lisäksi ensimmäinen yritys luoda tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskeva monenvälinen kehys johti vuonna 2005 yleissopimuksen
                     9
                   tekemiseen oikeuspaikkasopimuksista. Sillä varmistetaan tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano tapauksissa, joissa osapuolet ovat sopineet tuomioistuimesta, jolla on yksinomainen toimivalta käsitellä riita-asia. Unioni ratifioi tämän yleissopimuksen vuonna 2015, joten se on nyt osa unionin säännöstöä.

                  Oikeuspaikkasopimuksista vuonna 2005 tehdyn yleissopimuksen soveltamisala on rajattu, eikä tuomioiden liikkuvuudelle ole olemassa sitä laajempia maailmanlaajuisia monenvälisiä puitteita.

                  Tuomioita koskeva yleissopimus täydentäisi siten unionin nykyistä oikeudellista kehystä ja varmistaisi ulkomaisten tuomioiden liikkuvuuden EU:n ja ETA-valtioiden sekä Sveitsin välillä sovellettavaa järjestelmää laajemmin.

               Yleissopimus ei ilman selitystä muuttaisi EU:n omaa säännöstöä, koska näitä kahta välinettä sovelletaan eri yhteyksissä.
                  10
                Tämä johtuu siitä, että Bryssel I a -asetusta sovelletaan EU:n sisäisten tuomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon, kun taas yleissopimusta sovellettaisiin EU:n ulkopuolisista maista peräisin oleviin tuomioihin. Selitys on kuitenkin tarpeen sen varmistamiseksi, että yleissopimukseen liittyminen ei vaikuta Bryssel I a -asetuksen toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen. Tarkemmin sanottuna kaupallisia vuokrasopimuksia koskevissa asioissa Bryssel I a -asetuksessa annetaan yksinomainen toimivalta sen jäsenvaltion tuomioistuimille, jossa kiinteä omaisuus sijaitsee. Tuomioita koskevaan yleissopimukseen ei sisälly tällaisia sääntöjä kaupallisia vuokrasopimuksia koskevasta yksinomaisesta toimivallasta. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi yleissopimuksen mukaan tunnustettava ja pantava täytäntöön kolmansien maiden tuomiot, jotka koskevat niiden alueella sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisia vuokrasopimuksia. Tämä olisi vastoin Bryssel I a -asetuksen toimintapoliittista tavoitetta antaa yksinomainen toimivalta EU:n tuomioistuimille EU:ssa sijaitsevia kiinteistöjä koskevissa riita-asioissa.

               Sen vuoksi yleissopimukseen liittymisen yhteydessä olisi annettava kohdennettu selitys, jossa suljetaan pois EU:ssa sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisia vuokrasopimuksia koskevien tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano. Tällä rajatulla selityksellä taataan yleissopimuksen johdonmukaisuus EU:n säännöstön kanssa estämättä kuitenkaan kaikkien tämän ehdotuksen toimintapoliittisten tavoitteiden täysimääräistä saavuttamista.

               •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

                  Tuomioita koskeva yleissopimus on tulosta asteittaisesta prosessista, jolla helpotetaan tuomioiden liikkuvuutta maailmassa. Lähtökohtana on oikeuspaikkasopimuksista vuonna 2005 tehty yleissopimus, jonka tarkoituksena on laajentaa sellaisten tuomioiden soveltamisalaa, jotka voivat liikkua valtioiden välillä. Haagin konferenssin puitteissa hyväksytyillä yleissopimuksilla pyritään helpottamaan tuomioiden liikkuvuutta puuttumatta tietyillä aloilla, kuten merenkulku- ja liikennealoilla, mahdollisesti olemassa oleviin erityissopimuksiin tai voimassa oleviin kahdenvälisiin yleissopimuksiin.

                  Oikeusvarmuuden lisääntymisen sekä kansainvälisten oikeudenkäyntien kustannusten ja keston lyhenemisen ansiosta tuomioita koskevalla yleissopimuksella voidaan kannustaa EU:n yrityksiä ja kansalaisia osallistumaan kansainvälisiin kauppasuhteisiin ja siten lisätä rajatylittävää kauppaa ja investointeja.

                  Lisäksi liittyminen tuomioita koskevaan yleissopimukseen on linjassa sen kanssa, että unioni on sitoutunut monenvälisyyteen ja sääntöihin perustuvaan maailmanjärjestykseen.

               2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

               •Oikeusperusta

               Unionin toimivalta säännellä ulkomaisten tuomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon siviili- ja kauppaoikeuden alalla liittyviä asioita perustuu SEUT-sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan a alakohtaan.

               SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaan unionilla on yksinomainen toimivalta tehdä kansainvälinen sopimus siltä osin kuin se voi vaikuttaa EU:n yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta. Bryssel I -asetuksen myötä unionilla on tällainen yksinomainen ulkoinen toimivalta säännellä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa annettujen kolmansien maiden tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa.
                  11

               Tuomioita koskeva yleissopimus ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kuuluu näin ollen unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan. Unioni voi liittyä siihen SEUT-sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan nojalla.

               •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

                  Ei sovelleta

               •Suhteellisuusperiaate

                  Tämän ehdotuksen tavoitteena on parantaa EU:n osapuolten oikeussuojan saatavuutta helpottamalla EU:n tuomioistuinten antamien tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siellä, missä velallisella on omaisuutta, lisätä kansainvälisiin toimiin osallistuvien yritysten ja kansalaisten oikeusvarmuutta sekä vähentää rajatylittävien oikeudenkäyntien kustannuksia ja kestoa. Sillä pyritään sallimaan kolmansissa maissa annettujen tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano EU:ssa kuitenkin ainoastaan sillä edellytyksellä, että EU:n lainsäädännön perusperiaatteita noudatetaan eikä se vaikuta EU:n sisäiseen säännöstöön.

               Nämä tavoitteet voidaan saavuttaa vain osallistumalla valtioiden välistä tuomioiden vastavuoroista tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevaan järjestelmään, kuten tuomioita koskevassa yleissopimuksessa käyttöön otettuun järjestelmään. Jäsenvaltioilla ei ole enää mahdollisuutta neuvotella monen- tai kahdenvälisiä sopimuksia tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta, koska ulkoinen toimivalta asioissa, jotka koskevat tuomioistuinten kansainvälistä toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siviili- ja kauppaoikeuden alalla, kuuluu yksinomaan Euroopan unionille.

               Yksipuolisilla toimilla EU:n tasolla ei saavutettaisi edellä esitettyjä tavoitteita, koska ne eivät helpottaisi EU:n tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa EU:n ulkopuolisissa maissa.

               Liittyminen olemassa olevaan monenväliseen kehykseen, josta käytäviä neuvotteluja EU on edistänyt, olisi tehokkaampaa kuin kahdenvälisten neuvottelujen aloittaminen EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. Riippuen siitä, kuinka moni valtio liittyy yleissopimukseen, sopimuksella varmistettaisiin yhteinen oikeudellinen kehys suhtautumiselle kolmansien maiden tuomioihin riippumatta siitä, mistä ne ovat peräisin. Se takaisi myös yhden yhteisen oikeudellisen kehyksen EU:n yrityksille ja kansalaisille, jotka hakevat EU:n ulkopuolisten maiden tuomioistuinten antamien tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa.
                  12

               •Toimintatavan valinta

                  Ei sovelleta

               3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

               •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

                  Ei sovelleta

               •Sidosryhmien kuuleminen

                  Arvioidessaan tuomioita koskevaan yleissopimukseen liittyviä eri toimintavaihtoehtoja komissio pyysi sidosryhmien mielipiteitä järjestämällä avoimen julkisen kuulemisen ja työpajan
                     13
                   jäsenvaltioiden kanssa. Lisäksi ulkopuolinen toimeksisaaja teki selvityksen ja toteutti myös useita kuulemistoimia, kuten verkkokyselyn, sidosryhmien kohdennettuja haastatteluja sekä lomakekyselyn jäsenvaltioiden viranomaisille.

                  Kuulemisessa kävi ilmi, että sekä jäsenvaltiot että valtaosa sidosryhmistä (esimerkiksi oikeusalan ammattilaiset, yritykset, lakimiesten ja haastemiesten ammattijärjestöt, tutkijat) kannattivat liittymistä tuomioita koskevaan yleissopimukseen. Selitysmahdollisuuden
                     14
                   osalta jäsenvaltiot vastustivat yleissopimuksen 19 artiklaan perustuvan selityksen antamista eikä niillä ollut selkeää kantaa 18 artiklan mukaisiin selityksiin. Vain muutamat sidosryhmät kannattivat 19 artiklan mukaisen selityksen antamista liittymisen yhteydessä, mutta 18 artiklan mukaisten selitysten suhteen ei havaittu selkeää linjaa.

                  Näistä kuulemisista saatiin erittäin tärkeää tietoa komission muodostaessa näkemystä parhaasta lähestymistavasta tähän ehdotukseen. Tämän tuloksena komissio päätti ehdottaa, että EU antaa tuomioita koskevaan yleissopimukseen liittyessään rajatun ja kohdennetun selityksen, jolla suljetaan pois sellaisten kolmansien maiden tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano EU:n tuomioistuimissa, jotka koskevat EU:ssa sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisia vuokrasopimuksia.

               •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

                  Komissio kuuli jatkuvasti jäsenvaltioiden asiantuntijoita ja tukeutui niihin, kun tuomioita koskevasta yleissopimuksesta neuvoteltiin. Lisäksi jäsenvaltioiden asiantuntijoita kuultiin tämän ehdotuksen valmistelun yhteydessä.

                  Komissiolla oli vaikutustenarvioinnin tukena myös ulkopuolisen toimeksisaajan tekemä selvitys. Selvitys
                     15
                   sisältää laajan taloudellisen ja oikeudellisen analyysin käytettävissä olevista eri toimintavaihtoehdoista. Siinä on käytetty erilaisia analyysivälineitä eri tavoin kerätyistä (verkkokysely, kyselylomake ja haastattelut) empiirisistä tiedoista tilastoihin ja asiakirja-analyysiin. Jos määrällisiä tietoja ei ollut saatavilla, käytettiin laadullisia arvioita. Ulkopuoliset asiantuntijat vahvistivat nämä arviot sekä käytetyt oletukset työpajakokouksessa.

                  Selvityksessä todettiin, että sopivin tapa saavuttaa toimintapoliittiset tavoitteet on liittyä yleissopimukseen ilman selityksiä. Tämä päätelmä on otettu huomioon tässä ehdotuksessa, jonka mukaan tuomioita koskevaan yleissopimukseen liityttäessä annettaisiin vain rajattu ja kohdennettu selitys, jota pidetään välttämättömänä yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi voimassa olevan EU:n säännöstön kanssa. Tällainen rajattu selitys ei kuitenkaan haittaa tämän ehdotuksen muiden tavoitteiden saavuttamista eikä sen tehokkuutta EU:n yrityksille ja kansalaisille odotettavissa olevien suorien hyötyjen kannalta.

                  Komissio on lisäksi tukeutunut laajaan asiantuntemukseen, jota on kertynyt tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta EU:n tasolla sovellettaessa Bryssel I a -asetusta ja sitä edeltänyttä asetusta (EY) N:o 44/2001
                     16
                  , joka puolestaan seurasi samasta aiheesta vuonna 1968 tehtyä Brysselin yleissopimusta
                     17
                  . Euroopan unionin tuomioistuin on antanut runsaasti ohjeita näiden välineiden tulkinnasta ja soveltamisesta EU:n tasolla.

               •Vaikutustenarviointi

                  Vaikutustenarviointiraportissa tarkasteltiin, miten suotavaa EU:n olisi liittyä yleissopimukseen. Siinä tapauksessa, että EU liittyy yleissopimukseen, otettiin huomioon useita vaihtoehtoisia toimintamalleja. Vaihtoehtoja olivat liittyminen joko ilman minkäänlaista selitystä tai antamalla tiettyjä selityksiä – joko yleissopimuksen 18 artiklan mukainen selitys tiettyjen asioiden (kuluttaja-, työ- tai vakuutusasiat ja/tai kiinteän omaisuuden kaupalliset vuokrasopimukset) sulkemisesta soveltamisalan ulkopuolelle tai yleissopimuksen 19 artiklan mukainen selitys, jossa suljetaan pois valtioita tai valtion laitoksia koskevat siviili- ja kauppaoikeuden alan tuomiot.

                  Parhaaksi arvioitu vaihtoehto on se, että EU liittyy yleissopimukseen ja antaa rajatun ja kohdennetun selityksen, jolla suljetaan pois sellaisten tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano, jotka koskevat EU:ssa sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisia vuokrasopimuksia.

                  Jotta voitiin arvioida määrällisesti tuomioita koskevan yleissopimuksen vaikutusta tuomioiden liikkumiseen EU:n ja EU:n ulkopuolisten maiden välillä, käytettiin lähtöoletusta, että kahdeksan valittua EU:n ulkopuolista maata liittyisi yleissopimukseen. Valitut EU:n ulkopuoliset maat olivat Australia, Argentiina, Brasilia, Etelä-Korea, Japani, Kanada, Kiina ja Yhdysvallat. Kaikki vaikutukset arvioitiin viiteajanjaksolta 2022–2026.

                  Parhaaksi arvioitu vaihtoehto parantaa oikeussuojan saatavuutta ja lisää oikeusvarmuutta ja kansainvälisten oikeudenkäyntien ennakoitavuutta. EU:n kansalaisille ja yrityksille koituisi vuoteen 2026 mennessä arviolta 1,1–2,6 miljoonan euron välitön hyöty niiden yrittäessä saada EU:ssa annettu tuomio tunnustetuksi ja täytäntöönpannuksi olettamaan valituissa EU:n ulkopuolisissa maissa. Tämä johtuu siitä, että EU:n tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta EU:n ulkopuolisissa maissa aiheutuvien kustannusten arvioidaan alenevan 10–20 prosenttia. Lisäksi oikeudenkäyntien keskimääräisen keston odotetaan lyhenevän keskimäärin 3–6 kuukaudella.

                  Lisäksi yksinkertaisempi ja ennakoitavampi järjestelmä ulkomaisten tuomioiden tunnustamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi siviili- ja kauppaoikeuden alalla edistäisi kansainvälistä kauppaa ja investoimista. Koska kansainvälinen kauppa ja investoinnit todennäköisesti kasvavat, myönteisiä vaikutuksia saattaa syntyä sekä mikro- että makrotasolla. Myös vaikutus työllistymismahdollisuuksiin voi olla positiivinen. Erityisesti pk-yritykset hyötyvät tuomioita koskevan yleissopimuksen myötä paranevasta oikeussuojan saatavuudesta ja oikeusvarmuudesta kansainvälisissä toimissa.

               On syytä huomata, että parhaaksi arvioitu toimintavaihtoehto on täysin asiaa koskevan EU:n lainsäädännön eli Bryssel I a -asetuksen mukainen. Parhaaksi arvioidun vaihtoehdon mukaan kaupalliset vuokrasopimukset jätetään yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle, koska Bryssel I a -asetuksessa annetaan EU:n tuomioistuimille yksinomainen toimivalta käsitellä EU:ssa sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisia vuokrasopimuksia koskevia riita-asioita.

                  Toisaalta selitystä muiden tarkasteltujen seikkojen
                     18
                   sulkemiseksi soveltamisalan ulkopuolelle ei pidetty tarpeellisena. Yleissopimuksessa määrätään heikommassa asemassa olevien osapuolten (kuluttajien, työntekijöiden tai vakuutuksenottajan, vakuutetun tai vakuutuksen edunsaajan) riittävästä suojasta, vaikkakin eri tavalla kuin EU:n säännöstössä. Toisin kuin EU:ssa sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisia vuokrasopimuksia koskeva selitys, muut tätä laajemmat selitykset voisivat estää saavuttamasta tämän aloitteen tavoitteita kaikilta osin.

                  Sääntelyntarkastelulautakunta antoi vaikutusten arvioinnista myönteisen lausunnon 23. huhtikuuta 2021.

               •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

                  Ehdotuksella ei ole kustannusvaikutuksia pk-yrityksiin. Lisäksi koska pk-yritykset suosivat yleensä tuomioistuinkäsittelyä välimiesmenettelyyn verrattuna, oikeusvarmuuden lisääntymisen sekä kansainvälisten oikeudenkäyntien kustannusten alenemisen ja keston lyhenemisen odotetaan vaikuttavan myönteisesti niiden halukkuuteen osallistua kansainvälisiin toimiin tai lisätä niitä. Liittyminen yleissopimukseen saattaa myös parantaa pk-yritysten kilpailukykyä. Tämä johtuu siitä, että kansainvälisten oikeudenkäyntien ja siten välillisesti kansainvälisen liiketoiminnan kustannukset pienenevät, jolloin pk-yritykset, joiden kotipaikka on EU:ssa, saavat suhteellista etua verrattuna sellaisiin maihin sijoittautuneisiin yrityksiin, jotka eivät ole ratifioineet yleissopimusta. Ehdotuksella odotetaan olevan myönteinen vaikutus myös kansainväliseen kauppaan ja investointitoimintaan.

               •Perusoikeudet

                  Ehdotuksella pyritään parantamaan EU:n yritysten ja kansalaisten oikeussuojan saatavuutta, koska tuomioiden rajatylittävä tunnustaminen ja täytäntöönpano, joka on erottamaton osa oikeutta oikeussuojan saatavuuteen, yleisesti paranee ja muuttuu ennakoitavammaksi. Yleissopimus vastaa pitkälti EU:ssa sovellettavia tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä (Bryssel I a -asetus). Näin ollen yleissopimus ei lähtökohtaisesti poikkea EU:n perusoikeuksista ja oikeudenmukaisen menettelyn periaatteista. Yleissopimuksessa määrätään erityisesti perusteesta kieltäytyä tunnustamasta ja panemasta täytäntöön tuomioita, jotka ovat ristiriidassa sen valtion oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin perusperiaatteiden tai oikeusjärjestyksen perusteiden kanssa, jossa tunnustamista ja täytäntöönpanoa haetaan. Tämä auttaa varmistamaan testatun lähestymistavan
                     19
                   mukaisesti, että perusoikeuksia, kuten oikeutta puolustukseen tai oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, on noudatettu EU:n ulkopuolisessa maassa asianmukaisesti. Lisäksi parantamalla EU:n tuomioistuinten antamien tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa kolmansissa maissa yleissopimus edistää elinkeinovapautta ja parantaa omistusoikeuden kunnioittamista EU:ssa.

               4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

               Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. Yleissopimuksen täytäntöönpanosta voi aiheutua jäsenvaltioille kertaluonteisia kustannuksia, ja jäsenvaltioiden oikeuslaitoksille saattaa aiheutua hieman lisäkustannuksia, koska tapausten määrän odotetaan kasvavan hieman. Näiden kustannusten odotetaan kuitenkin keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä tasoittuvan sillä, että oikeudenkäyntien keston odotetaan lyhenevän.

               5.LISÄTIEDOT

               •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

                  Koska ehdotus koskee EU:n liittymistä kansainväliseen yleissopimukseen, joka sisältää selkeät säännöt ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta, toteuttamissuunnitelmaa ei laadita.

                  Yleissopimuksen käytännön toimivuuden seurannan ja arvioinnin osalta EU osallistuu säännöllisiin Haagin konferenssin valiokunnan kokouksiin, joissa arvioidaan yleissopimuksen käytännön soveltamista.

                  EU:n sisäinen arviointi- ja seurantamekanismi vastaa mahdollisimman pitkälti Haagin konferenssin arviointimekanismia. Arviointi tehdään säännöllisin väliajoin, ja siihen sisältyy arvio vaikutuksista, joita EU:n liittymisestä tuomioita koskevaan yleissopimukseen aiheutuu, sekä arvio siitä, onko liittymisen tärkeimmät tavoitteet saavutettu. Arvioinnissa analysoidaan myös selitysten aiheellisuutta, jotta voidaan arvioida, säilytetäänkö jo tehty yksi tai useampi selitys vai kumotaanko se/ne vai annetaanko yksi tai useampi uusi selitys.

               •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

                  Ei sovelleta

               •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset

               Kun otetaan huomioon Euroopan unionin yksinomainen ulkoinen toimivalta ja se, että tuomioita koskevan yleissopimuksen 26 artiklan mukaan alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö voi liittyä siihen, EU:sta olisi tultava neuvoston myönteisen päätöksen perusteella yleissopimuksen osapuoli ilman jäsenvaltioita.

               Liittyessään Euroopan unionin olisi sen vuoksi annettava yleissopimuksen 27 artiklan mukaisesti selitys siitä, että EU käyttää toimivaltaa kaikissa yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa ja että sen jäsenvaltiot eivät ole yleissopimuksen osapuolia, vaan yleissopimus sitoo niitä EU:n sopimukseen liittymisen johdosta. Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan N:o 22 mukaisesti Tanska ei osallistu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan nojalla toteutettaviin toimenpiteisiin, joten EU:n liittyminen tuomioita koskevaan yleissopimukseen ei koske Tanskaa.

               Yleissopimukseen liittyessään EU:n olisi myös annettava yleissopimuksen 18 artiklan mukainen selitys yleissopimuksen aineellisesta soveltamisalasta sulkien yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle tuomiot, jotka koskevat Euroopan unionissa sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisia vuokrasopimuksia.

               2021/0208 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin liittymisestä yleissopimukseen ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän
                  20
               ,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin puitteissa neuvoteltu yleissopimus ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa, jäljempänä ’yleissopimus’, hyväksyttiin 2 päivänä heinäkuuta 2019.

               (2)Yleissopimuksella pyritään edistämään oikeussuojan maailmanlaajuista saatavuutta tehostetun kansainvälisen oikeudellisen yhteistyön avulla. Yleissopimuksella pyritään erityisesti vähentämään rajatylittäviin riita-asioihin ja niiden ratkaisuun liittyviä riskejä ja kustannuksia ja siten helpottamaan kansainvälistä kauppaa, investointeja ja liikkuvuutta.

               (3)Unioni osallistui aktiivisesti neuvotteluihin, jotka johtivat yleissopimuksen hyväksymiseen, ja jakaa sen tavoitteet.

               (4)Tällä hetkellä unionin kansalaisilla ja yrityksillä, jotka hakevat unionissa annetun tuomion tunnustamista ja täytäntöönpanoa unionin ulkopuolisessa maassa, on vastassaan hajanainen oikeudellinen toimintaympäristö, koska kattava kansainvälinen kehys ulkomaisten tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa varten siviili- ja kauppaoikeuden alalla puuttuu. Kansainvälisten kauppa- ja investointivirtojen kasvu lisää näitä unionin yritysten ja kansalaisten oikeudellisia riskejä, ja tilanne olisi korjattava ennakoitavalla järjestelmällä siviili- tai kauppaoikeudellisten tuomioiden rajaylittävää tunnustamista ja täytäntöönpanoa varten.

               (5)Nämä tavoitteet voidaan saavuttaa vain osallistumalla valtioiden välistä tuomioiden vastavuoroista tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevaan järjestelmään, kuten yleissopimuksessa käyttöön otettuun järjestelmään. Yleissopimuksella olisi sallittava kolmansissa maissa annettujen tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano unionissa kuitenkin ainoastaan sillä edellytyksellä, että unionin lainsäädännön perusperiaatteita noudatetaan eikä se vaikuta sisäiseen säännöstöön.

               (6)Yleissopimuksen 26 artiklan mukaan alueelliset taloudellisen yhdentymisen järjestöt, joilla on toimivalta joillakin tai kaikilla yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla oikeudenaloilla, kuten unioni, voivat allekirjoittaa tai hyväksyä yleissopimuksen tai liittyä siihen.

               (7)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaan unionilla on yksinomainen toimivalta tehdä kansainvälinen sopimus siltä osin kuin se voi vaikuttaa unionin yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta. Yleissopimus vaikuttaa tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevaan unionin johdettuun oikeuteen, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1215/2012
                  21
               . Tämän vuoksi unionilla on yksinomainen toimivalta kaikissa yleissopimuksen alaan kuuluvissa asioissa.

               (8)Yleissopimuksen 24 artiklan 3 kohdan ja 28 artiklan mukaan liittyminen yleissopimukseen voi tapahtua ennen sen voimaantuloa.

               (9)Unionin olisi tehtävä yleissopimus liittymällä siihen.

               (10)Unionin olisi yleissopimukseen liittyessään annettava sen 27 artiklan mukainen selitys, jonka mukaan sillä on toimivalta kaikilla yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla oikeudenaloilla. Tämän seurauksena yleissopimuksen pitäisi sitoa jäsenvaltioita sillä perusteella, että unioni on tehnyt sen.

               (11)Kaupallisia vuokrasopimuksia koskevissa asioissa asetuksessa (EU) N:o 1215/2012 annetaan yksinomainen toimivalta sen jäsenvaltion tuomioistuimille, jossa kiinteä omaisuus sijaitsee. Yleissopimukseen ei sisälly tällaisia sääntöjä kaupallisia vuokrasopimuksia koskevasta yksinomaisesta toimivallasta. Sen vuoksi unionin olisi yleissopimukseen liittyessään annettava yleissopimuksen 18 artiklan mukainen selitys, jolla suljetaan yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle tuomiot, jotka koskevat unionissa sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisia vuokrasopimuksia.

               (12)Asetus (EU) N:o 1215/2012 sitoo Irlantia, minkä vuoksi se osallistuu tämän päätöksen hyväksymiseen.

               (13)Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Unioni tekee 2 päivänä heinäkuuta 2019 hyväksytyn Haagin yleissopimuksen ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa, jäljempänä ’yleissopimus’.

               Yleissopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.

               2 artikla

               Komissio nimeää henkilön, jolla on valtuudet tallettaa unionin puolesta yleissopimuksen 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu liittymiskirja.

               3 artikla

               Unioni antaa yleissopimuksen 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä seuraavan, yleissopimuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaisen selityksen:

               ”Euroopan unioni antaa yleissopimuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti selityksen, jonka mukaan sillä on toimivalta kaikilla tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla oikeudenaloilla. Sen jäsenvaltiot eivät allekirjoita, ratifioi eivätkä hyväksy yleissopimusta, mutta yleissopimus sitoo niitä sen perusteella, että Euroopan unioni tekee yleissopimuksen.

               Tässä selityksessä käsite ’Euroopan unioni’ ei sisällä Tanskan kuningaskuntaa Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan (N:o 22) 1 ja 2 artiklan nojalla.”

               4 artikla

               Unioni antaa yleissopimuksen 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä seuraavan, yleissopimuksen 18 artiklan mukaisen selityksen kiinteän omaisuuden kaupallisista vuokrasopimuksista:

               ”Euroopan unioni antaa yleissopimuksen 18 artiklan mukaisen selityksen, jonka mukaan se ei sovella yleissopimusta Euroopan unionissa sijaitsevan kiinteän omaisuuden kaupallisiin vuokrasopimuksiin.”

               5 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
                  22

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        2. heinäkuuta 2019 hyväksytty yleissopimus ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa.

                     (2)

                        Tuomioita koskevan yleissopimuksen johdanto-osa.

                     (3)

                        Ks. neuvoston 26. ja 27. toukokuuta 2016 pidetyn 3470. istunnon (kilpailukyky) asiakirja 9357/16 ja ehdotus neuvoston päätökseksi (N:o 8814/16) luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla koskevasta yleissopimuksesta (tuomioita koskeva yleissopimus) kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin puitteissa.

                     (4)

                  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/political-guidelines-next-commission_fi.pdf
                  .

                     (5)

                        Samalla se tukee painopisteiden ”Vahvempi Eurooppa maailmannäyttämöllä” ja ”Ihmisten hyväksi toimiva talous” tavoitteita.

                     (6)

                        Ks. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012, annettu 12 päivänä joulukuuta 2012, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (uudelleenlaadittu), EUVL L 351, 20.12.2012, s. 1 (Bryssel I a -asetus).

                     (7)

                        Ks. edellinen alaviite.

                     (8)

                        Yleissopimus tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (EUVL L 339, 21.12.2007, s. 3–41).

                     (9)

                        Oikeuspaikkasopimuksista 30. kesäkuuta 2005 tehty yleissopimus.

                     (10)

                        Ks. Tuomioita koskevan yleissopimuksen 23 artiklan 4 kohta. On huomattava, että tuomioita koskeva yleissopimus ei vaikuta myöskään Luganon yleissopimuksen tai oikeuspaikkasopimuksista vuonna 2005 tehdyn yleissopimuksen soveltamiseen, koska aiemmilla sopimuksilla on etusija 23 artiklan 2 kohdan nojalla.

                     (11)

                        Euroopan unionin tuomioistuin on vahvistanut tämän Luganon yleissopimuksesta antamassaan lausunnossa, jossa se katsoi, että Euroopan yhteisön yksinomainen ulkoinen toimivalta koskee muun muassa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa annettujen kolmansien maiden tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa. Ks. lausunto 1/03, ECLI:EU:C:2006:81.

                     (12)

                        Ks. myös tähän ehdotukseen liitetyn vaikutustenarviointiraportin 3 ja 4 kohta.

                     (13)

                        Työpajassa jäsenvaltiot esittivät alustavat näkemyksensä odotettaessa kaikkien toimintavaihtoehtojen vaikutusten tarkempaa analyysia.

                     (14)

                        Selitys perustuu joko yleissopimuksen 18 artiklaan (erityisten oikeudenalojen poissulkeminen) ja/tai 19 artiklaan (valtioita siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa koskevien tuomioiden poissulkeminen).

                     (15)

                        Julkaistaan, kun tämä ehdotus on hyväksytty.

                     (16)

                        Ks. neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001, annettu 22 päivänä joulukuuta 2000, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla, EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1.

                     (17)

                        Ks. vuoden 1968 yleissopimus tuomioistuinten toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla, EYVL L 299, 31.12.1972, s. 32.

                     (18)

                        Näitä olivat kuluttaja-, työ- ja vakuutusasiat.

                     (19)

                        Bryssel I a -asetuksen lisäksi tätä lähestymistapaa on sovellettu myös Luganon yleissopimukseen ja oikeuspaikkasopimuksista vuonna 2005 tehtyyn yleissopimukseen.

                     (20)

                        EUVL C , , s. .

                     (21)

                        Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012, annettu 12 päivänä joulukuuta 2012, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (EUVL L 351, 20.12.2012, s. 1).

                     (22)

                        Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 16.7.2021
            COM(2021) 388 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            Euroopan unionin liittymisestä yleissopimukseen ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa
            {SEC(2021) 279 final} - {SWD(2021) 192 final} - {SWD(2021) 193 final}

               YLEISSOPIMUS ULKOMAISTEN TUOMIOIDEN TUNNUSTAMISESTA JA TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA SIVIILI- TAI KAUPPAOIKEUDELLISISSA ASIOISSA

               Tämän yleissopimuksen osapuolet, jotka

               haluavat edistää oikeussuojan tosiasiallista saatavuutta kaikille ja helpottaa sääntöihin perustuvaa monenvälistä kauppaa ja sääntöihin perustuvia investointeja sekä liikkuvuutta oikeudellisen yhteistyön avulla,

               uskovat, että tällaista yhteistyötä voidaan tehostaa luomalla yhdenmukaiset perussäännöt ulkomaisten tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa, jotta tällaisten tuomioiden tosiasiallista tunnustamista ja täytäntöönpanoa voidaan helpottaa,

               ovat vakuuttuneita siitä, että tällainen tehostettu oikeudellinen yhteistyö edellyttää erityisesti kansainvälistä sääntelyä, joka tarjoaa ulkomaisten tuomioiden maailmanlaajuisen liikkuvuuden osalta enemmän ennakoitavuutta ja varmuutta ja täydentää oikeuspaikkasopimuksista 30 päivänä kesäkuuta 2005 tehtyä yleissopimusta,

               ovat tässä tarkoituksessa päättäneet tehdä tämän yleissopimuksen ja sopineet seuraavista määräyksistä:

               I LUKU – SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

               1 artikla
               Soveltamisala

               1. Tätä yleissopimusta sovelletaan tuomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa. Sitä ei sovelleta vero- tai tulliasioihin eikä hallinto-oikeudellisiin asioihin.

               2. Tätä yleissopimusta sovelletaan yhden sopimusvaltion tuomioistuimen antaman tuomion tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon toisessa sopimusvaltiossa.

               2 artikla
               Soveltamisalan ulkopuolelle rajatut asiat

               1. Tätä yleissopimusta ei sovelleta

               a) luonnollisten henkilöiden oikeudelliseen asemaan, oikeuskelpoisuuteen tai oikeustoimikelpoisuuteen;

               b) elatusvelvollisuuteen;

               c) muihin perheoikeudellisiin asioihin, aviovarallisuussuhteisiin ja muihin avioliitosta tai vastaavanlaisesta suhteesta johtuviin oikeuksiin tai velvollisuuksiin;

               d) testamenttiin ja perintöön;

               e) maksukyvyttömyyteen, akordiin, rahoituslaitosten kriisinratkaisuun ja niihin rinnastettaviin asioihin;

               f) matkustajien ja tavaran kuljetukseen;

               g) rajat ylittävään meren saastumiseen, meren saastumiseen kansallisen lainkäyttövallan ulkopuolisilla alueilla, alusten aiheuttamaan meren saastumiseen, merioikeudellisia vaateita koskevan vastuun rajoittamiseen ja yhteiseen haveriin;

               h) ydinvahinkojen korvausvastuuseen;

               i) oikeushenkilöiden pätevyyteen, mitättömyyteen ja purkamiseen sekä niiden päättävien elinten päätösten pätevyyteen;

               j) julkiseen rekisteriin tehtyjen merkintöjen pätevyyteen;

               k) kunnianloukkauksiin;

               l) yksityisyyteen;

               m) immateriaalioikeuksiin;

               n) asevoimien toimintaan, mukaan lukien niiden henkilöstön toiminta virkatehtävien hoitamisessa;

               o) lainvalvontatoimiin, mukaan lukien lainvalvontaviranomaisten toiminta virkatehtävien hoitamisessa;

               p) kilpailun rajoittamista koskeviin asioihin, paitsi jos tuomio perustuu toimintaan, joka muodostaa kilpailunvastaisen sopimuksen tai yhdenmukaistetun menettelytavan todellisten tai mahdollisten kilpailijoiden välillä hintojen sopimiseksi, tarjouskeinottelun harjoittamiseksi, tuotantorajoitusten tai ‑kiintiöiden vahvistamiseksi tai markkinoiden jakamiseksi jakamalla asiakkaita, toimittajia, alueita tai kaupan aloja, ja jos tällainen toiminta tapahtui ja sen vaikutus toteutui tuomiovaltiossa;

               q) valtionvelan uudelleenjärjestelyyn yksipuolisilla valtion toimenpiteillä.

               2. Tuomiota ei suljeta tämän yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle, jos asia, johon tätä yleissopimusta ei sovelleta, tuli esiin ainoastaan esikysymyksenä tuomion antamismenettelyssä eikä oikeudenkäynnin kohteena. Erityisesti tuomio ei jää yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle vain sillä perusteella, että asia tuli esiin vastineessa, jollei kyseinen asia ollut oikeudenkäynnin kohteena.

               3. Tätä yleissopimusta ei sovelleta välimiesmenettelyyn eikä vastaavanlaisiin menettelyihin.

               4. Tuomiota ei suljeta tämän yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle vain sillä perusteella, että valtio, hallitus, valtion laitos tai valtiota edustava henkilö oli asianosaisena oikeudenkäynnissä.

               5. Tämän yleissopimuksen määräykset eivät vaikuta valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen erioikeuksiin ja vapauksiin taikka niiden omaisuuteen liittyviin erioikeuksiin ja vapauksiin.

               3 artikla
               Määritelmät

               1. Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan

               a) ’vastaajalla’ henkilöä, jota vastaan kanne tai vastakanne on esitetty tuomiovaltiossa;

               b) ’tuomiolla’ jokaista sopimusvaltion tuomioistuimen pääasiassa antamaa ratkaisua riippumatta siitä, kutsutaanko kyseistä ratkaisua tuomioksi, päätökseksi, täytäntöönpanomääräykseksi vai joksikin muuksi, samoin kuin oikeudenkäyntikuluja koskevaa tuomioistuimen (tai sen virkamiehen) päätöstä edellyttäen, että ratkaisu liittyy pääasiassa annettuun ratkaisuun, joka voidaan tunnustaa tai panna täytäntöön tämän yleissopimuksen nojalla. Väliaikainen turvaamistoimi ei ole tuomio.

               2. Yhteisöllä tai henkilöllä, joka ei ole luonnollinen henkilö, katsotaan olevan asuinpaikka valtiossa,

               a) jossa sillä on sääntömääräinen kotipaikka;

               b) jonka lain mukaisesti se on perustettu tai muodostettu;

               c) jossa sillä on keskushallinto; tai

               d) jossa sillä on pääasiallinen toimipaikka.

               II LUKU – TUNNUSTAMINEN JA TÄYTÄNTÖÖNPANO

               4 artikla
               Yleiset määräykset

               1. Sopimusvaltion (tuomiovaltio) tuomioistuimen antama tuomio tunnustetaan ja pannaan täytäntöön toisessa sopimusvaltiossa (pyynnön vastaanottanut valtio) tämän luvun määräysten mukaisesti. Tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä ainoastaan tässä yleissopimuksessa määrätyillä perusteilla.

               2. Tuomiota ei saa sen asiaratkaisun osalta ottaa uudelleen tutkittavaksi pyynnön vastaanottaneessa valtiossa. Siellä voidaan tarkastella ainoastaan sitä, mikä on tarpeen tämän yleissopimuksen soveltamiseksi.

               3. Tuomio tunnustetaan ainoastaan, jos se on voimassa tuomiovaltiossa, ja pannaan täytäntöön ainoastaan, jos se on täytäntöönpanokelpoinen tuomiovaltiossa.

               4. Tunnustamista tai täytäntöönpanoa voidaan lykätä tai siitä voidaan kieltäytyä, jos 3 kohdassa tarkoitettuun tuomioon on haettu muutosta tuomiovaltiossa tai jos varsinaisen muutoksenhaun määräaika ei ole päättynyt. Kieltäytyminen ei estä esittämästä tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa koskevaa hakemusta myöhemmin.

               5 artikla
               Tunnustamisen ja täytäntöönpanon perusteet

               1. Tuomio voidaan tunnustaa ja panna täytäntöön, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy:

               a) henkilöllä, jota vastaan tunnustamista tai täytäntöönpanoa haetaan, oli asuinpaikka tuomiovaltiossa silloin, kun kyseisestä henkilöstä tuli oikeudenkäynnin asianosainen tuomion antaneessa tuomioistuimessa;

               b) luonnollisella henkilöllä, jota vastaan tunnustamista tai täytäntöönpanoa haetaan, oli yrityksen pääasiallinen toimipaikka tuomiovaltiossa silloin, kun kyseisestä henkilöstä tuli oikeudenkäynnin asianosainen tuomion antaneessa tuomioistuimessa, ja kanne, johon tuomio perustuu, johtui kyseisen yrityksen toiminnasta;

               c) henkilö, jota vastaan tunnustamista tai täytäntöönpanoa haetaan, on henkilö, joka nosti kanteen, johon tuomio perustuu, vastakanteita lukuun ottamatta;

               d) vastaajalla oli sivuliike, agentuuri tai muu toimipaikka, joka ei ole erillinen oikeushenkilö, tuomiovaltiossa silloin, kun kyseisestä henkilöstä tuli oikeudenkäynnin asianosainen tuomion antaneessa tuomioistuimessa, ja kanne, johon tuomio perustuu, johtui kyseisen sivuliikkeen, agentuurin tai muun toimipaikan toiminnasta;

               e) vastaaja antoi nimenomaisen suostumuksensa tuomion antaneen tuomioistuimen toimivaltaan sen oikeudenkäynnin aikana, jossa tuomio annettiin;

               f) vastaaja esitti pääasiaa koskevia väitteitä tuomion antaneessa tuomioistuimessa riitauttamatta toimivaltaa tuomiovaltion lainsäädännössä säädetyssä määräajassa, jollei ole ilmeistä, että toimivallan tai sen käytön kiistäminen ei olisi onnistunut kyseisen lainsäädännön nojalla;

               g) tuomiossa otettiin kantaa sopimusvelvoitteeseen, ja sen antoi sen valtion tuomioistuin, jossa kyseisen velvoitteen täyttäminen tapahtui tai olisi pitänyt tapahtua noudattaen

               i) osapuolten sopimusta tai

               ii) sopimukseen sovellettavaa lakia, jos sovittua velvoitteen täytäntöönpanopaikkaa ei ole,

               paitsi jos vastaajan oikeustoimeen liittyvä toiminta ei selvästi muodostanut tarkoituksenmukaista ja olennaista liittymää kyseiseen valtioon;

               h) tuomiossa otettiin kantaa kiinteän omaisuuden vuokraukseen, ja sen antoi sen valtion tuomioistuin, jossa kyseinen omaisuus sijaitsee;

               i) tuomio annettiin vastaajaa vastaan ja siinä otettiin kantaa sopimusvelvoitteeseen, jonka vakuutena oli esineoikeus tuomiovaltiossa sijaitsevaan kiinteään omaisuuteen, jos sopimukseen perustuva kanne yhdistettiin samaan vastaajaan kohdistuvaan kanteeseen, joka liittyi kyseiseen esineoikeuteen;

               j) tuomiossa otettiin kantaa kuolemasta, ruumiinvammasta, aineelliselle omaisuudelle aiheutuneesta vahingosta tai sellaisen menetyksestä johtuvaan, sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, ja teko tai laiminlyönti, joka aiheutti suoraan tällaisen vahingon, tapahtui tuomiovaltiossa, riippumatta siitä, missä kyseinen vahinko tapahtui;

               k) tuomio koskee vapaaehtoisesti muodostetun ja kirjallisesti vahvistetun trustin pätevyyttä, rakennetta, vaikutuksia, hallinnointia tai vaihtelua ja

               i) tuomiovaltio on oikeudenkäynnin aloittamisajankohtana nimetty trustin perustamista koskevassa asiakirjassa valtioksi, jonka tuomioistuimissa tällaisia asioita koskevat riidat ratkaistaan; tai

               ii) tuomiovaltio on oikeudenkäynnin aloittamisajankohtana nimetty nimenomaisesti tai epäsuorasti trustin perustamista koskevassa asiakirjassa valtioksi, jossa trustin hallinnollinen päätoimipaikka sijaitsee.

               Tätä alakohtaa sovelletaan ainoastaan tuomioihin, jotka koskevat trustin sisäisiä näkökohtia niiden henkilöiden välillä, jotka ovat tai olivat trustissa määritellyssä suhteessa;

               l) tuomiossa otettiin kantaa vastakanteeseen

               i) siltä osin kuin se annettiin vastakanteen nostajan hyväksi edellyttäen, että vastakanne johtui samasta oikeustoimesta tai tapahtumasta kuin kanne; tai

               ii) siltä osin kuin se annettiin vastakanteen nostajaa vastaan, jollei tuomiovaltion lainsäädännössä edellytetä vastakanteen nostamista prekluusion estämiseksi;

               m) tuomio annettiin tuomioistuimessa, joka on nimetty kirjallisesti tehdyssä tai vahvistetussa sopimuksessa tai millä tahansa muulla tiedonvälityskeinolla, jonka kautta tiedot ovat saatavilla siten, että niitä voidaan myöhemmin tarkastella, yksinomainen oikeuspaikkasopimus pois lukien.

               Tätä alakohtaa sovellettaessa ’yksinomaisella oikeuspaikkasopimuksella’ tarkoitetaan kahden tai useamman osapuolen välillä tehtyä sopimusta, jossa nimetään yhden valtion tuomioistuimet tai yhden valtion yksi tai useampi tietty tuomioistuin ratkaisemaan tietystä oikeussuhteesta syntyneitä taikka mahdollisesti syntyviä riitoja rajaten pois kaikkien muiden tuomioistuinten toimivallan.

               2. Jos tunnustamista tai täytäntöönpanoa haetaan sellaista luonnollista henkilöä vastaan, joka toimii ensisijaisesti henkilökohtaisten, perheensä tai kotitaloutensa tarpeiden perusteella (kuluttaja) kuluttajasopimukseen liittyvissä asioissa, tai työntekijää vastaan tämän työsopimukseen liittyvissä asioissa,

               a) 1 kohdan e alakohtaa sovelletaan ainoastaan, jos suostumus on osoitettu tuomioistuimelle suullisesti tai kirjallisesti;

               b) 1 kohdan f, g ja m alakohtaa ei sovelleta.

               3. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta tuomioon, jossa otetaan kantaa kiinteän omaisuuden vuokraamiseen asumistarkoituksessa tai kiinteän omaisuuden rekisteröintiin. Tällainen tuomio voidaan tunnustaa ja panna täytäntöön vain, jos sen on antanut sen valtion tuomioistuin, jossa kyseinen omaisuus sijaitsee.

               6 artikla
               Tunnustamisen ja täytäntöönpanon yksinomainen perusta

               Sen estämättä, mitä 5 artiklassa määrätään, esineoikeuksista kiinteään omaisuuteen annettu tuomio tunnustetaan ja pannaan täytäntöön siinä ja vain siinä tapauksessa, että kyseinen omaisuus sijaitsee tuomiovaltiossa.

               7 artikla
               Tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta kieltäytyminen

               1. Tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä, jos

               a) haastehakemus tai vastaava asiakirja, joka sisältää kanteen keskeiset osat,

               i) on jätetty antamatta vastaajalle tiedoksi riittävän ajoissa ja siten, että hän olisi voinut valmistautua vastaamaan asiassa, jollei vastaaja ole osallistunut oikeuskäsittelyyn ja vastannut kanteeseen riitauttamatta tiedoksiantoa tuomion antaneessa tuomioistuimessa, edellyttäen, että tiedoksiannon riitauttaminen oli sallittua tuomiovaltion lain mukaan; tai

               ii) on annettu vastaajalle tiedoksi pyynnön vastaanottaneessa valtiossa tavalla, joka on vastoin pyynnön vastaanottaneessa valtiossa asiakirjojen tiedoksiantoon sovellettavia perusperiaatteita;

               b) tuomio on saatu petoksella;

               c) tunnustaminen tai täytäntöönpano olisi selvästi vastoin pyynnön vastaanottaneen valtion oikeusjärjestyksen perusteita, mukaan lukien tilanteet, joissa tuomioon johtanut yksittäinen oikeudenkäynti on ollut ristiriidassa kyseisen valtion oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin perusperiaatteiden kanssa, ja tilanteet, joihin liittyy kyseisen valtion turvallisuuden tai suvereniteetin loukkaus;

               d) oikeudenkäynti tuomion antaneessa tuomioistuimessa oli vastoin sopimusta tai nimeämistä trustin perustamista koskevassa asiakirjassa, jonka mukaan kyseinen riita oli ratkaistava muun kuin tuomiovaltion tuomioistuimessa;

               e) tuomio on ristiriidassa pyynnön vastaanottaneen valtion tuomioistuimessa samojen asianosaisten välisessä riidassa annetun tuomion kanssa; tai

               f) tuomio on ristiriidassa toisen valtion tuomioistuimessa samaa asiaa koskevan ja samojen asianosaisten välillä aikaisemmin annetun tuomion kanssa edellyttäen, että aikaisempi tuomio täyttää ne edellytykset, jotka ovat tarpeen sen tunnustamiseksi pyynnön vastaanottaneessa valtiossa.

               2. Tunnustamista tai täytäntöönpanoa voidaan lykätä tai siitä voidaan kieltäytyä, jos samojen osapuolten välinen samaa asiaa koskeva oikeudenkäynti on vireillä pyynnön vastaanottaneen valtion tuomioistuimessa, jos

               a) asia oli saatettu pyynnön vastaanottaneen valtion tuomioistuimen käsiteltäväksi ennen tuomion antanutta tuomioistuinta; ja

               b) riidan ja pyynnön vastaanottaneen valtion välillä on läheinen liittymä.

               Kieltäytyminen tämän kohdan nojalla ei estä esittämästä tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa koskevaa hakemusta myöhemmin.

               8 artikla
               Esikysymykset

               1. Esikysymystä koskevaa ratkaisua ei tunnusteta eikä panna täytäntöön tämän yleissopimuksen nojalla, jos ratkaisu koskee asiaa, johon tätä yleissopimusta ei sovelleta, tai 6 artiklassa tarkoitettua asiaa, josta on päättänyt muun valtion kuin kyseisessä artiklassa tarkoitetun valtion tuomioistuin.

               2. Tuomion tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä, jos ja siltä osin kuin tuomio perustui ratkaisuun asiassa, johon tätä yleissopimusta ei sovelleta, tai 6 artiklassa tarkoitetussa asiassa, josta on päättänyt muun valtion kuin kyseisessä artiklassa tarkoitetun valtion tuomioistuin.

               9 artikla
               Erotettavuus

               Tuomion erotettavissa oleva osa on tunnustettava tai pantava täytäntöön, jos kyseisen osan tunnustamista tai täytäntöönpanoa haetaan tai jos ainoastaan osa tuomiosta voidaan tämän yleissopimuksen mukaisesti tunnustaa tai panna täytäntöön.

               10 artikla
               Vahingonkorvaukset

               1. Tuomion tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä, jos ja siltä osin kuin tuomiossa määrätään sellaisesta vahingonkorvauksesta, mukaan lukien ennalta ehkäisevässä tarkoituksessa tai rangaistuksena määrätty vahingonkorvaus, joka ei korvaa asianosaisen todellista menetystä tai vahinkoa.

               2. Tuomioistuimen, jolle pyyntö on osoitettu, on otettava huomioon, onko tuomion antaneen tuomioistuimen määräämällä vahingonkorvauksella tarkoitus kattaa oikeudenkäyntiin liittyvät kulut ja kustannukset ja miltä osin.

               11 artikla
               Sovinnot

               Sovinto, jonka sopimusvaltion tuomioistuin on vahvistanut tai joka on tehty sopimusvaltion tuomioistuimessa oikeudenkäynnin aikana ja joka on täytäntöönpanokelpoinen tuomiovaltiossa samoin edellytyksin kuin tuomio, pannaan tämän yleissopimuksen nojalla täytäntöön samoin edellytyksin kuin tuomio.

               12 artikla
               Toimitettavat asiakirjat

               1. Tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa hakevan asianosaisen on toimitettava seuraavat asiakirjat:

               a) täydellinen ja oikeaksi todistettu jäljennös tuomiosta;

               b) jos asiassa on annettu yksipuolinen tuomio, alkuperäinen asiakirja tai oikeaksi todistettu jäljennös asiakirjasta, jossa osoitetaan, että haastehakemus tai muu vastaava asiakirja on annettu tiedoksi poisjääneelle asianosaiselle;

               c) asiakirjat, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että tuomio on lainvoimainen tai, tapauksesta riippuen, täytäntöönpanokelpoinen tuomiovaltiossa;

               d) edellä 11 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa tuomiovaltion tuomioistuimen (tai sen virkamiehen) antama todistus, jonka mukaan sovinto tai osa siitä on täytäntöönpanokelpoinen tuomiovaltiossa samoin edellytyksin kuin tuomio.

               2. Jos tuomion ehdot ovat sellaiset, ettei pyynnön vastaanottanut tuomioistuin voi tarkistaa, onko tämän luvun edellytyksiä noudatettu, tuomioistuin voi vaatia tarpeelliseksi katsomansa asiakirjat.

               3. Tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa koskevaan hakemukseen voidaan liittää tuomiovaltion tuomioistuimen (tai sen virkamiehen) antama tuomioon liittyvä asiakirja, joka on laadittu Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin suosittaman ja julkaiseman mallin mukaisesti.

               4. Jos tässä artiklassa tarkoitetut asiakirjat on laadittu muulla kuin pyynnön vastaanottaneen valtion virallisella kielellä, niihin on liitettävä oikeaksi todistettu käännös viralliselle kielelle, jollei pyynnön vastaanottaneen valtion laissa toisin säädetä.

               13 artikla
               Menettely

               1. Tuomion tunnustamista, täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista tai täytäntöönpantavaksi kirjaamista ja tuomion täytäntöönpanoa koskevaan menettelyyn sovelletaan pyynnön vastaanottaneen valtion lakia, jollei tässä yleissopimuksessa toisin määrätä. Pyynnön vastaanottaneen valtion tuomioistuimen on toimittava viipymättä.

               2. Pyynnön vastaanottaneen valtion tuomioistuin ei saa kieltäytyä tunnustamasta tai panemasta täytäntöön tämän yleissopimukseen soveltamisalaan kuuluvaa tuomiota sillä perusteella, että tunnustamista tai täytäntöönpanoa olisi pyydettävä toisessa valtiossa.

               14 artikla
               Oikeudenkäyntikulut

               1. Asianosaiselta, joka sopimusvaltiossa hakee toisen sopimusvaltion tuomioistuimen antaman tuomion täytäntöönpanoa, ei saa vaatia vakuutta, takuuta, talletusta tai muuta senkaltaista suoritusta ainoastaan sillä perusteella, että asianosainen on ulkomaalainen tai että hänellä ei ole koti- tai asuinpaikkaa täytäntöönpanovaltiossa.

               2. Oikeudenkäyntikulujen maksamista koskeva määräys, joka on annettu sopimusvaltiossa sellaista henkilöä vastaan, joka on vapautettu vakuuksia, takuita tai talletuksia koskevista vaatimuksista 1 kohdan tai oikeudenkäynnin aloittamisvaltion lain nojalla, on saatettava täytäntöönpanokelpoiseksi missä tahansa muussa sopimusvaltiossa määräyksen antamaan etuun oikeutetun henkilön hakemuksesta.

               3. Valtio voi antaa selityksen, jonka mukaan se ei sovella 1 kohtaa, tai se voi nimetä tuomioistuimet, jotka eivät sovella 1 kohtaa.

               15 artikla
               Kansallisen lainsäädännön mukainen tunnustaminen ja täytäntöönpano

               Jollei 6 artiklasta muuta johdu, tämä yleissopimus ei estä kansallisen lainsäädännön mukaista tuomioiden tunnustamista tai täytäntöönpanoa.

               III LUKU – YLEISET LAUSEKKEET

               16 artikla
               Siirtymämääräys

               Tätä yleissopimusta sovelletaan tuomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon, jos yleissopimus oli voimassa tuomiovaltion ja pyynnön vastaanottaneen valtion välillä ajankohtana, jona oikeudenkäynti pantiin vireille tuomiovaltiossa.

               17 artikla
               Tunnustamisen ja täytäntöönpanon rajoittamista koskevat selitykset

               Valtio voi antaa selityksen, jonka mukaan sen tuomioistuimet voivat kieltäytyä tunnustamasta tai panemasta täytäntöön toisen sopimusvaltion tuomioistuimen antamaa tuomiota, jos asianosaisten asuinpaikka oli pyynnön vastaanottaneessa valtiossa ja heidän välinen oikeussuhde ja kaikki muut riidan kannalta merkitykselliset seikat kuin tuomion antaneen tuomioistuimen sijainti liittyivät ainoastaan pyynnön vastaanottaneeseen valtioon.

               18 artikla
               Erityisiä oikeudenaloja koskevat selitykset

               1. Jos valtiolla on vahvat perusteet olla soveltamatta tätä yleissopimusta erityiseen oikeudenalaan, se voi antaa selityksen, jonka mukaan se ei sovella yleissopimusta kyseiseen oikeudenalaan. Selityksen antava valtio varmistaa, ettei selitys ole tarpeettoman laaja ja että soveltamisalan ulkopuolelle rajattu oikeudenala määritellään selvästi ja täsmällisesti.

               2. Yleissopimusta ei sovelleta kyseisen oikeudenalan osalta

               a) selityksen antaneessa sopimusvaltiossa;

               b) muissa sopimusvaltioissa, joissa vaaditaan selityksen antaneen sopimusvaltion tuomioistuimen antaman tuomion tunnustamista tai täytäntöönpanoa.

               19 artikla
               Valtiota koskevia tuomioita koskevat selitykset

               1. Valtio voi antaa selityksen, jonka mukaan se ei sovella tätä yleissopimusta tuomioihin, jotka ovat seurausta oikeudenkäynneistä, joissa jokin seuraavista on asianosainen:

               a) kyseinen valtio tai sen puolesta toimiva luonnollinen henkilö; tai

               b) kyseisen valtion laitos tai tällaisen laitoksen puolesta toimiva luonnollinen henkilö.

               Selityksen antava valtio varmistaa, ettei selitys ole tarpeettoman laaja ja että soveltamisalan ulkopuolelle rajaaminen määritellään selvästi ja täsmällisesti. Selityksessä ei eroteta toisistaan tuomioita, joissa valtio, kyseisen valtion virasto tai jommankumman puolesta toimiva luonnollinen henkilö on vastaaja tai kantaja tuomion antaneessa tuomioistuimessa käytävässä oikeudenkäynnissä.

               2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisen selityksen antaneen valtion tuomioistuimen antaman tuomion tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta voidaan kieltäytyä, jos tuomio on seurausta oikeudenkäynnistä, jossa joko selityksen antanut valtio tai pyynnön vastaanottanut valtio, jokin niiden virastoista tai jommankumman puolesta toimiva luonnollinen henkilö on asianosaisena, selityksessä määritellyssä laajuudessa.

               20 artikla
               Yhdenmukainen tulkinta

               Tätä yleissopimusta tulkittaessa on otettava huomioon sen kansainvälinen luonne sekä tarve edistää sen yhdenmukaista soveltamista.

               21 artikla
               Yleissopimuksen toimivuuden tarkastelu

               Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin pääsihteeri toteuttaa säännöllisin väliajoin järjestelyjä, joiden tarkoituksena on tarkastella tämän yleissopimuksen toimivuutta, mahdolliset selitykset mukaan lukien, ja raportoi yleisiä asioita ja toimintaperiaatteita käsittelevälle neuvostolle.

               22 artikla
               Usean oikeusjärjestelmän valtiot

               1. Jos sopimusvaltiossa on tässä yleissopimuksessa mainituissa asioissa voimassa kaksi tai useampia sen eri hallinnollisilla alueilla sovellettavia oikeusjärjestelmiä,

               a) viittauksella valtion lakiin tai menettelyyn tarkoitetaan soveltuvin osin asianomaisen hallinnollisen alueen voimassa olevaa lakia tai menettelyä;

               b) viittauksilla valtion tuomioistuimeen tai tuomioistuimiin tarkoitetaan soveltuvin osin asianomaisen hallinnollisen alueen tuomioistuinta tai tuomioistuimia;

               c) viittauksella liittymään johonkin valtioon tarkoitetaan soveltuvin osin liittymää asianomaiseen hallinnolliseen alueeseen;

               d) viittauksella johonkin valtioon liittyvään liittymäperusteeseen tarkoitetaan soveltuvin osin asianomaiseen hallinnolliseen alueeseen liittyvää liittymäperustetta.

               2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, sopimusvaltio, jossa on kaksi tai useampia hallinnollisia alueita, joilla sovelletaan eri oikeusjärjestelmiä, ei ole velvollinen soveltamaan tätä yleissopimusta tilanteissa, jotka liittyvät ainoastaan näihin hallinnollisiin alueisiin.

               3. Tuomioistuin, joka sijaitsee hallinnollisella alueella sellaisessa sopimusvaltiossa, jossa on kaksi tai useampia hallinnollisia alueita, joilla sovelletaan eri oikeusjärjestelmiä, ei ole velvollinen tunnustamaan tai panemaan täytäntöön toisessa sopimusvaltiossa annettua tuomiota ainoastaan sillä perusteella, että tuomio on tunnustettu tai pantu täytäntöön saman sopimusvaltion toisella hallinnollisella alueella tämän yleissopimuksen mukaan.

               4. Tätä artiklaa ei sovelleta alueellisiin taloudellisen yhdentymisen järjestöihin.

               23 artikla
               Suhde muihin kansainvälisiin asiakirjoihin

               1. Tätä yleissopimusta on mahdollisuuksien mukaan tulkittava siten, että sen katsotaan olevan yhteensopiva sopimusvaltioiden osalta voimassa olevien muiden valtiosopimusten kanssa riippumatta siitä, onko ne tehty ennen tätä yleissopimusta vai sen jälkeen.

               2. Tämä yleissopimus ei vaikuta ennen tätä yleissopimusta tehdyn valtiosopimuksen soveltamiseen sopimusvaltiossa.

               3. Tämä yleissopimus ei vaikuta tämän yleissopimuksen tekemisen jälkeen tehdyn valtiosopimuksen soveltamiseen sopimusvaltiossa siltä osin kuin on kyse sellaisen sopimusvaltion tuomioistuimen antaman tuomion tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta, joka on myös kyseisen valtiosopimuksen osapuoli. Mikään tällaisessa valtiosopimuksessa ei vaikuta 6 artiklan mukaisiin velvoitteisiin sellaisia sopimusvaltioita kohtaan, jotka eivät ole kyseisen valtiosopimuksen osapuolia.

               4. Tämä yleissopimus ei vaikuta sellaisen alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön sääntöjen soveltamiseen, joka on tämän yleissopimuksen osapuoli, siltä osin kuin on kyse sellaisen sopimusvaltion tuomioistuimen antaman tuomion tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta, joka on myös kyseisen alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön jäsenvaltio, jos

               a) säännöt hyväksyttiin ennen tämän yleissopimuksen tekemistä; tai

               b) säännöt hyväksyttiin tämän yleissopimuksen tekemisen jälkeen siltä osin kuin ne eivät vaikuta 6 artiklan mukaisiin velvoitteisiin niitä sopimusvaltioita kohtaan, jotka eivät ole alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön jäsenvaltioita.

               IV LUKU – LOPPULAUSEKKEET

               24 artikla
               Allekirjoittaminen, ratifiointi, hyväksyminen tai liittyminen

               1. Tämä yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten kaikille valtioille.

               2. Tämän yleissopimuksen voimaantulo edellyttää, että allekirjoittajavaltiot ratifioivat tai hyväksyvät sen.

               3. Tämä yleissopimus on avoinna liittymistä varten kaikille valtioille.

               4. Ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjat talletetaan yleissopimuksen tallettajan eli Alankomaiden kuningaskunnan ulkoasiainministeriön huostaan.

               25 artikla
               Epäyhtenäisiä oikeusjärjestelmiä koskevat selitykset

               1. Jos valtiossa on kaksi tai useampia hallinnollisia alueita, joilla tämän yleissopimuksen alaan kuuluvilla oikeudenaloilla sovelletaan eri oikeusjärjestelmiä, valtio voi antaa selityksen, jonka mukaan tätä yleissopimusta sovelletaan kaikkiin sen hallinnollisiin alueisiin tai ainoastaan yhteen tai useampaan niistä. Tällaisessa selityksessä on selvästi yksilöitävä hallinnolliset alueet, joihin yleissopimusta sovelletaan.

               2. Jollei valtio anna tässä artiklassa tarkoitettua selitystä, yleissopimusta sovelletaan kyseisen valtion kaikkiin hallinnollisiin alueisiin.

               3. Tätä artiklaa ei sovelleta alueellisiin taloudellisen yhdentymisen järjestöihin.

               26 artikla
               Alueelliset taloudellisen yhdentymisen järjestöt

               1. Itsenäisten valtioiden perustama alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö, jolla on toimivalta joillakin tai kaikilla tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla oikeudenaloilla, voi allekirjoittaa tai hyväksyä tämän yleissopimuksen tai liittyä siihen. Alueellisella taloudellisen yhdentymisen järjestöllä on tällöin sopimusvaltion oikeudet ja velvollisuudet siltä osin kuin sillä on toimivaltaa tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla oikeudenaloilla.

               2. Alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön on tämän yleissopimuksen allekirjoittaessaan tai hyväksyessään taikka siihen liittyessään ilmoitettava tallettajalle kirjallisesti niistä tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvista oikeudenaloista, joiden osalta kyseisen järjestön jäsenvaltiot ovat siirtäneet sille toimivallan. Järjestön on ilmoitettava tallettajalle viipymättä, jos toimivalta muuttuu siitä, mitä on ilmoitettu tämän kohdan mukaisesti annetussa viimeisimmässä ilmoituksessa.

               3. Alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön tallettamaa asiakirjaa ei oteta lukuun tämän yleissopimuksen voimaantulon määrittämisessä, jollei alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö anna 27 artiklan 1 kohdan mukaista selitystä, jonka mukaan sen jäsenvaltioista ei tule tämän yleissopimuksen osapuolia.

               4. Tämän yleissopimuksen viittaukset sopimusvaltioon tai valtioon koskevat soveltuvin osin myös alueellista taloudellisen yhdentymisen järjestöä.

               27 artikla
               Alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö sopimuspuolena ilman sen jäsenvaltioita

               1. Alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö voi allekirjoittaessaan tai hyväksyessään yleissopimuksen tai siihen liittyessään antaa selityksen, jonka mukaan sillä on toimivalta kaikilla yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla oikeudenaloilla ja sen jäsenvaltioista ei tule tämän yleissopimuksen osapuolia, vaan ne tulevat sidotuiksi siihen järjestön allekirjoittamisen, hyväksymisen tai liittymisen kautta.

               2. Jos alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö antaa selityksen 1 kohdan mukaisesti, tämän yleissopimuksen viittaukset sopimusvaltioon tai valtioon koskevat soveltuvin osin myös järjestön jäsenvaltioita.

               28 artikla
               Voimaantulo

               1. Tämä yleissopimus tulee voimaan sen määräajan päättymistä seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jonka kuluessa voidaan 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdä ilmoitus sen toisen valtion osalta, joka on tallettanut 24 artiklassa tarkoitetun ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa.

               2. Tämän jälkeen yleissopimus tulee voimaan

               a) kunkin sen myöhemmin ratifioivan tai hyväksyvän tai siihen liittyvän valtion osalta sen määräajan päättymistä seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jonka kuluessa kyseisen valtion osalta voidaan tehdä ilmoitukset 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

               b) sellaisen hallinnollisen alueen osalta, jota yleissopimus on 25 artiklan mukaisesti ulotettu koskemaan sen jälkeen, kun yleissopimus on tullut voimaan selityksen antavan valtion osalta, seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun kyseisessä artiklassa tarkoitetun selityksen antamisesta on kulunut kolme kuukautta.

               29 artikla
               Yleissopimuksen mukaisten suhteiden syntyminen

               1. Tämä yleissopimus tulee voimaan kahden sopimusvaltion välillä vain, jos kumpikaan ei ole tehnyt toisesta tallettajalle ilmoitusta 2 tai 3 kohdan mukaisesti. Jos tällaista ilmoitusta ei ole tehty, yleissopimus tulee voimaan kahden sopimusvaltion välillä sen määräajan päättymistä seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jonka kuluessa ilmoituksia voidaan tehdä.

               2. Sopimusvaltio voi ilmoittaa tallettajalle 12 kuukauden kuluessa 32 artiklan a alakohdassa tarkoitetun, tallettajan tekemän ilmoituksen päivämäärästä, että toisen valtion ratifiointi, hyväksyminen tai liittyminen ei johda tämän yleissopimuksen mukaisten suhteiden syntymiseen näiden kahden valtion välillä.

               3. Valtio voi ilmoittaa tallettajalle 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun asiakirjansa tallettamisen yhteydessä, että sen ratifiointi, hyväksyminen tai liittyminen ei johda tämän yleissopimuksen mukaisten suhteiden syntymiseen sopimusvaltion kanssa.

               4. Sopimusvaltio voi milloin tahansa peruuttaa 2 tai 3 kohdan mukaisesti tekemänsä ilmoituksen. Tällainen peruutus tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun ilmoituksen tekemisestä on kulunut kolme kuukautta.

               30 artikla
               Selitykset

               1. Edellä 14, 17, 18, 19 ja 25 artiklassa tarkoitetut selitykset voidaan antaa yleissopimuksen allekirjoittamisen, ratifioinnin tai hyväksymisen tai siihen liittymisen yhteydessä tai milloin tahansa sen jälkeen, ja niitä voidaan muuttaa tai ne voidaan peruuttaa milloin tahansa.

               2. Selityksistä sekä niiden muutoksista ja peruutuksista on ilmoitettava tallettajalle.

               3. Allekirjoittamisen, ratifioinnin, hyväksymisen tai liittymisen yhteydessä annettu selitys tulee voimaan päivänä, jona tämä yleissopimus tulee voimaan asianomaisen valtion osalta.

               4. Myöhemmin annettu selitys sekä sen muutos tai peruutus tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kolme kuukautta päivästä, jona tallettaja on vastaanottanut ilmoituksen.

               5. Myöhemmin annettua selitystä ja sen muutosta tai peruutusta ei sovelleta tuomioihin, jotka ovat seurausta oikeudenkäynnistä, joka on jo pantu vireille tuomion antaneessa tuomioistuimessa selityksen tullessa voimaan.

               31 artikla
               Irtisanominen

               1. Tämän yleissopimuksen sopimusvaltio voi irtisanoa yleissopimuksen ilmoittamalla siitä tallettajalle kirjallisesti. Irtisanominen voidaan sellaisessa sopimusvaltiossa, jossa on useampi oikeusjärjestelmä, rajoittaa koskemaan vain tiettyjä hallinnollisia alueita.

               2. Irtisanominen tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kaksitoista kuukautta siitä, kun tallettaja on vastaanottanut ilmoituksen. Jos ilmoituksessa on yksilöity tätä pidempi aika irtisanomisen voimaantulolle, irtisanominen tulee voimaan tämän pidemmän ajanjakson kuluttua siitä, kun tallettaja on vastaanottanut ilmoituksen.

               32 artikla
               Tallettajan ilmoitukset

               Tallettajan on ilmoitettava Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin jäsenille sekä muille valtioille ja alueellisille taloudellisen yhdentymisen järjestöille, jotka ovat 24, 26 ja 27 artiklan mukaisesti allekirjoittaneet, ratifioineet tai hyväksyneet tämän yleissopimuksen taikka liittyneet siihen,

               a) edellä 24, 26 ja 27 artiklassa tarkoitetut allekirjoittamiset, ratifioinnit, hyväksymiset ja liittymiset;

               b) päivämäärä, jona tämä yleissopimus tulee voimaan 28 artiklan mukaisesti;

               c) edellä 26, 27, 29 ja 30 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset, selitykset, muutokset ja peruutukset; ja

               d) 31 artiklassa tarkoitetut irtisanomiset.

               Tämän vakuudeksi allekirjoittaneet ovat asianmukaisesti valtuutettuina allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen.

               Tehty Haagissa 2 päivänä heinäkuuta 2019 englannin ja ranskan kielellä, molempien tekstien ollessa yhtä todistusvoimaiset, yhtenä kappaleena, joka talletetaan Alankomaiden kuningaskunnan hallituksen arkistoon ja josta toimitetaan oikeaksi todistettu jäljennös diplomaattiteitse kaikille, jotka olivat Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin jäseniä sen 22. istuntoa pidettäessä, sekä kaikille muille mainittuun istuntoon osallistuneille valtioille.


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 16.7.2021
            COM(2021) 319 final
            2021/0224(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaolon jatkamiseen siihen saakka, kunnes EU ja Jordania ovat hyväksyneet uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen kohde

               Tämä ehdotus koskee päätöstä, jolla vahvistetaan Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa unionin puolesta otettava kanta sellaisen päätöksen suunniteltuun hyväksymiseen, jolla EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa jatketaan siihen saakka, kunnes EU ja Jordania ovat hyväksyneet uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Assosiaatiosopimus

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus, jäljempänä ’assosiaatiosopimus’, allekirjoitettiin 24. marraskuuta 1997, ja se tuli voimaan 1. toukokuuta 2002. Assosiaatiosopimus muodostaa oikeusperustan EU:n ja Jordanian kahdenvälisille suhteille. Sopimuksen tavoitteena on

               –luoda asianmukaiset kehykset poliittiselle vuoropuhelulle, jolla mahdollistetaan osapuolten välisten tiiviiden poliittisten suhteiden kehittäminen,

               –luoda edellytykset tavaroiden, palvelujen ja pääomien kaupan asteittaiselle vapauttamiselle,

               –edistää tasapainoisten taloudellisten ja yhteiskunnallisten suhteiden kehittymistä osapuolten välillä vuoropuhelun ja yhteistyön avulla,

               –parantaa elinolosuhteita ja työllisyyttä ja edistää tuottavuutta ja rahoituksellista vakautta,

               –edistää alueellista yhteistyötä, jonka tarkoituksena on vakiinnuttaa rauhanomainen rinnakkaiselo sekä vakaa talous ja vakaat poliittiset olot,

               –edistää yhteistyötä muilla vastavuoroisen edun alueilla.

               2.2.Assosiaationeuvosto

               Assosiaatiosopimuksella perustetaan assosiaationeuvosto, jolla on valtuudet tehdä päätöksiä, jotta sopimuksen tavoitteet saavutetaan siinä määrätyissä asioissa. Päätökset sitovat osapuolia. Assosiaationeuvosto voi myös antaa suosituksia. Työjärjestyksen mukaisesti EU ja Jordania toimivat vuorotellen assosiaationeuvoston puheenjohtajana aina 12 kuukauden ajan. Assosiaationeuvosto pitää ministeritason kokouksen säännöllisesti kerran vuodessa. Jos osapuolet niin sopivat, jommankumman osapuolen pyynnöstä voidaan pitää assosiaationeuvoston ylimääräisiä kokouksia.

               2.3.Suunniteltu assosiaationeuvoston säädös

               Assosiaationeuvoston on määrä hyväksyä päätös EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden vuosien 2016–2020 painopisteiden voimassaolon jatkamisesta siihen saakka, kunnes EU ja Jordania hyväksyvät uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat. Assosiaationeuvoston työjärjestyksen 10 artiklan mukaisesti päätös hyväksytään kirjallisella menettelyllä.

               3.Unionin puolesta otettava kanta

               Assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa esitettävä Euroopan unionin kanta sellaisen päätöksen hyväksymiseen, jolla jatketaan EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa, perustuu tämän päätöksen liitteenä olevaan päätökseen.

               EU ja Jordania sopivat joulukuussa 2016 annetulla assosiaationeuvoston päätöksellä N:o 1/2016 kumppanuuden painopisteistä, jotka ohjaavat kumppanuutta vuosina 2016–2018 ja joita tarkastellaan uudelleen vuoden 2018 loppuun mennessä, jotta nähdään, voitaisiinko niiden soveltamisen voimassaoloa jatkaa kahdella vuodella ottaen huomioon politiikan, turvallisuuden ja talouden kehityksen. Kumppanuuden painopisteiden uudelleentarkastelun jälkeen osapuolet sopivat vuonna 2018 jatkavansa painopisteiden voimassaoloa kahdella vuodella eli vuoden 2020 loppuun saakka.

               Vuonna 2021 on tarkoitus laatia ja hyväksyä uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat eteläisten naapurimaiden, myös Jordanian, kanssa sen jälkeen, kun vuodet 2021–2027 kattava monivuotinen rahoituskehys ja uusi naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön väline (NDICI) on hyväksytty. Yhteisten asiakirjojen päivittäminen on osa EU:n ja eteläisen naapuruston kumppanuuden uudistamisprosessia. Tässä yhteydessä, ja jotta EU:n ja Jordanian kumppanuuden painopisteiden voimassaolon päättymisen ja uusien painopisteiden hyväksymisen välille ei synny katkoa, on osapuolten edun mukaista jatkaa kumppanuuden nykyisten painopisteiden voimassaoloa siihen saakka, kunnes uudet päivitetyt painopisteet on hyväksytty.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
                  1
               .

               4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Assosiaationeuvosto on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu assosiaatiosopimuksella.

               Säädös, joka assosiaationeuvoston on määrä hyväksyä, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellulla säädöksellä on oikeusvaikutuksia, koska sillä jatketaan kumppanuuden nykyisten painopisteiden voimassaoloa siihen saakka, kunnes uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat hyväksytään.

               Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

               Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät assosiaatiosopimuksen ja Euroopan naapuruuspolitiikan puitteissa tehtävään yhteistyöhön kolmannen maan kanssa.

               Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on 217 artikla.

               4.3.Päätelmä

               Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 217 artikla yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               5.Suunnitellun säädöksen julkaiseminen

               Koska assosiaationeuvoston säädöksellä muutetaan EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaolon kestoa, on aiheellista julkaista säädös Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen jälkeen kun se on hyväksytty.

               2021/0224 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaolon jatkamiseen siihen saakka, kunnes EU ja Jordania ovat hyväksyneet uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 217 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus
                  2
                allekirjoitettiin 24 päivänä marraskuuta 1997, ja se tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 2002.

               (2)Assosiaationeuvosto hyväksyi EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteet joulukuussa 2016
                  3
               , ja niiden voimassaoloa jatkettiin vuonna 2018
                  4
                vuoden 2020 loppuun saakka.

               (3)Osapuolet sopivat käymässään kirjeenvaihdossa, että EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteet ovat edelleen pätevä ohjeasiakirja kumppanuuden lujittamiseksi siihen saakka, kunnes uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat hyväksytään.

               (4)Euro–Välimeri-sopimuksen 91 artiklan 1 kohdan nojalla assosiaationeuvosto voi tehdä päätöksiä sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.

               (5)Assosiaationeuvoston on määrä hyväksyä kirjallisella menettelyllä päätös kumppanuuden painopisteiden voimassaolon jatkamisesta siihen saakka, kunnes EU ja Jordania hyväksyvät uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat.

               (6)On aiheellista vahvistaa assosiaationeuvostossa unionin puolesta otettava kanta, koska päätös tulee olemaan unionia sitova,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan Euro–välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa unionin puolesta otettava kanta EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaolon jatkamiseen siihen saakka, kunnes EU ja Jordania ovat hyväksyneet uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat, perustuu tähän päätökseen liitettyyn EU:n ja Jordanian assosiaationeuvoston päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)

                        Unionin tuomioistuimen tuomio 7.10.2014, Saksa v. neuvosto, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (2)

                        Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus (EYVL L 129, 15.5.2002, s. 3).

                     (3)

                        EU–Jordania-assosiaationeuvoston päätös N:o 1/2016, annettu 19 päivänä joulukuuta 2016, EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteistä sopimisesta (EUVL L 355, 24.12.2016, s. 31).

                     (4)

                        EU:n ja Jordanian assosiaationeuvoston päätös N:o 1/2018, annettu 12 päivänä joulukuuta 2018, sen sopimisesta, että EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa jatketaan kahdella vuodella (EUVL L 8, 10.1.2019, s. 34).

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 16.7.2021
            COM(2021) 319 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian hašemiittisen kuningaskunnan Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaolon jatkamiseen siihen saakka, kunnes EU ja Jordania ovat hyväksyneet uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat

               LIITE

               EU:N JA JORDANIAN ASSOSIAATIONEUVOSTON PÄÄTÖS N:O xx/2021,

               annettu [pp/kk/vvvv],

               EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaolon jatkamisesta

               EU:N ja JORDANIAN ASSOSIAATIONEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian Euro–Välimeri-assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’Euro–Välimeri-sopimus’,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Jordanian Euro–Välimeri-assosiaatiosopimus allekirjoitettiin 24 päivänä marraskuuta 1997, ja se tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 2002.

               (2)Euro–Välimeri-sopimuksen 91 artiklassa assosiaationeuvosto valtuutetaan antamaan aiheellisia päätöksiä sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.

               (3)Sopimuksen 101 artiklassa määrätään, että osapuolet toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat tarpeen sopimuksesta johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi, ja huolehtivat siitä, että sopimuksen tavoitteet saavutetaan.

               (4)Assosiaationeuvosto sopi 19 päivänä joulukuuta 2016 tehdyllä päätöksellä N:o 1/2016
                  1
                EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteistä vuosiksi 2016–2018 kumppanuutensa lujittamiseksi; näiden painopisteiden tavoitteena on tukea ja lujittaa Jordanian selviytymiskykyä ja vakautta ja samalla pyrkiä puuttumaan Syyrian pitkittyneen konfliktin vaikutuksiin.

               (5)Assosiaationeuvosto päätti 12 päivänä joulukuuta 2018 tekemällään päätöksellä N:o 1/2018
                  2
                jatkaa EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa 31 päivään joulukuuta 2020 saakka.

               (6)Osapuolet sopivat käymässään kirjeenvaihdossa, että EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteet on edelleen pätevä ohjeasiakirja kumppanuuden lujittamiseksi siihen saakka, kunnes uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat hyväksytään.

               (7)Assosiaationeuvoston työjärjestyksen 10 artiklassa määrätään mahdollisuudesta tehdä istuntojen välissä päätöksiä kirjallista menettelyä noudattaen, jos osapuolet niin sopivat,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1 artikla

               Assosiaationeuvosto päättää kirjallisella menettelyllä, että sen 19 päivänä joulukuuta 2016 tekemän päätöksen N:o 1/2016 liitteenä olevien EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa jatketaan siihen saakka, kunnes EU ja Jordania hyväksyvät uudet päivitetyt yhteiset asiakirjat.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty xx [... päivänä ...kuuta ...].

                  Assosiaationeuvoston puolesta

                     (1)

                        EU–Jordania-assosiaationeuvoston päätös N:o 1/2016, annettu 19 päivänä joulukuuta 2016, EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteistä sopimisesta (EUVL L 355, 24.12.2016, s. 31).

                     (2)

                        EU:n ja Jordanian assosiaationeuvoston päätös N:o 1/2018, annettu 12 päivänä joulukuuta 2018, sen sopimisesta, että EU:n ja Jordanian välisen kumppanuuden painopisteiden voimassaoloa jatketaan kahdella vuodella (EUVL L 8, 10.1.2019, s. 34).