Avis juridique important

|

52001PC0511

Ehdotus: neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2002  /* KOM/2001/0511 lopull. - CNS 2001/0208 */

Virallinen lehti nro 075 E , 26/03/2002 s. 0001 - 0010

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2002(komission esittämä)PERUSTELUTJohdantoEhdotus työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi on osa työllisyyspakettia, jonka komissio tekee joka vuosi ja toimittaa syksyllä pidettävään Eurooppa-neuvoston kokoukseen lopullista hyväksyntää varten. Pakettiin kuuluu luonnos vuoden 2001 yhteiseksi työllisyysraportiksi sekä ehdotukset työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi ja maakohtaisiksi suosituksiksi vuodeksi 2002. Työllisyyden suuntaviivoissa pyritään antamaan yhteiset evästykset jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikalle, ja niitä täydentävät uudet maakohtaiset suositukset. Sekä työllisyyden suuntaviivat että suositukset perustuvat yhteisen työllisyysraportin tekemään arviointiin siitä, miten jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön vuoden 2001 suuntaviivat ja suositukset.PerustamissopimusTämä ehdotus työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi on viides Luxemburgissa vuoden 1997 lopulla järjestelyn ylimääräisen työllisyyttä käsittelevän Eurooppa-neuvoston jälkeen ja kolmas, joka esitetään perustamissopimuksen 128 artiklan mukaisesti. Komission on toimitettava ehdotus suuntaviivoiksi Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja työllisyyskomitealle lausuntoa varten. Ennen kuin neuvosto voi hyväksyä vuoden 2002 suuntaviivat virallisesti, Eurooppa-neuvoston on tarkasteltava vuoden 2001 yhteistä työllisyysraporttia, jossa esitetään komission ja neuvoston yhteinen arvio edellisten suuntaviivojen täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa ja selvitetään tosiasiat, joihin uudet suuntaviivat perustuvat.Jäsenvaltioiden on otettava suuntaviivat huomioon muotoillessaan työllisyyspolitiikkaansa ja ilmoitettava niiden täytäntöönpanosta vuoden 2002 aikana, jotta voidaan valmistautua seuraavaan Luxemburgin prosessin mukaiseen vuosittaiseen kierrokseen. Jotta saavutettaisiin vaadittavaa lisäedistystä, tarvitaan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaista vakaata makrotalouspolitiikkaa, hallittua palkkakehitystä ja rakenneuudistuksia sekä työllisyyden suuntaviivojen määrätietoista täytäntöönpanoa työllistettävyyttä, yrittäjyyttä, sopeutumiskykyä ja yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevien neljän pilarin perusteella. Laatiessaan ehdotusta työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi komissio on pyrkinyt varmistamaan niiden johdonmukaisuuden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa perustamissopimuksen 128 artiklan 2 kohdan mukaisesti.Vuoden 2002 suuntaviivojen tärkeimmät piirteetKoska vuoden 2001 työllisyyden suuntaviivoissa oli huomattavia muutoksia edelliseen vuoteen verrattuna ja koska Euroopan työllisyysstrategian vaikutusten arviointi jatkuu ja sen tulokset otetaan huomioon vuoden 2003 työllisyyspolitiikan suuntaviivoissa, komissio ehdottaa vain vähäisiä tarkistuksia suuntaviivoihin ja rajoittaa muutokset uusiin poliittisiin painotuksiin, jotka juontavat juurensa viimeaikaisista komission tiedonannoista, Eurooppa-neuvoston kokouksista ja vuoden 2001 yhteisestä työllisyysraportista. [1][1]  Tämän lisäksi johdanto-osan kappaleet on saatettu ajan tasalle ja vähäisiä muutoksia on tehty, jotta otettaisiin huomioon käynnissä oleva strategian vaikutusten arviointi (laaja-alainen tavoite F), epäsuotuisammat talousnäkymät (johdanto) sekä toimialoilla tapahtuvat uudelleenjärjestelyt (suuntaviiva 13).Tukholman Eurooppa-neuvostossa sovittiin, että vuodeksi 2010 asetettuja Lissabonin tavoitteita täydennetään yleiselle työllisyysasteelle (67 prosenttia) ja naisten työllisyysasteelle (57 prosenttia) vuodeksi 2005 asetettavilla välitavoitteilla sekä tavoitteella saavuttaa ikääntyneiden (55-64-vuotiaiden) 50 prosentin työllisyysaste vuoteen 2010 mennessä. Tavoitteet on otettu osaksi laaja-alaista tavoitetta A.Tukholman Eurooppa-neuvosto päätti myös, että neuvoston olisi otettava työn laatu vuoden 2002 työllisyyspolitiikan suuntaviivojen yleiseksi tavoitteeksi. Tämä näkyy nyt uudessa laaja-alaisessa tavoitteessa B, johon on kirjattu työn laatuun liittyvät keskeiset näkökohdat 20.6.2001 annetun komission tiedonannon KOM(2001) 313 ("Työllisyys- ja sosiaalipolitiikka: investoiminen laatuun") pohjalta. Tämän lisäksi uusia viittauksia laatuun on sisällytetty joihinkin asiaan liittyviin aihekohtaisiin suuntaviivoihin (3, 7, 10, 11 ja 13).Liikkuvuutta koskevassa suuntaviivassa 6 painotetaan aiempaa voimakkaammin tarvetta edistää työvoiman liikkuvuutta uusilla eurooppalaisilla työmarkkinoilla, kuten korostettiin Tukholman huippukokousta varten 28.2.2001 annetussa komission tiedonannossa KOM(2001) 116 sekä tutkijoiden liikkuvuuden osalta eurooppalaista tutkimusaluetta käsittelevässä tiedonannossa. [2][2]  KOM(2000) 6, 18.1.2000.Kehotus asettaa Lissabonin huippukokouksen päätelmien mukaisesti kansalliset tavoitteet työllisyysasteelle on saanut vain vähäistä vastakaikua jäsenvaltioissa, ja siksi laaja-alaisen tavoitteen A sanamuoto on muutettu aiempaa sitovammaksi.Naisten ja miesten välinen huomattava palkkaero on todettu tekijäksi, joka mahdollisesti estää naisia aloittamasta tai jatkamasta työntekoa. Tukholman Eurooppa-neuvoston antama kehotus asiaan liittyvien indikaattoreiden kehittämisestä korostaa myös kysymyksen merkitystä. Alaa koskevat suositukset on uusittava toimien riittämättömyyden vuoksi, ja lisäksi sukupuolten eriarvoisuutta koskevaa suuntaviivaa 17 on vahvistettava.2001/0208 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2002EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 128 artiklan 2 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen, [3][3]  EYVL C ..., ..., s. .ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, [4][4]  EYVL C ..., ..., s. .ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, [5][5]  EYVL C ..., ..., s. .ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon, [6][6]  EYVL C ..., ..., s. .ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,sekä katsoo seuraavaa:(1)  Luxemburgin prosessi, joka perustuu Euroopan yhteensovitetun työllisyysstrategian täytäntöönpanoon, käynnistettiin 20 ja 21 päivänä marraskuuta 1997 pidetyssä työllisyyttä käsitelleessä ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Vuoden 1998 työllisyyden suuntaviivoista 15 päivänä joulukuuta 1997 annetulla neuvoston päätöslauselmalla [7] käynnistettiin näkyvä prosessi, johon on sitouduttu poliittisesti hyvin vahvasti ja jolla on kaikkien osapuolten laaja hyväksyntä.[7]  EYVL C 30, 28.1.1998, s. 1.(2) Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti Euroopan unionille uuden strategisen päämäärän, jonka mukaan siitä on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Saavuttamalla tämän päämäärän unioni voi saavuttaa täystyöllisyyden edellytykset.(3) Nizzassa 7-9 päivänä joulukuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman, jossa todetaan, että täystyöllisyyteen palaaminen edellyttää kunnianhimoista politiikkaa työllisyysasteen nostamiseksi, alueellisten erojen pienentämiseksi, eriarvoisuuden vähentämiseksi sekä työllisyyden laadun parantamiseksi.(4) Tukholmassa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti täydentää Lissabonin tavoitteita vuoteen 2010 mennessä saavutettavista työllisyysasteista asettamalla välitavoitteet työllisyysasteille vuodeksi 2005 ja uuden tavoitteen ikääntyneiden työllisyysasteen kohottamisesta vuoteen 2010 mennessä.(5) Tukholman Eurooppa-neuvosto totesi myös, että täystyöllisyyden saavuttamiseen kuuluu uusien työpaikkojen luomisen lisäksi myös työpaikkojen laadun parantaminen. Tätä varten on määriteltävä yhteiset lähestymistavat työn laadun ylläpitämiseksi ja parantamiseksi, ja tämä tavoite olisi otettava yleistavoitteena työllisyyden suuntaviivoihin.(6) Tukholman Eurooppa-neuvosto sopi lisäksi, että työmarkkinoiden uudistamista ja työvoiman liikkuvuutta on edistettävä poistamalla olemassa olevia esteitä, jotta voitaisiin paremmin mukautua muutoksiin.(7) Göteborgissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto tunnusti, että perustamissopimusten mukainen olennainen tavoite kestävästä kehityksestä edellyttää työllisyyden, talousuudistusten sekä sosiaali- ja ympäristöpolitiikan käsittelemistä toisiaan vahvistavalla tavalla. Eurooppa-neuvosto kehotti myös jäsenvaltioita laatimaan omat kestävän kehityksen strategiansa; strategioihin olisi sisällyttävä työllisyyden edistäminen ympäristöalalla.(8) Kun jäsenvaltiot panevat täytäntöön työllisyyden suuntaviivoja, niiden olisi pyrittävä olemaan johdonmukaisia kahden muun Lissabonissa sovitun avainalan kanssa. Näitä avainaloja ovat sosiaalisen suojelun uudenaikaistaminen sekä sosiaalisen osallisuuden edistäminen. Samalla on varmistettava, että työnteko on taloudellisesti kannattavaa ja että sosiaalisen suojelun järjestelmien kestävyys taataan pitkällä aikavälillä.(9) Lissabonin Eurooppa-neuvosto korosti tarvetta mukauttaa Euroopan yleissivistävää ja ammatillista koulutusjärjestelmää niin, että se vastaa osaamisyhteiskunnan vaatimuksiin sekä tarpeeseen parantaa työllisyyden tasoa ja laatua. Se myös kehotti jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota lisäämään merkittävästi vuosittain investointeja henkilöresursseihin. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti tehostettava ponnisteluitaan tieto- ja viestintätekniikan käyttämiseksi oppimisessa.(10)  Santa Maria da Feirassa 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti työmarkkinaosapuolia osallistumaan aktiivisemmin niitä koskevien työllisyyden suuntaviivojen laatimiseen, toteuttamiseen ja seurantaan. Niiden olisi keskityttävä erityisesti työn organisoinnin uudistamiseen, elinikäiseen oppimiseen ja varsinkin naisten työllisyysasteen kohottamiseen.(11) Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2001 19 päivänä tammikuuta 2001 tehdyssä neuvoston päätöksessä [8] otetaan huomioon Lissabonin ja Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvostojen vahvistamat uudet poliittiset painotukset.[8]  EYVL L 22, 24.1.2001, s. 18.(12) Neuvoston ja komission laatimassa vuoden 2001 yhteisessä työllisyysraportissa kuvataan työllisyystilannetta yhteisössä ja tarkastellaan toimia, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet pannessaan täytäntöön työllisyyspolitiikkaansa vuoden 2001 työllisyyden suuntaviivojen mukaisesti ja jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanosta 19 päivänä tammikuuta 2001 annetun neuvoston suosituksen [9] mukaisesti.[9]  EYVL L 52, 25.2.2000, s. 32.(13) Työllisyyden suuntaviivojen ja talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen välinen johdonmukaisuus ja yhteisvaikutus olisi varmistettava.(14) Työllisyyskomitean lausunto on laadittu yhdessä talouspoliittisen komitean kanssa.(15)  Neuvosto antoi [...] lisäsuosituksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanosta.( [10])[10] *) Katso tämän virallisen lehden sivu .(16)  Suuntaviivojen täytäntöönpano voi vaihdella suuntaviivojen luonteen, niiden kohteena olevien osapuolten ja jäsenvaltioiden eri tilanteiden mukaisesti. Niissä olisi noudatettava toissijaisuusperiaatetta ottaen huomioon jäsenvaltioiden vastuualueet työllisyysasioissa.(17) Pannessaan täytäntöön työllisyyden suuntaviivoja jäsenvaltioiden olisi voitava ottaa huomioon alueelliset olot pyrkien samalla kuitenkin saavuttamaan kaikki kansalliset tavoitteensa ja noudattaen tasa-arvoisen kohtelun periaatetta.(18) Luxemburgin prosessin tehokkuus edellyttää, että työllisyyden suuntaviivojen täytäntöönpano heijastuu myös muun muassa rahoitukseen. Siksi kansallisiin kertomuksiin olisi tarvittaessa sisällytettävä budjettitietoja, jotta olisi mahdollista tehokkaasti arvioida, miten kukin jäsenvaltio on edistynyt suuntaviivojen täytäntöönpanossa niiden vaikutukset ja kustannusvaikuttavuus huomioon ottaen.(19)  Olisi kannustettava kaikilla tasoilla toteuttavaa kumppanuutta muun muassa työmarkkinaosapuolten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten sekä kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa, jotta ne voivat omilla vastuualueillaan osaltaan edistää korkeaa työllisyyden tasoa.(20) Edelleen on tarvetta vahvistaa ja kehittää vertailukelpoisia indikaattoreita, jotta olisi mahdollista arvioida tämän päätöksen liitteenä olevien suuntaviivojen täytäntöönpanoa ja vaikutusta ja jotta voitaisiin täsmentää niiden sisältämiä tavoitteita sekä helpottaa parhaiden käytäntöjen tunnistamista ja vaihtoa.(21)  Jäsenvaltioiden on pyrittävä voimakkaammin sisällyttämään tasa-arvonäkökohdat kaikkiin pilareihin ja tuomaan ne selvemmin esiin.(22) Työn laatu on tärkeä tavoite Euroopan työllisyysstrategiassa. Se käsittää sekä työn ominaispiirteet että laajemman työmarkkinakontekstin, ja sitä pitäisi edistää kaikissa pilareissa toteutettavilla toimilla,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:Ainoa artiklaHyväksytään tämän päätöksen liitteenä olevat jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat vuodeksi 2002. Jäsenvaltioiden on otettava suuntaviivat huomioon työllisyyspolitiikassaan.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITETYÖLLISYYDEN SUUNTAVIIVAT VUODEKSI 2002LAAJA-ALAISET TAVOITTEET - TÄYSTYÖLLISYYDEN EDELLYTYSTEN LUOMINEN OSAAMISYHTEISKUNNASSAViime vuosikymmenen aikana huolellisesti rakennetut vakautta ja kasvua edistävät talouspuitteet, jatkuvat pyrkimykset uudistaa työ-, pääoma-, tavara- ja palvelumarkkinoita sekä työmarkkinoiden tilanteen koheneminen viime vuosina ovat tuoneet joidenkin työllisyysstrategian tärkeimpien tavoitteiden saavuttamisen näköpiiriin. Tämän vuoksi Eurooppa-neuvosto on ottanut täystyöllisyyden EU:n työllisyys- ja sosiaalipolitiikan kattavaksi tavoitteeksi. Eurooppa-neuvosto velvoitti jäsenvaltiot pyrkimään strategiseen päämäärään, jonka mukaan unionista on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta.Näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää yhteisön ja jäsenvaltioiden yhtäaikaisia toimia. Se edellyttää myös kasvuun ja makrotalouden vakauteen tähtäävien monipuolisten poliittisten keinojen käytön jatkamista, eurooppalaisten työmarkkinoiden toimintaa parantavia sekä innovaatioita ja kilpailukykyä edistäviä uusia rakenneuudistuksia sekä aktiivista hyvinvointivaltiota, joka edistää henkilöresurssien kehittämistä, osallistumista, osallisuutta sekä solidaarisuutta. Jatkuva edistyminen ei kuitenkaan ole automaattista vaan edellyttää voimakkaampia ponnisteluita epäsuotuisampien talous- ja työllisyysnäkymien vuoksi.Luxemburgin prosessin tärkeimpiä haasteita ovat valmistautuminen siirtymään osaamiseen perustuvaan yhteiskuntaan, tieto- ja viestintätekniikan etujen hyödyntäminen, eurooppalaisen yhteiskuntamallin uudistaminen investoimalla ihmisiin ja torjumalla sosiaalista syrjäytymistä sekä yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen. Lissabonissa asetetun täystyöllisyyspäämäärän saavuttamiseksi jäsenvaltioiden on vastattava suuntaviivojen neljän pilarin mukaisiin vaatimuksiin johdonmukaisella kokonaisstrategialla, johon sisältyvät seuraavat laaja-alaiset tavoitteet:A. Vahvistetaan työmahdollisuuksia ja tarjotaan riittäviä kannustimia kaikille, jotka ovat halukkaita ryhtymään ansiotyöhön, jotta saavutettaisiin tavoitteena oleva täystyöllisyys. Samalla tunnustetaan, että jäsenvaltioilla on erilaiset lähtökohdat ja että täystyöllisyys on yleisen kansallisen talouspolitiikan tavoite. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi asetettava kansalliset tavoitteet työllisyysasteen kohottamiselle, jotta tuettaisiin yleisiä yhteisön tavoitteita, jotka ovat:- saavuttaa tammikuuhun 2005 mennessä 67 prosentin yleinen työllisyysaste ja 57 prosentin työllisyysaste naisten osalta- saavuttaa vuoteen 2010 mennessä 70 prosentin yleinen työllisyysaste ja yli 60 prosentin työllisyysaste naisten osalta- saavuttaa vuoteen 2010 mennessä 50 prosentin työllisyysaste ikääntyneiden (55-64-vuotiaiden) osalta.B. Työllisyysasteiden kohottamiseksi sekä kilpailukyvyn, tuottavuuden ja työmarkkinoiden toiminnan parantamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että neljän pilarin alaan kuuluva politiikka tukee työn laadun parantamista. Toimissa olisi otettava huomioon sekä työn ominaispiirteet (kuten työn itsensä laatu, taidot, elinikäinen oppiminen ja urakehitys) sekä yleisempi työmarkkinakonteksti, joka käsittää sukupuolten tasa-arvon, työterveyden ja -turvallisuuden, joustot ja turvan, sosiaalisen osallisuuden ja työmarkkinoille pääsyn, työn organisoinnin ja työn ja perhe-elämän välisen tasapainon, työmarkkinajärjestöjen vuoropuhelun ja työntekijöiden osallistumisen, moniarvoisuuden sekä yleisen työsuorituksen ja tuottavuuden.C. Jäsenvaltioiden on kehitettävä kattava ja yhtenäinen elinikäistä oppimista koskeva strategia, jolla autetaan ihmisiä hankkimaan taidot, joita he tarvitsevat taloudellisten ja yhteiskunnallisten muutosten hallintaan elinaikanaan. Strategiassa on otettava huomioon sellaisten nuorille ja aikuisille tarkoitettujen perus-, keski- ja korkea-asteen koulutuksen, täydennyskoulutuksen sekä ammatillisen koulutuksen järjestelmien kehittäminen, joilla parannetaan heidän työllistyvyyttään, sopeutumiskykyään ja ammattitaitoaan sekä heidän mahdollisuuksiaan osallistua osaamisyhteiskuntaan. Strategiassa olisi tuotava esiin viranomaisten, yritysten, työmarkkinaosapuolten ja yksittäisten ihmisten yhteinen vastuu ja kansalaisyhteiskunnan asianmukainen osuus osaamisyhteiskunnan toteutumisessa. Työmarkkinaosapuolten olisi neuvoteltava ja sovittava toimenpiteistä, joilla kehitetään täydennyskoulutusta ja aikuisten ammatillista koulutusta työntekijöiden sopeutumiskyvyn ja yritysten kilpailukyvyn lisäämiseksi. Jäsenvaltioiden olisi tätä varten asetettava kansallisia tavoitteita, jotka koskevat henkilöresursseihin tehtävien investointien sekä (viralliseen tai epämuodolliseen) yleissivistävään ja ammatilliseen täydennyskoulutukseen osallistumisen lisäämistä, ja seurattava säännöllisesti näiden tavoitteiden saavuttamista.D. Jäsenvaltioiden on kehitettävä kattava yhteistyökumppanuus työmarkkinaosapuolten kanssa työllisyysstrategian täytäntöönpanoa, seuraamista ja jatkotoimia varten. Työmarkkinaosapuolia kehotetaan tehostamaan kaikilla tasoilla toimintaansa Luxemburgin prosessin tukemiseksi. Suuntaviivoissa asetettujen yleisten puitteiden ja tavoitteiden mukaisesti työmarkkinaosapuolia kehotetaan kehittämään - kansallisten perinteidensä ja käytäntöjensä mukaisesti - niitä koskevien suuntaviivojen osalta oma täytäntöönpanoprosessinsa. Niitä kehotetaan myös määrittelemään ne kysymykset, joista ne neuvottelevat, ja raportoimaan säännöllisesti - halutessaan kansallisissa toimintasuunnitelmissa - edistymisestä ja toteuttamiensa toimien vaikutuksista työllisyyteen ja työmarkkinoiden toimintaan. Euroopan tason työmarkkinaosapuolia kehotetaan määrittelemään oma panoksensa sekä seuraamaan, edistämään ja tukemaan kansallisella tasolla toteutettavia toimia.E. Siirrettäessä työllisyyden suuntaviivoja kansalliseen työllisyyspolitiikkaan jäsenvaltioiden on kiinnitettävä huomiota kaikkiin neljään pilariin ja laaja-alaisiin tavoitteisiin sekä tasapainotettava painopistealueensa niin, että niissä otetaan huomioon suuntaviivojen yhtenäisyys ja yhtäläinen arvo. Kansallisissa toimintasuunnitelmissa on työllisyysstrategiaa kehitettävä (valtavirtaistamalla sukupuolten tasa-arvo) siten, että määritetään kaikkiin pilareihin ja laaja-alaisiin tavoitteisiin perustuva toimintalinjojen yhdistelmä, jossa tuodaan selvästi esiin, miten eri suuntaviivoihin kuuluvat toiminta-aloitteet on jäsennetty pitkäaikaisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Alueellinen ulottuvuus ja alueelliset erot on otettava strategian toteuttamisessa huomioon erilaisina ratkaisuina tai tavoitteina. Samalla on pyrittävä saavuttamaan kansalliset tavoitteet ja noudatettava tasa-arvoisen kohtelun periaatetta. Jäsenvaltioiden on noudatettava yleisiä puitteita, mutta niiden on syytä myös keskittyä sellaisiin strategian kohtiin, joilla on merkitystä niiden oman työmarkkinatilanteen tarpeiden kannalta.F. Jäsenvaltioiden ja komission on vahvistettava yhteisten indikaattoreiden kehittämistä, jotta voidaan arvioida riittävällä tavalla toimien edistymistä kaikissa neljässä pilarissa ja myös työn laadun osalta sekä tukea vertailuarvojen asettamista ja hyvien toimintatapojen kartoittamista. Työmarkkinaosapuolia pyydetään kehittämään asianmukaiset indikaattorit, vertailuarvot ja näitä tukevat tilastolliset tietokannat, joilla voidaan mitata niiden vastuulla olevien toimien edistymistä. Jäsenvaltioiden on erityisesti arvioitava toimiensa tehokkuus niiden tuottamana vaikutuksena työmarkkinoihin ja raportoitava tästä.I TYÖLLISTYVYYDEN PARANTAMINENNuorisotyöttömyyden torjuminen ja pitkäaikaistyöttömyyden ehkäiseminenNuorisotyöttömyyden ja pitkäaikaistyöttömyyden kasvun katkaisemiseksi jäsenvaltioiden on pyrittävä entistä tehokkaammin kehittämään ennaltaehkäiseviä ja työllistyvyyttä edistäviä strategioita, jotka perustuvat yksilöllisten tarpeiden varhaiseen tunnistamiseen. Vuoden kuluessa - vaikkakin tätä määräaikaa voidaan pidentää jäsenvaltioissa, joissa on erityisen korkea työttömyys, ja rajoittamatta vuonna 2002 tehtävää suuntaviivojen tarkistusta - jäsenvaltioiden on varmistettava seuraavat seikat:1. Kaikille työttömille nuorille on annettava uusi tilaisuus ennen kuin he ovat olleet kuusi kuukautta työttöminä ja työttömille aikuisille ennen kuin he ovat olleet kaksitoista kuukautta työttöminä tarjoamalla heille koulutusta, uudelleenkoulutusta, työharjoittelua, työpaikka tai muu työllistyvyyttä parantava toimenpide, kuten yksilöllistä ammatinvalinnanohjausta tai neuvontaa. Tällä pyritään siihen, että he integroituvat tehokkaasti työmarkkinoille.   Nämä ennaltaehkäisevät ja työllistyvyyttä parantavat toimenpiteet olisi yhdistettävä toimiin, joilla pienennetään pitkäaikaistyöttömien määrää edistämällä heidän paluutaan työmarkkinoille.    Jäsenvaltioiden olisi tässä yhteydessä edelleen nykyaikaistettava julkisia työvoimapalveluitaan varsinkin seuraamalla edistymistä, asettamalla selkeät määräajat ja antamalla työvoimapalveluiden henkilöstölle riittävää lisäkoulutusta. Jäsenvaltioiden olisi kannustettava työvoimapalveluiden tarjoajia yhteistyöhön muiden palveluiden tarjoajien kanssa ennaltaehkäisy- ja aktivointistrategian tehostamiseksi.Työllisyyden edistäminen etuus-, verotus- ja koulutusjärjestelmilläEtuus-, verotus- ja koulutusjärjestelmiä on tarvittaessa tarkistettava ja muutettava niin, että ne tukevat aktiivisesti työttömien työllistyvyyttä. Lisäksi järjestelmien olisi oltava vuorovaikutteisia siten, että ne kannustavat työelämän ulkopuolella olevia työhön haluavia ja kykeneviä henkilöitä palaamaan työmarkkinoille. Erityishuomiota olisi kiinnitettävä kannustimiin, joilla pyritään saamaan työttömät ja työelämän ulkopuolella olevat henkilöt hakemaan ja ottamaan vastaan työtä, sekä toimenpiteisiin, joilla pyritään saattamaan heidän ammattitaitonsa ajan tasalle ja lisäämään erityisesti niiden henkilöiden työnsaantimahdollisuuksia, joiden on vaikeinta saada työtä.2. Kunkin jäsenvaltion on- tarkistettava ja tarvittaessa muutettava etuus- ja verotusjärjestelmäänsä köyhyysloukkujen vähentämiseksi ja tarjottava kannustimia työttömille ja työelämän ulkopuolella oleville henkilöille, jotta he hakisivat ja ottaisivat vastaan työtä tai osallistuisivat työllistyvyyttä edistävään toimenpiteeseen, sekä tarjottava kannustimia työnantajille uusien työpaikkojen luomiseksi- pyrittävä lisäämään merkittävästi niiden työttömien ja työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden osuutta, jotka osallistuvat aktiivisiin työllistyvyyttä parantaviin toimiin, tarkoituksena tehostaa integroitumista työmarkkinoille; jäsenvaltioiden on myös pyrittävä parantamaan tällaisten toimenpiteiden tuloksia ja kustannusvaikuttavuutta- toteutettava toimenpiteitä, joilla työttömät ja työelämän ulkopuolella olevat henkilöt voivat hankkia tai parantaa esimerkiksi sellaisia tietotekniikkaan tai viestintään liittyviä taitojaan, jotka helpottavat heidän pääsyään työmarkkinoille ja vähentävät ammattitaidossa olevia puutteita. Kunkin jäsenvaltion on asetettava tavoite työttömille tarjottavien aktiivisten toimien, esimerkiksi yleissivistävän tai ammatillisen koulutuksen taikka vastaavien toimenpiteiden toteuttamiselle siten, että se pyrkii asteittain saavuttamaan kolmen parhaiten onnistuneen jäsenvaltion keskiarvon, kuitenkin vähintään 20 prosenttia.Aktiivisena ikääntymistä koskevan politiikan kehittäminenTarvitaan syvällisiä muutoksia nykyisiin asenteisiin ikääntyneitä työntekijöitä kohtaan samoin kuin vero- ja etuusjärjestelmien uudistamista, jotta voidaan saavuttaa täystyöllisyys, varmistaa sosiaaliturvajärjestelmien oikeudenmukaisuus ja kestävyys pitkällä aikavälillä ja hyödyntää mahdollisimman hyvin ikääntyneiden työntekijöiden kokemusta. Työn laadun parantamista olisi myös pidettävä tärkeänä tekijänä, jolla ikääntyneet työntekijät saadaan pysymään työelämässä.3. Jäsenvaltioiden on näin ollen tarvittaessa työmarkkinaosapuolten kanssa kehitettävä aktiivisena ikääntymistä koskevaa politiikkaa, jonka tavoitteena on parantaa ikääntyneiden työntekijöiden mahdollisuuksia pysyä pidempään työelämässä ja kannustaa heitä siihen. Tämän saavuttamiseksi on erityisesti- toteutettava positiivisia toimenpiteitä, joilla pyritään säilyttämään ikääntyneiden työntekijöiden työkyky ja ammattitaito myös osaamiseen perustuvilla työmarkkinoilla erityisesti riittävän yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen avulla, ottamaan käyttöön joustavia työskentelyjärjestelyjä, kuten osa-aikatyö työntekijän niin halutessa, ja kiinnittämään työnantajien huomio ikääntyneiden työntekijöiden potentiaaliin, sekä- tarkasteltava verotus- ja etuusjärjestelmiä niiden kielteisten vaikutusten vähentämiseksi ja jotta työmarkkinoilla pysyminen olisi ikääntyneiden työntekijöiden kannalta nykyistä houkuttelevampi vaihtoehto.Taitojen kehittäminen uusille työmarkkinoille elinikäisen oppimisen yhteydessäTyömarkkinoiden tarpeisiin vastaava tehokas ja toimiva koulutusjärjestelmä on avainasemassa kehitettäessä osaamistaloutta ja parannettaessa työllisyyden tasoa ja laatua. Se on olennaisen tärkeä myös elinikäisen oppimisen kannalta, koska sen avulla voidaan tarjota kitkaton siirtyminen koulusta työelämään, luoda perusta tuottaville perus- ja erityistaidoilla varustetuille henkilöresursseille sekä mahdollistaa ihmisten myönteinen suhtautuminen yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin muutoksiin. Työllistymiskykyisen työvoiman kehittämiseen kuuluu se, että ihmisille annetaan valmius päästä osalliseksi osaamisyhteiskunnasta ja käyttää hyväkseen sen tarjoamia etuja. Lisäksi on korjattava ammattitaidossa olevia puutteita ja kaikissa elämän vaiheissa estettävä työttömyydestä, työmarkkinoiden ulkopuolelle jäämisestä ja syrjäytymisestä aiheutuva taitojen rapistuminen.4. Jäsenvaltioita kehotetaan näin ollen parantamaan yleissivistävien ja ammatillisten koulutusjärjestelmiensä ja opetussuunnitelmiensa laatua muun muassa tarjoamalla asianmukaista ohjausta sekä ammatillisen peruskoulutuksen että elinikäisen oppimisen yhteydessä ja nykyaikaistamalla ja tehostamalla oppisopimusjärjestelmää ja työssä tapahtuvaa koulutusta sekä edistämään paikallisten oppimisen monitoimikeskusten kehittämistä, jotta voidaan- antaa nuorille perustaidot, jotka ovat työmarkkinoiden hyödynnettävissä ja joita tarvitaan elinikäiseen oppimiseen osallistumista varten- vähentää nuorten ja aikuisten lukutaidottomuutta ja vähentää huomattavasti niiden nuorten määrää, jotka lopettavat varhain koulunkäyntinsä; erityistä huomiota olisi kiinnitettävä myös nuoriin, joilla on oppimisvaikeuksia ja koulutukseen liittyviä ongelmia; jäsenvaltioiden on tähän liittyen kehitettävä toimia, joiden tavoitteena on puolittaa vuoteen 2010 mennessä niiden 18-24-vuotiaiden määrä, jotka ovat käyneet vain peruskoulun eivätkä sen jälkeen jatka opiskelua tai osallistu koulutukseen- edistää (myös epätyypillisissä työsuhteissa olevien) aikuisten edellytyksiä osallistua elinikäiseen oppimiseen, jotta voidaan lisätä koulutukseen osallistuvien työikäisten aikuisten (25-64-vuotiaat) osuutta; jäsenvaltioiden olisi asetettava tähän liittyviä tavoitteita.Jäsenvaltioiden olisi kehitettävä tutkintojen sekä hankittujen tietojen ja taitojen tunnustamista liikkuvuuden ja elinikäisen oppimisen kannustamiseksi.5. Jäsenvaltioiden on pyrittävä kehittämään tietotekniikkaa hyödyntävää opetusta (e-learning), joka on suunnattu kaikille kansalaisille. Niiden on erityisesti jatkettava ponnisteluita sen varmistamiseksi, että kaikilla kouluilla on pääsy Internetiin ja multimediaresursseihin vuoden 2002 loppuun mennessä ja että tarpeellinen määrä opettajia osaa käyttää näitä välineitä vuoden 2002 loppuun mennessä, jotta kaikille oppilaille pystytään tarjoamaan hyvä digitaalinen lukutaito.Aktiivinen politiikka, jolla kehitetään sopivien työpaikkojen löytämistä sekä ehkäistään ja poistetaan tulevia pullonkauloja uusilla eurooppalaisilla työmarkkinoillaKaikissa jäsenvaltioissa ilmenee yhtäaikaisesti työttömyyttä ja syrjäytymistä ja toisaalta taas työvoimapulaa tietyillä aloilla, tietyissä ammateissa ja tietyillä alueilla. Kun työllisyystilanne paranee ja teknologian kehitys nopeutuu, nämä pullonkaulat pahenevat. Tulevan työvoimapulan ehkäisemiseen ja torjuntaan tarkoitettujen aktiivisten linjausten riittämättömyys vahingoittaa kilpailukykyä, lisää inflaatiopaineita ja pitää rakenteellisen työttömyyden korkeana. Työntekijöiden liikkuvuutta on helpotettava ja kannustettava, jotta avoimien ja kansalaisten ulottuvilla olevien eurooppalaisten työmarkkinoiden potentiaali voidaan hyödyntää täysin.6. Jäsenvaltioiden on - tarvittaessa työmarkkinaosapuolten kanssa - lisättävä ponnisteluitaan tulevien pullonkaulojen tunnistamiseksi ja ehkäisemiseksi erityisesti- kehittämällä työvoimapalveluiden kykyä löytää sopivat työpaikat sopiville työnhakijoille- kehittämällä politiikkaa, jolla ehkäistään ammattitaidon puutteita- edistämällä ammatillista ja maantieteellistä liikkuvuutta- lisäämällä työmarkkinoiden toimivuutta parantamalla avoimia työpaikkoja ja opiskelumahdollisuuksia käsitteleviä tietokantoja; nämä olisi liitettävä yhteen yhteisön tasolla hyödyntämällä uutta tietotekniikkaa ja yhteisön tasolla jo saatuja kokemuksia.Syrjinnän torjuminen ja sosiaalisen osallisuuden edistäminen tarjoamalla työpaikkojaMonilla ryhmillä ja yksittäisillä ihmisillä on suuria vaikeuksia hankkia asianmukaisia taitoja sekä päästä työmarkkinoille ja pysyä siellä. Tämä saattaa lisätä syrjäytymisvaaraa. Tarvitaan yhtenäistä politiikkaa, jolla edistetään sosiaalista osallisuutta tukemalla heikommassa asemassa olevien ryhmien ja ihmisten integroitumista työmarkkinoille ja parantamalla heidän työnsä laatua. Työnsaannissa ja työpaikoilla esiintyvää syrjintää on torjuttava.7. Kunkin jäsenvaltion on- tunnistettava ja torjuttava kaikki työmarkkinoille pääsyssä ja koulutuksen saatavuudessa esiintyvät syrjinnän muodot- kehitettävä malleja, jotka sisältävät ehkäiseviä ja aktiivisia poliittisia toimenpiteitä riskialttiiden tai heikommassa asemassa olevien ryhmien ja henkilöiden integroimiseksi työmarkkinoille, jotta vältettäisiin syrjäytyminen ja "työssäkäyvien köyhälistön" muodostuminen- toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, jotka vastaavat vammaisten, etnisten vähemmistöjen ja siirtotyöläisten tarpeita heidän työmarkkinoille integroitumisensa osalta, ja asetettava tarvittaessa tätä varten kansalliset tavoitteet.II YRITTÄJYYDEN KEHITTÄMINEN JA TYÖPAIKKOJEN LUOMINENYrityksen perustamisen ja toiminnan helpottaminenYleisesti ottaen uusien yritysten kehittäminen ja varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) kasvun tukeminen on olennaisen tärkeää työpaikkojen luomisen ja nuorten koulutusmahdollisuuksien laajentamisen kannalta. Prosessia on edistettävä lisäämällä tietoa yrittäjyydestä kaikkialla yhteiskunnassa ja oppilaitosten opetusohjelmissa asettamalla selkeät, vakaat ja johdonmukaiset säännöt sekä parantamalla riskipääomamarkkinoiden kehittämisedellytyksiä ja pääsyä niille. Jäsenvaltioiden olisi myös kevennettävä ja yksinkertaistettava pk-yritysten hallinnollisia ja verorasitteita. Tällaisen politiikan pitäisi tehostaa pimeän työn torjumista.8. Jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityishuomiota yritysten yleiskustannusten vähentämiseen ja hallinnollisen taakan keventämiseen erityisesti yritystä perustettaessa ja lisätyövoimaa palkattaessa. Uusia säädöksiä laatiessaan jäsenvaltioiden olisi lisäksi arvioitava niiden mahdollinen vaikutus yritysten hallinnolliseen taakkaan ja yleiskustannuksiin.9. Jäsenvaltioiden on kannustettava yrittäjäksi ryhtymistä- tarkastelemalla varsinkin verotus- ja sosiaaliturvajärjestelmään liittyviä mahdollisia esteitä ja pyrittävä vähentämään niitä, jotta yrittäjäksi ryhtyminen ja pienyrityksen perustaminen helpottuisi- edistämällä yrittäjyyttä ja itsenäistä ammatinharjoittamista koskevaa koulutusta, kohdennettuja tukipalveluita sekä nykyisten ja tulevien yrittäjien kouluttamista- torjumalla pimeää työtä ja kannustamalla tällaisten työpaikkojen muuttamista laillisiksi työpaikoiksi hyödyntämällä kaikkia asiaan liittyviä toimia, myös sääntelytoimia, kannustimia sekä vero- ja etuusjärjestelmän uudistamista yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa.Uudet työllistämismahdollisuudet osaamisyhteiskunnassa ja palvelualallaJos Euroopan unioni haluaa vastata menestyksekkäästi työllisyyskysymykseen, sen on hyödynnettävä tehokkaasti kaikkia mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja ja käyttää uutta teknologiaa. Innovatiivisten yritysten on saatava tukea, koska niillä voi olla merkittävä asema osaamisyhteiskunnan työllistämismahdollisuuksien aktivoinnissa. Erityisesti palvelualalla on huomattavia mahdollisuuksia luoda työpaikkoja ja parantaa työn laatua. Varsinkin ympäristösektori voi avata vähäisellä ammattitaidolla varustetuille työntekijöille merkittäviä mahdollisuuksia päästä työmarkkinoille, ja lisäksi nykyaikaisen ympäristöteknologian nopealla käyttöönotolla on mahdollisuus saattaa työntekijöiden taidot ajan tasalle. Tätä varten:10. Jäsenvaltioiden on poistettava palvelujen tarjontaa haittaavat esteet ja kehitettävä toimintaedellytyksiä palvelualan koko työllistämispotentiaalin hyödyntämiseksi useampien ja parempien työpaikkojen luomiseksi. Erityisesti olisi hyödynnettävä osaamisyhteiskunnan ja ympäristösektorin työllistämismahdollisuudet.Työllisyyttä edistävä paikallinen ja alueellinen toimintaKaikki alue- ja paikallistason toimijat työmarkkinaosapuolet mukaan lukien on saatava mukaan Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpanoon. Tämä on tehtävä tunnistamalla mahdollisuudet luoda työpaikkoja paikallistasolla ja lujittamalla tähän tähtäävää kumppanuutta.11. Jäsenvaltioiden on- otettava aluekehityskysymykset tarvittaessa huomioon yleisessä työllisyyspolitiikassaan- kannustettava paikallis- ja alueviranomaisia kehittämään työllisyysstrategioita, jotta voitaisiin täysimääräisesti hyödyntää mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja paikallistasolla, ja edistettävä tätä varten kumppanuutta kaikkien asianomaisten toimijoiden kanssa kansalaisyhteiskunnan edustajat mukaan lukien- edistettävä toimenpiteitä, joilla vahvistetaan osuus- ja yhteisötalouden kilpailukykyä ja kykyä luoda työpaikkoja, erityisesti tavaroiden ja palvelujen tarjoamista sellaisiin tarpeisiin, joita nykyiset markkinat eivät vielä pysty täyttämään, ja lisäksi olisi tutkittava tällaisten toimien tiellä olevia esteitä ja pyrittävä vähentämään niitä- vahvistettava julkisten työnvoimapalveluiden asemaa kaikilla tasoilla paikallisten työllistämismahdollisuuksien tunnistamisessa ja paikallisten työmarkkinoiden toimivuuden parantamisessa.Verouudistukset työllisyyden ja koulutuksen edistämiseksiOn tärkeää tutkia tarkemmin verotuksen vaikutuksia työllisyyteen ja tehdä verotusjärjestelmä työllisyyttä kannustavammaksi kääntämällä vastakkaiseksi pitkäaikainen suuntaus, jossa verot ja työvoimakustannukset kohoavat. Verouudistuksissa on otettava huomioon myös tarve lisätä yritysten, viranomaisten ja yksilöiden omia investointeja henkilöresursseihin, jotta saavutettaisiin pitkäaikainen vaikutus työllisyyteen ja kilpailukykyyn.12. Kunkin jäsenvaltion on- otettava tarvittaessa ja oman lähtökohtansa mukaisesti tavoitteekseen keventää asteittain kokonaisverorasitusta ja soveltuvin osin sekä työhön että välillisiin työvoimakustannuksiin, etenkin suhteellisen vähän ammattitaitoa vaativaan ja heikosti palkattuun työhön kohdistuvaa verorasitusta; tällaiset uudistukset on toteutettava niin, ettei vaaranneta julkista taloutta tai sosiaaliturvajärjestelmien kestävyyttä pitkällä aikavälillä- tarjottava kannustimia ja poistettava verotukselliset esteet henkilöresursseihin tehtävien investointien edistämiseksi- tutkittava vaihtoehtoisten verotuslähteiden, esimerkiksi energia- tai saastepäästöveron toteutettavuutta ja toteuttamisvaihtoehtoja ottaen huomioon ympäristöverouudistuksista saadut kokemukset jäsenvaltioissa.III YRITYSTEN JA NIIDEN TYÖNTEKIJÖIDEN SOPEUTUMISKYVYN PARANTAMINENOsaamistalouden luomat mahdollisuudet ja näkymät työllisyyden paremmasta tasosta ja laadusta edellyttävät työn organisoinnin muuttamista ja kaikkien asiaan liittyvien tahojen, myös yritysten, osallistumista elinikäisen oppimisen strategian täytäntöönpanoon, jotta voidaan täyttää työntekijöiden ja työnantajien tarpeet.Työn organisoinnin nykyaikaistaminenJotta työn organisointia ja työmuotoja voidaan nykyaikaistaa - mikä osaltaan parantaa mm. työn laatua - olisi saatava aikaan kiinteä kumppanuus kaikilla soveltuvilla tasoilla (yhteisön tasolla, kansallisella, alakohtaisella ja paikallisella tasolla sekä yrityksissä).13. Työmarkkinaosapuolia kehotetaan- neuvottelemaan ja panemaan kaikilla asianmukaisilla tasoilla täytäntöön sopimuksia työn organisoinnin nykyaikaistamiseksi joustavat työjärjestelyt mukaan lukien; tavoitteena on tehdä yrityksistä tuottavia ja parantaa niiden kykyä sopeutua rakennemuutoksiin, saavuttaa tarvittava tasapaino joustavuuden ja turvan välillä ja kohottaa työpaikkojen laatua; käsiteltäviä aiheita voisivat olla esimerkiksi uuden teknologian käyttöönotto, uudet työskentelymuodot ja työaikakysymykset, kuten työajan ilmaiseminen vuotuisena työaikana, työajan lyhentäminen, ylityön vähentäminen, osa-aikatyön kehittäminen, mahdollisuus sapattivapaisiin ja asiaan liittyvät työsuhdeturvakysymykset- Luxemburgin prosessin puitteissa raportoimaan vuosittain niistä työn organisoinnin uudistamisen näkökohdista, joita on käsitelty neuvotteluissa, samoin kuin niiden täytäntöönpanon tilasta sekä vaikutuksista työllisyyteen ja työmarkkinoiden toimintaan.14. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa tai työmarkkinaosapuolten neuvottelemien sopimusten perusteella- tarkasteltava nykyistä lainsäädäntöä ja tutkittava ehdotuksia uusista säännöksistä ja kannustimista sen varmistamiseksi, että niillä pyritään madaltamaan työllisyyden esteitä, helpottamaan uudenaikaistetun työn organisoinnin käyttöönottoa ja lisäämään työmarkkinoiden kykyä sopeutua talouden rakennemuutoksiin- tutkittava mahdollisuutta säätää kansallisessa lainsäädännössään joustavammista sopimusmuodoista ottaen huomioon, että työn muodot ovat yhä moninaisempia; niiden on lisäksi varmistettava, että uusien, joustavampien työsopimusten mukaisesti työskentelevillä henkilöillä on kuitenkin riittävä turva ja parempi ammattiasema yrityksen tarpeiden ja työntekijöiden toiveiden kanssa yhteensopivalla tavalla- pyrittävä varmistamaan nykyisen työterveys- ja työturvallisuuslainsäädännön parempi soveltaminen työpaikkatasolla vauhdittamalla täytäntöönpanoa ja tehostamalla sen valvontaa, antamalla neuvoja yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, jotta niiden olisi helpompi noudattaa nykyistä lainsäädäntöä, kehittämällä työterveyttä ja työturvallisuutta koskevaa koulutusta sekä edistämällä toimenpiteitä työtapaturmien ja ammattitautien vähentämiseksi perinteisesti riskialttiilla aloilla.Sopeutumiskyvyn tukeminen yrityksissä osana elinikäistä oppimistaYritysten ammattiosaamisen pitäminen ajan tasalla on keskeinen tekijä elinikäisessä oppimisessa, ja sen toteuttamiseksi15. työmarkkinaosapuolia kehotetaan kaikilla asiaankuuluvilla tasoilla tekemään tarvittaessa elinikäistä oppimista koskevia sopimuksia sopeutumiskyvyn ja innovaation helpottamiseksi erityisesti tieto- ja viestintätekniikan alalla. Tähän liittyen olisi määriteltävä edellytykset, joilla kaikille työntekijöille annetaan mahdollisuus hankkia tietoyhteiskunnassa tarvittavat taidot vuoteen 2003 mennessä.IV YHTÄLÄISIÄ MAHDOLLISUUKSIA KOSKEVIEN TOIMINTALINJOJEN TUKEMINENSukupuolten tasa-arvon valtavirtaistaminenJotta jäsenvaltiot voisivat saavuttaa yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan tavoitteen ja kohottaa naisten työllisyysastetta Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti, niiden olisi vahvistettava tasa-arvopolitiikkaansa ja käsiteltävä siinä kaikkia tekijöitä, jotka vaikuttavat naisten päätöksiin siirtyä työelämään.Naisilla on edelleen erityisiä vaikeuksia päästä työelämään, edetä urallaan ja sovittaa yhteen työ- ja perhe-elämä, ja heidän ansiotasonsa on edelleen alhaisempi kuin miehillä. Tämän vuoksi on tarpeen muun muassa- varmistaa, että naisille suunnattuja aktiivisia työmarkkinatoimia toteutetaan suhteessa heidän osuuteensa työttömistä- kiinnittää erityistä huomiota vero- ja etuusjärjestelmien vaikutukseen eri sukupuoliin; jos vero- ja etuusjärjestelmissä havaitaan tekijöitä, jotka jarruttavat naisten hakeutumista työmarkkinoille, niitä olisi tarkistettava- kiinnittää erityistä huomiota siihen, että samasta tai samanarvoisesta työstä maksetaan sama palkka- kiinnittää erityistä huomiota seikkoihin, jotka ovat esteenä yksityisyrittäjiksi tai itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi aikoville naisille- varmistaa, että naiset voivat vapaaehtoiselta pohjalta hyödyntää joustavia työn organisointimuotoja työn laadun kärsimättä- varmistaa sellaisten edellytysten olemassaolo, jotka helpottavat naisten osallistumista elinikäiseen oppimiseen ja erityisesti tietotekniikkakoulutukseen.16. Tätä varten jäsenvaltiot ottavat tasa-arvonäkökulman huomioon työllisyyden suuntaviivojen täytäntöönpanossa kaikkien neljän pilarin osalta- kehittämällä ja vahvistamalla kuulemismenettelyjä tasa-arvoelinten kanssa- soveltamalla menettelyitä kunkin suuntaviivan tasa-arvoon kohdistuvien vaikutusten arvioimiseksi- kehittämällä indikaattoreita, joilla voidaan mitata tasa-arvon edistymistä kunkin suuntaviivan alalla.Jäsenvaltioiden on luotava asianmukaiset tiedonkeruujärjestelmät ja -menettelyt ja varmistettava työllisyystilastojen erittely sukupuolen mukaan, jotta kehitystä voidaan arvioida luotettavasti.Eriarvoisuuden korjaaminenJäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten olisi kiinnitettävä huomiota naisten ja miesten määrän epätasapainoon tietyillä aloilla ja tietyissä ammateissa sekä naisten uramahdollisuuksien parantamiseen.17. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa työmarkkinaosapuolten kanssa- tehostettava pyrkimyksiään kaventaa naisten ja miesten työttömyysasteen välistä eroa tukemalla aktiivisesti naisten työllisyyden lisäämistä ja harkittava kansallisten tavoitteiden asettamista Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä asetettujen tavoitteiden mukaisesti- toteutettava toimia, jotta naiset ja miehet olisivat tasapainoisesti edustettuina kaikilla aloilla ja kaikissa ammateissa- omaksuttava moniosainen strategia, jonka avulla päästään yhtäläiseen palkkaukseen sukupuolten välillä sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, sekä harkittava tavoitteiden asettamista palkkaerojen poistamiseksi; strategiaan voisi sisältyä muun muassa töiden luokittelun ja palkkajärjestelmien tarkistaminen sukupuolierojen poistamiseksi, tilastointi- ja seurantajärjestelmien parantaminen sekä palkkaeroihin liittyvä tiedottaminen ja avoimuus- tarkasteltava mahdollisuuksia käyttää naisten urakehitystä edistäviä toimia nykyistä laajemmin naisten ja miesten eriarvoisen aseman korjaamiseksi.Työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminenPolitiikka, joka koskee sapattivapaita, vanhempainlomaa, osa-aikatyötä ja joustavia työjärjestelyitä, jotka ovat sekä työnantajien että työntekijöiden etujen mukaisia, on erittäin tärkeää sekä naisten että miesten kannalta. Alaa koskevat direktiivit ja työmarkkinaosapuolten sopimukset olisi pantava täytäntöön nopeammin ja niiden soveltamista olisi seurattava säännöllisesti. Käytettävissä on oltava riittävästi laadukkaita hoitopalveluita lapsille ja muille huollettaville, jotta tuetaan naisten ja miesten pääsyä työmarkkinoille ja pysymistä työelämässä. Perhevelvollisuuksien tasapuolinen jakaminen on tässä mielessä ratkaisevan tärkeää. Poissaolon jälkeen työmarkkinoille palaavien taidot ovat saattaneet vanhentua, ja heillä voi olla vaikeuksia päästä koulutukseen. Naisten ja miesten paluuta työmarkkinoille poissaolon jälkeen olisi helpotettava. Yhtäläisten mahdollisuuksien parantamiseksi.18. jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten on- laadittava, toteutettava ja edistettävä perhepolitiikkaa, johon kuuluvat kohtuuhintaiset, helposti saatavat ja laadukkaat lastenhoitopalvelut ja muut hoivapalvelut sekä vanhempainlomia ja muita vapaita koskevat järjestelmät- harkittava kansallisten tavoitteiden asettamista kansallinen tilanne huomioon ottaen lastenhoidon ja muiden hoivapalveluiden saatavuuden lisäämiseksi- kiinnitettävä erityistä huomiota niiden naisten ja miesten asemaan, jotka suunnittelevat paluuta ansiotyöhön oltuaan poissa työelämästä, ja tutkittava tätä varten keinoja poistaa asteittain työelämään paluun esteitä.


Avis juridique important

|

52000PC0373

Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Ranskalle soveltaa vapautuksia valmisteverosta tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti  /* KOM/2000/0373 lopull. */

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle soveltaa vapautuksia valmisteverosta tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti(komission esittämä)PERUSTELUTKivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [1] 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön verovapautuksia tai veronalennuksia tiettyihin erityispolitiikkoihin liittyvistä syistä.[1]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle haluavansa ottaa 1. tammikuuta 2000 alkaen käyttöön vapautuksen valmisteverosta kaasukäyttöisten jäteautojen moottoripolttoaineena käytettävän kaasun osalta.Tällä toimenpiteellä laajennetaan sen julkisen liikenteen ajoneuvojen moottoripolttoaineena käytettävää kaasua koskevan verovapautuksen soveltamisalaa, johon on aiemmin myönnetty poikkeuslupa. Se on osa ilmansaasteiden vähentämiseen tähtäävää ohjelmaa ja kannustaa lisäämään neste- tai maakaasukäyttöisten ajoneuvojen määrää. Toimenpide mahdollistaa eniten saastuttavien, usein vanhojen ja dieselöljyllä toimivien ajoneuvojen korvaamisen. Se koskee noin 50 ajoneuvoa vuoden 1999 lopussa ja suunnitelmien mukaan 100 ajoneuvoa vuoden 2000 lopussa.Verovapautus toteutetaan palautusjärjestelmänä, joka otetaan käyttöön vuonna 2001 mutta jota sovelletaan kaasukäyttöisten jäteautojen polttoaineeseen 1. tammikuuta 2000 alkaen.Pyynnöstä on direktiivin 92/81/ETY säännösten mukaisesti ilmoitettu muille jäsenvaltioille.Direktiivissä säädetään, että komissio tarkastelee kyseisiä verovapautuksia ja veronalennuksia säännöllisesti. Jos komissio katsoo, ettei näitä verovapautuksia tai veronalennuksia enää voida soveltaa, koska ne vääristävät kilpailua tai sisämarkkinoiden toimintaa tai koska ne eivät ole yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan mukaisia, se tekee neuvostolle tarvittavat ehdotukset. Tätä poikkeusta on joka tapauksessa tarkasteltava uudelleen viimeistään 31. joulukuuta 2002, jolloin tällä päätöksellä annetun luvan voimassaolo päättyy. Neuvosto arvioi tilannetta komission ehdotuksen perusteella ja päättää, onko lupa syytä peruuttaa vai olisiko sitä muutettava tai sen voimassaoloa pidennettävä.Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle soveltaa vapautuksia valmisteverosta tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisestiEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [2] ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan,[2]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kivennäisöljyjen osalta vapautuksia valmisteverosta tai valmisteveron alennuksia tiettyihin erityispolitiikkoihin liittyvistä syistä.(2) Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle haluavansa ottaa käyttöön vapautuksen valmisteverosta kaasukäyttöisten jäteautojen moottoripolttoaineena käytettävän kaasun osalta 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen.(3) Tällä toimenpiteellä laajennetaan sen julkisen liikenteen ajoneuvojen moottoripolttoaineena käytettävää kaasua koskevan verovapautuksen soveltamisalaa, johon on aiemmin myönnetty poikkeuslupa [3]; se on osa ilmansaasteiden vähentämiseen tähtäävää ohjelmaa ja kannustaa lisäämään neste- tai maakaasukäyttöisten ajoneuvojen määrää.[3]  27 päivänä tammikuuta 1997 tehty neuvoston päätös 97/91/EY (EYVL L 29, 31.1.1997, s. 53).(4) Muille jäsenvaltioille on ilmoitettu asiasta.(5) Komissio ja jäsenvaltiot katsovat, että tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella ei ole viitteitä siitä, että kaasukäyttöisten jäteautojen moottoripolttoaineena käytetyn kaasun vapauttaminen valmisteverosta aiheuttaisi kilpailun vääristymistä tai häiritsisi sisämarkkinoiden toimintaa.(6) Tämä päätös ei rajoita Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti toteutettavien valtiontukia koskevien menettelyjen soveltamista.(7) Komissio tarkastelee säännöllisesti veronalennuksia ja verovapautuksia varmistaakseen, että ne ovat sopusoinnussa sisämarkkinoiden toiminnan tai yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan kanssa.(8) Ranska on pyytänyt lupaa kaasukäyttöisten jäteautojen moottoripolttoaineena käytettävän kaasun vapauttamiseen valmisteverosta 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen.(9) Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksen perusteella viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002, jolloin tällä päätöksellä annetun luvan voimassaolo päättyy,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaNeuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan säännösten mukaisesti ja huolimatta kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/82/ETY [4] säädetyistä velvoitteista ja erityisesti sen 7 artiklassa säädetyistä valmisteveron vähimmäismääristä Ranskalle annetaan lupa soveltaa vapautusta valmisteverosta kaasukäyttöisten jäteautojen moottoripolttoaineena käytettävään kaasuun 1 päivästä tammikuuta 2000 31 päivään joulukuuta 2002.[4]  EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).2 artiklaTämä päätös on osoitettu Ranskalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 29.7.2015
            COM(2015) 368 final
            2015/0161(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bosnia ja Hertsegovinan välisellä vakautus- ja assosiaatiosopimuksella perustetussa vakautus- ja assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökseen työjärjestyksensä vahvistamisesta

               PERUSTELUT

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bosnia ja Hertsegovinan välinen vakautus- ja assosiaatiosopimus tuli voimaan 1. kesäkuuta 2015.

               Sopimuksen 115 artiklalla perustettu vakautus- ja assosiaationeuvosto valvoo sopimuksen täytäntöönpanoa ja tarkastelee sen yhteydessä mahdollisesti ilmeneviä merkittäviä kysymyksiä ja muita molempia sopimuspuolia kiinnostavia kahden- tai kansainvälisiä kysymyksiä.

               Vakautus- ja assosiaatiosopimuksen 116 artiklan mukaan vakautus- ja assosiaationeuvosto vahvistaa oman työjärjestyksensä. Sopimuksen 118 artiklan mukaisesti työjärjestyksessä määritellään vakautus- ja assosiaationeuvostoa sen tehtävien hoitamisessa avustavan vakautus- ja assosiaatiokomitean tehtävät.

               Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti vakautus- ja assosiaationeuvostossa esitettävä unionin kanta päätökseen, jolla vakautus- ja assosiaationeuvosto vahvistaa työjärjestyksensä, hyväksytään komission ehdotuksesta annettavalla neuvoston päätöksellä.

               Neuvostoa pyydetään tästä syystä hyväksymään liitteenä oleva ehdotus päätökseksi Euroopan unionin kannasta, joka koskee vakautus- ja assosiaationeuvoston päätöstä työjärjestyksestään.

               Asiaankuuluvien alakomiteoiden ja erityistyöryhmien työjärjestysluonnos toimitetaan neuvostolle tiedoksi erillisenä asiakirjana.

               2015/0161 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bosnia ja Hertsegovinan välisellä vakautus- ja assosiaatiosopimuksella perustetussa vakautus- ja assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökseen työjärjestyksensä vahvistamisesta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 217 artiklan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bosnia ja Hertsegovinan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, 115 artiklalla perustetaan vakautus- ja assosiaationeuvosto.

               (2)Sopimuksen 116 artiklassa määrätään, että vakautus- ja assosiaationeuvosto vahvistaa oman työjärjestyksensä.

               (3)Sopimuksen 118 artiklassa määrätään, että vakautus- ja assosiaationeuvostoa avustaa vakautus- ja assosiaatiokomitea.

               (4)Sopimuksen 118 artiklassa määrätään myös, että vakautus- ja assosiaationeuvosto määrittelee työjärjestyksessään vakautus- ja assosiaatiokomitean tehtävät ja että se voi siirtää toimivaltaansa vakautus- ja assosiaatiokomitealle.

               (5)Sopimuksen 120 artiklassa määrätään, että vakautus- ja assosiaationeuvosto voi perustaa muita erityiskomiteoita tai -elimiä avustamaan sitä sen tehtävien hoitamisessa. Siinä määrätään lisäksi, että vakautus- ja assosiaationeuvosto määrittelee työjärjestyksessään näiden komiteoiden ja elinten kokoonpanon, tehtävät ja toimintatavat,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               Ainoa artikla

               Sopimuksen 115 artiklalla perustetussa vakautus- ja assosiaationeuvostossa esitettävä Euroopan unionin kanta, joka koskee vakautus- ja assosiaationeuvoston päätöstä työjärjestyksensä vahvistamisesta, perustuu tähän päätökseen liitettyyn vakautus- ja assosiaationeuvoston päätösluonnokseen.

               Päätösluonnokseen voidaan hyväksyä vähäisiä muutoksia ilman neuvoston uutta päätöstä.

               Tehty Brysselissä

                        Neuvoston puolesta

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 29.7.2015
            COM(2015) 368 final
            LIITE
            asiakirjaanEHDOTUS NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSIEuroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bosnia ja Hertsegovinan välisellä vakautus- ja assosiaatiosopimuksella perustetussa vakautus- ja assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökseen työjärjestyksensä vahvistamisesta

               EU:n ja Bosnia ja Hertsegovinan vakautus- ja assosiaationeuvoston päätös N:o 1, annettu [pvm], työjärjestyksensä vahvistamisesta

               VAKAUTUS- JA ASSOSIAATIONEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bosnia ja Hertsegovinan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen ja erityisesti sen 115, 116, 118 ja 120 artiklan,

               ja katsoo, että kyseinen sopimus tuli voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2015,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               1 artikla

               Puheenjohtajuus

               Osapuolet toimivat vuorotellen vakautus- ja assosiaationeuvoston puheenjohtajana 12 kuukauden ajan. Ensimmäinen kausi alkaa vakautus- ja assosiaationeuvoston ensimmäisestä kokoontumispäivänä ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2015.

               2 artikla

               Kokoukset

               Vakautus- ja assosiaationeuvosto kokoontuu ministeritasolla kerran vuodessa. Jos osapuolet niin sopivat, kumman tahansa osapuolen pyynnöstä voidaan pitää vakautus- ja assosiaationeuvoston ylimääräisiä kokouksia. Jolleivät osapuolet toisin sovi, vakautus- ja assosiaationeuvoston kokoukset pidetään Euroopan unionin neuvoston tavanomaisessa kokouspaikassa osapuolten sopimana ajankohtana. Vakautus- ja assosiaationeuvoston sihteerit kutsuvat vakautus- ja assosiaationeuvoston kokoukset koolle yhdessä puheenjohtajan suostumuksella.

               3 artikla

               Edustus

               Vakautus- ja assosiaationeuvoston jäsenet, jotka ovat estyneet osallistumasta kokoukseen, voivat käyttää edustajaa. Jos jäsen haluaa käyttää edustajaa, hänen on ilmoitettava puheenjohtajalle edustajansa nimi ennen sen kokouksen alkua, jossa häntä edustetaan. Vakautus- ja assosiaationeuvoston jäsenen edustajalla on kaikki varsinaisen jäsenen oikeudet.

               4 artikla

               Valtuuskunnat

               Vakautus- ja assosiaationeuvoston jäsenillä voi olla mukanaan virkamiehiä. Osapuolten valtuuskuntien aiottu kokoonpano ilmoitetaan puheenjohtajalle ennen kutakin kokousta. Euroopan investointipankin edustaja osallistuu vakautus- ja assosiaationeuvoston kokouksiin tarkkailijana, kun esityslistalla on pankkia koskevia asioita. Vakautus- ja assosiaationeuvosto voi kutsua muita kuin jäseniä kokouksiinsa antamaan tietoja erityisistä aiheista.

               5 artikla

               Sihteeristö

               Yksi Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön virkamies ja yksi Bosnia ja Hertsegovinan Euroopan unionissa olevan edustuston virkamies toimivat yhdessä vakautus- ja assosiaationeuvoston sihteereinä.

               6 artikla

               Kirjeenvaihto

               Vakautus- ja assosiaationeuvostolle osoitettu kirjeenvaihto lähetetään vakautus- ja assosiaationeuvoston puheenjohtajalle Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön osoitteeseen.

               Sihteerit huolehtivat kirjeenvaihdon välittämisestä vakautus- ja assosiaationeuvoston puheenjohtajalle ja tarvittaessa sen jakelusta vakautus- ja assosiaationeuvoston muille jäsenille. Jakeluun menevä kirjeenvaihto lähetetään komission pääsihteeristölle, jäsenvaltioiden pysyville edustustoille ja Bosnia ja Hertsegovinan edustustolle Euroopan unionissa.

               Sihteerit toimittavat vakautus- ja assosiaationeuvoston puheenjohtajalta peräisin olevat tiedonannot vastaanottajille ja jakavat ne tarvittaessa vakautus- ja assosiaationeuvoston muille jäsenille toisessa kohdassa ilmoitettuihin osoitteisiin.

               7 artikla

               Julkisuus

               Ellei toisin päätetä, vakautus- ja assosiaationeuvoston kokoukset eivät ole julkisia.

               8 artikla

               Kokousten esityslistat

               1.Puheenjohtaja laatii kutakin kokousta varten ehdotuksen esityslistaksi. Vakautus- ja assosiaationeuvoston sihteerit lähettävät sen 6 artiklassa tarkoitetuille vastaanottajille viimeistään 15 päivää ennen kokouksen alkua. Esityslistaehdotukseen otetaan asiat, joiden esityslistalle ottamista koskeva pyyntö on saapunut puheenjohtajalle vähintään 21 päivää ennen kokouksen alkua, ja nämä asiat otetaan esityslistaehdotukseen ainoastaan, jos niihin liittyvät asiakirjat on toimitettu sihteereille viimeistään esityslistan lähettämispäivänä. Vakautus- ja assosiaationeuvosto hyväksyy esityslistan kunkin kokouksen alussa. Muita kuin esityslistaehdotuksessa olevia asioita voidaan ottaa esityslistalle molempien osapuolten suostumuksella.

               2.Puheenjohtaja voi osapuolten suostumuksella lyhentää 1 kohdassa tarkoitettuja määräaikoja johonkin erityistapaukseen liittyvien vaatimusten huomioon ottamiseksi.

               9 artikla

               Pöytäkirja

               Sihteerit laativat kustakin kokouksesta pöytäkirjaluonnoksen. Pöytäkirjassa mainitaan yleensä kunkin esityslistalla olevan asian osalta seuraavat:

               –vakautus- ja assosiaationeuvostolle toimitetut asiakirjat,

               –lausumat, jotka joku vakautus- ja assosiaationeuvoston jäsenistä on pyytänyt kirjattaviksi,

               –tehdyt päätökset ja annetut suositukset, sovitut lausumat ja tehdyt päätelmät.

               Pöytäkirjaluonnos toimitetaan vakautus- ja assosiaationeuvoston hyväksyttäväksi. Puheenjohtaja ja molemmat sihteerit allekirjoittavat hyväksytyn pöytäkirjan. Sitä säilytetään assosiaatioasiakirjojen tallettajana toimivan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistossa. Sen oikeaksi todistettu jäljennös toimitetaan kaikille 6 artiklassa tarkoitetuille vastaanottajille.

               10 artikla

               Päätökset ja suositukset

               1.Vakautus- ja assosiaationeuvosto tekee päätöksensä ja antaa suosituksia osapuolten yhteisestä sopimuksesta. Vakautus- ja assosiaationeuvosto voi osapuolten niin sopiessa tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia kirjallisella menettelyllä.

               2.Vakautus- ja assosiaatiosopimuksen 117 artiklassa tarkoitettujen vakautus- ja assosiaationeuvoston päätösten otsikkona on ”päätös” ja suositusten otsikkona ”suositus”, ja niiden jäljessä on järjestysnumero, antamispäivämäärä ja aihe. Vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökset ja suositukset allekirjoittaa puheenjohtaja, ja molemmat sihteerit todistavat ne oikeiksi. Päätökset ja suositukset lähetetään kaikille 6 artiklassa tarkoitetuille vastaanottajille. Kumpikin osapuoli voi päättää julkaista vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökset ja suositukset virallisessa lehdessään.

               11 artikla

               Kielet

               Vakautus- ja assosiaationeuvoston virallisina kielinä ovat kummankin osapuolen viralliset kielet. Jollei toisin päätetä, vakautus- ja assosiaationeuvosto tekee ratkaisunsa näillä kielillä laadittujen asiakirjojen perusteella.

               12 artikla

               Kulut

               Euroopan unioni ja Bosnia ja Hertsegovina vastaavat itse henkilöstö-, matka- ja oleskelukustannuksista sekä postitus- ja televiestintäkustannuksista, joita niille aiheutuu osallistumisesta vakautus- ja assosiaationeuvoston kokouksiin. Kokousten tulkkauksesta ja asiakirjojen kääntämisestä ja jäljentämisestä aiheutuvista kuluista sekä muista kokousten järjestämiseen liittyvistä kuluista vastaa kokouksen järjestävä osapuoli.

               13 artikla

               Vakautus- ja assosiaatiokomitea

               1.Perustetaan vakautus- ja assosiaatiokomitea avustamaan vakautus- ja assosiaationeuvostoa sen tehtävien hoitamisessa. Se koostuu Euroopan unionin neuvoston edustajista, Euroopan komission edustajista sekä Bosnia ja Hertsegovinan ministerineuvoston edustajista, jotka ovat yleensä korkeita virkamiehiä.

               2.Vakautus- ja assosiaatiokomitea valmistelee vakautus- ja assosiaationeuvoston kokoukset ja käsiteltävät asiat, panee tarvittaessa täytäntöön vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökset ja yleisesti varmistaa assosiaatiosuhteiden jatkuvuuden ja vakautus- ja assosiaatiosopimuksen moitteettoman toiminnan. Se tutkii kaikki vakautus- ja assosiaationeuvoston sen käsiteltäviksi saattamat asiat sekä kaikki muut asiat, joita voi nousta esiin vakautus- ja assosiaatiosopimuksen päivittäisen täytäntöönpanon yhteydessä. Se antaa päätös- ja suositusehdotuksia tai -luonnoksia vakautus- ja assosiaationeuvoston hyväksyttäväksi.

               3.Kun vakautus- ja assosiaatiosopimuksessa määrätään kuulemisvelvoitteesta tai -mahdollisuudesta, kuuleminen voi tapahtua vakautus- ja assosiaatiokomiteassa. Se voi jatkua vakautus- ja assosiaationeuvostossa, jos osapuolet niin sopivat.

               4.Vakautus- ja assosiaatiokomitean työjärjestys on tämän päätöksen liitteenä.

               Tehty

                     Vakautus- ja assosiaationeuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

               LIITE
                  asiakirjaan
               [pvm] annettu EU:n ja Bosnia ja Hertsegovinan vakautus- ja assosiaationeuvoston päätös N:o 1

               Vakautus- ja assosiaatiokomitean työjärjestys

               1 artikla

               Puheenjohtajuus

               Osapuolet toimivat vuorotellen vakautus- ja assosiaatiokomitean puheenjohtajana 12 kuukauden ajan. Ensimmäinen kausi alkaa vakautus- ja assosiaationeuvoston ensimmäisenä kokoontumispäivänä ja päättyy [31 päivänä joulukuuta 2015].

               2 artikla

               Kokoukset

               Vakautus- ja assosiaatiokomitea kokoontuu tilanteen niin vaatiessa ja molempien osapuolten suostumuksella. Vakautus- ja assosiaatiokomitean kokoukset pidetään osapuolten yhdessä sopimana ajankohtana niiden sopimassa paikassa. Vakautus- ja assosiaatiokomitean kokoukset kutsuu koolle puheenjohtaja.

               3 artikla

               Valtuuskunnat

               Osapuolten valtuuskuntien aiottu kokoonpano ilmoitetaan puheenjohtajalle ennen kutakin kokousta.

               4 artikla

               Sihteeristö

               Yksi Euroopan komission virkamies ja yksi Bosnia ja Hertsegovinan virkamies toimivat yhdessä vakautus- ja assosiaatiokomitean sihteereinä. Kaikki tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvat, vakautus- ja assosiaatiokomitean puheenjohtajalle tarkoitetut tai häneltä peräisin olevat tiedonannot välitetään vakautus- ja assosiaatiokomitean sihteereille sekä vakautus- ja assosiaationeuvoston sihteereille ja puheenjohtajalle.

               5 artikla

               Julkisuus

               Ellei toisin päätetä, vakautus- ja assosiaatiokomitean kokoukset eivät ole julkisia.

               6 artikla

               Kokousten esityslistat

               1.Puheenjohtaja laatii kutakin kokousta varten ehdotuksen esityslistaksi. Vakautus- ja assosiaatiokomitean sihteerit lähettävät sen 4 artiklassa tarkoitetuille vastaanottajille viimeistään 30 työpäivää ennen kokouksen alkua. Esityslistaehdotukseen otetaan asiat, joiden esityslistalle ottamista koskeva pyyntö on saapunut puheenjohtajalle vähintään 35 työpäivää ennen kokouksen alkua, ja nämä asiat otetaan esityslistaehdotukseen ainoastaan, jos niihin liittyvät asiakirjat on toimitettu sihteereille viimeistään esityslistan lähettämispäivänä. Vakautus- ja assosiaatiokomitea voi kutsua asiantuntijoita kokouksiinsa antamaan tietoja erityisistä aiheista. Vakautus- ja assosiaatiokomitea hyväksyy esityslistan kunkin kokouksen alussa. Muita kuin esityslistaehdotuksessa olevia asioita voidaan ottaa esityslistalle molempien osapuolten suostumuksella.

               2.Puheenjohtaja voi osapuolten suostumuksella lyhentää 1 kohdassa tarkoitettuja määräaikoja johonkin erityistapaukseen liittyvien vaatimusten huomioon ottamiseksi.

               7 artikla

               Pöytäkirja

               Jokaisesta kokouksesta laaditaan pöytäkirja, joka perustuu puheenjohtajan laatimaan yhteenvetoon vakautus- ja assosiaatiokomitean tekemistä päätelmistä. Vakautus- ja assosiaatiokomitean hyväksyttyä pöytäkirjan puheenjohtaja ja sihteerit allekirjoittavat sen, ja kumpikin osapuoli arkistoi sen. Jäljennös pöytäkirjasta toimitetaan kaikille 4 artiklassa tarkoitetuille vastaanottajille.

               8 artikla

               Päätökset ja suositukset

               Erityisissä tapauksissa, joissa vakautus- ja assosiaationeuvosto on vakautus- ja assosiaatiosopimuksen 118 artiklan nojalla valtuuttanut vakautus- ja assosiaatiokomitean tekemään päätöksiä tai antamaan suosituksia, niiden otsikkona on ”päätös” tai ”suositus”, jonka jäljessä on järjestysnumero, antamispäivämäärä ja aihe. Päätökset tehdään ja suositukset annetaan osapuolten yhteisestä sopimuksesta. Vakautus- ja assosiaatiokomitea voi osapuolten niin sopiessa tehdä päätöksiä tai antaa suosituksia kirjallisella menettelyllä. Puheenjohtaja allekirjoittaa ja molemmat sihteerit todistavat oikeiksi vakautus- ja assosiaatiokomitean päätökset ja suositukset, ja ne toimitetaan 4 artiklassa tarkoitetuille vastaanottajille. Kumpikin osapuoli voi päättää julkaista vakautus- ja assosiaatiokomitean päätökset ja suositukset virallisessa lehdessään.

               9 artikla

               Kulut

               Euroopan unioni ja Bosnia ja Hertsegovina vastaavat itse henkilöstö-, matka- ja oleskelukustannuksista sekä postitus- ja televiestintäkustannuksista, joita niille aiheutuu osallistumisesta vakautus- ja assosiaatiokomitean kokouksiin. Kokousten tulkkauksesta ja asiakirjojen kääntämisestä ja jäljentämisestä aiheutuvista kuluista sekä muista kokousten järjestämiseen liittyvistä kuluista vastaa kokouksen järjestävä osapuoli.

               10 artikla

               Alakomiteat ja erityistyöryhmät

               Vakautus- ja assosiaatiokomitea voi perustaa alaisuuteensa alakomiteoita tai erityistyöryhmiä, jotka raportoivat sille kunkin kokouksensa jälkeen. Vakautus- ja assosiaatiokomitea voi päättää olemassa olevien alakomiteoiden tai työryhmien lakkauttamisesta, vahvistaa niiden työjärjestyksen tai muuttaa sitä taikka perustaa uusia alakomiteoita tai työryhmiä avustamaan sitä sen tehtävien hoitamisessa. Näillä alakomiteoilla ja työryhmillä ei ole päätösvaltaa.

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 29.7.2015
            COM(2015) 368 final
            LIITE
            asiakirjaan
            EHDOTUS NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
            Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bosnia ja Hertsegovinan välisellä vakautus- ja assosiaatiosopimuksella perustetussa vakautus- ja assosiaationeuvostossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökseen työjärjestyksensä vahvistamisesta

               Ainoastaan tiedoksi neuvostolle

               LUONNOS
                  EU:n ja Bosnia ja Hertsegovinan vakautus- ja assosiaatiokomitean päätös N:o 1/2015, annettu X päivänä y-kuuta 2015, alakomiteoiden ja erityistyöryhmien perustamisesta

               Vakautus- ja assosiaatiokomitea, joka

               ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Bosnia ja Hertsegovinan välisen vakautus- ja assosiaatiosopimuksen ja erityisesti sen 119 artiklan,

               ottaa huomioon työjärjestyksensä ja erityisesti sen 10 artiklan,

               ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

               Ainoa artikla

               Perustetaan liitteessä I luetellut alakomiteat ja erityistyöryhmät. Niiden työjärjestys vahvistetaan liitteessä II.

               Tehty … […] päivänä […]kuuta 2015.

               Vakautus- ja assosiaatiokomitean puolesta

               Puheenjohtaja

               Liite I

               EU:N JA BOSNIA JA HERTSEGOVINAN VÄLINEN VAKAUTUS- JA ASSOSIAATIOSOPIMUS

               Monialainen alakomitearakenne

                        Nimi

                        Käsiteltävät asiat

                        Sopimuksen artikla

                        1. Kauppa, teollisuus, tulli ja verotus

                        Tavaroiden vapaa liikkuvuus

                        18 artikla

                        Teollisuustuotteet

                        19–23 artikla

                        Kaupalliset kysymykset

                        32–46 artikla

                        Standardointi, metrologia, akkreditointi, sertifiointi, vaatimustenmukaisuuden arviointi ja markkinavalvonta

                        75 artikla

                        Teollisuusyhteistyö

                        92 artikla

                        Pk-yritykset

                        93 artikla

                        Matkailu

                        94 artikla

                        Tulli

                        97 artikla

                        Verotus

                        98 artikla

                        Alkuperäsäännöt

                        Pöytäkirja N:o 2

                        Hallinnollinen avunanto tulliasioissa

                        Pöytäkirja N:o 5

                        2. Maatalous ja kalastus

                        Maataloustuotteet laajassa merkityksessä

                        24 artikla, 26 artiklan 1 ja 2 kohta, 29, 30 ja 33 artikla

                        Maataloustuotteet suppeassa merkityksessä

                        27 artiklan 1, 2 ja 4 kohta

                        Kalastustuotteet

                        26 ja 28 artikla

                        Jalostetut maataloustuotteet

                        25 artikla, pöytäkirja N:o 1

                        Viini

                        27 artiklan 5 kohta, pöytäkirja N:o 7

                        Maatalous- ja kalastustuotteiden ja muiden elintarvikkeiden kuin viinien ja väkevien alkoholijuomien maantieteellisten merkintöjen suoja

                        31 artikla

                        Maatalous ja maatalouden raaka-aineita jalostava teollisuus, eläinlääkintä- ja kasvinsuojelukysymykset

                        95 artikla

                        Kalatalousalan yhteistyö

                        96 artikla

                        Elintarvikkeiden turvallisuus

                        95 artikla

                        3. Sisämarkkinat ja kilpailu

                        Sijoittautumisoikeus

                        50–56 artikla

                        Palvelujen tarjoaminen

                        57–59 artikla

                        Muut sopimuksen V osastoon liittyvät kysymykset

                        63–69 artikla

                        Lainsäädännön lähentäminen ja lainvalvonta

                        70 artikla

                        Kilpailu

                        71 ja 72 artikla,

                        pöytäkirja N:o 4

                        Teollis- ja tekijänoikeudet sekä kaupalliset oikeudet

                        73 artikla

                        Julkiset hankinnat

                        74 artikla

                        Pankki-, vakuutus- ja muut rahoituspalvelut

                        89 artikla

                        Kuluttajansuoja

                        76 artikla

                        Kansanterveys

                        4. Talous- ja rahoitusasiat ja -tilastot

                        Pääomanliikkeet ja maksut

                        60–62 artikla

                        Talouspolitiikka

                        87 artikla

                        Tilastoalan yhteistyö

                        88 artikla

                        Sijoitusten edistäminen ja suoja

                        91 artikla

                        Rahoitusyhteistyö

                        112–114 artikla

                        5. Oikeus, vapaus ja turvallisuus

                        Oikeuslaitos ja perusoikeudet, ml. syrjimättömyys

                        78 artikla

                        Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö

                        78 artikla

                        Oikeusvaltioperiaate

                        78 artikla

                        Tietosuoja

                        79 artikla

                        Viisumi-, rajavalvonta-, turvapaikka- ja maahanmuuttokysymykset

                        80 artikla

                        Laiton maahanmuutto ja takaisinotto

                        81 artikla

                        Rahanpesu

                        82 artikla

                        Huumausaineet

                        83 artikla

                        Terrorismin torjunta

                        85 artikla

                        Rikollisuus ja muu laiton toiminta

                        84 artikla

                        6. Innovointi, tietoyhteiskunta ja sosiaalipolitiikka

                        Työntekijöiden liikkuvuus

                        47–49 artikla

                        Työolot ja yhtäläiset mahdollisuudet

                        77 artikla

                        Sosiaalialan yhteistyö

                        99 artikla

                        Koulutus

                        100 artikla

                        Kulttuurialan yhteistyö

                        101 artikla

                        Tiedottaminen ja viestintä

                        105 artikla

                        Audiovisuaalialan yhteistyö

                        102 artikla

                        Sähköisen viestinnän verkot ja palvelut

                        104 artikla

                        Tietoyhteiskunta

                        103 artikla

                        Tutkimus ja teknologian kehittäminen

                        109 artikla

                        7. Liikenne, energia, ympäristö ja aluekehitys
                           1

                        Liikenne

                        53, 59 ja 106 artikla, pöytäkirja N:o 3

                        Energia

                        107 artikla

                        Ydinturvallisuus

                        107 artikla

                        Ympäristö

                        108 artikla

                        Ilmastonmuutos

                        108 artikla

                        Pelastuspalvelu

                        108 artikla

                        Alueellinen ja paikallinen kehitys

                        110 artikla

               Erityistyöryhmien rakenne

                        Nimi

                        Käsiteltävät asiat

                        Sopimuksen artikla

                        Julkishallinnon uudistamista käsittelevä erityistyöryhmä

                        Julkishallinnon uudistus

                        VI osasto (lainsäädännön lähentäminen ja lainvalvonta), 70 artikla, ja VII osasto (oikeus- ja sisäasiat), 78 ja 111 artikla

               Liite II

               EU:n ja Bosnia ja Hertsegovinan alakomiteoiden ja erityistyöryhmän työjärjestys

               Kokoonpano ja puheenjohtaja

               Alakomiteat ja julkishallinnon uudistamista käsittelevä erityistyöryhmä, jäljempänä ’julkishallintotyöryhmä’, koostuvat Euroopan komission edustajista ja Bosnia ja Hertsegovinan hallituksen edustajista. Osapuolet toimivat vuorotellen niiden puheenjohtajina. Jäsenvaltioille ilmoitetaan alakomiteoiden ja julkishallintotyöryhmän kokouksista, ja ne kutsutaan niihin.

               Sihteeristö

               Yksi Euroopan komission virkamies ja yksi Bosnia ja Hertsegovinan hallituksen virkamies toimivat yhdessä kunkin alakomitean ja julkishallintotyöryhmän sihteereinä.

               Kaikki alakomiteoita koskevat tiedonannot toimitetaan asianomaisen alakomitean ja julkishallintotyöryhmän sihteereille.

               Kokoukset

               Alakomiteat ja julkishallintotyöryhmä kokoontuvat tilanteen niin vaatiessa ja molempien osapuolten suostumuksella. Alakomitean tai julkishallintotyöryhmän kokoukset pidetään osapuolten yhteisesti sopimana ajankohtana niiden sopimassa paikassa.

               Alakomiteat ja julkishallintotyöryhmä voivat molempien osapuolten suostumuksella kutsua kokouksiinsa asiantuntijoita antamaan tarvittavia erityistietoja.

               Esityslista ja tausta-asiakirjat

               Puheenjohtaja ja sihteerit laativat kunkin kokouksen esityslistaehdotuksen viimeistään 30 työpäivää ennen kokouksen alkua.

               Esityslistaehdotus sisältää asiat, joiden esityslistalle ottamista koskeva pyyntö on toimitettu sihteereille vähintään 35 työpäivää ennen kokouksen alkua.

               Sen jälkeen, kun kokouksen esityslistaehdotuksesta on päästy sopimukseen, ja vähintään 10 työpäivää ennen kokouksen alkua Bosnia ja Hertsegovinaa edustavan osapuolen sihteeri toimittaa Euroopan komissiota edustavan osapuolen sihteerille tarvittavat asiakirjat esityslistaehdotuksessa olevista asioista.

               Jos 3 kohdassa mainittua määräaikaa ei noudateta, kokous peruutetaan ilman eri toimenpiteitä.

               Käsiteltävät asiat

               Alakomiteoissa käsitellään vakautus- ja assosiaatiosopimuksen eri aloihin liittyviä kysymyksiä monialaisessa alakomitearakenteessa esitetyn mukaisesti. Edistymistä lainsäädännön lähentämisessä, täytäntöönpanossa ja soveltamisessa arvioidaan kaikkien käsiteltävien asioiden yhteydessä. Alakomiteat tarkastelevat omilla aloillaan mahdollisesti ilmeneviä ongelmia ja ehdottavat toimia niiden ratkaisemiseksi.

               Alakomiteat toimivat myös foorumeina, joilla unionin säännöstöä selvennetään edelleen, ja arvioivat Bosnia ja Hertsegovinan edistymistä unionin säännöstöön mukautumisessa vakautus- ja assosiaatiosopimuksessa annettujen sitoumusten mukaisesti.

               Julkishallintotyöryhmässä keskustellaan julkishallinnon uudistamiseen liittyvistä kysymyksistä ja tehdään toimenpide-ehdotuksia.

               Pöytäkirja

               Jokaisen kokouksen päätteeksi laaditaan ja hyväksytään pöytäkirja. Alakomitean tai julkishallintotyöryhmän sihteeri toimittaa pöytäkirjasta jäljennöksen vakautus- ja assosiaatiokomitean sihteerille.

               Julkisuus

               Ellei toisin päätetä, alakomiteoiden ja julkishallintotyöryhmän kokoukset eivät ole julkisia.

                     (1)
                  Sopimuksen pöytäkirjaa N:o 3 täytäntöön pantaessa tämä alakomitea toimii kyseisen pöytäkirjan 21 artiklassa mainittuna erityisenä alakomiteana.


                           EUROOPAN
                           KOMISSIO
                                                   Bryssel 29.5.2015
                                                   COM(2015) 228 final
                                                   2015/0115 (NLE)
                                          Ehdotus
                                  NEUVOSTON PÄÄTÖS
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian kumppanuutta ja yhteistyötä
    koskevaan puitesopimukseen liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan
      unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Kroatian tasavallan Euroopan unioniin
                             liittymisen huomioon ottamiseksi
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                                PERUSTELUT
   Ehdotus neuvoston päätökseksi muodostaa oikeusperustan, jonka perusteella annetaan
   valtuudet allekirjoittaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian
   kumppanuutta ja yhteistyötä koskevaan puitesopimukseen liitettävä pöytäkirja. Tämän
   pöytäkirjan tarkoituksena on ottaa huomioon Kroatian tasavallan liittyminen Euroopan
   unioniin.
   Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan mukaan Kroatian tasavalta liittyy Euroopan unionin ja
   sen jäsenvaltioiden allekirjoittamiin tai tekemiin kansainvälisiin sopimuksiin kyseisiin
   sopimuksiin liitettävällä pöytäkirjalla.
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian kumppanuutta ja yhteistyötä
   koskeva puitesopimus allekirjoitettiin Ulaanbaatarissa 30. huhtikuuta 2013. Sopimus on
   parhaillaan ratifioitavana, eikä se ole tullut vielä voimaan.
   Komissio valtuutettiin 14. syyskuuta 2012 annetulla neuvoston päätöksellä1 aloittamaan
   neuvottelut niiden kolmansien maiden kanssa, joiden kanssa olisi tehtävä pöytäkirjat Kroatian
   liittymisen myötä. Mongolian kanssa käydyt neuvottelut johtivat edellä mainittuun
   sopimukseen liitettävän pöytäkirjan parafointiin.
   Tällä pöytäkirjalla otetaan Kroatian tasavalta sopimuksen osapuoleksi ja velvoitetaan EU
   laatimaan sopimus todistusvoimaisena toisintona kroaatin kielellä.
   Komissio on tyytyväinen neuvottelujen tuloksiin ja pyytää neuvostoa antamaan valtuudet
   allekirjoittaa pöytäkirja Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta.
   1
            Neuvoston päätös valtuutuksesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin tai Euroopan unionin ja sen
   jäsenvaltioiden yhden tai useamman kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa allekirjoittamien tai
   tekemien sopimusten mukauttamisesta Kroatian tasavallan liittyessä Euroopan unioniin (neuvoston asiakirja
   13351/12 LIMITED).
FI                                                      2                                                      FI
 ---pagebreak---                                                                 2015/0115 (NLE)
                                                     Ehdotus
                                         NEUVOSTON PÄÄTÖS
     Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian kumppanuutta ja yhteistyötä
       koskevaan puitesopimukseen liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan
         unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Kroatian tasavallan Euroopan unioniin
                                    liittymisen huomioon ottamiseksi
   EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
   ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 ja
   209 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan kanssa,
   ottaa huomioon Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan,
   ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
   sekä katsoo seuraavaa:
   (1)      Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan 6 artiklan 2 kohdan nojalla Kroatian tasavallan
            liittymisestä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian kumppanuutta ja
            yhteistyötä koskevaan puitesopimukseen sovitaan tekemällä sopimukseen pöytäkirja.
            Liittymisasiakirjan 6 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan nojalla sopimuksiin
            liittymisestä sovittaessa noudatetaan yksinkertaista menettelyä tämän kaltaisissa
            tapauksissa, ellei toisin määrätä. Tässä menettelyssä pöytäkirjan tekevät neuvosto,
            joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti jäsenvaltioiden puolesta, ja kyseessä oleva yksi
            tai useampi kolmas maa.
   (2)      Neuvosto valtuutti 14 päivänä syyskuuta 2012 komission aloittamaan neuvottelut
            niiden kolmansien maiden kanssa, joiden kanssa olisi tehtävä pöytäkirjat Kroatian
            tasavallan liittymisen myötä.2 Mongolian kanssa käydyt neuvottelut johtivat edellä
            mainittuun sopimukseen liitettävän pöytäkirjan parafointiin.
   (3)      Pöytäkirja olisi allekirjoitettava sillä varauksella, että sen tekeminen saatetaan
            myöhemmin päätökseen,
   ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
                                                    1 artikla
   1.         Annetaan valtuutus allekirjoittaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta
              Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian kumppanuutta ja
              yhteistyötä koskevaan puitesopimukseen liitettävä pöytäkirja Kroatian tasavallan
   2
            Neuvoston päätös valtuutuksesta aloittaa neuvottelut Euroopan unionin tai Euroopan unionin ja sen
   jäsenvaltioiden yhden tai useamman kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa allekirjoittamien tai
   tekemien sopimusten mukauttamisesta Kroatian tasavallan liittyessä Euroopan unioniin (neuvoston asiakirja
   13351/12 LIMITED).
FI                                                      3                                                      FI
 ---pagebreak---              Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi sillä varauksella, että mainitun
             pöytäkirjan tekeminen saatetaan päätökseen.
   2.        Pöytäkirjan teksti julkaistaan yhdessä sen tekemistä koskevan päätöksen kanssa.
                                                2 artikla
   Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus
   allekirjoittaa pöytäkirja unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta.
                                                3 artikla
   Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
   Tehty Brysselissä
                                                 Neuvoston puolesta
                                                 Puheenjohtaja
FI                                                  4                                            FI
 ---documentbreak---                            EUROOPAN
                           KOMISSIO
                                                    Bryssel 29.5.2015
                                                    COM(2015) 228 final
                                                    ANNEX 1
                                         LIITTEET
                                       PÖYTÄKIRJA
                 Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian
    KUMPPANUUTTA JA YHTEISTYÖTÄ KOSKEVAAN PUITESOPIMUKSEEN
        Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi
                                         asiakirjaan
                                          Ehdotus
                                  NEUVOSTON PÄÄTÖS
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian kumppanuutta ja yhteistyötä
    koskevaan puitesopimukseen liitettävän pöytäkirjan allekirjoittamisesta Euroopan
      unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta Kroatian tasavallan Euroopan unioniin
                             liittymisen huomioon ottamiseksi
FI                                                                                FI
 ---pagebreak---                                         LIITE
                                    PÖYTÄKIRJA
                Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian
      KUMPPANUUTTA JA YHTEISTYÖTÄ KOSKEVAAN PUITESOPIMUKSEEN
         Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen huomioon ottamiseksi
   BELGIAN KUNINGASKUNTA,
   BULGARIAN TASAVALTA,
   TŠEKIN TASAVALTA,
   TANSKAN KUNINGASKUNTA,
   SAKSAN LIITTOTASAVALTA,
   VIRON TASAVALTA,
   IRLANTI,
   HELLEENIEN TASAVALTA,
   ESPANJAN KUNINGASKUNTA,
   RANSKAN TASAVALTA,
   KROATIAN TASAVALTA,
   ITALIAN TASAVALTA,
   KYPROKSEN TASAVALTA,
   LATVIAN TASAVALTA,
   LIETTUAN TASAVALTA,
   LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNTA,
   UNKARI,
   MALTAN TASAVALTA,
   ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNTA,
   ITÄVALLAN TASAVALTA,
   PUOLAN TASAVALTA,
   PORTUGALIN TASAVALTA,
   ROMANIA,
   SLOVENIAN TASAVALTA,
   SLOVAKIAN TASAVALTA,
   SUOMEN TASAVALTA,
   RUOTSIN KUNINGASKUNTA,
   ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA,
FI                                         2                                    FI
 ---pagebreak---    Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen
   sopimuspuolet, jäljempänä ’jäsenvaltiot’, joita Euroopan unionin neuvosto edustaa, ja
   EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’Euroopan unioni’,
   sekä
   MONGOLIA,
   tässä pöytäkirjassa jäljempänä ’osapuolet’, jotka
   OTTAVAT HUOMIOON Kroatian tasavallan liittymisen unioniin 1 päivänä heinäkuuta
   2013,
   KATSOVAT, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian kumppanuutta ja
   yhteistyötä koskeva puitesopimus, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoitettiin Ulaanbaatarissa
   30 päivänä huhtikuuta 2013,
   KATSOVAT, että Kroatian tasavallan Euroopan unioniin liittymistä koskeva sopimus,
   jäljempänä ’liittymissopimus’, allekirjoitettiin Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 2011,
   KATSOVAT, että Kroatian tasavallan liittymisasiakirjan 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti sen
   liittymisestä sopimukseen sovitaan virallisesti tekemällä sopimukseen pöytäkirja,
   OVAT SOPINEET SEURAAVAA:
                                                1 artikla
   Kroatian tasavallasta tulee Ulaanbaatarissa 30 päivänä huhtikuuta 2013 allekirjoitetun,
   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Mongolian kumppanuutta ja yhteistyötä
   koskevan puitesopimuksen osapuoli, ja se hyväksyy ja ottaa huomioon muiden Euroopan
   unionin jäsenvaltioiden tavoin sopimuksen tekstin.
                                                2 artikla
   Tämän pöytäkirjan parafoimisen jälkeen Euroopan unioni toimittaa jäsenvaltioilleen ja
   Mongolialle kroaatinkielisen toisinnon sopimuksesta. Kun tämä pöytäkirja tulee voimaan,
   tämän artiklan ensimmäisessä virkkeessä mainittu kielitoisinto on todistusvoimainen samoin
   edellytyksin kuin bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan,
   maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen,
   tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielillä sopimuksesta laaditut toisinnot.
                                                3 artikla
   Tämä pöytäkirja on erottamaton osa sopimusta.
                                                4 artikla
   (1)     Euroopan unioni, jäsenvaltioiden puolesta toimiva Euroopan unionin neuvosto ja
           Mongolia hyväksyvät tämän pöytäkirjan omien menettelyjensä mukaisesti. Osapuolet
           ilmoittavat toisilleen tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.
           Hyväksymiskirjat talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristöön.
   (2)     Tämä pöytäkirja tulee voimaan viimeisen hyväksymiskirjan tallettamispäivää
           seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, muttei ennen sopimuksen
           voimaantulopäivää.
FI                                                  3                                                FI
 ---pagebreak---                                                 5 artikla
   Tämä pöytäkirja laaditaan kahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin,
   italian, kreikan, kroaatin, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian,
   ruotsin, saksan, slovakin, sloveenin, suomen, tanskan, tšekin, unkarin, viron ja mongolian
   kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.
   TÄMÄN VAKUUDEKSI tätä varten asianmukaisesti valtuutetut täysivaltaiset edustajat ovat
   allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.
   Tehty … ssa/ssä … päivänä …kuuta vuonna …
   EUROOPAN UNIONIN JA SEN JÄSENVALTIOIDEN PUOLESTA
   MONGOLIAN PUOLESTA
FI                                                  4                                            FI