				|

		52011PC0779

			Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta koskevista erityisvaatimuksista /* KOM/2011/0779 lopullinen - 2011/0359 (COD) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Heti finanssikriisin jälkeen niin Euroopassa
kuin muuallakin toteutetuilla toimenpiteillä pyrittiin lähinnä vastaamaan
rahoitusjärjestelmän vakauttamisen kiireelliseen tarpeeseen. Pankkien,
hedgerahastojen, luottoluokituslaitosten, valvontaviranomaisten ja
keskuspankkien merkitystä on tutkittu ja analysoitu usein hyvinkin
perusteellisesti, mutta vähemmän tai ei lainkaan huomiota on saanut
tilintarkastajien rooli kriisin aikana – tai itse asiassa se rooli, joka heillä
olisi pitänyt olla. Koska monien pankkien vuosien 2007 ja 2009 välillä
ilmoittamat tappiot olivat suunnattomat sekä taseeseen sisältyvissä että taseen
ulkopuolisissa erissä, kansalaisten ja sijoittajien on usein vaikea ymmärtää,
kuinka tilintarkastajat ovat voineet antaa asiakkailleen (eritoten pankeille)
puhtaat paperit kyseisiltä ajanjaksoilta laatimissaan
tilintarkastuskertomuksissa.
On tärkeää todeta, että koska kriisin
seurauksena käytettiin 4 588,9 miljardia euroa veronmaksajien varoja
pankkien tukemiseen lokakuusta 2008 lokakuuhun 2009 eli 39 prosenttia
suhteessa EU27:n BKT:hen vuonna 2009[1], rahoitusjärjestelmän
kaikkia osatekijöitä on parannettava.
Luotettavalla tilintarkastuksella on keskeinen
asema yleisen luottamuksen ja markkinoiden luottamuksen palauttamisessa. Se
parantaa sijoittajansuojaa, kun yritysten tilinpäätöksistä saadaan helposti
saatavilla olevaa, kustannustehokasta ja luotettavaa tietoa. Se saattaa myös
vähentää tarkastettavien yritysten pääomakustannuksia parantamalla
tilinpäätösten avoimuutta ja luotettavuutta.
On myös tärkeää korostaa, että
tilintarkastajilla on lakisääteinen tehtävä tarkastaa sellaisten yhtiöiden
tilit, jotka ovat osakeyhtiöitä ja/tai joilla on lupa tarjota palveluja
finanssialalla. Tehtävän yhteiskunnalliseen rooliin liittyvät vaatimukset
täytetään, kun tilintarkastajat antavat lausunnon näiden yhtiöiden
tilinpäätösten totuudenmukaisuudesta ja oikeellisuudesta.
Lakisääteistä tilintarkastusta on säännelty
osittain EU:n säännöillä vuodesta 1984, jolloin tilintarkastajien
hyväksymismenettelyt yhdenmukaistettiin direktiivillä 1984/253/ETY.
Tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä
tilintarkastuksesta, direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta sekä
neuvoston direktiivin 84/253/ETY kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 2006
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/43/EY,
jäljempänä ’direktiivi 2006/43/EY’, laajennettiin tuntuvasti aiemman
direktiivin soveltamisalaa.
Finanssikriisi on tuonut esille heikkouksia
lakisääteisessä tilintarkastuksessa erityisesti yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen osalta. Näillä yhteisöillä on yleisen edun kannalta
huomattava merkitys liiketoimintansa, kokonsa tai työntekijämääränsä vuoksi tai
sen vuoksi, että niillä on asemansa vuoksi paljon sidosryhmiä. Tämän vuoksi
tässä ehdotuksessa vahvistetaan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
tilinpäätösten lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamisedellytykset.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA
VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET
Komissio järjesti kuulemisen 13.10.–8.12.2010[2].
Kuulemiseen saatiin kaiken kaikkiaan lähes 700
vastausta eri sidosryhmiltä, muun muassa ammattikunnan jäseniltä,
valvontaviranomaisilta, sijoittajilta, tiedeyhteisön edustajilta, yhtiöiltä,
valtion viranomaisilta, ammatillisilta järjestöiltä ja yksityishenkilöiltä.
Kuuleminen osoitti sekä muutoshalua että
muutosten vastustusta. Muutoksia vastustivat erityisesti ne sidosryhmät, joiden
asema on nykyisin hyvin vakiintunut. Toisaalta erityisesti pienet ja
keskisuuret ammatinharjoittajat sekä sijoittajat totesivat, että hiljattainen
finanssikriisi oli tuonut esille vakavia puutteita. Saaduista julkisista
kommenteista esitetään tiivistelmä seuraavassa osoitteessa:
http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/summary_responses_en.pdf
Näkemysten vaihtoa jatkettiin lisäksi
tilintarkastusta käsitelleessä korkean tason konferenssissa, jonka komissio järjesti
10. helmikuuta 2011[3].
Euroopan parlamentti antoi asiasta
valiokunta-aloitteisen mietinnön 13. syyskuuta 2011 vastauksena komission
vihreään kirjaan ja kehotti komissiota varmistamaan avoimuuden ja kilpailun
paranemisen tilintarkastusmarkkinoilla[4]. Euroopan talous- ja
sosiaalikomitea antoi samankaltaisen lausunnon 16. kesäkuuta 2011[5].

Jäsenvaltioiden huomio kiinnitettiin näihin
seikkoihin rahoituspalvelukomitean kokouksessa 16. toukokuuta 2011 ja
tilintarkastusalan sääntelykomitean kokouksessa 24. kesäkuuta 2011.
Parempaa sääntelyä koskevien periaatteiden
mukaisesti vaikutusten arvioinnissa yksilöidään erilaisia ongelma-alueita,
jotka saattavat edellyttää sääntelytoimia:
·
Sidosryhmillä tilintarkastuksesta olevat odotukset
poikkeavat siitä, mitä tilintarkastajat todellisuudessa tekevät.
·
Riippumattomuutta ei pystytä varmistamaan eikä
osoittamaan mallissa, jossa tilintarkastuksesta on tullut vain yksi palvelu
lukuisien kaupallisten palvelujen joukossa. Koska tilintarkastuspalveluja ei
kilpailuteta säännöllisesti eikä tilintarkastusyhteisöjä vaihdeta ajoittain,
tilintarkastustoiminta on menettänyt olennaisen ominaisuutensa eli ammatillisen
skeptisyyden.
·
Markkinoiden keskittyminen ja valinnanvaran puute:
Markkinat ovat nykyään niin polarisoituneet, että yleisen edun kannalta
merkittävän yhteisön tilintarkastajana on harvoin jokin muu kuin yksi neljästä
suurimmasta tilintarkastusyhteisöstä. Suurimmassa osassa jäsenvaltioita neljä
suurinta tilintarkastusyhteisöä tilintarkastavat yli 85 prosenttia suurista listayhtiöistä.

Vaikutusten arvioinnissa pidettiin seuraavia
vaihtoehtoja parhaimpina:
·
Lakisääteisen tilintarkastuksen soveltamisalaa
olisi selkeytettävä ja täsmennettävä ja tietoja, jotka tilintarkastaja
toimittaa käyttäjille, tarkastetuille yhteisöille, tarkastusvaliokunnille ja
valvontaviranomaisille, olisi parannettava.
·
Jos tilintarkastuksen oheispalvelujen tarjoaminen
tarkastettaville yhteisöille kiellettäisiin ja jos tilintarkastuksen
oheispalvelujen tarjoaminen kiellettäisiin jopa kokonaan, pystyttäisiin
tehokkaasti puuttumaan tarpeeseen lisätä riippumattomuutta ja ammatillista
skeptisyyttä. Lisäksi tilintarkastusten laatua saataisiin parannettua
tilintarkastajien nimeämismenettelyä koskevilla tiukemmilla säännöillä ja
velvoittamalla tilintarkastusyhteisöjen säännölliseen vaihtamiseen eli
rotaatioon.
·
Jotta helpotettaisiin tilintarkastuspalveluiden
tarjoajan objektiivista valintaa, olisi kiellettävä tilintarkastusyhteisön
valintaa rajoittavat sopimuslausekkeet, lisättävä tilintarkastusten laatuun ja
tilintarkastusyhteisöihin liittyvää avoimuutta sekä säädettävä
tilintarkastusten laatutodistusten myöntämisestä.
·
Jotta voitaisiin lisätä valinnanvaraa
tilintarkastuspalveluiden tarjoajien suhteen, olisi poistettava omistajuutta
koskevat rajoitukset.
·
Tilintarkastustoimintaa valvovien kansallisten
viranomaisten asemaa olisi vahvistettava ja olisi säädettävä EU:n laajuisesta
yhteistyöstä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) välityksellä.
Tähän ehdotukseen liittyvä
vaikutustenarviointiraportti on internetsivustolla
http://ec.europa.eu/internal_market/auditing/index_en.htm
3.           EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ
3.1         Oikeusperusta
Voimassa oleva direktiivi 2006/43/EY perustuu
SEUT-sopimuksen 50 artiklaan. Sijoittautumiseen liittyvät vaatimukset
(esimerkiksi tilintarkastajien hyväksymistä/rekisteröimistä koskevat
vaatimukset) ja niiden muutokset jäävät edelleen mainitun direktiivin
soveltamisalaan[6].
Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteistä tilintarkastusta koskevat erityiset lisävaatimukset vahvistetaan
tässä asetuksessa SEUT-sopimuksen 114 artiklan nojalla.
3.2.        Toissijaisuus- ja
suhteellisuusperiaate
Tähän saakka EU:n säännöillä on jätetty
jäsenvaltioille paljon harkintavaltaa, ja jäsenvaltiot ovat puolestaan paljolti
luottaneet ammattialan itsesääntelyyn. Kriisi on osoittanut, ettei itsesääntely
riitä tulevaisuutta ajatellen. Vaikutusten arvioinnissa esille tuotuja ongelmia
ei myöskään voida ratkaista kansallisella tasolla, sillä sääntelykehykseen
muodostuisi huomattavia eroja, mikä puolestaan heikentäisi sisämarkkinoita
tuntuvasti.
Koska arvopaperimarkkinoiden ja finanssialan
toimijat ovat kytköksissä keskenään, tilintarkastukset olisi tehtävä kaikkialla
unionissa yhdenmukaista kehystä noudattaen. On ensiarvoisen tärkeää, että
tilintarkastajien roolia ja riippumattomuutta sekä markkinarakennetta
käsitellään unionin tasolla, sillä yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt
toimivat Euroopassa usein yli rajojen. On syytä panna merkille, että
sijoittajansuojaa ja finanssilaitoksia koskeva lainsäädäntö on jo annettu
unionin tasolla.
Unionin tasolla yhteensovitettu
lähestymistapa, jota täydennettäisiin kansainvälisillä toimilla, pienentäisi
lisäksi sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön riskiä.
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen,
eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi.
3.3.        Ehdotuksen yksityiskohtaiset
perustelut
Direktiivin 2006/43/EY 39–43 artiklassa
käsitellään jo tiettyjä vaatimuksia, joita sovelletaan yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteiseen tilintarkastukseen. Kyseiset vaatimukset
eivät vastedes enää kuulu direktiivin soveltamisalaan, vaan ne sisällytetään
(parannellussa muodossa) tähän asetukseen.
Asetus on sopiva ja oikeasuhteinen
oikeudellinen väline varmistamaan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteisen tilintarkastuksen korkealaatuisuus. Asetuksen suora soveltaminen
tuo huomattavaa oikeusvarmuutta. Lainsäädäntöä myös sovellettaisiin samasta
päivämäärästä alkaen kaikkialla unionissa, millä vältettäisiin ongelmat, joita
aiheutuisi, jos jäsenvaltiot saattaisivat direktiivin myöhässä osaksi
kansallista lainsäädäntöä[7]. Lisäksi asetuksella
saavutetaan korkea yhdenmukaistamisaste: lakisääteiset tilintarkastukset
tehtäisiin olennaisilta osiltaan samanlaisin säännöin kaikissa jäsenvaltioissa.

3.3.1.     I osasto (Kohde, soveltamisala
ja määritelmät)
Asetusta sovelletaan tilintarkastajiin, jotka
tekevät yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä
tilintarkastuksia, ja tarkastettaviin yleisen edun kannalta merkittäviin
yhteisöihin (esimerkiksi säännöt tarkastusvaliokunnasta, joka yleisen edun
kannalta merkittävällä yhteisöllä on oltava).
Asetuksessa olisi sovellettava määritelmiä,
jotka vahvistetaan muutetussa direktiivissä 2006/43/EY. Finanssialan
kehittymisen myötä unionin lainsäädäntöön luodaan uusia finanssilaitosten
kategorioita, joten on tarkoituksenmukaista, että yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen määritelmä sisältää myös sijoituspalveluyritykset,
maksulaitokset, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä
sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset eli yhteissijoitusyritykset, sähköisen
rahan liikkeeseenlaskijalaitokset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot.
3.3.2.     II osasto (Yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamista
koskevat edellytykset)
I luku (Riippumattomuus ja eturistiriitojen
välttäminen)
Tilintarkastajan olisi otettava käyttöön
riittävät toimintaperiaatteet ja menettelytavat sen varmistamiseksi, että
riippumattomuutta, sisäisiä laadunvalvontajärjestelmiä ja työntekijöiden
valvontaa koskevia tämän asetuksen velvoitteita noudatetaan.
Aiempien tilintarkastajien, avainpartnereiden
tai heidän työntekijöidensä ei sallita ottaa vastaa johtoon kuuluvan
avainhenkilön tehtäviä tarkastetussa yhteisössä, ryhtyä tarkastetun yhteisön
tarkastusvaliokunnan jäseneksi, ryhtyä tarkastetun yhteisön toimivaan johtoon
kuulumattomaksi hallintoelimen jäseneksi eikä liittyä tarkastetun yhteisön
valvontaelimeen kahden vuoden kuluessa tilintarkastustoimeksiannon päättymisestä.
Palkkioiden, jotka peritään tilintarkastuksen
liitännäispalvelujen tarjoamisesta tarkastettavalle yhteisölle, olisi
rajoituttava 10 prosenttiin kyseisen yhteisön maksamista
tilintarkastuspalkkioista. Jos lisäksi kokonaispalkkiot, jotka tilintarkastaja
vastaanottaa yleisen edun kannalta merkittävältä yhteisöltä tilintarkastuksesta
ja tilintarkastuksen liitännäispalveluista, muodostavat merkittävän
prosenttiosuuden tilintarkastajan vuotuisista kokonaispalkkioista, olisi
sovellettava tarkoituksenmukaisia varotoimia.
Lakisääteinen tilintarkastaja,
tilintarkastusyhteisö tai sellaisen ketjun jäsen, johon tilintarkastusyhteisö
kuuluu, ei saa missään tilanteessa tarjota tarkastamilleen yhteisöille tiettyjä
tilintarkastuksen oheispalveluja, jotka ovat perusluonteisessa ristiriidassa
tilintarkastuksen riippumattoman, julkisen edun mukaisen tehtävän kanssa. Kun
kyseessä ovat muut tilintarkastuksen oheispalvelut, jotka eivät ole
perusluonteisessa ristiriidassa tilintarkastuspalvelujen kanssa,
tarkastusvaliokunnalla tai toimivaltaisella viranomaisella on valtuudet
arvioida konkreettisista olosuhteista riippuen, voidaanko tällaisia palveluja
tarjota tarkastettavalle yhteisölle. Tilintarkastuksen liitännäispalveluja
saadaan kuitenkin tarjota. Komissiolle siirretään valta mukauttaa luetteloita
palveluista, jotka joko sallitaan tai kielletään, VI osastossa vahvistettujen
edellytysten mukaisesti. Laajamittaista toimintaa harjoittavien
tilintarkastusyhteisöjen olisi lisäksi keskityttävä ammattitoiminnassaan
lakisääteisten tilintarkastusten suorittamiseen, eivätkä ne saisi tarjota
tilintarkastuksen oheispalveluja.
Ennen kuin tilintarkastaja hyväksyy
toimeksiannon tai jatkaa sitä, hänen olisi arvioitava kaikki
riippumattomuuteensa kohdistuvat uhat ja vahvistettava tarkastusvaliokunnalle
riippumattomuutensa.
II luku (Luottamuksellisuus ja
salassapitovelvollisuus)
Tilintarkastajat eivät saisi vedota
salassapitovelvollisuutta koskeviin sääntöihin estääkseen tässä ehdotetun
asetuksen säännösten soveltamisen.
Ehdotetun asetuksen 13 artiklassa
varmistetaan, että tilintarkastuksen aikana voidaan vaihtaa tarvittavat tiedot.
Tällaiset säännöt eivät kuitenkaan sallisi tilintarkastajan tekevän yhteistyötä
kolmannen maan viranomaisten kanssa direktiivin 2006/43/EY XI luvussa säädettyjen
yhteistyökanavien ulkopuolella.
III luku (Lakisääteisen tilintarkastuksen
suorittaminen)
Asetuksessa säädetään, että tilintarkastajan
on toteutettava tarvittavat toimet esittääkseen lausunnon siitä, annetaanko
tilinpäätöksessä oikea ja riittävä kuva ja onko tilinpäätös laadittu
asianomaisen tilinpäätössäännöstön mukaisesti. Lausunto ei sisällä varmennusta
tarkastetun yhteisön tulevasta kannattavuudesta eikä siitä, miten tehokkaasti
tai tuloksellisesti toimiva johto tai hallintoelin on hoitanut tai hoitaa
vastaisuudessa yhteisön asioita. Tämän seikan ei kuitenkaan pitäisi vähentää
niiden tehtävien merkitystä, jotka tilintarkastajan on suoritettava tehdäkseen
tilintarkastuksen asianmukaisesti, eikä heikentää raportointivaatimuksia.
Ammatillista skeptisyyttä vahvistetaan.
Tilintarkastajan olisi aina pystyteltävä valppaana havaitakseen mahdolliset
väärinkäytöksestä tai virheestä johtuvat olennaiset virheellisyydet huolimatta
siitä, millaiset tilintarkastajan aiemmat kokemukset yhteisöstä ovat.
Asetuksessa vahvistetaan lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittamiseen liittyvät perusvaatimukset.
Tilintarkastusyhteisön olisi nimettävä vähintään yksi avainpartneri, jonka
olisi oltava aktiivisesti mukana lakisääteisen tilintarkastuksen tekemisessä.
Myös riittävät resurssit olisi varmistettava. Olisi pidettävä asiakasrekisteriä
ja luotava tilintarkastuskansio. Lisäksi tilintarkastajan olisi varmistettava,
että kaikkia organisatorisia vaatimuksia sovelletaan asianmukaisesti.
Jos ilmenee tapahtuma, jolla on tai voi olla
vakavia seurauksia lakisääteisen tilintarkastuksen luotettavuuteen,
tilintarkastajan olisi toteutettava tarkoituksenmukaiset toimenpiteet
tapahtuman seurausten hallitsemiseksi ja tapahtuman toistumisen estämiseksi.
Kun kyseessä on konsolidoitujen tilinpäätösten
tilintarkastus ja konsernin tilintarkastaja ei ole tilanteessa, jossa hän
pystyisi dokumentoimaan kolmansien maiden tilintarkastajan/tilintarkastajien
suorittaman tilintarkastustyön, hänen on toteutettava tarkoituksenmukaisia
toimenpiteitä, mukaan lukien täydentävät tilintarkastustoimet, ja ilmoitettava
asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle.
Tilintarkastajan/tilintarkastusyhteisön olisi
suoritettava oma sisäinen laadunvalvontatarkastus ennen
tilintarkastuskertomuksen esittämistä. Tarkastuksen olisi oltava sellaisen
tilintarkastajan vastuulla, joka ei ole mukana suorittamassa sisäisen
laadunvalvontatarkastuksen kohteena olevaa lakisääteistä tilintarkastusta.
IV luku (Tilintarkastusraportointi)
Julkaistavan tilintarkastuskertomuksen
sisältöä laajennetaan niin, että siinä selitetään käytetyt menetelmät,
erityisesti, missä määrin tase on tarkastettu suoraan ja missä määrin
järjestelmätarkastuksen ja vaatimustenmukaisuuden tarkastuksen perusteella,
millaisia olennaisuustasoja tilintarkastuksen suorittamisessa on käytetty,
millä keskeisillä aloilla tilinpäätöksessä on olennaisen virheellisyyden riski,
onko lakisääteinen tilintarkastus suunniteltu väärinkäytösten paljastamiseksi
ja, jos annetaan ehdollinen tai kielteinen lausunto taikka lausunto jätetään antamatta,
syyt tällaiseen ratkaisuun. Siinä olisi myös selitettävä erot aineistolähtöisen
tarkastuksen ja vaatimustenmukaisuuden tarkastuksen painottamisessa
edellisvuoteen verrattuna.
Lisäksi tilintarkastajan olisi myös laadittava
pidempi ja yksityiskohtaisempi kertomus tarkastusvaliokunnalle. Kyseisessä
kertomuksessa esitettäisiin yksityiskohtaisempaa tietoa suoritetusta
tilintarkastuksesta, yhteisön tilanteesta (esimerkiksi toiminnan jatkuvuus)
sekä tilintarkastuksen tulokset yhdessä tarpeellisten selitysten kanssa. Tässä
täydentävässä kertomuksessa myös esiteltäisiin (ja perusteltaisiin) suoritettu
tilintarkastustyö tarkastusvaliokunnalle. Tämä pidempi kertomus esitettäisiin
tarkastetun yhteisön tarkastusvaliokunnalle ja toimivalle johdolle muttei suurelle
yleisölle (koska se saattaisi sisältää liiketoimintasalaisuuksia ja
mahdollisesti hintaherkkää tietoa). Tilintarkastajan olisi kuitenkin pyynnöstä
asetettava kyseinen kertomus toimivaltaisen viranomaisen saataville.
Useimmissa finanssipalveludirektiiveissä
tilintarkastajan edellytetään jo nykyisin ilmoittavan yleisen edun kannalta
merkittäviä yhteisöjä valvoville toimivaltaisille viranomaisille mahdollisista
kyseisiä yhteisöjä koskevista tosiseikoista tai päätöksistä. Kyseinen velvoite
ulotetaan nyt koskemaan kaikkia yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä.
Luottolaitoksia ja vakuutusyhtiöitä valvovien toimivaltaisten viranomaisten
olisi lisäksi käytävä tilintarkastajien kanssa säännöllisiä keskusteluja.
V luku (Lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen avoimuusraportointi ja tietojen säilyttäminen)
Tilintarkastajia vaaditaan esittämään
taloudelliset tiedot, joista erityisesti ilmenee niiden kokonaisliikevaihto
eriteltynä yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen maksamiin tilintarkastuspalkkioihin,
muiden yhteisöjen maksamiin tilintarkastuspalkkioihin sekä muista palveluista
saatuihin palkkioihin. Niiden olisi myös esitettävä taloudelliset tiedot sen
ketjun tasolla, johon ne kuuluvat.
Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
tilintarkastajien avoimuusraportteja olisi täydennettävä
tilintarkastusyhteisöjen omasta hallinnointi- ja ohjausjärjestelmästä
annettavalla selvityksellä. Toimivaltaisille viranomaisille olisi toimitettava
täydentäviä lisätietoja tilintarkastuspalkkioista näiden viranomaisten
valvontatehtävien helpottamiseksi.
Tilintarkastajan olisi säilytettävä tietyt
asiakirjat ja tiedot viiden vuoden ajan.
3.3.3.     III osasto (Yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen suorittama lakisääteisten tilintarkastajien
tai tilintarkastusyhteisöjen nimeäminen)
Jotta tarkastusvaliokunnan riippumattomuutta
ja valmiuksia voitaisiin vahvistaa, tarkastusvaliokunnan olisi koostuttava
toimivaan johtoon kuulumattomista jäsenistä, vähintään yhdellä jäsenellä olisi
oltava kokemusta ja tietämystä tilintarkastuksesta ja yhdellä laskentatoimesta
ja/tai tilintarkastuksesta.
Tilintarkastajan nimeämistä koskevan,
yhtiökokoukselle tehtävän ehdotuksen olisi perustuttava tarkastusvaliokunnan
suositukseen. Suosituksessa olisi aina perusteltava ehdotettu valinta. Jollei
kyseessä ole tilintarkastustoimeksiannon uusiminen, suosituksessa olisi lisäksi
oltava vähintään kaksi vaihtoehtoa (nykyinen tilintarkastaja poislukien) ja
tarkastusvaliokunnan olisi perusteltava asianmukaisesti, mitä vaihtoehtoa se
pitää parhaimpana. Tarkastusvaliokunnan suositus olisi annettava vasta sen
jälkeen, kun on järjestetty asianmukainen tarjouskilpailu. Jos kyseessä on
luottolaitos tai vakuutusyhtiö, tarkastusvaliokunnan olisi esitettävä
suosituksensa vakavaraisuuden valvontaviranomaiselle, jolla olisi oltava
veto-oikeus ehdotettuun valintaan.
Kolmansien osapuolten kanssa tehtävät
sopimuslausekkeet, joilla rajoitetaan tarkastettavan yhteisön mahdollisuuksia
valita tilintarkastaja, olisi kiellettävä.
Jotta voitaisiin poistaa läheisyyden uhka,
joka aiheutuu siitä, että tarkastettava yhteisö monesti nimeää saman
tilintarkastusyhteisön yhä uudelleen vuosikymmenten ajan, asetuksessa otetaan
käyttöön pakollinen vaatimus vaihtaa tilintarkastusyhteisöä kuuden vuoden
enimmäisajanjakson jälkeen (pakollinen rotaatio). Kyseinen ajanjakso voidaan
poikkeuksellisesti pidentää kahdeksaan vuoteen. Jos yleisen edun kannalta
merkittävä yhteisö on nimennyt kaksi tai useamman lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön, tilintarkastustoimeksiannon
enimmäispituus on yhdeksän vuotta. Toimeksianto voidaan poikkeuksellisesti
pidentää 12 vuoteen. Asetuksessa säädetään myös karenssiajasta, jonka aikana
tilintarkastusyhteisö ei saa suorittaa saman yhteisön lakisääteistä
tilintarkastusta uudelleen. Jotta siirtymä tapahtuisi sujuvasti, aiempaa
tilintarkastajaa vaaditaan toimittamaan relevantit tiedot sisältävä tehtävien
luovutuskansio seuraavalle tilintarkastajalle.
Tarkastusvaliokunnalle, yhdelle tai useammalle
osakkeenomistajalle ja yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
valvontaviranomaisille annetaan valtuudet nostaa kanne kansallisessa
tuomioistuimessa tilintarkastajan erottamiseksi, kun siihen on asianmukaiset
perusteet.
3.3.4.     IV osasto (Yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta suorittavien
tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen toimintojen valvonta)
I luku (Toimivaltaiset viranomaiset)
Kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä
toimivaltainen viranomainen, joka vastaa yleisen edun kannalta merkittäviä
yhteisöjä tarkastavien tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen
valvonnasta. Näillä viranomaisilla olisi oltava riittävä henkilöstö, ja niiden
olisi oltava tilintarkastajista riippumattomia. Toimivaltaisten viranomaisten
työntekijöihin sovelletaan salassapitovelvollisuutta.
Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava
kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ne tarvitsevat tehtäviensä
hoitamiseksi, mutta ne eivät saisi puuttua tilintarkastuskertomuksen sisältöön.
Toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä
kansallisella tasolla yhteistyötä lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen hyväksynnästä ja rekisteröinnistä (direktiivi
2006/43/EY) vastaavan viranomaisen kanssa ja muiden yleisen edun kannalta
merkittäviä yhteisöjä valvovien viranomaisten kanssa (esimerkiksi pankki- tai
vakuutusalan valvontaviranomainen).
II luku (Laadunvarmistus, tutkinta,
markkinoiden seuranta, valmiussuunnitelmat ja toimivaltaisten viranomaisten
toiminnan avoimuus)
Toimivaltaisten viranomaisten tehtäviin
kuuluvat seuraavat:
·
Suoritettujen lakisääteisten tilintarkastusten
laaduntarkastukset. Tarkastusten olisi oltava oikeassa suhteessa tarkastettavan
tilintarkastajan toiminnan laajuuteen ja ulottuvuuteen.
·
Tutkinta, jolla pyritään havaitsemaan, oikaisemaan
ja ehkäisemään yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen puutteelliset
lakisääteiset tilintarkastukset.
·
Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteisten tilintarkastusten markkinakehityksen seuraaminen.
·
Suurten tilintarkastusyhteisöjen toiminnan
jatkuvuuteen kohdistuvien mahdollisten uhkien, mukaan lukien voimakkaasta
keskittymisestä aiheutuvat riskit, seuraaminen ja sen edellyttäminen, että
suuret tilintarkastusyhteisöt laativat valmiussuunnitelmat tällaisten uhkien
poistamiseksi.
·
Toiminnan avoimuuden varmistaminen, mukaan lukien
yksittäisten laaduntarkastusraporttien julkistaminen.
III luku (Toimivaltaisten viranomaisten
välinen yhteistyö ja suhteet Euroopan valvontaviranomaisiin)
Asetuksessa edellytetään, että toimivaltaisten
viranomaisten EU:n laajuinen yhteistyö toteutetaan Euroopan
arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) välityksellä. Tällä tavoin korvataan
nykyinen EU:n laajuinen yhteistyömekanismi, joka toimii Euroopan
tilintarkastajien valvontaelinten asiantuntijaryhmän (EGAOB) (jonka
puheenjohtajana on Euroopan komissio) alaisuudessa. EAMV
tekee jo tilintarkastuksen (ja tilinpäätösten) alalla yleisen edun kannalta
merkittäviin yhteisöihin liittyvää työtä, ja oikeudellisessa kehyksessä
säädetään EAMV:n sekä Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) ja Euroopan vakuutus-
ja lisäeläkeviranomaisen (EVLEV) välisestä tilintarkastusalan yhteistyöstä
niiden yhteisessä komiteassa. EAMV:n on perustettava pysyvä sisäinen komitea,
jonka olisi koostuttava ainakin kansallisista toimivaltaisista viranomaisista.
EAMV:n olisi annettava
ohjeistusta useista aiheista, esimerkiksi tilintarkastuskertomuksen ja
tarkastusvaliokunnalle annettavan täydentävän kertomuksen sisällöstä ja
esittämisestä, tarkastusvaliokunnan valvontatoiminnasta ja laaduntarkastusten
tekemisestä.
Asetuksessa säädetään vapaaehtoisesta
yleiseurooppalaisesta tilintarkastuksen laatutodistusten myöntämisestä.
Tavoitteena on lisätä kaikkien sellaisten tilintarkastusyhteisöjen näkyvyyttä,
tunnettuutta ja mainetta, joilla on valmiudet suorittaa yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen korkealaatuisia tilintarkastuksia. EAMV:n olisi
julkaistava todistukseen saamiseen liittyvät vaatimukset, mukaan lukien
mahdolliset hallinnolliset näkökohdat sekä maksut. Kansallisten toimivaltaisten
viranomaisten olisi oltava mukana todistushakemuksen tarkastelussa.
Suorittaessaan tutkintaa ja paikalla tehtäviä tarkastuksia toimivaltaisten
viranomaisten olisi ilmoitettava kyseessä olevan toisen jäsenvaltion
toimivaltaisille viranomaisille, jos ne tulevat siihen tulokseen, että tämän
asetuksen säännösten vastaista toimintaa on harjoitettu tai harjoitetaan.
Lisäksi jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää, että toisen
jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen suorittaa alueellaan tutkinnan.
EAMV voi lisäksi perustaa toimivaltaisten
viranomaisten kollegioita yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen
pyynnöstä helpottamaan tiettyjen tehtävien hoitamista.
IV luku (Yhteistyö kolmansien maiden
tilintarkastajien sekä kansainvälisten organisaatioiden ja laitosten kanssa)
Toimivaltaiset viranomaiset ja EAMV voivat
tehdä tietojenvaihtoa koskevia yhteistyösopimuksia kolmansien maiden
toimivaltaisten viranomaisten kanssa vain, jos ilmaistavien tietojen
salassapito taataan ja annettuja tietosuojasääntöjä noudatetaan.
3.3.5.     V osasto (Valvontatoimenpiteet
ja seuraamukset)
Jotta tehostetaan tämän asetuksen vaatimusten
noudattamista ja ottaen huomioon, että komissio antoi 9. joulukuuta 2010
tiedonannon ”Seuraamusjärjestelmien lujittaminen finanssipalvelujen alalla”[8],
lujitetaan valvontatoimenpiteiden hyväksymisvaltuuksia ja toimivaltaisten
viranomaisten seuraamusvaltuuksia. Lisäksi säädetään hallinnollisista
taloudellisista seuraamuksista, joita määrätään lakisääteisille
tilintarkastajille ja yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille, jos
rikkomuksia havaitaan. Viranomaisten olisi oltava avoimia soveltamiensa
seuraamusten ja toimenpiteiden osalta.
3.3.6.     VI osasto (Raportointi-,
siirtymä- ja loppusäännökset)
Käyttöön otetaan siirtymäjärjestelmä, joka
koskee tilintarkastusyhteisöjen vaihtovelvoitteen voimaantuloa, velvoitetta
järjestää tilintarkastusyhteisön valintamenettely sekä tilintarkastusyhteisöjen
muuttamista yhteisöiksi, jotka tarjoavat ainoastaan tilintarkastuspalveluja.
3.3.7.     Tekniset sääntelystandardit ja
SEUT-sopimuksen 290 artiklan noudattaminen
Jotta voidaan ottaa huomioon
tilintarkastustoiminnan ja -markkinoiden kehittyminen, EAMV:ta pyydetään
esittämään komissiolle tekniset sääntelystandardit. Tavoitteena on määrittää
tekniset vaatimukset, jotka koskevat uudelle tilintarkastajalle toimitettavan
tehtävien luovutuskansion sisältöä ja eurooppalaisen laatutodistuksen
käyttöönottoa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä
tilintarkastuksia suorittavia tilintarkastajia varten. Komissiolle siirretään
valta hyväksyä kyseiset tekniset standardit delegoituina säädöksinä.
Komissio antoi 23. syyskuuta 2009 ehdotukset
asetuksiksi, joilla perustetaan Euroopan pankkiviranomainen (EPV), Euroopan
vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen (EVLEV) ja Euroopan
arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV)[9]. Tässä yhteydessä
komissio haluaa muistuttaa mieliin SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklaa koskevat
lausunnot, jotka se antoi, kun Euroopan valvontaviranomaisten
perustamisasetukset hyväksyttiin: ”Sääntelystandardien hyväksymisprosessin
osalta komissio korostaa finanssipalvelualan ainutlaatuista luonnetta, joka
johtuu Lamfalussy-rakenteesta ja joka on nimenomaisesti tunnustettu
SEUT-sopimukseen liitetyssä julistuksessa 39. Komissio epäilee kuitenkin
vahvasti, ovatko rajoitukset, jotka koskevat sen asemaa delegoituja säädöksiä
ja täytäntöönpanotoimenpiteitä hyväksyttäessä, SEUT 290 ja 291 artiklan
mukaisia.”
4.           TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
Komission ehdotus ei vaikuta suoraan eikä
välillisesti Euroopan unionin talousarvioon. Erityisesti tehtävät, jotka
uskottaisiin EU:n valvontaelimille asetuksessa esitetyllä tavalla, eivät
aiheuttaisi EU:lle lisäkustannuksia.
2011/0359 (COD)
Ehdotus
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteistä tilintarkastusta koskevista erityisvaatimuksista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission
ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja
sosiaalikomitean lausunnon[10],
ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua[11],
noudattavat tavallista
lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen tehtäväksi on lainsäädännön nojalla annettu yleisen
edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten
suorittaminen tavoitteena parantaa suuren yleisön luottamusta kyseisten
yhteisöjen vuositilinpäätöksiin ja konsolidoituihin tilinpäätöksiin.
Lakisääteisen tilintarkastuksen yleisen edun mukainen tehtävä tarkoittaa sitä,
että henkilöiden ja laitosten on yleisesti voitava luottaa lakisääteisten
tilintarkastajien työn laatuun. Korkeatasoinen tilintarkastus edistää
markkinoiden sääntöjenmukaista toimintaa parantamalla tilinpäätösten
oikeellisuutta ja tehokkuutta. Tilintarkastajilla on sen vuoksi erityisen
tärkeä yhteiskunnallinen rooli.
(2)
Unionin lainsäädännössä edellytetään, että yhden
tai useamman henkilön, joka on hyväksytty tekemään tilintarkastuksia, on
tarkastettava luottolaitosten, vakuutusyhtiöiden, liikkeeseenlaskijoiden,
joiden osakkeet otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla,
maksulaitosten, yhteissijoitusyritysten, sähköisen rahan
liikkeeseenlaskijalaitosten ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen
vuositilinpäätökset ja konsolidoidut tilinpäätökset noudattaen unionin
lainsäädäntöä eli seuraavia säännöksiä: pankkien ja muiden rahoituslaitosten
tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986
annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY[12] 1 artiklan 1
kohta; vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä
19 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/674/ETY[13]
1 artiklan 1 kohta; säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi
otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien
avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta ja direktiivin 2001/34/EY
muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2004/109/EY[14] 4 artiklan 4 kohta;
maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY
ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13 päivänä
marraskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2007/64/EY[15] 15 artiklan 2 kohta;
siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa
harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja
hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY[16]
73 artikla; sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten liiketoiminnan
aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta,
direktiivien 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta sekä direktiivin 2000/46/EY
kumoamisesta 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2009/110/EY[17] 3 artiklan 1 kohta sekä
vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista ja direktiivin 2003/41/EY ja
2009/65/EY sekä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ja (EU) N:o 1095/2010
muuttamisesta 8 päivänä kesäkuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2011/61/EY[18] 22 artiklan 3 kohta.
Lisäksi rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY
ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY
muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21 päivänä
huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/[19]
4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa edellytetään, että
sijoituspalveluyritysten vuositilinpäätökset on tarkastettava, jos yhtiömuodoltaan
tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annettua
neljättä neuvoston direktiiviä 78/660/ETY[20] tai
konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annettua
seitsemättä neuvoston direktiiviä 83/349/ETY[21] ei sovelleta.
(3)
Lakisääteisistä tilintarkastuksista vastaavien
henkilöiden hyväksymisedellytyksistä ja tällaisten lakisääteisten
tilintarkastusten suorittamiseen liittyvistä vähimmäisvaatimuksista säädetään
tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä
tilintarkastuksesta, direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta sekä
neuvoston direktiivin 84/253/ETY kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 2006
annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/43/EY[22].

(4)
Hiljattaisen finanssikriisin yhteydessä monet
pankit ilmoittivat vuosien 2007 ja 2009 välillä suunnattomista tappioista sekä
taseeseen sisältyvissä että taseen ulkopuolisissa erissä. Tämä herätti
kysymyksen, kuinka tilintarkastajat olivat voineet antaa asiakkailleen
vakiomuotoisen tilintarkastuslausunnon kyseisiltä ajanjaksoilta. Lisäksi
kyseenalaistettiin nykyisen lainsäädännön tarkoituksenmukaisuus ja riittävyys.
Komissio julkaisi 13 päivänä lokakuuta 2010 vihreän kirjan
”Tilintarkastuspolitiikka: kriisin opetukset”[23], jolla käynnistettiin
finanssimarkkinoiden sääntelyuudistukseen liittyvä laaja julkinen kuuleminen
tilintarkastuksen merkityksestä ja laajuudesta sekä siitä, miten
tilintarkastustoimintoa voitaisiin kehittää rahoitusvakauden lisäämiseksi.
Julkinen kuuleminen osoitti, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteistä tilintarkastusta
koskevia direktiivin 2006/43/EY säännöksiä voitaisiin kehittää merkittävästi.
Euroopan parlamentti antoi vihreästä kirjasta valiokunta-aloitteisen mietinnön
13 päivänä syyskuuta 2011. Myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi
vihreästä kirjasta kertomuksen 16 päivänä kesäkuuta 2011.
(5)
On tärkeää säätää yksityiskohtaisista säännöistä
sen varmistamiseksi, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteiset tilintarkastukset ovat riittävän laadukkaita,           niiden
suorittajat ovat lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä ja
näihin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sovelletaan tiukkoja
vaatimuksia. Yhteisellä sääntelyä koskevalla lähestymistavalla olisi lisättävä
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia
suorittavien lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen
rehellisyyttä, riippumattomuutta, objektiivisuutta, vastuullisuutta, avoimuutta
ja luotettavuutta. Tällä tavoin parannettaisiin unionissa suoritettavien
lakisääteisten tilintarkastusten laatua sekä edistettäisiin sen myötä
sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja saavutettaisiin korkeatasoinen
kuluttajan- ja sijoittajansuoja. Yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä
koskevalla erillisellä säädöksellä olisi myös tarkoitus varmistaa jatkuva
yhdenmukaistaminen ja yhtenäinen soveltaminen sekä edistää siten
sisämarkkinoiden tehokkaampaa toimintaa.
(6)
Finanssiala kehittyy koko ajan, ja unionin
lainsäädännöllä luodaan uusia finanssilaitosten ryhmiä. Tavanomaisen
pankkijärjestelmän ulkopuolisten uusien yksiköiden ja toimintojen merkitys
kasvaa jatkuvasti, ja niiden vaikutus rahoitusvakauteen on lisääntynyt. Sen
vuoksi on tarkoituksenmukaista, että yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen määritelmä sisältää myös muita rahoituslaitoksia ja -yhteisöjä,
kuten sijoituspalveluyritykset, maksulaitokset, siirtokelpoisiin arvopapereihin
kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset eli
yhteissijoitusyritykset, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitokset ja
vaihtoehtoiset sijoitusrahastot.
(7)
Vuositilinpäätösten ja konsolidoitujen
tilinpäätösten tilintarkastus on tarkoitettu lakisääteiseksi suojaksi
sijoittajille, luotonantajille ja yritysten vastapuolille, joilla on
sijoituksia yleisen edun kannalta merkittävissä yhteisöissä tai niihin
kohdistuvia liiketoimintaetuja. Lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen olisi näin ollen oltava täysin riippumattomia
tällaisten yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittaessaan, ja
eturistiriitoja olisi vältettävä. Lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen riippumattomuuden määrittäminen edellyttää, että otetaan
huomioon käsite ketjusta, jossa tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt
toimivat.
(8)
Lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen riittävällä sisäisellä organisoinnilla olisi tarkoitus
estää riippumattomuuteen kohdistuvat uhat. Tilintarkastusyhteisön omistajat,
osakkeenomistajat tai sen johtoon kuuluvat jäsenet eivät saisi näin ollen
osallistua lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamiseen tavalla, joka
vaarantaa tilintarkastusyhteisön puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavan
lakisääteisen tilintarkastajan riippumattomuuden ja objektiivisuuden.
Lakisääteisillä tilintarkastajilla ja tilintarkastusyhteisöillä olisi lisäksi
oltava asianmukaiset sisäiset toimintaperiaatteet ja menettelytavat
lakisääteiseen tilintarkastustoimintaan niiden organisaatiossa osallistuvien
työntekijöiden ja muiden henkilöiden suhteen, jotta näille asetettujen
lakisääteisten velvollisuuksien noudattaminen voidaan varmistaa. Näillä
toimintaperiaatteilla ja menettelytavoilla olisi erityisesti pyrittävä estämään
ja poistamaan riippumattomuuteen kohdistuvat uhat ja varmistamaan lakisääteisen
tilintarkastuksen laatu, luotettavuus ja perusteellisuus. Toimintaperiaatteiden
ja menettelytapojen olisi oltava oikeassa suhteessa lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön liiketoiminnan laajuuteen ja
monimutkaisuuteen.
(9)
Tilintarkastajien, tilintarkastusyhteisöjen ja
niiden työntekijöiden olisi erityisesti pidätyttävä suorittamasta jonkin
yhteisön lakisääteinen tilintarkastus, jos niillä on siinä liiketoiminnallinen
tai taloudellinen etu, ja pidätyttävä ryhtymästä kaupankäyntiin tarkastetun
yhteisön liikkeeseenlaskemilla, takaamilla tai muutoin tukemilla
rahoitusvälineillä, lukuun ottamatta hajauttamiseen perustuvien
yhteissijoitusjärjestelmien osuuksia. Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön olisi pidätyttävä tarkastettavan yhteisön sisäisistä
päätöksentekoprosesseista. Lakisääteisiä tilintarkastajia ja niiden
työntekijöitä olisi estettävä ottamasta vastaan tehtäviä tarkastettavan yhteisön
toimivassa johdossa tai hallinto- tai valvontaelimessä, kunnes
tilintarkastustoimeksiannon päättymisestä on kulunut tarkoituksenmukainen
ajanjakso.
(10)
Yksittäiseltä tarkastettavalta yhteisöltä
vastaanotettujen palkkioiden määrä ja palkkiorakenne voivat myös uhata
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuutta.
Sen vuoksi on tärkeää varmistaa, etteivät tilintarkastuspalkkiot perustu
minkäänlaiseen ehdollisuuteen ja että silloin kun yhdeltä ja samalta
asiakkaalta saatavat tilintarkastuspalkkiot ovat huomattavia, käytössä on
erityinen menettely tilintarkastuksen laadun varmistamiseksi. Jos riippuvuus
yhdestä ja samasta asiakkaasta on liiallista, lakisääteisen tilintarkastajan
tai tilintarkastusyhteisön olisi pidätyttävä kyseisen lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittamisesta.
(11)
Jos lakisääteiset tilintarkastajat,
tilintarkastusyhteisöt tai niiden ketjuihin kuuluvat jäsenet tarjoavat muita
palveluja kuin lakisääteistä tilintarkastusta tarkastettaville yhteisöille,
niiden riippumattomuus saattaa vaarantua. Sen vuoksi on aiheellista edellyttää,
etteivät lakisääteiset tilintarkastajat, tilintarkastusyhteisöt tai niiden
ketjuihin kuuluvat jäsenet tarjoa tilintarkastuksen oheispalveluja
tarkastettaville yhteisöille. Jos tilintarkastusyhteisö tarjoaa
tilintarkastuksen oheispalveluja jollekin yritykselle, tämä estää kyseistä
tilintarkastusyhteisöä suorittamasta asianomaisen yrityksen lakisääteisen
tilintarkastuksen, mikä vähentää niiden tilintarkastusyhteisöjen määrää, jotka
voivat tarjota lakisääteisiä tilintarkastuksia. Erityisesti tämä koskee suurten
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastusta, sillä markkinat
ovat tältä osin keskittyneet. Tämän seurauksena ja jotta varmistettaisiin, että
käytettävissä on vähimmäismäärä tilintarkastusyhteisöjä, jotka voivat tarjota
tilintarkastuspalveluja suurille yleisen edun kannalta merkittäville
yhteisöille, on tarkoituksenmukaista edellyttää, että laajamittaista toimintaa
harjoittavat tilintarkastusyhteisöt keskittyvät ammattitoiminnassaan
lakisääteisten tilintarkastusten suorittamiseen, eikä niiden sallita
suorittavan lakisääteisen tilintarkastuksen toimintoonsa liittymättömiä muita
palveluja, kuten konsultointi- tai neuvontapalveluja.
(12)
Eturistiriitojen välttämiseksi on tärkeää, että ennen
kuin lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ottaa vastaan
yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta
koskevan toimeksiannon tai jatkaa sen suorittamista, se arvioi, täyttyvätkö
riippumattomuutta koskevat vaatimukset, ja erityisesti, aiheutuuko suhteesta
kyseiseen yhteisöön mahdollisia riippumattomuuteen kohdistuvia uhkia.
Riippumattomuuden säilyttämiseksi on myös tärkeää, että lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö säilyttää tiedot kaikista
riippumattomuuttaan ja lakisääteistä tilintarkastusta koskevaan prosessiin
osallistuvien työntekijöidensä ja muiden henkilöiden riippumattomuutta
uhkaavista tekijöistä sekä varotoimista, joilla kyseisiä uhkia vähennetään.
Lisäksi, jos lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön
riippumattomuuteen kohdistuvat uhat ovat kyseisten uhkien lieventämiseksi
toteutettujen varotoimien jälkeenkin liian merkittäviä, lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön olisi luovuttava tai pidätyttävä
tilintarkastustoimeksiannosta. Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön olisi vuosittain vahvistettava tarkastettavan yhteisön
tarkastusvaliokunnalle riippumattomuutensa ja keskusteltava sen kanssa
riippumattomuuteensa kohdistuvista uhista ja kyseisten uhkien lieventämiseksi
toteutetuista varotoimista.
(13)
Jäsenvaltioissa tämän asetuksen mukaisesti ja
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, erityisesti jäsenvaltioiden
nimeämien riippumattomien viranomaisten, valvonnassa suoritettavaa
henkilötietojen käsittelyä säännellään yksilöiden suojelusta henkilötietojen
käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta
1995 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY[24]
. Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen tämän asetuksen mukaisesti ja
Euroopan tietosuojavaltuutetun valvonnassa suorittamaa henkilötietojen
käsittelyä säännellään yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten
suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta
liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetulla Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksella (EY) N:o 45/2001[25]. Toimivaltaisten
viranomaisten toteuttaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava
direktiivissä 95/46/EY säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien
sääntöjen mukaisesti, ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen toteuttaman
tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava asetuksessa (EY) N:o
45/2001 säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen
mukaisesti.
(14)
On tärkeää, että lakisääteiset tilintarkastajat ja
tilintarkastusyhteisöt kunnioittavat asiakkaidensa oikeutta yksityisyyteen ja
tietosuojaan. Niiden pitäisi sen vuoksi noudattaa luottamuksellisuutta ja
salassapitovelvollisuutta koskevia tiukkoja sääntöjä, mikä ei kuitenkaan saisi
haitata tämän asetuksen asianmukaista täytäntöönpanoa tai yhteistyötä konsernin
tilintarkastajan kanssa suoritettaessa konsolidoitujen tilinpäätösten
tilintarkastusta silloin kun emoyhtiö on kolmannessa maassa, edellyttäen, että
direktiiviä 95/46/EY noudatetaan. Tällaiset säännöt eivät kuitenkaan sallisi
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön tekevän yhteistyötä
kolmannen maan viranomaisten kanssa direktiivin 2006/43/EY XI luvussa säädettyjen
yhteistyökanavien ulkopuolella. Luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä olisi
sovellettava myös lakisääteisiin tilintarkastajiin tai
tilintarkastusyhteisöihin, jotka eivät enää osallistu tietyn
tilintarkastustoimeksiannon suorittamiseen.
(15)
Lakisääteisen tilintarkastuksen päätteeksi annetaan
lausunto tarkastetun yhteisön tilinpäätöksen totuudenmukaisuudesta ja
oikeellisuudesta. Sidosryhmät eivät kuitenkaan välttämättä tunne
tilintarkastuksen rajoituksia (olennaisuus, tarkastusotantamenetelmät,
tilintarkastajan merkitys väärinkäytösten havaitsemisessa ja johdon vastuu),
mikä voi aiheuttaa vääriä odotuksia. Tällaisen kuilun kaventamiseksi on tärkeää
lisätä selkeyttä siitä, mitä lakisääteinen tilintarkastus kattaa.
(16)
Vaikka ensisijaisen vastuun taloudellisten tietojen
toimittamisesta olisikin oltava tarkastettavan yhteisön toimivalla johdolla,
tilintarkastajilla on tärkeä tehtävä, kun he haastavat toimivan johdon
aktiivisesti käyttäjän näkökulmasta. Sen vuoksi tilintarkastuksen laadun
parantamiseksi on tärkeää, että tilintarkastajien ammatillista skeptisyyttä
tarkastettavaa yhteisöä kohtaan lujitetaan. Tilintarkastajien olisi
tiedostettava väärinkäytöksestä tai virheestä johtuvan olennaisen
virheellisyyden mahdollisuus huolimatta aikaisemmasta kokemuksestaan tarkastettavan
yhteisön toimivan johdon rehellisyydestä ja vilpittömyydestä. Tilintarkastuksen
laadun varmistamisen olisi oltava tärkein kriteeri tilintarkastustyön
organisoinnissa ja tarvittavien resurssien osoittamisessa tehtäviin.
Lakisääteisen tilintarkastajan, tilintarkastusyhteisön ja niiden henkilöstön
rehellisyys on olennaisen tärkeää, jotta varmistettaisiin suuren yleisön
luottamus lakisääteisiin tilintarkastuksiin ja finanssimarkkinoihin. Sen vuoksi
olisi tarkoituksenmukaisella tavalla hallittava kaikki tapahtumat, joilla voi
olla vakavia seurauksia lakisääteisen tilintarkastuksen luotettavuuteen.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön olisi dokumentoitava
tilintarkastustyö tarkoituksenmukaisella tavalla.
(17)
Konsolidoitujen tilinpäätösten osalta olisi
selvästi määriteltävä konserniin kuuluvia eri yhteisöjä tarkastavien
lakisääteisten tilintarkastajien vastuualueet. Tätä varten konsernin
tilintarkastajan olisi oltava kokonaisvastuussa tilintarkastuskertomuksesta.
(18)
Jos kunkin lakisääteisen tilintarkastustoimeksiannon
yhteydessä tehtäisiin asianmukainen sisäinen laadunvalvontatarkastus,
tilintarkastusten laatua saataisiin parannettua. Lakisääteisen tilintarkastajan
tai tilintarkastusyhteisön ei sen vuoksi pitäisi antaa tilintarkastuskertomustaan
ennen kuin tällainen sisäinen laadunvalvontatarkastus on tehty.
(19)
Tilintarkastuskertomuksessa olisi esitettävä
lakisääteisen tilintarkastuksen tulokset sidosryhmille. Jotta lisättäisiin
sidosryhmien luottamusta tarkastetun yhteisön tilinpäätökseen, on erityisen
tärkeää, että tilintarkastuskertomus on hyvin perusteltu, että se pohjautuu
asianmukaisiin todisteisiin ja että sen sisältöä laajennetaan niin, että se
sisältää tehtyyn tilintarkastukseen liittyvät lisätiedot.
Tilintarkastuskertomuksen olisi erityisesti sisällettävä riittävät tiedot
tilintarkastuksessa käytetyistä menetelmistä, erityisesti siitä, missä määrin
tase on tarkastettu suoraan ja missä määrin järjestelmätarkastuksen ja
vaatimustenmukaisuuden tarkastuksen perusteella, millaisia olennaisuustasoja
tilintarkastuksen suorittamisessa on käytetty, millä keskeisillä aloilla
vuositilinpäätöksissä ja konsolidoiduissa tilinpäätöksissä on olennaisen
virheellisyyden riski, onko lakisääteinen tilintarkastus suunniteltu
väärinkäytösten paljastamiseksi ja, jos annetaan ehdollinen tai kielteinen
lausunto taikka lausunto jätetään antamatta, syyt tällaiseen ratkaisuun.
(20)
Lakisääteisen tilintarkastuksen arvo tarkastetun
yhteisön kannalta lisääntyisi erityisesti, jos viestintää lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön sekä tarkastusvaliokunnan välillä
lisättäisiin. Sen lisäksi, että lakisääteisen tilintarkastuksen aikana käydään
säännöllisiä keskusteluja, on tärkeää, että lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö toimittaa tarkastusvaliokunnalle yksityiskohtaisemman
täydentävän kertomuksen lakisääteisen tilintarkastuksen tuloksista. Näiden
yksityiskohtaisten täydentävien kertomusten olisi oltava yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen valvontaviranomaisten muttei suuren yleisön saatavilla.
(21)
Lakisääteiset tilintarkastajat tai
tilintarkastusyhteisöt toimittavat jo nykyisin yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen valvontaviranomaisille tiedot tosiseikoista tai
päätöksistä, jotka voivat merkitä tarkastetun yhteisön toimintaa koskevien
sääntöjen rikkomista tai tarkastetun yhteisön jatkuvan toiminnan heikentymistä.
Valvontatehtävät myös helpottuisivat, jos luotto- ja finanssilaitosten
valvontaviranomaisia vaadittaisiin käymään säännöllisiä keskusteluja näiden
yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen kanssa.
(22)
Jotta voitaisiin lisätä luottamusta yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittaviin
lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sekä tällaisten
lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen vastuuta, on
tärkeää lisätä lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen
avoimuusraportointia. Lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä
olisi sen vuoksi vaadittava esittämään tarkastetut taloudelliset tiedot, joista
erityisesti ilmenee niiden kokonaisliikevaihto eriteltynä yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen maksamiin tilintarkastuspalkkioihin, muiden yhteisöjen
maksamiin tilintarkastuspalkkioihin sekä muista palveluista saatuihin
palkkioihin. Niiden olisi myös esitettävä taloudelliset tiedot sen ketjun
tasolla, johon ne kuuluvat. Tilintarkastusyhteisöjen avoimuusraportteja olisi
täydennettävä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmästä annettavalla selvityksellä
sen osoittamiseksi, noudattaako tilintarkastusyhteisö tehokkaan hallinnoinnin
ja ohjauksen periaatteita. Toimivaltaisille viranomaisille olisi toimitettava
täydentäviä lisätietoja tilintarkastuspalkkioista näiden viranomaisten
valvontatehtävien helpottamiseksi.
(23)
Tarkastusvaliokunnilla tai elimillä, joilla on
vastaava tehtävä tarkastettavassa yhteisössä, on ratkaiseva asema
korkealaatuisen lakisääteisen tilintarkastuksen varmistamisessa. On erityisen
tärkeää lujittaa tarkastusvaliokunnan riippumattomuutta ja teknistä osaamista
edellyttämällä, että valtaosa sen jäsenistä on riippumattomia ja että ainakin
yhdellä valiokunnan jäsenellä on asiantuntemusta tilintarkastuksen ja yhdellä
tilintarkastuksen ja/tai laskentatoimen alalla. Helmikuun 15 päivänä 2005
annetussa komission suosituksessa julkisesti noteerattujen yhtiöiden toimivaan
johtoon kuulumattomien tai valvovien hallinto- tai valvontaelimen jäsenten
tehtävistä sekä hallinto- tai valvontaelimen komiteoista[26]
esitetään, miten tarkastusvaliokunnat olisi perustettava ja miten niiden olisi
toimittava. Kun kuitenkin otetaan huomioon hallinto- tai valvontaelinten koko
sellaisissa yrityksissä, joilla on vähäinen markkina-arvo, ja yleisen edun
kannalta merkittävissä pienissä ja keskisuurissa yhteisöissä, olisi tarkoituksenmukaista,
että valvonta- tai hallintoelin kokonaisuudessaan voi hoitaa tehtävät, jotka on
osoitettu kyseisten yhteisöjen tarkastusvaliokunnalle tai tarkastettavassa
yhteisössä vastaavia tehtäviä hoitavalle elimelle. Yleisen edun kannalta merkittävät
yhteisöt, jotka ovat yhteissijoitusyrityksiä tai vaihtoehtoisia
sijoitusrahastoja, olisi myös vapautettava velvoitteesta perustaa
tarkastusvaliokunta. Tässä vapautuksessa otetaan huomioon se, että jos kyseiset
yritykset tai rahastot toimivat pelkästään varojen keskitettyä hankintaa
varten, tarkastusvaliokunnan käyttö ei ole tarkoituksenmukaista.
Yhteissijoitusyritykset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot sekä niiden
rahastoyhtiöt toimivat tiukasti määritellyssä sääntely-ympäristössä, ja niihin
sovelletaan erityisiä hallinnointimekanismeja, kuten niiden säilytysyhteisön
harjoittamaa valvontaa.
(24)
On myös tärkeää, että tarkastusvaliokunnan roolia
uuden lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön valinnassa
vahvistetaan, jotta tarkastettavan yhteisön yhtiökokouksessa tai sen jäsenten
kokouksessa voidaan tehdä perustellumpi päätös. Yhtiökokoukselle ehdotusta
tehdessään yhtiön johto- tai hallintoelimen olisi näin ollen selitettävä,
noudattaako se tarkastusvaliokunnan suositusta, ja jollei se näin tee,
esitettävä syyt tähän. Tarkastusvaliokunnan suosituksen olisi sisällettävä
vähintään kaksi mahdollista tilintarkastustoimeksiannon suorittajaa ja
asianmukaiset perustelut sille, miksi yhtä niistä pidetään parempana, jotta
yhtiökokous voisi tehdä todellisen valinnan. Jotta tarkastusvaliokunta voisi
esittää suosituksessaan oikeudenmukaiset ja asianmukaiset perustelut, sen olisi
hyödynnettävä sellaisen pakollisen valintamenettelyn tuloksia, jonka
tarkastettava yhteisö järjestää tarkastusvaliokunnan vastuulla. Tarkastettavan
yhteisön olisi tällaisessa valintamenettelyssä pyydettävä lakisääteisiä
tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä, myös pieniä, tekemään ehdotus
tilintarkastustoimeksiannosta. Tarjouskilpailuasiakirjojen olisi sisällettävä
avoimet ja syrjimättömät valintaperusteet, joita käytetään ehdotusten
arvioinnissa. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että tällaisesta
valintamenettelystä saattaisi aiheutua suhteettoman suuria kustannuksia
sellaisille yrityksille, joilla on vähäinen markkina-arvo, tai yleisen edun
kannalta merkittäville pienille ja keskisuurille yhteisöille niiden kokoa
ajatellen, on tarkoituksenmukaista vapauttaa tällaiset yhteisöt kyseisestä
velvollisuudesta.
(25)
Tarkastettavan yhteisön yhtiökokouksen tai sen
jäsenten kokouksen oikeudella valita lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö ei olisi arvoa, jos tarkastettava yhteisö tekisi jonkin
kolmannen osapuolen kanssa sopimuksen, joka rajoittaisi tällaista
valinnanmahdollisuutta. Sen vuoksi tarkastettavan yhteisön jonkin kolmannen
osapuolen kanssa tekemä sopimuslauseke, joka koskee tietyn tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön nimeämistä tai valinnan rajoittamista, olisi katsottava
mitättömäksi.
(26)
Se, että yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt
nimeäisivät useamman kuin yhden lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön, lisäisi ammatillista skeptisyyttä ja parantaisi
tilintarkastuksen laatua. Tämä yhdessä sen seikan kanssa, että markkinoilla on
pieniä tilintarkastusyhteisöjä, edistäisi tällaisten tilintarkastusyhteisöjen
valmiuksien kehittymistä, mikä omalta osaltaan toisi yleisen edun kannalta
merkittäville yhteisöille enemmän valinnanvaraa niiden valitessa lakisääteisiä
tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä. Yleisen edun kannalta merkittäviä
yhteisöjä olisi sen vuoksi rohkaistava ja kannustettava nimeämään useampi kuin
yksi lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö suorittamaan
lakisääteisen tilintarkastuksen.
(27)
Jotta poistettaisiin läheisyyden uhka ja sen myötä
lisättäisiin lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen
riippumattomuutta, on tärkeää säätää lakisääteinen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön tietyssä tarkastettavassa yhteisössä suorittaman
tilintarkastustoimeksiannon enimmäispituudesta. Olisi myös perustettava
asianmukainen vaiheittainen kiertojärjestelmä lakisääteiseen tilintarkastukseen
osallistuvalle kaikkein vastuullisemmassa asemassa olevalle henkilöstölle,
mukaan lukien tilintarkastusyhteisön puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen
suorittavat avainpartnerit. On myös tärkeää säätää tarkoituksenmukaisesta
ajanjaksosta, jonka aikana tällainen lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö ei saa suorittaa saman yhteisön lakisääteistä
tilintarkastusta. Jotta siirtymä tapahtuisi sujuvasti, aiemman tilintarkastajan
olisi toimitettava relevantit tiedot sisältävä tehtävien luovutuskansio
seuraavalle tilintarkastajalle.
(28)
Tilintarkastajan riippumattomuuden turvaamiseksi
erottamisen pitäisi olla mahdollista ainoastaan siinä tapauksessa, että
erottamiseen on asianmukaiset perusteet ja että ne ilmoitetaan valvonnasta
vastaavalle viranomaiselle tai vastaaville viranomaisille. Jos asianmukaiset
perusteet ovat olemassa mutta tarkastettava yhteisö ei toteuta toimia,
tarkastusvaliokunnalla, osakkeenomistajilla, tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen valvonnasta vastaavilla toimivaltaisilla
viranomaisilla tai yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön valvonnasta
vastaavilla toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava valtuudet viedä asia
kansalliseen tuomioistuimeen tilintarkastajan erottamiseksi.
(29)
Jotta varmistettaisiin sijoittajien ja kuluttajien
vahva luottamus sisämarkkinoihin välttämällä eturistiriidat, toimivaltaisten
viranomaisten, jotka ovat tilintarkastajien ammattialasta riippumattomia ja
joilla on riittävät valmiudet, asiantuntemus ja resurssit, olisi
tarkoituksenmukaisella tavalla valvottava lakisääteisiä tilintarkastajia ja
tilintarkastusyhteisöjä. Kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla olisi
oltava tarvittavat valtuudet valvontatehtäviensä hoitamiseksi, mukaan lukien
mahdollisuus tutustua asiakirjoihin, vaatia keneltä tahansa tietoja ja tehdä
tutkimuksia. Niiden olisi erikoistuttava finanssimarkkinoiden valvontaan,
tilinpäätösraportointia koskevien velvoitteiden noudattamisen valvontaan tai
lakisääteisten tilintarkastusten valvontaan. Olisi kuitenkin oltava
mahdollista, että yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille asetettujen
velvoitteiden noudattamista valvovat ne toimivaltaiset viranomaiset, jotka
vastaavat kyseisten yhteisöjen valvonnasta. Lakisääteiset tilintarkastajat tai
tilintarkastusyhteisöt eivät saisi millään lailla vaikuttaa toimivaltaisten
viranomaisten rahoitukseen.
(30)
Valvonnan laatu paranee, jos eri tehtäviä
kansallisella tasolla hoitavat viranomaiset tekevät tehokasta yhteistyötä.
Niiden viranomaisten, jotka ovat toimivaltaisia valvomaan yleisen edun kannalta
merkittäville yhteisöille asetettujen lakisääteistä tilintarkastusta koskevien
velvoitteiden noudattamista, olisi sen vuoksi tehtävä yhteistyötä lakisääteisten
tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen hyväksynnästä ja rekisteröinnistä
vastaavien viranomaisten kanssa, yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
valvonnasta vastaavien viranomaisten kanssa sekä rahoitusjärjestelmän käytön
estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26 päivänä
lokakuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä
2005/60/EY[27] tarkoitettujen
rahanpesun selvittelykeskusten kanssa.
(31)
Lakisääteisen tilintarkastuksen ulkoinen
laadunvarmistus on keskeisen tärkeää korkealaatuisten tilintarkastusten
kannalta. Se lisää julkaistujen taloudellisten tietojen uskottavuutta ja suojaa
paremmin osakkeenomistajia, sijoittajia, velkojia ja muita asianomaisia.
Lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin olisi sen vuoksi
sovellettava laadunvarmistusjärjestelmää, joka toimii toimivaltaisten
viranomaisten vastuulla ja jolla näin ollen varmistetaan tilintarkastajien
ammattialan objektiivisuus ja riippumattomuus. Laaduntarkastukset olisi
järjestettävä siten, että kullekin yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen tilintarkastuksia suorittavalle lakisääteiselle tilintarkastajalle
tai tilintarkastusyhteisölle tehdään laaduntarkastus vähintään joka kolmas
vuosi. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastuksia tekeviin
lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sovellettavasta
ulkoisesta laadunvarmistuksesta 6 päivänä toukokuuta 2008 annetussa komission
suosituksessa[28] annetaan tietoja siitä,
kuinka tällaiset tarkastukset olisi tehtävä. Laaduntarkastusten olisi oltava
oikeassa suhteessa niiden kohteena olevan tilintarkastusyhteisön tai
lakisääteisen tilintarkastajan liiketoiminnan laajuuteen ja monimutkaisuuteen.
(32)
Tutkimuksilla autetaan havaitsemaan, ehkäisemään ja
oikaisemaan tapauksia, joissa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteinen tilintarkastus on puutteellista. Toimivaltaisilla viranomaisilla
olisi sen vuoksi oltava valtuudet suorittaa lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen tutkimuksia.
(33)
Markkinat, joilla lakisääteisiin tilintarkastuksiin
liittyviä palveluja tarjotaan yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille,
kehittyvät ajan myötä. Sen vuoksi on tarpeen, että toimivaltaiset viranomaiset
seuraavat markkinoiden kehitystä, erityisesti siltä osin, rajoittaako
markkinoiden voimakas keskittyminen tilintarkastajan suhteen olevaa
valinnanvaraa ja aiheutuuko siitä riskejä.
(34)
Merkittävien tilintarkastusyhteisöjen kaatuminen
saattaa häiritä tilintarkastuspalvelujen tarjontaa markkinoilla ja johtaa
riskien entistä suurempaan rakenteelliseen kasaantumiseen markkinoilla.
Toimivaltaisten viranomaisten olisi sen vuoksi ennalta ehkäisevänä toimena
edellytettävä, että kunkin jäsenvaltion suurimmat tilintarkastusyhteisöt
laativat valmiussuunnitelmat, joilla pyritään poistamaan kyseisten yhteisöjen
toiminnan jatkuvuuden vaarantavat mahdolliset uhat. Tällaisissa suunnitelmissa
voidaan yksilöidä toimenpiteitä, joilla valmistellaan tällaisten yhteisöjen
hallittua konkurssia.
(35)
Toimivaltaisten viranomaisten toiminnan avoimuus
vahvistaa sijoittajien ja kuluttajien luottamusta sisämarkkinoihin.
Toimivaltaisia viranomaisia olisi sen vuoksi vaadittava raportoimaan
säännöllisesti toiminnastaan ja julkaisemaan yksittäisiä tarkastusraportteja.
(36)
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten
yhteistyö on tärkeää pyrittäessä varmistamaan lakisääteisten tilintarkastusten
yhdenmukainen korkea laatu unionissa. Suorittaessaan lakisääteisten
tilintarkastusten valvontatehtäviään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten
olisi sen vuoksi toimittava yhteistyössä aina kun se on tarpeen. Niiden olisi
noudatettava kotivaltion periaatetta, jonka mukaan sääntelystä ja valvonnasta
vastaa jäsenvaltio, joka on hyväksynyt lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön ja jonka alueella tarkastettavalla yhteisöllä on
sääntömääräinen kotipaikkansa. Toimivaltaisten viranomaisten yhteistyö
erityisesti tehostuisi, jos se järjestettäisiin Euroopan valvontaviranomaisten
sekakomiteassa Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan
arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010[29]
perustetun Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) johdolla. EAMV:n
olisi Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen)
perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja
neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010[30] perustetun
Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan
vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1094/2010[31]
perustetun Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EVLEV) avustuksella
myötävaikutettava tähän yhteistyöhön tarjoamalla neuvoja ja ohjeita
kansallisille toimivaltaisille viranomaisille.
(37)
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten
yhteistyöhön olisi sisällyttävä tiedonvaihto, laaduntarkastuksiin liittyvä
yhteistyö, avustaminen yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteisiin tilintarkastuksiin liittyvissä tutkimuksissa, myös tapauksissa,
joissa tutkittavana oleva toiminta ei riko mitään asianomaisessa jäsenvaltiossa
voimassa olevaa lainsäädäntöä tai viranomaismääräyksiä, sekä
valmiussuunnitelmat. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yhteistyötä
koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin voi sisältyä toimivaltaisten
viranomaisten kollegioiden perustaminen ja niiden välinen tehtävänjako. Käsite
ketjusta, jossa tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt toimivat, olisi
otettava huomioon tällaisessa yhteystyössä. Toimivaltaisten viranomaisten ja
Euroopan valvontaviranomaisten olisi noudatettava tarkoituksenmukaisia
luottamuksellisuutta ja salassapitovelvollisuutta koskevia sääntöjä.
(38)
Se, että tunnustetaan lakisääteisten
tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen soveltuvuus yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten tekemiseen, auttaisi
tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä saamaan muita asiakkaita. Sen vuoksi
on tärkeää säätää laatutodistuksesta, jolla on Euroopan laajuinen ulottuvuus ja
jonka kehittämisestä vastaisi EAMV. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten
olisi oltava mukana todistushakemusten tarkastelussa.
(39)
            Pääomamarkkinoiden keskinäinen riippuvuus
edellyttää, että toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla ja Euroopan
valvontaviranomaisilla on valtuudet tehdä yhteistyötä kolmansien maiden
valvontaviranomaisten ja -laitosten kanssa tiedonvaihdon tai laaduntarkastusten
aloilla. Jos kolmansien maiden viranomaisten kanssa tehtävä yhteistyö liittyy
lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen hallussa oleviin,
tilintarkastukseen liittyviin työpapereihin ja muihin asiakirjoihin, olisi
sovellettava direktiivissä 2006/43/EY säädettyjä menettelyjä.
(40)
Jotta pääomamarkkinat toimisivat joustavasti,
tarvitaan kestävää tilintarkastuskapasiteettia sekä lakisääteisiin
tilintarkastuksiin liittyvien palvelujen kilpailukykyiset markkinat, joilla on
riittävästi tarjolla sellaisia tilintarkastusyhteisöjä, jotka ovat kykeneviä
suorittamaan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä
tilintarkastuksia. EAMV:n olisi annettava selvityksiä muutoksista, joita tämä
asetus aiheuttaa tilintarkastusmarkkinoiden rakenteeseen. Tällaisia selvityksiä
tehdessään EAMV:n olisi otettava huomioon, millainen vaikutus lakisääteisten
tilintarkastajien siviilioikeudellista vastuuta koskevilla kansallisilla
säännöillä on tilintarkastusmarkkinoiden rakenteeseen. Tällaisten selvitysten
ja muiden tarkoituksenmukaisten todisteiden perusteella komission olisi
annettava kertomus lakisääteisten tilintarkastajien siviilioikeudellista
vastuuta koskevien kansallisten sääntöjen vaikutuksesta
tilintarkastusmarkkinoiden rakenteeseen sekä toteutettava toimet, jotka se
katsoo aiheellisiksi havaintojensa perusteella.
(41)
Jotta tehostetaan tämän asetuksen vaatimusten
noudattamista ja ottaen huomioon, että komissio antoi 9 päivänä joulukuuta 2010
tiedonannon ”Seuraamusjärjestelmien lujittaminen finanssipalvelujen alalla”[32],
olisi lujitettava valvontatoimenpiteiden hyväksymisvaltuuksia ja
toimivaltaisten viranomaisten seuraamusvaltuuksia. Olisi säädettävä
hallinnollisista taloudellisista seuraamuksista, joita määrätään
lakisääteisille tilintarkastajille, tilintarkastusyhteisöille ja yleisen edun
kannalta merkittäville yhteisöille, jos rikkomuksia havaitaan. Toimivaltaisten
viranomaisten olisi oltava avoimia soveltamiensa seuraamusten ja toimenpiteiden
osalta. Seuraamusten hyväksymisessä ja julkistamisessa olisi noudatettava
Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia, erityisesti
oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (7 artikla), oikeutta
henkilötietojen suojaan (8 artikla) ja oikeutta tehokkaisiin
oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla).
(42)
Ilmiantajat voivat antaa toimivaltaisille
viranomaisille uutta tietoa, josta on näille apua sääntöjenvastaisuuksien, myös
väärinkäytösten, selvittämisessä ja sääntöjenvastaisuuksista aiheutuvien
seuraamusten määräämisessä. Ilmiantajat voivat kuitenkin jättää ilmiannot
tekemättä kostotoimien pelosta tai kannustimien puutteen vuoksi.
Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava, että käytössä on riittävät
järjestelyt, joilla ilmiantajia kannustetaan ilmoittamaan niille tämän
asetuksen mahdollisista rikkomisista ja suojataan kostotoimilta.
Jäsenvaltioiden olisi myös tarjottava ilmiantajille kannustimia ilmiantojen
tekemiseksi. Tällaisia kannustimia olisi kuitenkin sovellettava ilmiantajiin
ainoastaan, jos he tuovat esille uutta tietoa, jota heitä ei lakisääteisesti jo
velvoiteta ilmoittamaan, ja jos nämä tiedot johtavat tämän asetuksen
rikkomisesta määrättävään seuraamukseen. Jäsenvaltioiden olisi myös
varmistettava, että niiden soveltamat ilmiantojärjestelmät sisältävät
mekanismeja, joilla suojataan ilmoitettujen tietojen kohteena olevaa henkilöä
asianmukaisesti, erityisesti tämän oikeutta henkilötietojensa suojaan, ja
menettelyjä, joilla varmistetaan kyseisen henkilön puolustautumisoikeus ja
oikeus tulla kuulluksi ennen häntä koskevan päätöksen tekemistä sekä oikeus
hakea tuomioistuimessa muutosta häntä koskevaan päätökseen.
(43)
Jotta voidaan ottaa huomioon
tilintarkastustoiminnan ja -markkinoiden kehittyminen, komissiolle olisi
siirrettävä valta määrittää tekniset vaatimukset, jotka koskevat uudelle
lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle toimitettavan
tehtävien luovutuskansion sisältöä ja eurooppalaisen laatutodistuksen
käyttöönottoa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä
tilintarkastuksia suorittavia lakisääteisiä tilintarkastajia ja
tilintarkastusyhteisöjä varten.
(44)
Jotta voidaan ottaa huomioon tekninen kehitys
finanssimarkkinoilla, tilintarkastuksessa ja tilintarkastajien ammattialalla
sekä tarkentaa tässä asetuksessa säädetyt vaatimukset, komissiolle olisi
siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja
säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan
mukaisesti. Delegoituja säädöksiä tarvitaan erityisesti, jotta voidaan
mukauttaa tilintarkastuksen liitännäispalveluista ja tilintarkastuksen
oheispalveluista laadittuja luetteloita sekä vahvistaa niiden maksujen taso,
jotka EAMV voi periä eurooppalaisen laatutodistuksen myöntämisestä
lakisääteisille tilintarkastajille ja tilintarkastusyhteisöille. On erityisen
tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset
kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä
valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat
toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin
ja asianmukaisesti.
(45)
Jotta varmistetaan oikeusvarmuus ja sujuva
siirtyminen tällä asetuksella käyttöönotettuun järjestelmään, on tärkeä ottaa
käyttöön siirtymäjärjestelmä, joka koskee tilintarkastusyhteisöjen vaihto- eli
rotaatiovelvoitteen voimaantuloa, velvoitetta järjestää tilintarkastusyhteisön
valintamenettely sekä tilintarkastusyhteisöjen muuttamista yhteisöiksi, jotka
tarjoavat ainoastaan tilintarkastuspalveluja.
(46)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla
saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan niiden laajuuden vuoksi
saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun
toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Näitä tavoitteita ovat yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen aseman
selkeyttäminen ja parempi määrittely, lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön tarkastettavalle yhteisölle, sijoittajille ja muille
sidosryhmille antamien tietojen parantaminen, tilintarkastajien ja yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen valvontaviranomaisten välisten
viestintäkanavien parantaminen, yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille
tarjottavien tilintarkastuksen oheispalvelujen tarjonnasta aiheutuvien
eturistiriitojen ehkäiseminen, nykyisestä ”tarkastettava yhteisö valitsee ja
maksaa tilintarkastajan” -järjestelmästä tai läheisyyden uhasta aiheutuvan
mahdollisen eturistiriitariskin lieventäminen, lakisääteisen tilintarkastajan
tai tilintarkastusyhteisön vaihtamisen helpottaminen, yleisen edun kannalta
merkittävillä yhteisöillä tilintarkastuspalveluiden tarjoajien suhteen olevan
valinnanvaran helpottaminen ja lisääminen sekä yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia tekevien lakisääteisten
tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen sääntelyn ja valvonnan
tehokkuuden, riippumattomuuden ja johdonmukaisuuden parantaminen, mukaan lukien
unionin tasolla tehtävä yhteistyö. Edellä mainitussa artiklassa vahvistetun
suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on
tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(47)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja
noudatetaan periaatteita, jotka tunnustetaan erityisesti Euroopan unionin
perusoikeuskirjassa, eritoten oikeutta yksityis- ja perhe-elämän
kunnioittamiseen (7 artikla), oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla),
elinkeinovapautta (16 artikla), oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja
puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla), syyttömyysolettamaa ja oikeutta
puolustukseen (48 artikla), laillisuusperiaatetta ja rikoksista
määrättävien rangaistusten oikeasuhteisuuden periaatetta (49 artikla) sekä
kieltoa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta
(50 artikla), ja asetusta on sovellettava kyseisten oikeuksien ja
periaatteiden mukaisesti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I osasto
Kohde, soveltamisala ja määritelmät
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset, jotka
koskevat yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen vuositilinpäätösten ja
konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamista,
säännöt, jotka koskevat lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen organisoitumista ja sitä, miten yleisen edun kannalta
merkittävät yhteisöt toteuttavat lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen valinnan, ja joilla edistetään lakisääteisten
tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen riippumattomuutta ja eturistiriitojen
välttämistä, sekä säännöt, jotka koskevat sen valvontaa, miten lakisääteiset
tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt noudattavat näitä vaatimuksia.
2 artikla
Soveltamisala
1.           Tätä asetusta sovelletaan
seuraaviin:
a)      lakisääteiset tilintarkastajat ja
tilintarkastusyhteisöt, jotka suorittavat yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia;
b)      yleisen edun kannalta merkittävät
yhteisöt.
2.           Tätä asetusta sovelletaan
rajoittamatta direktiivin 2006/43/EY soveltamista.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan direktiivin
2006/43/EY 2 artiklan määritelmiä, lukuun ottamatta
’tilintarkastuskertomuksen’ ja ’toimivaltaisen viranomaisen’ määritelmiä.
4 artikla
Suuret yleisen edun kannalta merkittävät
yhteisöt
Tässä asetuksessa ’suurilla yleisen edun
kannalta merkittävillä yhteisöillä’ tarkoitetaan seuraavia:
a)           direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13
kohdan a alakohdassa määriteltyjen yhteisöjen osalta kymmentä suurinta
osakkeiden liikkeeseenlaskijaa kussakin jäsenvaltiossa laskettuna osakkeen
vuoden lopun kurssiin perustuvalla markkina-arvolla ja joka tapauksessa kaikkia
osakkeiden liikkeeseenlaskijoita, joiden keskimääräinen markkina-arvo oli yli 1
000 000 000 euroa laskettuna osakkeen kurssin perusteella kolmen edellisen
kalenterivuoden lopussa;
b)           direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13
kohdan b–f alakohdassa määriteltyjen yhteisöjen osalta kaikkia yhteisöjä,
joiden taseen loppusumma ylittää 1 000 000 000 euroa;
c)           direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13
kohdan g ja h alakohdassa määriteltyjen yhteisöjen osalta kaikkia yhteisöjä,
joiden hoidettavana olevat kokonaisvarat ylittävät taseessa 1 000 000 000
euroa.
II osasto
Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamista koskevat edellytykset
I LUKU
RIIPPUMATTOMUUS JA ETURISTIRIITOJEN
VÄLTTÄMINEN
5 artikla
Riippumattomuus ja objektiivisuus
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen
varmistamiseksi, että yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittamiseen ei vaikuta mikään olemassa oleva tai
mahdollinen eturistiriita, liikesuhde tai muu suhde, joka liittyy lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittavaan lakisääteiseen tilintarkastajaan tai
tilintarkastusyhteisöön ja tapauksen mukaan ketjuun, johon tämä kuuluu, tai
tämän johtajiin, tilintarkastajiin, työntekijöihin tai muihin luonnollisiin
henkilöihin, joiden tarjoamat palvelut ovat lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön käytettävissä tai määräysvallassa, taikka yhteenkään
lakisääteiseen tilintarkastajaan tai tilintarkastusyhteisöön määräysvallan
kautta suoraan tai välillisesti sidoksissa olevaan henkilöön.
6 artikla
Tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen toiminnan sisäinen organisointi
1.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on noudatettava seuraavia toiminnan järjestämistä
koskevia vaatimuksia:
a)      tilintarkastusyhteisön on otettava
käyttöön riittävät toimintaperiaatteet ja menettelytavat sen varmistamiseksi,
että sen tai sen sidosyrityksen omistajat, osakkeenomistajat tai hallinto-,
johto- tai valvontaelimen jäsenet eivät puutu lakisääteisen tilintarkastuksen
suorittamiseen tavalla, joka vaarantaa tilintarkastusyhteisön puolesta
lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan
riippumattomuuden ja objektiivisuuden;
b)      lakisääteisellä tilintarkastajalla tai
tilintarkastusyhteisöllä on oltava moitteettomat hallinto- ja
kirjanpitomenettelyt, sisäisen valvonnan mekanismit, tehokkaat
riskinarviointimenettelyt sekä tehokkaat valvonta- ja turvajärjestelyt
tiedonkäsittelyjärjestelmiä varten.
Sisäisen valvonnan mekanismit on suunniteltava
niin, että päätösten ja menettelyjen noudattaminen taataan kaikilla
tilintarkastusyhteisön tasoilla tai kaikilla lakisääteisen tilintarkastajan
työskentelyrakenteen tasoilla.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on sovellettava ja ylläpidettävä
päätöksentekomenettelyjä ja organisaatiorakennetta, joista käyvät selvästi ja
todennetusti ilmi raportointisuhteet sekä tehtävienjako ja vastuualueet;
c)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön riittävät toimintaperiaatteet ja
menettelytavat sen varmistamiseksi, että sen työntekijöillä ja muilla luonnollisilla
henkilöillä, joiden tarjoamat palvelut ovat sen käytettävissä tai
määräysvallassa ja jotka suoraan osallistuvat lakisääteisiin
tilintarkastuksiin, on asianmukaiset tiedot ja kokemus heille määrätyistä
tehtävistä;
d)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön riittävät toimintaperiaatteet ja
menettelytavat sen varmistamiseksi, että tärkeiden tilintarkastustoimintojen
ulkoistamista ei toteuteta tavalla, joka heikentäisi lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön sisäisen valvonnan laatua ja
toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuuksia valvoa, miten lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö täyttää tämän asetuksen mukaiset
velvoitteensa;
e)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön asianmukaiset ja tehokkaat
organisatoriset ja hallinnolliset järjestelyt 11 artiklan 2 kohdassa
tarkoitettujen riippumattomuuteen kohdistuvien uhkien estämiseksi,
havaitsemiseksi ja poistamiseksi tai hallitsemiseksi ja ilmoittamiseksi;
f)       lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön riittävät menettelytavat ja normit
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten
suorittamiseksi, työntekijöiden toiminnan ohjaamiseksi, valvomiseksi ja
tarkastamiseksi sekä 15 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun tilintarkastuskansion
rakenteen järjestämiseksi;
g)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on luotava sisäinen laadunvalvontajärjestelmä
varmistaakseen yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen
tilintarkastuksen laadun. Laadunvalvontajärjestelmän on katettava vähintään f
alakohdassa kuvatut menettelytavat ja normit. Jos kyseessä on
tilintarkastusyhteisö, vastuun sisäisestä laadunvalvontajärjestelmästä on
oltava henkilöllä, joka on pätevä toimimaan lakisääteisenä tilintarkastajana;
h)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on käytettävä asianmukaisia järjestelmiä, resursseja ja
menettelytapoja, joilla varmistetaan lakisääteisen tilintarkastustoiminnan
jatkuvuus ja säännöllisyys;
i)       lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön toimintaperiaate, jolla estetään
sen oma tai sen työntekijöiden osallistuminen rikoksiin tai lakien rikkomiseen
tehtäviensä suorittamisessa. Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on myös otettava käyttöön asianmukaiset ja tehokkaat
organisatoriset ja hallinnolliset järjestelyt, joilla pystytään käsittelemään
ja kirjaamaan tapahtumat, joilla on tai voi olla vakavia seurauksia
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön lakisääteisen
tilintarkastustoiminnan luotettavuuteen;
j)       lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on noudatettava riittävää palkka- ja palkkiopolitiikkaa,
joka tarjoaa riittävät suorituskannustimet tilintarkastusten laadun
varmistamiseksi. Työntekijöille maksettavat korvaukset ja tulosarviointi eivät
varsinkaan saa olla riippuvaisia sen tuoton määrästä, jonka lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö saa tarkastettavalta yhteisöltä;
k)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on seurattava ja arvioitava tämän asetuksen mukaisesti
käyttöön ottamiensa järjestelmien, sisäisen valvonnan ja sisäisen
laadunvalvonnan mekanismien ja järjestelyjen riittävyyttä ja vaikuttavuutta
sekä toteutettava aiheelliset toimenpiteet mahdollisten puutteiden
korjaamiseksi. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on
erityisesti vuosittain arvioitava g alakohdassa tarkoitettu sisäinen laadunvalvontajärjestelmä.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on säilytettävä
tiedot arvioinnin tuloksista ja mahdollisista sisäisen
laadunvalvontajärjestelmän muuttamiseksi ehdotetuista toimenpiteistä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut
toimintaperiaatteet ja menettelytavat on dokumentoitava ja niistä on
tiedotettava lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön
työntekijöille.
Edellä d alakohdassa tarkoitettu
tilintarkastustoimintojen mahdollinen ulkoistaminen ei vaikuta lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön vastuuseen tarkastettavaa yhteisöä
kohtaan.
2.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on otettava huomioon kokonsa ja toimintojensa
monimutkaisuus noudattaessaan tämän artiklan 1 kohdan mukaisia vaatimuksia.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on pystyttävä osoittamaan 35 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle, että tällainen vaatimusten
noudattaminen on oikeassa suhteessa lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön kokoon ja toimintojen monimutkaisuuteen.
7 artikla
Riippumattomuus tarkastettavasta yhteisöstä
1.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ja kaikkien, joilla on
äänioikeuksia tilintarkastusyhteisössä, on oltava riippumaton tarkastettavasta
yhteisöstä ja oltava osallistumatta tarkastettavan yhteisön päätöksentekoon.
2.           Lakisääteinen
tilintarkastaja, tilintarkastusyhteisö, niiden avainpartnerit ja työntekijät
sekä muut luonnolliset henkilöt, joiden tarjoamat palvelut ovat tällaisen
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön käytettävissä tai
määräysvallassa ja jotka suoraan osallistuvat lakisääteiseen
tilintarkastukseen, ja komission direktiivin 2004/72/EY[33]
1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut näiden lähipiiriin kuuluvat henkilöt
eivät saa ostaa eivätkä myydä sellaista rahoitusvälinettä eivätkä osallistua
mihinkään sellaista rahoitusvälinettä koskevaan liiketoimeen, jonka on laskenut
liikkeeseen tai taannut tai jota on muutoin tukenut tarkastettava yhteisö
niiden harjoittaman lakisääteisen tilintarkastustoiminnan alalla, lukuun
ottamatta osuuksia hajauttamiseen perustuvissa yhteissijoitusjärjestelmissä
mukaan luettuina hoidetut rahastot, kuten eläkerahastot ja henkivakuutukset.
3.           Edellä 2 kohdassa
tarkoitetut henkilöt tai tilintarkastusyhteisöt eivät saa osallistua tai
muutoin vaikuttaa tietyn tarkastettavan yhteisön lakisääteisen
tilintarkastuksen laadintaan, jos nämä
a)      omistavat tarkastettavan yhteisön
rahoitusvälineitä, lukuun ottamatta hajauttamiseen perustuvien
yhteissijoitusjärjestelmien osuuksia;
b)      omistavat sellaisia tarkastettavaan
yhteisöön yhteydessä olevan yhteisön rahoitusvälineitä, joiden omistaminen
saattaa aiheuttaa tai joiden omistamisen saatetaan yleisesti katsoa aiheuttavan
eturistiriidan, lukuun ottamatta hajauttamiseen perustuvien
yhteissijoitusjärjestelmien osuuksia;
c)      ovat lähimenneisyydessä olleet
sellaisessa työ- tai liikesuhteessa tai muussa sellaisessa suhteessa
tarkastettavaan yhteisöön, joka saattaa aiheuttaa tai jonka saatetaan yleisesti
katsoa aiheuttavan eturistiriidan.
4.           Edellä 2 kohdassa tarkoitetut
henkilöt tai tilintarkastusyhteisöt eivät saa tavoitella eivätkä hyväksyä
rahaa, lahjoja tai palveluksia miltään sellaiselta taholta, jonka kanssa lakisääteisellä
tilintarkastajalla tai tilintarkastusyhteisöllä on sopimussuhde.
5.           Ammattietiikkaa koskevia,
direktiivin 2006/43/EY 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti käyttöönotettuja
kansallisia toimenpiteitä, jotka eivät ole 2, 3 ja 4 kohdan mukaisia, ei sovelleta.
8 artikla
Aiempien lakisääteisten tilintarkastajien
taikka lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen
työntekijöiden ottaminen yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöjen
palvelukseen
1            Tilintarkastusyhteisön
puolesta yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä
tilintarkastusta suorittava lakisääteinen tilintarkastaja tai avainpartneri ei
saa ottaa vastaan ennen kuin vähintään kaksi vuotta on kulunut siitä, kun hän
luopui lakisääteisenä tilintarkastajana tai avainpartnerina suorittamastaan
tilintarkastustoimeksiannosta, seuraavia tehtäviä:
a)      johtoon kuuluvan avainhenkilön tehtävät
tarkastetussa yhteisössä;
b)      jäsenyys tarkastetun yhteisön
tarkastusvaliokunnassa tai, jos tällaista valiokuntaa ei ole, elimessä, joka suorittaa
tarkastusvaliokunnan tehtäviä vastaavia tehtäviä;
c)      jäsenyys tarkastetun yhteisön
hallintoelimessä toimivaan johtoon kuulumattomana tai jäsenyys tarkastetun
yhteisön valvontaelimessä.
2.           Yleisen edun kannalta
merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta suorittavan lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön työntekijät sekä muut luonnolliset
henkilöt, joiden tarjoamat palvelut ovat tällaisen lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön käytettävissä tai määräysvallassa,
eivät saa ottaa vastaan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja tehtäviä
ennen kuin vähintään yksi vuosi on kulunut siitä, kun he suoraan osallistuivat
lakisääteiseen tilintarkastukseen, jos heidät on henkilökohtaisesti hyväksytty
lakisääteisiksi tilintarkastajiksi.
9 artikla
Tilintarkastuspalkkiot
1.           Yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteisestä tilintarkastuksesta maksettavat
palkkiot eivät saa olla ehdollisia palkkioita.
Ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa ehdollisilla
palkkioilla tarkoitetaan tilintarkastustoimeksiannosta maksettavia palkkioita,
jotka lasketaan ennalta määritetyltä, liiketoimen tai suoritetun työn tulokseen
liittyvältä perustalta. Palkkioita ei pidetä ehdollisina, jos tuomioistuin tai
toimivaltainen viranomainen on vahvistanut ne.
2.           Jos lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö tarjoaa tarkastettavalle yhteisölle
10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tilintarkastuksen liitännäispalveluja,
tällaisista palveluista maksettavat palkkiot saavat olla enintään
10 prosenttia palkkioista, jotka tarkastettava yhteisö maksaa
lakisääteisestä tilintarkastuksesta.
3.           Jos lakisääteisen
tilintarkastuksen kohteena olevalta yleisen edun kannalta merkittävältä
yhteisöltä saadut kokonaispalkkiot ovat joko yli 20 prosenttia tai kahtena
peräkkäisenä vuonna yli 15 prosenttia lakisääteisen tilintarkastuksen
suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön saamista
vuotuisista kokonaispalkkioista, tällaisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on ilmoitettava tarkastusvaliokunnalle siitä seikasta,
että tällaisten palkkioiden kokonaismäärä on tapauksen mukaan yli 20 prosenttia
tai yli 15 prosenttia tilintarkastusyhteisön saamista kokonaispalkkioista, ja
on aloitettava 11 artiklan 4 kohdan d alakohdassa tarkoitetut keskustelut.
Tarkastusvaliokunnan on harkittava, onko toisen lakisääteisen tilintarkastajan
tai tilintarkastusyhteisön suoritettava tilintarkastustoimeksiannon
laadunvalvontatarkastus ennen kuin tilintarkastuskertomus annetaan.
Jos lakisääteisen tilintarkastuksen kohteena
olevalta yleisen edun kannalta merkittävältä yhteisöltä saadut kokonaispalkkiot
ovat kahtena peräkkäisenä vuonna vähintään 15 prosenttia lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön
saamista vuotuisista kokonaispalkkioista, kyseisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on ilmoitettava tällaisesta tilanteesta 35 artiklan 1
kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle. Jäljempänä 35 artiklan
1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen on päätettävä lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön esittämien objektiivisten
perusteiden pohjalta, voiko kyseinen lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö jatkaa kyseisen yleisen edun kannalta merkittävän
yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta lisäajan, joka ei kuitenkaan saa olla
kahta vuotta pidempi.
Jos tarkastettava yhteisö on vapautettu
velvoitteesta perustaa tarkastusvaliokunta, tarkastettavan yhteisön on
päätettävä, mistä yhteisön elimestä tai tahosta tulee lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön yhteistyökumppani tässä kohdassa
tarkoitettujen velvoitteiden hoitamiseksi.
10 artikla
Kielto tarjota tilintarkastuksen
oheispalveluja
1.           Yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittava
lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö saa tarjota
tarkastettavalle yhteisölle, sen emoyritykselle ja sen määräysvallassa oleville
yrityksille lakisääteisen tilintarkastuksen palveluja ja tilintarkastuksen
liitännäispalveluja.
Jos lakisääteinen tilintarkastaja kuuluu johonkin
ketjuun, tällaisen ketjun jäsenet saavat unionissa tarjota tarkastettavalle
yhteisölle, sen emoyritykselle ja sen määräysvallassa oleville yrityksille
lakisääteisen tilintarkastuksen palveluja tai tilintarkastuksen
liitännäispalveluja.
2.           Sovellettaessa tätä artiklaa
tilintarkastuksen liitännäispalveluilla tarkoitetaan seuraavia:
a)      välitilinpäätöksen tilintarkastus tai
tarkastelu;
b)      hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää
koskevien selvitysten varmennus;
c)      yritysten yhteiskuntavastuuseen
liittyvien seikkojen varmennus;
d)      sääntelyn edellyttämän raportoinnin
varmennus tai todistaminen lakisääteisen tilintarkastuksen soveltamisalaa
laajemmin finanssilaitosten sääntelyviranomaisille näiden auttamiseksi
tehtäviensä hoitamisessa; esimerkiksi pääomavaatimukset tai erityiset
vakavaraisuussuhteet, joiden avulla määritetään, kuinka todennäköisesti yritys
täyttää jatkossakin velkasitoumuksensa;
e)      todistuksen antaminen verovaatimusten
noudattamisesta, jos tällaista todistamista edellytetään kansallisessa
lainsäädännössä;
f)       mitkä tahansa muut tilintarkastustyöhön
liittyvät lakisääteiset tehtävät, jotka lakisääteiselle tilintarkastajalle tai
tilintarkastusyhteisölle asetetaan unionin lainsäädännössä.
3.           Yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittava
lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei saa suoraan tai
välillisesti tarjota tarkastettavalle yhteisölle, sen emoyritykselle eikä sen
määräysvallassa oleville yrityksille tilintarkastuksen oheispalveluja.
Jos lakisääteinen tilintarkastaja kuuluu johonkin
ketjuun, tällaisen ketjun jäsenet eivät saa tarjota tarkastettavalle
yhteisölle, sen emoyritykselle eivätkä sen määräysvallassa oleville yrityksille
tilintarkastuksen oheispalveluja unionissa.
Tässä artiklassa ’tilintarkastuksen
oheispalveluilla’ tarkoitetaan seuraavia:
a) palvelut, jotka johtavat aina
eturistiriitoihin:
i) tilintarkastukseen liittymättömät asiantuntijapalvelut,
veroneuvonta, yleiset johtamispalvelut ja muut neuvontapalvelut;
ii) kirjanpito sekä kirjanpitoaineiston ja
tilinpäätösten valmistelu;
iii) tilinpäätökseen
sisältyvien taloudellisten tietojen valmisteluun ja/tai tarkastamiseen
liittyvän sisäisen valvonnan tai riskienhallinnan menettelyn suunnittelu ja
toteutus sekä riskineuvonta;
iv)
arvonmäärityspalvelut, käyvän arvon lausuntojen eli fairness opinion ‑lausuntojen
antaminen tai luontoissuorituksia koskevat raportit;
v)
vakuutusmatemaattiset ja oikeudelliset palvelut, mukaan lukien riita-asioiden
ratkaiseminen;
vi) direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13
kohdan b–j alakohdassa tarkoitettujen yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen  tilinpäätöstietojärjestelmien suunnittelu ja toteutus;
vii) osallistuminen asiakkaan sisäiseen
tarkastukseen sekä sisäisen tarkastuksen toimintoon liittyvien palvelujen
tarjoaminen;
viii) välittämiseen, kauppaan, sijoitusneuvontaan
tai sijoituspankkitoimintaan liittyvät palvelut;
b) palvelut, jotka voivat johtaa eturistiriitoihin:

i) henkilöresursseihin
liittyvät palvelut, myös ylimmän johdon palvelukseenotto;
ii) tukikirjeiden
(comfort letters) esittäminen sijoittajille yrityksen arvopapereiden
liikkeeseenlaskun yhteydessä;
iii) direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13
kohdan a alakohdassa tarkoitettujen yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen  tilinpäätöstietojärjestelmien suunnittelu ja toteutus;
iv) mahdollisia
sulautumia ja omistusosuuksien hankintaa koskevat, myyjä- tai ostajapuoleelle
tarjottavat yritystarkastuspalvelut (due diligence) sekä tarkastettavaa
yhteisöä koskevan varmennuksen tarjoaminen muille osapuolille rahoitus- tai
yritystoimintaan liittyvissä liiketoimissa.
Poiketen siitä, mitä
ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetään, lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö voi tarjota b alakohdan iii ja iv alakohdassa
mainittuja palveluja, jos 35 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettu toimivaltainen viranomainen antaa siihen ennakkohyväksynnän.
Poiketen siitä, mitä
ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetään, lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö voi tarjota b alakohdan i ja ii alakohdassa
mainittuja palveluja, jos tämän asetuksen 31 artiklassa
tarkoitettu tarkastusvaliokunta antaa siihen ennakkohyväksynnän.
4.           Jos sellaisen ketjun jäsen,
johon yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta
suorittava lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö kuuluu,
tarjoaa tilintarkastuksen oheispalveluja kolmanteen maahan sijoittautuneelle,
tarkastettavan yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön määräysvallassa
olevalle yritykselle, asianomaisen lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on arvioitava, vaarantaako tällainen ketjun jäsenen
harjoittama palveluntarjonta lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön riippumattomuuden.
Jos asialla on vaikutuksia lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuteen, lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on sovellettava varotoimia tällaisen
kolmannessa maassa harjoitettavan palveluntarjonnan aiheuttamien uhkien
lieventämiseksi. Lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö voi
jatkaa yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittamista ainoastaan, jos asianomainen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö voi 11 artiklan mukaisesti perustella sen, ettei
tällainen palveluntarjonta vaikuta sen ammatilliseen harkintaan ja
tilintarkastuskertomukseen.
Osallistumisen tarkastettavan yhteisön päätöksentekoon
ja 3 kohdan a alakohdan ii ja iii alakohdassa tarkoitettujen palveluiden
tarjoamisen katsotaan aina vaikuttavan tällaiseen riippumattomuuteen.
Edellä 3 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja
iv–viii alakohdassa tarkoitettujen palvelujen tarjonnan on oletettava
vaikuttavan tällaiseen riippumattomuuteen.
Lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö voi pyytää toimivaltaisen viranomaisen lausuntoa tästä
seikasta.
5.           Jos tilintarkastusyhteisö saa
yli kolmanneksen vuotuisista tilintarkastustuloistaan suurilta yleisen edun
kannalta merkittäviltä yhteisöiltä ja kuuluu ketjuun, joiden jäsenten vuotuiset
tilintarkastustulot ovat Euroopan unionissa yhteensä yli
1 500 miljoonaa euroa, sen on täytettävä seuraavat edellytykset:
a)      se ei saa tarjota suoraan tai
välillisesti yhdellekään yleisen edun kannalta merkittävälle yhteisölle
tilintarkastuksen oheispalveluja;
b)      se ei saa kuulua sellaiseen ketjuun, joka
tarjoaa tilintarkastuksen oheispalveluja unionissa;
c)      yhteisöllä, joka tarjoaa 3 kohdassa
lueteltuja palveluja, ei saa suoraan tai välillisesti olla yli 5:tä prosenttia
tilintarkastusyhteisön pääomasta tai äänioikeuksista;
d)      yhteisöillä, jotka tarjoavat 3 kohdassa
lueteltuja palveluja, ei saa yhdessä olla suoraan tai välillisesti yli 10:tä
prosenttia tilintarkastusyhteisön pääomasta tai äänioikeuksista;
e)      tällaisella tilintarkastusyhteisöllä ei
saa suoraan tai välillisesti olla yli 5:tä prosenttia sellaisen yhteisön
pääomasta tai äänioikeuksista, joka tarjoaa 3 kohdassa lueteltuja
palveluja.
6.           Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä 68 artiklan mukaisesti, jotta voidaan mukauttaa
tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista tilintarkastuksen
liitännäispalveluista laadittua luetteloa ja tämän artiklan 3 kohdassa
tarkoitetuista tilintarkastuksen oheispalveluista laadittua luetteloa.
Tällaista valtaa käyttäessään komissio ottaa huomioon tilintarkastuksessa ja
tilintarkastajien ammattialalla tapahtuvan kehityksen.
11 artikla
Lakisääteisen tilintarkastuksen valmistelu
ja riippumattomuuteen kohdistuvien uhkien arvioiminen
1.           Ennen kuin lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ottaa vastaan yleisen edun kannalta
merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta koskevan toimeksiannon tai
jatkaa sen suorittamista, sen on arvioitava ja dokumentoitava seuraavat seikat:

–
täyttääkö se 6 artiklassa säädetyt sisäistä
organisointia koskevat vaatimukset,
–
täyttääkö se 7, 9 ja 10 artiklassa säädetyt
vaatimukset,
–
onko sillä tilintarkastuksen asianmukaiseksi
suorittamiseksi tarvittavat pätevät työntekijät, aika ja resurssit,
–
jos kyseessä on tilintarkastusyhteisö, onko
avainpartneri hyväksytty lakisääteiseksi tilintarkastajaksi jäsenvaltiossa,
joka edellyttää lakisääteistä tilintarkastusta,
–
täyttyvätkö 33 artiklassa säädetyt edellytykset,
–
 yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön
luotettavuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2005/60//EY
soveltamista.
2.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on myös arvioitava, kohdistuuko sen
riippumattomuuteen uhkia.
Lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö ei saa suorittaa lakisääteistä tilintarkastusta, jos
lakisääteisen tilintarkastajan, tilintarkastusyhteisön tai ketjun sekä
tarkastettavan yhteisön välillä on suora tai välillinen taloudellinen, liike-,
työ- tai muu sellainen suhde, jonka objektiivinen, harkitseva ja asioihin
perehtynyt kolmas osapuoli voi päätellä vaarantavan lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuden.
Jos lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön riippumattomuuteen kohdistuu uhkia oman työn
tarkastamisen tai oman edun vuoksi, lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö ei saa suorittaa lakisääteistä tilintarkastusta.
Jos lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön riippumattomuuteen kohdistuu uhkia asianajon,
läheisyyden, luottamuksen tai painostuksen vuoksi, lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on sovellettava varotoimia
kyseisten uhkien lieventämiseksi. Jos nämä uhat ovat sovellettuihin varotoimiin
verrattuina niin merkittäviä, että riippumattomuus vaarantuu, lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei saa suorittaa lakisääteistä
tilintarkastusta.
3.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on säilytettävä tiedot 1 ja
2 kohdassa tarkoitetuista arvioinneista ja dokumentoitava
tilintarkastukseen liittyviin työpapereihin kaikki riippumattomuuteensa
kohdistuvat merkittävät uhat sekä kyseisten uhkien lieventämiseksi toteutetut
varotoimet.
4            Lakisääteisen tilintarkastajan
tai tilintarkastusyhteisön on
a)      vahvistettava vuosittain kirjallisesti
tarkastusvaliokunnalle riippumattomuutensa tarkastettavasta yhteisöstä;
b)      vahvistettava vuosittain kirjallisesti
tarkastusvaliokunnalle partnereiden, ylimmän johtajan ja lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittavan ydintiimin johtajan nimet ja vakuutettava, ettei
eturistiriitoja ole;
c)      pyydettävä tarkastusvaliokunnalta lupa,
jos se haluaa tarjota 10 artiklan 3 kohdan b alakohdan i ja ii
alakohdassa tarkoitettuja tilintarkastuksen oheispalveluja tarkastettavalle
yhteisölle;
d)      pyydettävä 35 artiklan 1 kohdassa
tarkoitetulta toimivaltaiselta viranomaiselta lupa, jos se haluaa tarjota
10 artiklan 3 kohdan b alakohdan iii ja iv alakohdassa tarkoitettuja
tilintarkastuksen oheispalveluja tarkastettavalle yhteisölle;
e)      neuvoteltava tarkastusvaliokunnan kanssa
riippumattomuuteensa kohdistuvista uhista sekä kyseisten uhkien lieventämiseksi
toteutetuista varotoimista, jotka se on dokumentoinut 3 kohdan nojalla.
Jos tarkastettava yhteisö on vapautettu
tarkastusvaliokunnan perustamisvelvollisuudesta, tarkastettavan yhteisön on
päätettävä, mikä kyseisen yhteisön elin tai taho hoitaa tässä kohdassa
tarkastusvaliokunnalle osoitetut tehtävät.
II OSASTO
LUOTTAMUKSELLISUUS JA
SALASSAPITOVELVOLLISUUS
12 artikla
Luottamuksellisuus ja
salassapitovelvollisuus
Lakisääteiset tilintarkastajat tai
tilintarkastusyhteisöt, mukaan lukien ne, jotka eivät enää hoida tiettyä
tilintarkastustoimeksiantoa, ja aikaisemmat lakisääteiset tilintarkastajat tai
tilintarkastusyhteisöt, eivät saa vedota direktiivin 2006/43/EY 23 artiklan 1
kohdassa tarkoitettuihin luottamuksellisuutta ja salassapitovelvollisuutta
koskeviin sääntöihin estääkseen tämän asetuksen säännösten soveltamisen.
13 artikla
Tietojen luovuttaminen kolmansien maiden
tilintarkastajille ja kolmansien maiden viranomaisille
1.           Kun lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö suorittaa sellaisen yleisen edun
kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta, joka on osa
konsernia, jonka emoyhtiö sijaitsee kolmannessa maassa, direktiivin 2006/43/EY
23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut luottamuksellisuutta ja
salassapitovelvollisuutta koskevat säännöt eivät saa estää lakisääteistä
tilintarkastajaa tai tilintarkastusyhteisöä toimittamasta suoritettua
tilintarkastustyötä koskevaa asianomaista dokumentaatiota kolmannessa maassa
sijaitsevalle konsernin tilintarkastajalle, jos tällainen dokumentaatio on
yksinomaisesti tarpeen emoyrityksen konsolidoidun tilinpäätöksen
tilintarkastuksen valmistelemiseksi.
Tietojen siirtämisen kolmannessa maassa
sijaitsevalle konsernin tilintarkastajalle on tapahduttava direktiivin 95/46/EY
IV luvun ja henkilötietojen suojaa koskevien sovellettavien kansallisten
sääntöjen mukaisesti.
2.           Kun lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö suorittaa sellaisen yleisen edun
kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta, joka on laskenut
arvopapereita liikkeeseen kolmannessa maassa tai joka on osa konsernia, joka
laatii lakisääteisen konsolidoidun tilinpäätöksen kolmannessa maassa, se voi
toimittaa halussaan olevat kyseisen yhteisön tilintarkastukseen liittyvät
työpaperit tai muut asiakirjat ainoastaan asianomaisten kolmansien maiden
toimivaltaisille viranomaisille direktiivin 2006/43/EY 47 artiklassa säädettyjen
edellytysten mukaisesti.
III OSASTO
LAKISÄÄTEISEN TILINTARKASTUKSEN
SUORITTAMINEN
14 artikla
Lakisääteisen tilintarkastuksen laajuus
1.           Suorittaessaan yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on toteutettava tarvittavat toimet
antaakseen lausunnon siitä, antaako yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön
vuositilinpäätös tai konsolidoitu tilinpäätös oikean ja riittävän kuvan
asianomaisen tilinpäätössäännöstön mukaisesti, ja tarvittaessa siitä, täyttääkö
vuositilinpäätös tai konsolidoitu tilinpäätös 22 artiklassa tarkoitetut
lakisääteiset vaatimukset.
Näihin toimiin on sisällyttävä vähintään 15–20
artiklassa säädetyt vaatimukset.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön lausunto ilmaistaan 21–25 artiklan mukaisesti.
2.           Lakisääteisen
tilintarkastuksen laajuuteen ei sisälly varmennusta tarkastetun yhteisön
tulevasta kannattavuudesta eikä siitä, miten tehokkaasti tai tuloksellisesti
johto- tai hallintoelin on hoitanut tai hoitaa vastaisuudessa yhteisön asioita,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 22 ja 23 artiklassa tarkoitettujen
raportointivaatimusten soveltamista.
15 artikla
Ammatillinen skeptisyys
Yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön
lakisääteistä tilintarkastusta suorittaessaan lakisääteisen tilintarkastajan
tai tilintarkastusyhteisön on säilytettävä ammatillinen skeptisyys koko
tilintarkastuksen ajan ja tiedostettava sääntöjenvastaisuuksia, myös
väärinkäytöksiä tai virheitä, osoittavista tosiseikoista tai toimintatavoista
johtuvan olennaisen virheellisyyden mahdollisuus huolimatta tilintarkastajan
tai tilintarkastusyhteisön aikaisemmasta kokemuksesta tarkastettavan yhteisön
toimivan johdon ja yhteisön hallinnosta huolehtivien henkilöiden rehellisyydestä
ja vilpittömyydestä.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on säilytettävä ammatillinen skeptisyys erityisesti
käydessään läpi toimivan johdon tekemiä arvioita, jotka liittyvät käypään
arvoon ja liikearvon arvonalenemiseen ja muihin aineettomiin ja tuleviin
rahavirtoihin, joilla on merkitystä liiketoiminnan jatkuvuutta arvioitaessa.
Tässä artiklassa ’ammatillisella
skeptisyydellä’ tarkoitetaan asennoitumista, johon kuuluu kyseenalaistava
näkemys, tarkkaavaisuus sellaisten olosuhteiden varalta, jotka saattavat antaa
viitteitä virheestä tai väärinkäytöksestä johtuvasta mahdollisesta
virheellisyydestä, sekä tilintarkastusevidenssin kriittinen arvioiminen.
16 artikla
Työn organisoiminen
1.           Jos yleisen edun kannalta
merkittävän yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen suorittaa
tilintarkastusyhteisö, sen on nimettävä vähintään yksi avainpartneri.
Tilintarkastusyhteisön on tarjottava nimetylle partnerille / nimetyille
partnereille riittävät resurssit tämän/niiden tehtävien asianmukaiseksi
hoitamiseksi.
Keskeiset perusteet tilintarkastusyhteisön
valitessa nimettävää avainpartneria / nimettäviä avainpartnereita ovat
tilintarkastuksen laadun varmistaminen, riippumattomuus ja pätevyys.
Nimetyn partnerin / nimettyjen partnereiden on oltava
aktiivisesti mukana lakisääteisen tilintarkastuksen tekemisessä.
2.           Kun lakisääteinen
tilintarkastaja suorittaa yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön
lakisääteisen tilintarkastuksen, hänen on käytettävä toimeksiantoon riittävästi
aikaa ja osoitettava sitä varten riittävät resurssit työntekijöidensä joukosta
suorittaakseen tehtävänsä asianmukaisesti.
3.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on säilytettävä tiedot tapauksista,
joissa sen työntekijät eivät noudata tätä asetusta. Sen on myös säilytettävä
tiedot tästä aiheutuneista seurauksista, myös näihin työntekijöihin
kohdistetuista toimenpiteistä ja sisäisen laadunvalvontajärjestelmän
muuttamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on laadittava vuotuinen kertomus, jossa esitetään
tiivistelmä tällaisista mahdollisista toteutetuista toimenpiteistä, ja
esitettävä se työntekijöilleen.
Jos lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö pyytää ulkopuolisilta asiantuntijoilta neuvoja, sen on
dokumentoitava esitetty pyyntö ja vastaanotetut neuvot.
4.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on pidettävä asiakasrekisteriä.
Tällaisen rekisterin on sisällettävä kustakin tilintarkastusasiakkaasta
seuraavat tiedot:
a)      nimi, osoite ja toimipaikka;
b)      jos kyseessä on tilintarkastusyhteisö,
avainpartneri(t);
c)      lakisääteisestä tilintarkastuksesta
perityt palkkiot ja muista palveluista perityt palkkiot kullakin tilikaudella.
5.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on luotava kustakin suoritetusta
lakisääteisestä tilintarkastuksesta tilintarkastuskansio. Tilintarkastuskansion
on sisällettävä vähintään seuraavat tiedot ja asiakirjat, joko paperisena tai
sähköisessä muodossa:
a)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön sekä tarkastettavan yhteisön välinen sopimus ja sen
mahdolliset muutokset;
b)      tarkastettavan yhteisön kanssa
lakisääteisestä tilintarkastuksesta käyty kirjeenvaihto;
c)      tilintarkastussuunnitelma, jossa
esitetään lakisääteisen tilintarkastuksen todennäköinen laajuus ja
toteuttamismenetelmä;
d)      kuvaus suoritettujen
tilintarkastustehtävien luonteesta ja laajuudesta;
e)      tilintarkastussuunnitelmassa
vahvistettujen tilintarkastusmenettelyjen eri vaiheiden alkamis- ja loppumispäivät;
f)       suoritettujen tilintarkastusmenettelyjen
keskeiset havainnot;
g)      f alakohdassa tarkoitetuista havainnosta
tehdyt päätelmät;
h)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
avainpartnerin lausunto, sellaisina kuin se on esitettynä 22 ja 23 artiklassa
tarkoitettujen kertomusten luonnoksissa;
i)       11 artiklan 3 kohdan, 16 artiklan 3
kohdan, 17 ja 18 artiklan sekä 19 artiklan 6 kohdan mukaisesti säilytetyt
tiedot;
j)       muut relevantit tiedot ja asiakirjat,
joilla on merkitystä 22 ja 23 artiklassa tarkoitettujen kertomusten tukena ja
seurattaessa tämän asetuksen ja muiden sovellettavien oikeudellisten
vaatimusten noudattamista.
Tilintarkastuskansio on suljettava viimeistään
kahden kuukauden kuluttua 22 artiklassa tarkoitetun
tilintarkastuskertomuksen allekirjoituspäivämäärästä.
6.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on säilytettävä tiedot
lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta tehdyistä mahdollisista
valituksista.
17 artikla
Markkinoiden luotettavuus
1.           Jos ilmenee tapahtuma, jolla
on tai voi olla vakavia seurauksia lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön lakisääteisen tilintarkastustoiminnan luotettavuuteen,
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on
a)      säilytettävä tiedot tapahtumasta;
b)      toteutettava tarkoituksenmukaiset
toimenpiteet tapahtuman seurausten hallitsemiseksi ja tapahtuman toistumisen
estämiseksi;
c)      tiedotettava tapahtumasta 35 artiklan 1
kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle.
Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettujen
tietojen on sisällettävä tapahtumaan liittyvät tosiseikat ja olosuhteet, tiedot
asiaan liittyneestä henkilöstä / liittyneistä henkilöistä sekä yksityiskohdat
toimenpiteistä, jotka on toteutettu ensimmäisen alakohdan b alakohdan
mukaisesti.
2.           Jos yleisen edun kannalta
merkittävän yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen suorittava lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö epäilee tai sillä on perustellut syyt
epäillä, että sääntöjenvastaisuuksia, myös väärinkäytöksiä, osoittavia
tosiseikkoja tai toimintatapoja on ilmennyt, ilmenee parhaillaan tai niihin
pyritään tarkastettavan yhteisön tilinpäätökseen liittyen, sen on ilmoitettava
asiasta tarkastettavalle yhteisölle ja pyydettävä sitä tutkimaan asiaa ja
toteuttamaan asianmukaiset toimenpiteet tällaisten sääntöjenvastaisuuksien
poistamiseksi ja niiden tulevan toistumisen ehkäisemiseksi, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta direktiivin 2005/60/EY soveltamista.
Jos tarkastettava yhteisö ei tutki asiaa eikä
toteuta toimenpiteitä tai jos lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö uskoo, että tarkastettavan yhteisön toteuttamat
toimenpiteet eivät riitä poistamaan tällaisia sääntöjenvastaisuuksia,
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on ilmoitettava
tällaisista sääntöjenvastaisuuksista yleisen edun kannalta merkittäviä
yhteisöjä valvoville toimivaltaisille viranomaisille.
Tietojen ilmaisemista koskevaan sopimukseen tai
lainsäädäntöön sisältyvän rajoituksen rikkomisena ei pidetä sitä, että
lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö vilpittömässä mielessä
ilmaisee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tosiseikan toimivaltaisille
viranomaisille, eikä tästä saa aiheutua kyseiselle henkilölle
seuraamusvastuuta.
18 artikla
Konsolidoitujen tilinpäätösten
tilintarkastus
1            Jos kyseessä on sellaisen
konsernin konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteinen tilintarkastus, jonka
emoyhtiö on yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö, konsernin
tilintarkastajan on
a)      kannettava täysi vastuu 22 artiklassa
tarkoitetusta tilintarkastuskertomuksesta ja 23 artiklassa tarkoitetusta
tarkastusvaliokunnalle annettavasta täydentävästä kertomuksesta konsolidoidun
tilinpäätöksen osalta;
b)      osoitettava asiakirjoin se konsernin
tilintarkastusta varten tehdyn tilintarkastustyön osuus, jonka on suorittanut
kolmannen maan tilintarkastaja tai tilintarkastajat tai lakisääteinen
tilintarkastaja tai lakisääteiset tilintarkastajat taikka kolmannen maan
tilintarkastusyksikkö tai tilintarkastusyksiköt tai tilintarkastusyhteisö tai
tilintarkastusyhteisöt;
c)      suoritettava tarkastus ja osoitettava
asiakirjoin tarkastaneensa kolmannen maan tilintarkastajan tai
tilintarkastajien tai lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteisten
tilintarkastajien taikka kolmannen maan tilintarkastusyksikön tai
tilintarkastusyksiköiden tai tilintarkastusyhteisön tai
tilintarkastusyhteisöjen konsernin tilintarkastusta varten suorittaman
tilintarkastustyön. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on konsernin
tilintarkastajan säilyttämän dokumentaation perusteella voitava asianmukaisesti
tarkastaa konsernin tilintarkastajan suorittama työ.
Ensimmäisen alakohdan c alakohdan soveltamiseksi
konsernin tilintarkastajan on hankittava kolmannen maan tilintarkastajan tai
tilintarkastajien tai lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteisten
tilintarkastajien taikka kolmannen maan tilintarkastusyksikön tai
tilintarkastusyksiköiden tai tilintarkastusyhteisön tai
tilintarkastusyhteisöjen suostumus asianomaisen dokumentaation toimittamiseen
konsolidoidun tilinpäätöksen tilintarkastuksen aikana, jotta se voi tukeutua
kyseisen kolmannen maan tilintarkastajan tai tilintarkastajien tai
lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien taikka
kyseisen kolmannen maan tilintarkastusyksikön tai tilintarkastusyksiköiden tai
tilintarkastusyhteisön tai tilintarkastusyhteisöjen tekemään työhön.
2.           Jos konsernin tilintarkastaja
ei ole tilanteessa, jossa se pystyy noudattamaan 1 kohdan ensimmäisen
alakohdan c alakohtaa, sen on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet ja ilmoitettava
asiasta 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle.
Tällaisiin toimenpiteisiin voi sisältyä täydentävän
lakisääteisen tilintarkastuksen suorittaminen, joko suoraan tai tällaisia
tehtäviä ulkoistamalla, yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön
asianomaisessa tytäryhtiössä.
3.           Jos konsernin
tilintarkastajaan kohdistetaan laaduntarkastus tai tutkinta, joka koskee
sellaisen konsernin konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteistä
tilintarkastusta, jonka emoyhtiö on yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö,
konsernin tilintarkastajan on pyydettäessä asetettava toimivaltaisen
viranomaisen saataville hallussaan oleva asianomainen dokumentaatio, joka
liittyy kolmannen maan tilintarkastajan tai tilintarkastajien tai lakisääteisen
tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien taikka kolmannen maan
tilintarkastusyksikön tai tilintarkastusyksiköiden tai tilintarkastusyhteisön
tai tilintarkastusyhteisöjen konsernin tilintarkastusta varten suorittamaan
tilintarkastustyöhön, mukaan lukien konsernin tilintarkastuksen kannalta
merkitykselliset tilintarkastukseen liittyvät työpaperit.
Toimivaltaisen viranomaisen on pyydettävä
lisädokumentaatiota tilintarkastustyöstä, jonka lakisääteinen tilintarkastaja
tai lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisö tai
tilintarkastusyhteisöt on suorittanut tai ovat suorittaneet konsernin
tilintarkastusta varten, asianomaisilta toimivaltaisilta viranomaisilta tämän
asetuksen IV osaston III luvun nojalla.
Kun konsernin osan tilintarkastuksen suorittaa tai
suorittavat kolmannen maan tilintarkastaja tai tilintarkastajat tai
tilintarkastusyksikkö tai tilintarkastusyksiköt, toimivaltaisen viranomaisen on
pyydettävä lisädokumentaatiota kolmannen maan tilintarkastajan tai
tilintarkastajien taikka kolmannen maan tilintarkastusyksikön tai
tilintarkastusyksiköiden suorittamasta tilintarkastustyöstä kolmannen maan
asianomaisilta toimivaltaisilta viranomaisilta direktiivin 2006/43/EY 46
artiklassa tarkoitettujen työskentelyjärjestelyjen kautta.
Poiketen siitä, mitä kolmannessa alakohdassa
säädetään, kun konsernin osan tilintarkastuksen suorittaa tai suorittavat
sellaisen kolmannen maan tilintarkastaja tai tilintarkastajat tai
tilintarkastusyksikkö tai tilintarkastusyksiköt, joka ei ole sopinut direktiivin
2006/43/EY 47 artiklassa tarkoitetuista työskentelyjärjestelyistä, konsernin
tilintarkastajan on pyydettäessä myös vastattava kolmannen maan
tilintarkastajan tai tilintarkastajien tai tilintarkastusyksikön tai
tilintarkastusyksiköiden suorittamaa tilintarkastustyötä koskevan
lisädokumentaation asianmukaisen toimittamisen varmistamisesta, mukaan lukien
konsernin tilintarkastuksen kannalta merkitykselliset tilintarkastukseen
liittyvät työpaperit. Kyseisen toimittamisen varmistamiseksi konsernin tilintarkastajan
on säilytettävä itsellään jäljennökset kyseisestä dokumentaatiosta tai
vaihtoehtoisesti sovittava kolmannen maan tilintarkastajan tai
tilintarkastajien tai tilintarkastusyksikön tai tilintarkastusyksiköiden kanssa
siitä, että sillä on asianmukainen ja rajoittamaton mahdollisuus tutustua
pyydettäessä asiakirjoihin, tai ryhdyttävä muihin asianmukaisiin toimiin. Jos
oikeudelliset tai muut esteet tekevät mahdottomaksi tilintarkastukseen
liittyvien työpapereiden siirtämisen kolmannesta maasta konsernin tilintarkastajalle,
tämän säilyttämässä dokumentaatiossa on oltava todiste siitä, että se on
ryhtynyt asianmukaisiin menettelyihin saadakseen mahdollisuuden tutustua
tilintarkastusdokumentaatioon, ja jos on kyse muista kuin kolmannen maan
kansallisesta lainsäädännöstä johtuvista oikeudellisista esteistä, todiste
kyseisen esteen olemassaolosta.
19 artikla
Sisäinen laadunvalvontatarkastus
1.           Ennen kuin 22 ja 23
artiklassa tarkoitetut kertomukset annetaan, on tehtävä sisäinen
laadunvalvontatarkastus sen arvioimiseksi, onko lakisääteinen tilintarkastaja
tai avainpartneri kohtuudella arvioituna voinut laatia kyseisten kertomusten
luonnoksissa esitetyn lausunnon ja niissä esitetyt päätelmät.
2.           Sisäisen
laadunvalvontatarkastuksen suorittajan on oltava sisäinen laadunvalvontatarkastaja.
Tällaisen tarkastajan on oltava sellainen lakisääteinen tilintarkastaja, joka
ei ole mukana suorittamassa sisäisen laadunvalvontatarkastuksen kohteena olevaa
lakisääteistä tilintarkastusta.
3.           Sisäistä
laadunvalvontatarkastusta tehdessään tarkastajan on säilytettävä tiedot
vähintään seuraavista:
a)      suulliset ja kirjalliset tiedot, jotka
lakisääteinen tilintarkastaja tai avainpartneri on toimittanut toteutettujen
tilintarkastusmenettelyjen keskeisten havaintojen ja niiden perustella tehtyjen
päätelmien tueksi, riippumatta siitä, onko ne toimitettu sisäisen
laadunvalvontatarkastajan pyynnöstä vai ei;
b)      tarkastetut tilinpäätösasiakirjat;
c)      toteutettujen tilintarkastusmenettelyjen
keskeiset havainnot ja niiden perustella tehdyt päätelmät;
d)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
avainpartnerin lausunnot, sellaisena kuin ne esitetään 22 ja 23 artiklassa
tarkoitettujen kertomusten luonnoksissa.
4.           Sisäisessä
laadunvalvontatarkastuksessa on arvioitava vähintään seuraavat osatekijät:
a)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön riippumattomuus tarkastettavasta yhteisöstä;
b)      merkittävät riskit, jotka lakisääteinen
tilintarkastaja tai avainpartneri on havainnut lakisääteisen tilintarkastuksen
aikana, ja toimenpiteet, jotka se on toteuttanut näiden riskien asianmukaiseksi
hallitsemiseksi;
c)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
avainpartnerin perustelut, erityisesti olennaisuuden ja b alakohdassa
tarkoitettujen merkittävien riskien osalta;
d)      mahdolliset pyynnöt neuvojen saamiseksi
ulkopuolisilta asiantuntijoilta ja tällaisten neuvojen noudattaminen;
e)      tilintarkastuksen aikana tilinpäätöksessä
todettujen korjattujen ja korjaamattomien virheellisyyksien luonne ja laajuus;
f)       aiheet, joista on keskusteltu
tarkastettavan yhteisön tarkastusvaliokunnan sekä johto- ja/tai valvontaelimen
kanssa;
g)      aiheet, joista on keskusteltu
toimivaltaisten viranomaisten ja tapauksen mukaan kolmansien osapuolten kanssa;

h)      ilmaisevatko kansiosta valitut asiakirjat
ja tiedot tilintarkastuksessa mukana olleiden työntekijöiden kantaa
tyydyttävällä tavalla, ja tukevatko tällaiset asiakirjat ja tiedot
lakisääteisen tilintarkastajan tai avainpartnerin lausuntoa, sellaisena kuin se
esitetään 22 ja 23 artiklassa tarkoitettujen kertomusten luonnoksessa.
5.           Sisäisen
laadunvalvontatarkastajan on keskusteltava sisäisen laadunvalvontatarkastuksen
tuloksista lakisääteisen tilintarkastajan tai avainpartnerin kanssa.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on määriteltävä
menettely, jota on noudatettava, jos tarkastaja ja lakisääteinen
tilintarkastaja tai avainpartneri eivät ole yksimielisiä
laadunvalvontatarkastuksen tuloksista.
6.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on säilytettävä tiedot sisäisen
laadunvalvontatarkastuksen tuloksista sekä pohdinnat, joihin nämä tulokset
perustuvat.
20 artikla
Kansainvälisten tilintarkastusstandardien
käyttö
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisön tai
tilintarkastusyhteisöjen on noudatettava direktiivin 2006/43/EY 26 artiklassa
tarkoitettuja kansainvälisiä tilintarkastusstandardeja suorittaessaan yleisen
edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia
edellyttäen, että kyseiset standardit ovat tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.

IV LUKU
TILINTARKASTUSRAPORTOINTI
21 artikla
Lakisääteisen tilintarkastuksen tulokset
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on esitettävä lakisääteisen tilintarkastuksen tulokset
seuraavissa kertomuksissa:
–
22 artiklan mukainen tilintarkastuskertomus,
–
23 artiklan mukainen tarkastusvaliokunnalle
annettava täydentävä kertomus.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on esitettävä lakisääteisen tilintarkastuksen tulokset
tarkastettavan yhteisön tarkastusvaliokunnalle 24 artiklan mukaisesti ja
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen valvontaviranomaisille 25
artiklan mukaisesti.
22 artikla
Tilintarkastuskertomus
1.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on esitettävä yleisen edun kannalta
merkittävän yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen tulokset
tarkastuskertomuksessa.
2.           Tilintarkastuskertomuksen on
oltava kirjallinen. Siinä on vähintään
a)      yksilöitävä yhteisö, jonka
vuositilinpäätös tai konsolidoitu tilinpäätös on tarkastettu;
b)      ilmoitettava, mistä vuositilinpäätöksestä
tai konsolidoidusta tilinpäätöksestä on kyse, sekä asianomaisen tilinpäätöksen
päivämäärä ja kattama ajanjakso;
c)      jos lisäraportteja on tarkasteltu,
selitettävä tällaisten tarkastelujen laajuus;
d)      yksilöitävä, mikä tarkastettavan yhteisön
taho on nimennyt lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteiset
tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisön tai tilintarkastusyhteisöt;
e)      ilmoitettava nimeämispäivämäärä ja se,
kuinka kauan tilintarkastustoimeksianto on keskeytyksettä jatkunut, mukaan
lukien aiemmat uusimiset ja uudelleennimeämiset;
f)       ilmoitettava, että lakisääteinen
tilintarkastus on suoritettu 20 artiklassa tarkoitettujen kansainvälisten
tilintarkastusstandardien mukaisesti;
g)      yksilöitävä tilinpäätöstä laadittaessa
noudatettu tilinpäätössäännöstö;
h)      kuvattava käytettyjä menetelmiä, mukaan
lukien sitä, missä määrin tase on tarkastettu suoraan ja missä määrin
järjestelmätarkastuksen ja vaatimustenmukaisuuden tarkastuksen perusteella;
i)       selitettävä erot aineistolähtöisen
tarkastuksen ja vaatimustenmukaisuuden tarkastuksen painottamisessa
edellisvuoteen verrattuna silloinkin, jos edellisvuoden lakisääteisen
tilintarkastuksen on suorittanut joku muu lakisääteinen tilintarkastaja tai
jotkut muut lakisääteiset tilintarkastajat tai jokin muu tilintarkastusyhteisö
tai jotkin muut tilintarkastusyhteisöt;
j)       esitettävä yksityiskohtaisesti,
millaisia olennaisuustasoja tilintarkastuksen suorittamisessa on käytetty;
k)      yksilöitävä ne vuositilinpäätöksen tai
konsolidoidun tilinpäätöksen alat, jotka ovat olennaisen virheellisyyden riskin
kannalta keskeisiä, mukaan lukien kriittiset kirjanpidolliset arviot tai
mittausepävarmuutta sisältävät alat;
l)       annettava lausunto tarkastetun yhteisön
tilanteesta tai, jos kyseessä on konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteinen
tilintarkastus, emoyhtiön ja konsernin tilanteesta, ja erityisesti arvioitava
yhteisön tai emoyhtiön ja konsernin kykyä vastata velvoitteistaan
lähitulevaisuudessa ja jatkaa siten toimintaansa;
m)     arvioitava yhteisön tai, jos kyseessä on
konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteinen tilintarkastus, emoyhtiön sisäistä
valvontajärjestelmää, mukaan lukien lakisääteisen tilintarkastuksen aikana
havaittuja merkittäviä sisäisen valvonnan puutteita, sekä kirjanpito- ja laskentajärjestelmää;
n)      selitettävä, missä määrin lakisääteinen
tilintarkastus oli suunniteltu havaitsemaan sääntöjenvastaisuudet, mukaan
lukien väärinkäytökset;
o)      ilmoitettava ja perusteltava kirjanpito-
ja tilinpäätössääntöjen mahdolliset rikkomiset tai lainsäädännön, yhteisön
perussääntöjen, tilinpäätösten laatimisperiaatteita koskevien päätösten tai
muiden yhteisön hallinnon ja ohjauksen kannalta tärkeiden näkökohtien
rikkomiset;
p)      vahvistettava, että
tilintarkastuslausunto on yhdenmukainen 23 artiklassa tarkoitetun
tarkastusvaliokunnalle annettavan täydentävän kertomuksen kanssa;
q)      ilmoitettava, ettei 10 artiklan 3
kohdassa tarkoitettuja tilintarkastuksen oheispalveluja ole tarjottu ja että
lakisääteinen tilintarkastaja tai lakisääteiset tilintarkastajat tai
tilintarkastusyhteisö tai tilintarkastusyhteisöt oli tai olivat
tilintarkastusta suorittaessaan koko ajan täysin riippumaton tai
riippumattomia. Jos lakisääteisen tilintarkastuksen suoritti
tilintarkastusyhteisö, tilintarkastuskertomuksessa on yksilöitävä kukin
tilintarkastustoimeksiantoa hoitavan tiimin jäsen ja todettava, että kaikki
tiimin jäsenet olivat koko ajan täysin riippumattomia eikä heillä ollut suoraa
tai välillistä etua tarkastettavassa yhteisössä;
r)       ilmoitettava 10 artiklan 3 kohdan b alakohdan
i ja ii alakohdassa tarkoitetut tilintarkastuksen oheispalvelut sekä se, että
tarkastusvaliokunta on antanut lakisääteiselle tilintarkastajalle tai
tilintarkastusyhteisölle luvan tarjota niitä tarkastettavalle yhteisölle;
s)       ilmoitettava 10 artiklan 3 kohdan b
alakohdan iii ja iv alakohdassa tarkoitetut tilintarkastuksen oheispalvelut
sekä se, että 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen on
antanut lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle luvan
tarjota niitä tarkastettavalle yhteisölle;
t)       annettava lausunto, jossa on selvästi
esitettävä lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien
tai tilintarkastusyhteisön tai tilintarkastusyhteisöjen näkemys siitä,
annetaanko vuositilinpäätöksessä tai konsolidoidussa tilinpäätöksessä oikea ja
riittävä kuva ja onko se laadittu asianomaisen tilinpäätössäännöstön mukaisesti
ja, tarvittaessa, täyttääkö vuositilinpäätös tai konsolidoitu tilinpäätös
lakisääteiset vaatimukset; tilintarkastuslausunnon on oltava vakiomuotoinen,
ehdollinen tai kielteinen tai, jos lakisääteinen tilintarkastaja tai
lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisö tai
tilintarkastusyhteisöt ei ole voinut tai eivät ole voineet antaa
tilintarkastuslausuntoa, avoin; Jos lausunto on ehdollinen tai kielteinen tai
jätetty antamatta, tilintarkastuskertomuksessa on selitettävä syyt tällaisen
päätöksen tekemiseen;
u)      mainittava mahdolliset seikat, joihin
lakisääteinen tilintarkastaja tai lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisö
tai tilintarkastusyhteisöt kiinnitti tai kiinnittävät erityistä huomiota
liittämättä kuitenkaan lausuntoon muistutusta;
v)      annettava lausunto siitä, ovatko
vuosikertomus ja saman tilikauden vuositilinpäätös keskenään yhdenmukaiset;
w)     yksilöitävä lakisääteisen tilintarkastajan
tai lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisön tai
tilintarkastusyhteisöjen sijoittautumispaikka.
3.           Jos yleisen edun kannalta
merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta on nimetty suorittamaan
vähintään kaksi lakisääteistä tilintarkastajaa tai tilintarkastusyhteisöä,
niiden on oltava yksimielisiä lakisääteisen tilintarkastuksen tuloksista ja
annettava yhteinen kertomus ja lausunto. Jos asiasta vallitsee erimielisyys,
kunkin lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on annettava
erillään oma lausuntonsa. Jos yksi lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö antaa ehdollisen, kielteisen tai avoimen lausunnon,
kokonaislausunto on katsottava ehdolliseksi, kielteiseksi tai avoimeksi. Kunkin
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on erillisessä
kohdassa selitettävä erimielisyyden syyt.
4.           Tilintarkastuskertomus saa
olla enintään neljän sivun tai 10 000 merkin (ilman välilyöntejä) pituinen. Se
ei saa sisältää ristikkäisviittauksia 23 artiklassa tarkoitettuun
tarkastusvaliokunnalle annettavaan täydentävään kertomukseen.
5.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisön tai tilintarkastusyhteisöjen on allekirjoitettava ja
päivättävä tilintarkastuskertomus. Kun lakisääteisen tilintarkastuksen
suorittaa tilintarkastusyhteisö, sen puolesta tarkastuksen suorittavan
lakisääteisen tilintarkastajan tai suorittavien lakisääteisten
tilintarkastajien on vähintään allekirjoitettava tilintarkastuskertomus.
6.           Tietyntyyppisten yritysten
vuositilinpäätöksistä, konsolidoituista tilinpäätöksistä ja niihin liittyvistä
kertomuksista annetun direktiivin [XXX] 35 artiklaa ei sovelleta yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastuskertomuksiin.
7.           Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö ei saa käyttää minkään toimivaltaisen viranomaisen
nimeä siten, että tämä voitaisiin tulkita osoitukseksi tai viitteeksi siitä,
että kyseinen viranomainen on hyväksynyt kyseisen tilintarkastuskertomuksen.
23 artikla
Tarkastusvaliokunnalle esitettävä
täydentävä kertomus
1.           Yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavan
lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisön tai tilintarkastusyhteisöjen on esitettävä täydentävä
kertomus tarkastettavan yhteisön tarkastusvaliokunnalle.
Jos tarkastettavalla yhteisöllä ei ole
tarkastusvaliokuntaa, täydentävä kertomus on esitettävä tarkastettavassa
yhteisössä vastaavia tehtäviä hoitavalle elimelle.
Tarkastusvaliokunta tai vastaavia tehtäviä hoitava
elin saa toimittaa täydentävän kertomuksen tarkastettavan yhteisön johto-,
hallinto- tai valvontaelimelle.
Täydentävä kertomus esitetään tarkastettavan yhteisön
yhtiökokoukselle, jos tarkastettavan yhteisön johto- tai hallintoelin niin
päättää.
2.           Tarkastusvaliokunnalle
esitettävän täydentävän kertomuksen on oltava kirjallinen. Siinä on
yksityiskohtaisesti ja nimenomaisesti selitettävä suoritetun lakisääteisen
tilintarkastuksen tulokset ja sen/siinä on vähintään
a)      sisällettävä 22 artiklan 2 kohdan q
alakohdassa tarkoitettu toteamus riippumattomuudesta;
b)      yksilöitävä päivämäärät, joina on pidetty
kokoukset tarkastettavan yhteisön tarkastusvaliokunnan tai vastaavia tehtäviä
hoitavan elimen kanssa;
c)      yksilöitävä mahdolliset päivämäärät,
joina on pidetty kokoukset tarkastettavan yhteisön johto-, hallinto- tai
valvontaelimen kanssa;
d)      kuvattava nimeämismenettelyä;
e)      kuvattava tehtävänjakoa tarkastettavan yhteisön
lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien ja/tai
tilintarkastusyhteisön tai tilintarkastusyhteisöjen kesken;
f)       ilmoitettava ja perusteltava päätelmät
olennaisesta epävarmuudesta, joka saattaa aiheuttaa epäilyksiä yhteisön kyvystä
jatkaa toimintaansa;
g)      määriteltävä yksityiskohtaisesti,
vaikuttavatko kirjanpito, laskentatoimi, kaikki tarkastetut asiakirjat,
vuositilinpäätös tai konsolidoitu tilinpäätös ja mahdolliset lisäraportit
asianmukaisilta;
h)      ilmoitettava ja perusteltava
yksityiskohtaisesti kaikki tapahtumat, joissa vaatimuksia ei ole noudatettu,
mukaan lukien muut kuin olennaiset tapahtumat sikäli kuin niiden katsotaan
olevan tarkastusvaliokunnan tehtävien hoitamisen kannalta tärkeitä;
i)       arvioitava vuositilinpäätöksen tai
konsolidoidun tilinpäätöksen eri eriin sovelletut arvostusmenetelmät, mukaan
lukien niiden muutosten vaikutukset;
j)       esitettävä yksityiskohtaiset tiedot
kaikista takauksista, tukikirjeistä (comfort letters), julkisista tukitoimista
ja muista tukitoimista, joiden perusteelta toiminnan jatkuvuutta on arvioitu;
k)      vahvistettava mukanaolo inventaarion
teossa ja muussa fyysisessä varmentamisessa, jos tällaista inventaarion tekoa
tai varmentamista tapahtui;
l)       ilmoitettava ja selitettävä
konsolidoinnin periaatteet, jos kyseessä on konsolidoidun tilinpäätöksen
lakisääteinen tilintarkastus;
m)     ilmoitettava, minkä tilintarkastustyön on tehnyt tai
ovat tehneet kolmannen maan tilintarkastaja tai tilintarkastajat tai
lakisääteinen tilintarkastaja tai lakisääteiset tilintarkastajat taikka
kolmannen maan tilintarkastusyksikkö tai tilintarkastusyksiköt
tai tilintarkastusyhteisö tai tilintarkastusyhteisöt, jos kyseessä on
konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteinen tilintarkastus;
n)      todettava, onko tarkastettava yhteisö
toimittanut kaikki pyydetyt selitykset ja asiakirjat.
3.           Jos nimettyjen lakisääteisten
tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen välillä on erimielisyyttä
tilintarkastusmenettelyistä, tilintarkastussäännöistä tai muista lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittamiseen liittyvistä seikoista, syyt tällaiseen
erimielisyyteen on selitettävä tarkastusvaliokunnalle esitettävässä
täydentävässä kertomuksessa.
4.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisön
tai tilintarkastusyhteisöjen on allekirjoitettava ja päivättävä
tarkastusvaliokunnalle esitettävä täydentävä kertomus. Kun lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittaa tilintarkastusyhteisö, sen puolesta lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan tai suorittavien
lakisääteisten tilintarkastajien on vähintään allekirjoitettava
tarkastusvaliokunnalle esitettävä täydentävä kertomus.
5.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisön tai tilintarkastusyhteisöjen on pyynnöstä viipymättä
asetettava täydentävä kertomus toimivaltaisten viranomaisten saataville.
24 artikla
Tarkastusvaliokunnan suorittama
lakisääteisen tilintarkastuksen valvonta
Yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön tarkastusvaliokunnan
on seurattava lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavan lakisääteisen
tilintarkastajan tai suorittavien lakisääteisten tilintarkastajien tai
suorittavan tilintarkastusyhteisön tai suorittavien tilintarkastusyhteisöjen
työtä.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisön tai
tilintarkastusyhteisöjen on raportoitava tarkastusvaliokunnalle lakisääteisen
tilintarkastuksen yhteydessä havaituista keskeisistä seikoista, erityisesti
olennaisista heikkouksista tilinpäätösraportointiprosessiin liittyvässä
sisäisessä valvonnassa. Lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteisten
tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisön tai tilintarkastusyhteisöjen on
minkä tahansa osapuolen pyynnöstä keskusteltava näistä seikoista
tarkastusvaliokunnan kanssa.
Tarkastusvaliokunnan on tiedotettava
tarkastettavan yhteisön hallinto- tai valvontaelimelle lakisääteisen
tilintarkastuksen tuloksista. Tarkastusvaliokunnan on selitettävä, miten
lakisääteinen tilintarkastus edisti tilinpäätösraportoinnin luotettavuutta ja
mikä tarkastusvaliokunnan rooli tässä prosessissa oli.
Jos tarkastettava yhteisö on vapautettu
velvoitteesta perustaa tarkastusvaliokunta, tarkastettavan yhteisön on
päätettävä, mistä yhteisön elimestä tai tahosta tulee lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön yhteistyökumppani tässä artiklassa
tarkoitettujen velvoitteiden hoitamiseksi.
25 artikla
Yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen valvontaviranomaisille annettava kertomus
1.           Rajoittamatta direktiivin
2004/39/EY 55 artiklan, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
2006/48/EY[34] 53 artiklan, direktiivin
2007/64/EY 15 artiklan 4 kohdan, direktiivin 2009/65/EY 106 artiklan,
direktiivin 2009/110/EY 3 artiklan ensimmäisen kohdan ja Euroopan parlamentin
ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY[35] 72 artiklan soveltamista
yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen
suorittavalla lakisääteisellä tilintarkastajalla tai tilintarkastusyhteisöllä
on velvollisuus pikaisesti ilmoittaa yleisen edun kannalta merkittäviä
yhteisöjä valvoville toimivaltaisille viranomaisille kyseistä yleisen edun
kannalta merkittävää yhteisöä koskevista mahdollista tosiseikoista ja
päätöksistä, joista se on tullut tietoiseksi lakisääteistä tilintarkastusta
suorittaessaan ja jotka todennäköisesti johtavat seuraaviin:
a)      sellaisten lakien, asetusten tai
hallinnollisten määräysten olennainen rikkominen, joissa säädetään tapauksen
mukaan toimilupaa koskevista edellytyksistä tai jotka erityisesti koskevat
tällaisten yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen toiminnan
harjoittamista;
b)      yleisen edun kannalta merkittävän
yhteisön jatkuvan toiminnan vaarantuminen;
c)      tilinpäätösten vahvistamatta jättäminen
tai varaumien esittäminen.
Lakisääteisellä tilintarkastajalla tai
tilintarkastusyhteisöllä on myös velvollisuus ilmoittaa mahdollisista
tosiseikoista tai päätöksistä, joista se on tullut tietoiseksi suorittaessaan
sellaisen yrityksen lakisääteistä tilintarkastusta, jolla on läheiset siteet sellaiseen
yleisen edun kannalta merkittävään yhteisöön, jonka lakisääteistä
tilintarkastusta se myös suorittaa.
2.           Luottolaitoksia ja
vakuutusyhtiöitä valvovien toimivaltaisten viranomaisten on käytävä
säännöllisiä keskusteluja näiden laitosten ja yhtiöiden lakisääteistä
tilintarkastusta suorittavien lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen kanssa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tehtävien
suorittamisen helpottamiseksi EPV ja EVLEV antavat luottolaitoksia ja
vakuutusyhtiöitä valvoville toimivaltaisille viranomaisille tarkoitettuja
ohjeita asetuksen (EU) N:o 1093/2010 16 artiklan ja asetuksen (EU) N:o
1094/2010 16 artiklan mukaisesti.
3.           Tietojen ilmaisemista
koskevaan sopimukseen tai lainsäädäntöön sisältyvän rajoituksen rikkomisena ei
pidetä sitä, että lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö
vilpittömässä mielessä ilmaisee 1 kohdassa tarkoitetun tosiseikan tai päätöksen
2 kohdassa tarkoitettujen keskustelujen aikana toimivaltaisille viranomaisille,
eikä tästä saa aiheutua kyseiselle henkilölle seuraamusvastuuta.
V LUKU
LAKISÄÄTEISTEN TILINTARKASTAJIEN JA
TILINTARKASTUSYHTEISÖJEN SUORITTAMA AVOIMUUSRAPORTOINTI JA TIETOJEN
SÄILYTTÄMINEN
26 artikla
Taloudellisten tietojen ilmoittaminen
1.           Tilintarkastusyhteisön, joka suorittaa
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia,
on julkistettava direktiivin 2004/109/EY 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu
vuositilinpäätöksensä viimeistään neljän kuukauden kuluttua kunkin tilikauden
päättymisestä.
Lakisääteisten tilintarkastajien, jotka
suorittavat yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä
tilintarkastuksia, on julkistettava vuotuinen tuloslaskelmansa.
2.           Vuositilinpäätöksessä ja
vuotuisessa tuloslaskelmassa on ilmoitettava kokonaisliikevaihto jaettuna
palkkioihin, jotka on saatu yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen ja
sellaiseen yritysryhmään kuuluvien yhteisöjen vuositilinpäätösten ja
konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, joiden
emoyritys on yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö, sekä palkkioihin, jotka
on saatu muiden yhteisöjen vuositilinpäätösten ja konsolidoitujen
tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, ja palkkioihin, jotka on
saatu 10 artiklan 2 kohdassa määritellyistä tilintarkastuksen
liitännäispalveluista.
Vuositilinpäätös tai vuotuinen tuloslaskelma on
tilintarkastettava tämän asetuksen säännösten mukaisesti.
3.           Jos lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö kuuluu ketjuun, lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on annettava vuositilinpäätöksessä
tai vuotuisen tuloslaskelman liitteenä seuraavat lisätiedot:
a)      kunkin ketjuun kuuluvan lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön nimi;
b)      maa(t), jo(i)ssa kukin ketjuun kuuluva
lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö on pätevä toimimaan
lakisääteisenä tilintarkastajana tai jo(i)ssa sillä on sääntömääräinen
kotipaikka, keskushallinto tai päätoimipaikka;
c)      ketjuun kuuluvien lakisääteisten
tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen ketjulle tuottama
kokonaisliikevaihto, joka on syntynyt vuositilinpäätösten ja konsolidoitujen
tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta;
d)      ketjun tilintarkastettu konsolidoitu
tilinpäätös ja, jos ketjua hallinnoi oikeushenkilö, kyseisen oikeushenkilön
tilintarkastettu tilinpäätös, jotka on laadittu direktiivin 2004/109/EY 4
artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa
säädetään, lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei saa antaa
näitä lisätietoja, jos ketjua hallinnoiva oikeushenkilö tai muu ketjun edustaja
ilmoittaa kyseiset tiedot. Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on tällöin ilmoitettava vuotuisen tuloslaskelman tai
vuositilinpäätöksen liitteessä, mistä kyseiset tiedot ovat saatavissa.
4.           Vuositilinpäätös tai
vuotuinen tuloslaskelma on julkistettava lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön verkkosivustolla, jolta sen on oltava saatavissa
vähintään viiden vuoden ajan.
              Lakisääteisten
tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen on ilmoitettava toimivaltaisille
viranomaisille, että vuotuinen tuloslaskelma tai vuositilinpäätös on
julkistettu kyseisen lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön
verkkosivustolla.
27 artikla
Avoimuusraportti
1.           Lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön, joka suorittaa yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia, on
julkistettava vuotuinen avoimuusraportti viimeistään kolmen kuukauden kuluttua
kunkin tilikauden päättymisestä. Vuotuinen avoimuusraportti on julkistettava
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön verkkosivustolla,
jolta sen on oltava saatavissa vähintään viiden vuoden ajan.
On sallittava, että lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö päivittää julkistamansa vuotuisen avoimuusraportin.
Tällöin tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on mainittava, että
kyseessä on kertomuksen päivitetty versio ja että sen alkuperäinen versio on
edelleen saatavissa tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön
verkkosivustolta.
Lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen on ilmoitettava EAMV:lle ja toimivaltaisille
viranomaisille, että avoimuusraportti on julkistettu lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön verkkosivustolla, tai ilmoitettava
niille tarvittaessa, että avoimuusraportti on päivitetty.
2.           Vuotuisessa
avoimuusraportissa on oltava ainakin seuraavat tiedot:
a)      kuvaus tilintarkastusyhteisön
oikeudellisesta rakenteesta ja omistussuhteista;
b)      jos lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö kuuluu ketjuun, kuvaus ketjusta ja sen oikeudellisista ja
rakenteellisista järjestelyistä;
c)      kuvaus tilintarkastusyhteisön
hallintorakenteesta;
d)      kuvaus tilintarkastusyhteisön sisäisestä
laadunvalvontajärjestelmästä sekä hallinto- tai johtoelimen lausunto sen
toiminnan tehokkuudesta;
e)      tieto siitä, milloin 40 artiklassa
tarkoitettu laaduntarkastus on viimeksi tehty;
f)       luettelo
yleisen edun kannalta merkittävistä yhteisöistä, joiden lakisääteisiä
tilintarkastuksia lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö on
suorittanut edellisen tilikauden aikana, sekä luettelo yhteisöistä, joilta
lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö saa yli 5 prosenttia vuotuisista
tuloistaan;
g)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön soveltamia riippumattomuuskäytäntöjä koskeva lausunto,
jossa vahvistetaan myös, että riippumattomuutta koskevien säännösten
noudattamista koskeva sisäinen tarkastus on suoritettu;
h)      lausunto direktiivin 2006/43/EY 13
artiklassa tarkoitettua lakisääteisten tilintarkastajien jatkuvaa koulutusta
koskevista lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön
toimintaperiaatteista;
i)       tiedot partnereille maksettavien korvausten
perusteista tilintarkastusyhteisöissä;
j)       kuvaus 33 artiklan 5 kohdan mukaista
avainpartnerien vaihtoa koskevista lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön toimintaperiaatteista;
k)      tarvittaessa selvitys hallinnointi- ja
ohjausjärjestelmästä.
Lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö voi poikkeuksellisissa olosuhteissa päättää olla
ilmoittamatta ensimmäisen alakohdan f alakohdassa edellytettyjä tietoja siinä
määrin kuin se on tarpeen kenen tahansa henkilön henkilökohtaiseen
turvallisuuteen kohdistuvan välittömän ja merkittävän uhan lieventämiseksi.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on pystyttävä
osoittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle tällaisen uhan olemassaolo.
3.           Lakisääteisen tilintarkastajan
tai tilintarkastusyhteisön on allekirjoitettava avoimuusraportti.
28 artikla
Selvitys hallinnointi- ja
ohjausjärjestelmästä
1.           Jos tilintarkastusyhteisö saa
yli kolmanneksen vuotuisista tilintarkastustuloistaan suurilta yleisen edun
kannalta merkittäviltä yhteisöiltä, sen on julkistettava selvitys hallinnointi-
ja ohjausjärjestelmästään. Selvitys on sisällytettävä erillisenä kohtana
avoimuusraporttiin.
2.           Hallinnointi- ja
ohjausjärjestelmää koskevassa selvityksessä on oltava ainakin seuraavat tiedot:
a)      viittaus vähintään yhteen seuraavista:
i)        hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää
koskeva säännöstö, jota tilintarkastusyhteisön on noudatettava,
ii)       hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää
koskeva säännöstö, jota tilintarkastusyhteisö on mahdollisesti päättänyt vapaaehtoisesti
noudattaa,
iii)      tiedot kaikista tilintarkastusyhteisön
soveltamista kansallisen lainsäädännön vaatimukset ylittävistä hallinnointi- ja
ohjauskäytännöistä.
Jos selvityksessä on annettu i ja ii alakohdassa
tarkoitetut tiedot, tilintarkastusyhteisön on ilmoitettava myös, mistä
asianomaiset tekstit ovat julkisesti saatavissa. Jos selvityksessä on annettu
iii alakohdassa tarkoitetut tiedot, tilintarkastusyhteisön on julkistettava
hallinnointi- ja ohjauskäytäntönsä.
Jos tilintarkastusyhteisö ei ole velvollinen
noudattamaan mitään hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevaa säännöstöä
eikä se noudata sellaista vapaaehtoisesti, sen on mainittava tästä;
b)      jos tilintarkastusyhteisö poikkeaa a
alakohdan i tai ii alakohdassa tarkoitetusta hallinnointi- ja
ohjausjärjestelmää koskevasta säännöstöstä kansallisen lainsäädännön
mukaisesti, tilintarkastusyhteisön selvitys siitä, mistä säännöstön kohdista se
poikkeaa ja minkä vuoksi. Niissä tapauksissa, joissa tilintarkastusyhteisö on
päättänyt olla soveltamatta mitään a alakohdan i tai ii alakohdassa
tarkoitettuja hallinto- ja ohjausjärjestelmää koskevia sääntöjä, sen on
perusteltava valintansa;
c)      kuvaus yrityksen sisäisen valvonnan ja
riskienhallinnan järjestelmien pääpiirteistä taloudellisen raportoinnin osalta;
d)      seuraavat tiedot:
i)        äänioikeuksista olevat huomattavat
suorat tai välilliset omistusosuudet, jotka ovat vähintään 5 prosenttia
kaikista tilintarkastusyhteisössä olevista äänioikeuksista, mukaan luettuina
välilliset omistusosuudet äänioikeuksista pyramidirakenteiden välityksellä sekä
äänioikeuksien ristiinomistukset;
ii)       erityisten valvontaoikeuksien
haltijoiden henkilöllisyys ja kuvaus näistä oikeuksista riippumatta siitä,
johtuvatko kyseiset oikeudet arvopapereiden omistamisesta, sopimuksesta tai
muusta perusteesta;
iii)      mahdolliset äänioikeuksia koskevat
rajoitukset, mukaan luettuina sellaisia äänioikeuksien haltijoita koskevat
rajoitukset, joilla on tietty prosenttiosuus äänistä tai tietty äänimäärä, ja
äänioikeuksien käyttöä koskevat määräajat;
iv)      yhtiön hallinto- tai johtoelimen
jäsenten nimeämistä ja vaihtamista sekä yhtiöjärjestyksen muuttamista koskevat
säännöt;
v)       yhtiön hallinto- tai johtoelimen
jäsenten toimivalta;
e)      jos kyseiset tiedot eivät ilmene täysin
jäsenvaltioiden laeista tai asetuksista, yhtiökokouksen tai äänioikeuksien
haltijoiden kokouksen toiminta ja tärkeimmät toimivaltuudet sekä kuvaus
osakkeenomistajien oikeuksista tai äänioikeuksien haltijoiden oikeuksista ja
siitä, miten näitä oikeuksia voidaan käyttää;
f)       hallinto-, johto- ja valvontaelinten ja
niiden valiokuntien kokoonpano ja toiminta.
29 artikla
Toimivaltaisille viranomaisille annettavat
tiedot
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on joka vuosi toimitettava toimivaltaiselle
viranomaiselleen luettelo tilintarkastetuista yleisen edun kannalta
merkittävistä yhteisöistä niiltä saatujen tulojen mukaan jaoteltuna.
30 artikla
Tietojen säilyttäminen
Lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen on säilytettävä 6 artiklan 1 kohdassa, 9 artiklan 3
kohdassa, 11 artiklan 3 ja 4 kohdassa , 16 artiklan 2–6 kohdassa, 17 artiklan 1
ja 2 kohdassa, 18 artiklan 1 ja 3 kohdassa, 19 artiklan 3–6 kohdassa, 22,
23 ja 24 artiklassa, 25 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 29 artiklassa, 32
artiklan 2, 3, 5 ja 6 kohdassa, 33 artiklan 6 kohdassa ja 43 artiklan 4
kohdassa tarkoitetut asiakirjat ja tiedot viiden vuoden ajan kyseisten
asiakirjojen ja tietojen tuottamisesta.
Jäsenvaltiot voivat edellyttää henkilötietojen
suojaa koskevien sääntöjensä sekä hallinnollisten menettelyjensä ja
tuomioistuinmenettelyjensä mukaisesti, että lakisääteiset tilintarkastajat ja
tilintarkastusyhteisöt säilyttävät ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja
asiakirjoja ja tietoja vielä pidemmän ajan.
III osasto
Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
suorittama lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen
nimeäminen
31 artikla
Tarkastusvaliokunta
1.           Jokaisella yleisen edun
kannalta merkittävällä yhteisöllä on oltava tarkastusvaliokunta.
Tarkastusvaliokunnan on koostuttava tarkastettavan yhteisön toimivaan johtoon
kuulumattomista hallintoelimen jäsenistä ja/tai tarkastettavan yhteisön
valvontaelimen jäsenistä ja/tai tarkastettavan yhteisön yhtiökokouksen
nimeämistä jäsenistä tai, kun on kyse yhteisöistä, joissa ei ole osakkeenomistajia,
vastaavan elimen nimeämistä jäsenistä.
Vähintään yhdellä tarkastusvaliokunnan jäsenellä
on oltava tilintarkastusalan asiantuntemusta ja toisella jäsenellä
laskentatoimen ja/tai tilintarkastusalan asiantuntemusta. Valiokunnan jäsenillä
on kokonaisuutena katsoen oltava tarkastettavan yhteisön toiminta-alan kannalta
merkityksellistä asiantuntemusta.
Tarkastusvaliokunnan jäsenistä enemmistön on
oltava riippumattomia. Tarkastusvaliokunnan jäsenten on nimettävä valiokunnan
puheenjohtaja, jonka on oltava riippumaton.
2.           Poiketen siitä, mitä tämän
artiklan 1 kohdassa säädetään, yleisen edun kannalta merkittävissä yhteisöissä,
jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY[36]
2 artiklan 1 kohdan f ja t alakohdan vaatimukset, tarkastusvaliokunnalle
määrätyt tehtävät voidaan uskoa kokonaan hallinto- tai valvontaelimelle,
jolloin ehtona on ainakin se, että kyseisen elimen puheenjohtaja ei ole myös
tarkastusvaliokunnan puheenjohtaja, jos hän kuuluu kyseisen elimen
johtajistoon.
3.           Poiketen siitä, mitä 1
kohdassa säädetään, seuraavat yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt voivat
päättää, ettei niillä ole tarkastusvaliokuntaa:
a)      yleisen edun kannalta merkittävät
yhteisöt, jotka ovat direktiivin 83/349/ETY 1 artiklassa tarkoitettuja
tytäryrityksiä, jos ne noudattavat konsernitasolla kyseisen artiklan 1–4 kohdan
vaatimuksia;
b)      yleisen edun kannalta merkittävät
yhteisöt, jotka ovat direktiivin 2009/65/EY 1 artiklan 2 kohdassa
määriteltyjä siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä
sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) tai
direktiivin 2011/61/EU 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyjä
vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja;
c)      yleisen edun kannalta merkittävät
yhteisöt, joiden ainoana tarkoituksena on laskea liikkeelle komission asetuksen
(EY) N:o 809/2004[37] 2 artiklan
5 kohdassa määriteltyjä omaisuusvakuudellisia arvopapereita;
d)      direktiivin 2006/48/EY 1 artiklan 1
kohdassa tarkoitetut luottolaitokset, joiden osakkeita ei ole otettu
kaupankäynnin kohteeksi minkään jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla
direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitetussa
merkityksessä ja jotka ovat jatkuvasti tai toistuvasti laskeneet liikkeelle
ainoastaan säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettuja
velkapapereita, edellyttäen että kaikkien tällaisten velkapapereiden
yhteenlaskettu nimellisarvo on alle 100 000 000 euroa ja että
kyseiset luottolaitokset eivät ole julkistaneet direktiivin 2003/71/EY mukaista
esitettä.
Edellä b ja c alakohdassa tarkoitettujen yleisen
edun kannalta merkittävien yhteisöjen on julkistettava syyt, joiden perusteella
ne eivät katso tarvitsevansa tarkastusvaliokuntaa tai tarkastusvaliokunnan
tehtäviä hoitavaa hallinto- tai valvontaelintä.
4.           Poiketen siitä, mitä 1
kohdassa säädetään, yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö, jolla on
tarkastusvaliokunnan tehtäviä vastaavia tehtäviä hoitava elin, joka on
perustettu ja joka toimii sen jäsenvaltion voimassa olevien säännösten
mukaisesti, jossa tilintarkastuksen kohteena oleva yhteisö on rekisteröity, voi
päättää, että sillä ei ole tarkastusvaliokuntaa. Tällöin kyseisen yhteisön on
ilmoitettava, mikä elin vastaa näistä tehtävistä ja millainen on sen
kokoonpano.
5.           Tämän rajoittamatta
hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenten tai tarkastettavan yhteisön
yhtiökokouksessa nimettyjen muiden jäsenten vastuuta, tarkastusvaliokunnan on
muun muassa
a)      seurattava taloudellisen raportoinnin
prosessia ja annettava suosituksia tai ehdotuksia sen luotettavuuden varmistamiseksi;
b)      seurattava yrityksen sisäisen valvonnan,
mahdollisen sisäisen tarkastuksen ja riskienhallintajärjestelmien tehokkuutta;
c)      seurattava vuositilinpäätösten ja
konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteistä tilintarkastusta ja valvottava
tilintarkastuskertomuksista laadittujen luonnosten täydellisyyttä ja
luotettavuutta 22 ja 23 artiklan mukaisesti;
d)      tarkasteltava ja seurattava 5–11 artiklan
mukaista lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen
riippumattomuutta ja erityisesti 10 artiklan mukaista oheispalvelujen
tarjoamista tarkastettavalle yhteisölle;
e)      vastattava lakisääteisten
tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen valintamenettelystä ja
suositeltava nimettäviä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä 32
artiklan mukaisesti.
f)       annettava tapauskohtaisesti lupa siihen,
että lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö tarjoaa
tarkastettavalle yhteisölle tämän asetuksen 10 artiklan 3 kohdan b
alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitettuja palveluja.
32 artikla
Lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen nimeäminen
1.           Sovellettaessa direktiivin
2006/43/EY 37 artiklaa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
suorittamaan lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen
nimeämiseen sovelletaan tämän artiklan 2–5 kohdassa säädettyjä edellytyksiä.
Sovellettaessa direktiivin 2006/43/EY 37 artiklan
2 kohtaa yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön on ilmoitettava
toimivaltaiselle viranomaiselle kyseisessä kohdassa tarkoitettujen vaihtoehtoisten
järjestelmien tai sääntöjen käytöstä.
2.           Tarkastusvaliokunnan on
annettava tarkastettavan yhteisön hallinto- tai valvontaelimelle suositus
lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen nimeämisestä.
Tarkastusvaliokunnan on perusteltava suosituksensa.
Jollei ole kyse 33 artiklan 1 kohdan toisen
alakohdan mukaisesta tilintarkastustoimeksiannon uusimisesta, suosituksessa on
oltava vähintään kaksi tilintarkastustoimeksiantoa koskevaa vaihtoehtoa, ja
tarkastusvaliokunnan on ilmaistava asianmukaisin perustein, mitä vaihtoehtoa se
pitää parhaimpana.
Jos on kyse 33 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan
mukaisesta tilintarkastustoimeksiannon uusimisesta, tarkastusvaliokunnan on
suosituksensa laatimiseksi otettava huomioon 40 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut
suositeltavaa lakisääteistä tilintarkastajaa tai tilintarkastusyhteisöä
koskevat havainnot ja päätelmät, jotka toimivaltainen viranomainen on
julkistanut 44 artiklan d alakohdan mukaisesti.
Suosituksessaan tarkastusvaliokunnan on ilmoitettava,
että suositus on vapaa kolmannen osapuolen vaikutuksesta ja ettei
tarkastusvaliokunnalta ole edellytetty 7 kohdassa tarkoitetun
sopimuslausekkeen noudattamista.
3.           Jollei ole kyse 33 artiklan 1
kohdan toisen alakohdan mukaisesta tilintarkastustoimeksiannon uusimisesta,
tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tarkastusvaliokunnan suositus on
laadittava tarkastettavan yhteisön järjestämän valintamenettelyn jälkeen
noudattaen seuraavia perusteita:
a)      tarkastettavalla yhteisöllä on oltava
vapaus pyytää ketä tahansa lakisääteistä tilintarkastajaa tai mitä tahansa
tilintarkastusyhteisöä tekemään lakisääteisiä tilintarkastuspalveluja koskevan
ehdotuksen sillä ehdolla, että 33 artiklan 2 kohtaa noudatetaan ja että
vähintään yksi pyynnön kohteina olevista tilintarkastajista tai
tilintarkastusyhteisöistä on sellainen, joka ei ole saanut yli 15:tä prosenttia
tilintarkastuspalkkioidensa kokonaismäärästä suurilta yleisen edun kannalta
merkittäviltä yhteisöiltä kyseisessä jäsenvaltiossa edellisen kalenterivuoden
aikana;
b)      tarkastettavalla yhteisöllä on oltava
vapaus valita, millä tavoin pyynnön kohteina oleviin lakisääteisiin
tilintarkastajiin tai tilintarkastusyhteisöihin otetaan yhteyttä, eikä sitä saa
vaatia julkistamaan tarjouskilpailua Euroopan unionin virallisessa lehdessä
ja/tai kansallisissa virallisissa julkaisuissa tai sanomalehdissä;
c)      tarkastettavan yhteisön on laadittava
tarjouspyyntöasiakirjat pyynnön kohteina olevia lakisääteisiä tilintarkastajia
tai tilintarkastusyhteisöjä varten. Tarjouspyyntöasiakirjoissa
tilintarkastajille ja tilintarkastusyhteisöille on selostettava tarkastettavan
yhteisön liiketoiminta ja suoritettavan lakisääteisen tilintarkastuksen tyyppi.
Tarjouspyyntöasiakirjojen on sisällettävä avoimet ja syrjimättömät
valintaperusteet, joita tarkastettava yhteisö käyttää arvioidessaan
lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen tekemiä
ehdotuksia;
d)      tarkastettavalla yhteisöllä on oltava
vapaus määritellä valintamenettely, ja se voi käydä menettelyn aikana suoria
neuvotteluja kiinnostuneiden tarjoajien kanssa;
e)      jos 35 artiklassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset edellyttävät
kansallisen lainsäädännön tai unionin lainsäädännön mukaisesti, että
lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen on noudatettava
tiettyjä laatuvaatimuksia, nämä vaatimukset on sisällytettävä
tarjouspyyntöasiakirjoihin;
f)       tarkastettavan yhteisön on arvioitava
lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen tekemät
ehdotukset tarjouspyyntöasiakirjoissa ennalta määriteltyjen valintaperusteiden
mukaisesti. Tarkastettavan yhteisön on laadittava valintamenettelyn päätelmistä
raportti, joka tarkastusvaliokunnan on vahvistettava. Tarkastettavan yhteisön
ja tarkastusvaliokunnan on otettava huomioon mahdolliset 40 artiklan 6 kohdassa
tarkoitetut, hakijana olevaa lakisääteistä tilintarkastajaa tai
tilintarkastusyhteisöä koskevat tarkastusraportit, jotka toimivaltainen
viranomainen on julkistanut 44 artiklan d alakohdan mukaisesti;
g)      tarkastettavan yhteisön on pystyttävä
osoittamaan 35 artiklassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle, että
valintamenettely on ollut tasapuolinen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta
valintamenettelystä vastaa tarkastusvaliokunta.
Ensimmäisen alakohdan a alakohdan soveltamiseksi
35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen on julkistettava
kyseisistä tilintarkastajista ja tilintarkastusyhteisöistä laadittu luettelo,
joka on päivitettävä vuosittain. Toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä
lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen 28 artiklan
mukaisesti antamia tietoja laatiessaan tarvittavia laskelmia.
4.           Yleisen edun kannalta
merkittäviä yhteisöjä, jotka täyttävät direktiivin 2003/71/EY 2 artiklan 1
kohdan f ja t alakohdan vaatimukset, ei saa vaatia soveltamaan 4 kohdassa
tarkoitettua valintamenettelyä.
5.           Hallinto- tai valvontaelimen
ehdotuksen, joka esitetään tarkastettavan yhteisön yhtiökokoukselle tai sen
jäsenten kokoukselle lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisöjen nimeämiseksi, on sisällettävä tarkastusvaliokunnan
esittämä suositus.
Jos hallinto- tai valvontaelimen ehdotus poikkeaa
tarkastusvaliokunnan suosituksesta, ehdotuksessa on perusteltava, minkä vuoksi
tarkastusvaliokunnan suositusta ei ole noudatettu.
6.           Jos on kyse luottolaitoksesta
tai vakuutusyrityksestä, hallinto- tai valvontaelimen on toimitettava
ehdotusluonnoksensa 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle
viranomaiselle. Jäljempänä 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla
toimivaltaisella viranomaisella on oltava veto-oikeus suosituksessa ehdotettuun
valintaan. Tällainen vastustus on perusteltava asianmukaisesti.
Jos toimivaltainen viranomainen ei anna
tarkastusvaliokunnan suosituksen toimittamisen jälkeen vastausta ennalta
määrätyn määräajan kuluessa, tätä on pidettävä suosituksen hiljaisena
hyväksymisenä.
7.           Mahdolliset yleisen edun
kannalta merkittävän yhteisön ja kolmannen osapuolen väliset sopimuslausekkeet,
joilla rajoitetaan kyseisen yhteisön yhtiökokouksen tai jäsenten kokouksen
direktiivin 2006/43/EY 37 artiklan mukaisesti tekemä valinta tiettyihin
luokkiin kuuluviin tai tietyissä luetteloissa mainittuihin lakisääteisiin
tilintarkastajiin tai tilintarkastusyhteisöihin, jotka voivat suorittaa
yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen, ovat mitättömiä.
Yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön on
ilmoitettava 35 artiklassa tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille
kolmannen osapuolen mahdollisista yrityksistä määrätä tällainen sopimuslauseke
tai muulla tavoin vaikuttaa lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön valintaa koskevaan yhtiökokouksen päätökseen.
8.           Jos tarkastettava yhteisö on
vapautettu tarkastusvaliokunnan perustamisvelvollisuudesta, tarkastettavan
yhteisön on päätettävä, mikä kyseisen yhteisön elin tai taho hoitaa tarkastusvaliokunnan
tehtävät tässä artiklassa säädettyjen velvollisuuksien täyttämiseksi.
9.           Jäsenvaltiot voivat päättää,
että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen on tietyissä olosuhteissa
nimettävä vähimmäismäärä lakisääteisiä tilintarkastajia tai
tilintarkastusyhteisöjä, ja vahvistaa nimettyjen tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisöjen välisiä suhteita koskevat edellytykset.
Jos jäsenvaltio asettaa tällaisen vaatimuksen, sen
on ilmoitettava siitä komissiolle ja EAMV:lle.
10.         Jotta voidaan helpottaa
tarkastettavan yhteisön tehtävää järjestää valintamenettely lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön nimeämiseksi, EPV, EVLEV ja EAMV
antavat yhteisen edun kannalta merkittäville yhteisöille osoitetut ohjeet
3 kohdassa tarkoitetuista valintamenettelyn perusteista asetuksen (EU) N:o
1093/2010 16 artiklan, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 16 artiklan ja asetuksen
(EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti.
33 artikla
Tilintarkastustoimeksiannon kesto
1.           Yleisen edun kannalta
merkittävän yhteisön on nimettävä lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö ensimmäistä tilintarkastustoimeksiantoa varten, jonka on
oltava vähintään kahden vuoden pituinen.
Yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö saa uusia
tämän toimeksiannon ainoastaan yhden kerran.
Kahden yhdistetyn toimeksiannon enimmäiskesto saa
olla kuusi vuotta.
Jos kuusi vuotta jatkuvan toimeksiannon ajaksi on
nimetty kaksi lakisääteistä tilintarkastajaa tai tilintarkastusyhteisöä, kunkin
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön toimeksianto saa
kestää enintään yhdeksän vuotta.
2.           Kun 1 kohdassa tarkoitettu
toimeksiannon enimmäiskesto on saavutettu, lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö tai mikä tahansa unionin alueella oleva sen ketjun jäsen,
johon se kuuluu, saa suorittaa kyseisen yleisen edun kannalta merkittävän
yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen vasta vähintään neljän vuoden
kuluttua.
3.           Poiketen siitä, mitä 1 ja 2
kohdassa säädetään, yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö voi poikkeuksellisesti
pyytää 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulta
toimivaltaiselta viranomaiselta lupaa nimetä lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö uudelleen lisätoimeksiantoa varten.
Jos nimettäviä lakisääteisiä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä on
kaksi, tämä kolmas toimeksianto saa kestää enintään kolme vuotta. Jos
nimettäviä lakisääteisiä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä on yksi,
tämä kolmas toimeksianto saa kestään enintään kaksi vuotta.
4.           Lakisääteisen
tilintarkastuksen suorittamisesta vastaavien avainpartnereiden on lakattava
osallistumista tarkastettavan yhteisön lakisääteiseen tilintarkastukseen
seitsemän vuoden kuluttua nimeämispäivästä. Avainpartnerit voivat jälleen
osallistua tarkastettavan yhteisön lakisääteiseen tilintarkastukseen vähintään
kolmen vuoden kuluttua.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on perustettava asiamukainen vaiheittainen
kiertojärjestelmä vastuullisimmassa asemassa olevalle henkilöstölle, joka
osallistuu lakisääteiseen tilintarkastukseen, mukaan luettuina ainakin
lakisääteisiksi tilintarkastajiksi rekisteröidyt henkilöt. Kiertojärjestelmä on
toteutettava vaiheittain, ja sen kohteena on oltava yksittäiset henkilöt eikä
koko ryhmä. Sen on oltava oikeassa suhteessa lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön toiminnan laajuuteen ja ulottuvuuteen.
Lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on pystyttävä osoittamaan toimivaltaiselle
viranomaiselle, että tällaista järjestelmää sovelletaan ja mukautetaan kyseisen
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön toiminnan laajuuteen
ja ulottuvuuteen tehokkaasti.
5.           Jos lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö korvataan toisella lakisääteisellä
tilintarkastajalla tai tilintarkastusyhteisöllä, entisen lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on annettava tulevalle
lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle tehtävien
luovutuskansio. Luovutuskansioon on sisällyttävä tarkastettavaa yhteisöä koskevat
tiedot, joita on kohtuullista pitää tarpeellisina tarkastettavan yhteisön
liiketoiminnan luonteen ja sisäisen organisaation ymmärtämiseksi sekä
lakisääteisen tilintarkastuksen jatkuvuuden ja sen seikan varmistamiseksi, että
tulevat tilintarkastukset ovat vertailukelpoisia aiempina vuosina suoritettujen
tilintarkastusten kanssa.
Entisen lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on myös annettava tulevalle lakisääteiselle
tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle mahdollisuus tutustua
23 artiklassa tarkoitettuihin, edellisinä vuosina tarkastusvaliokunnalle
annettuihin täydentäviin kertomuksiin ja kaikkiin 25 ja 27 artiklan mukaisesti
toimivaltaisille viranomaisille toimitettuihin tietoihin.
Entisen lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön
on pystyttävä osoittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle, että tällaiset
tiedot on toimitettu tulevalle lakisääteiselle tilintarkastajalle tai
tilintarkastusyhteisölle.
6.           EAMV laatii teknisten
sääntelystandardien luonnokset 6 kohdassa tarkoitetun tehtävien luovutuskansion
sisältöön liittyvien teknisten vaatimusten määrittämiseksi.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä 6 kohdassa
tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10
artiklan mukaisesti.
34 artikla
Lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisöjen erottaminen ja eroaminen
1.           Tarkastettavan yhteisön ja
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on ilmoitettava
toimivaltaiselle viranomaiselle lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön erottamisesta tai eroamisesta toimikauden aikana ja
esitettävä sille asianmukaiset perusteet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
direktiivin 2006/43/EY 38 artiklan 1 kohdan soveltamista.
Jos jäsenvaltio on 35 artiklan 2 kohdan mukaisesti
nimennyt muita toimivaltaisia viranomaisia tämän asetuksen III osaston
soveltamiseksi, tällaisen toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava nämä
tiedot 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle.
2.           Tarkastusvaliokunnan, yhden
tai useamman osakkeenomistajan ja 35 artiklan 1 tai 2 kohdassa
tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on voitava nostaa kanne
kansallisessa tuomioistuimessa lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisöjen erottamiseksi, kun siihen on asianmukaiset perusteet.
Sovellettaessa direktiivin 2007/36/EY 6 artiklan 2
kohtaa sitä on sovellettava myös ensimmäisessä alakohdassa kuvattuja valtuuksia
käyttäviin osakkeenomistajiin.
Jos tarkastettava yhteisö on vapautettu
tarkastusvaliokunnan perustamisvelvollisuudesta, tarkastettavan yhteisön on
päätettävä, mikä kyseisen yhteisön elin tai taho hoitaa tarkastusvaliokunnan
tehtävät tätä kohtaa sovellettaessa.
IV osasto
Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteistä tilintarkastusta suorittavien tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen toimintojen valvonta
I LUKU
TOIMIVALTAISET VIRANOMAISET
35 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen
1.           Kunkin jäsenvaltion on
nimettävä toimivaltainen viranomainen, joka vastaa tässä asetuksessa säädettyjen
tehtävien hoitamisesta sekä sen varmistamisesta, että tämän asetuksen
säännöksiä sovelletaan.
Toimivaltaisen viranomaisen on oltava jokin
seuraavista:
a)      direktiivin 2004/109/EY 24 artiklan 1
kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen;
b)      direktiivin 2004/109/EY 24 artiklan 4
kohdan h alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen;
c)      direktiivin 2006/43/EY 32 artiklassa
tarkoitettu toimivaltainen viranomainen.
2.           Poiketen siitä, mitä 1
kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat päättää, että vastuu sen
varmistamisesta, että tämän asetuksen III osaston kaikkia säännöksiä tai osaa
niistä sovelletaan, uskotaan seuraavissa säännöksissä tarkoitetuille
toimivaltaisille viranomaisille soveltuvin osin:
a)      direktiivin 2004/109/EY 24 artiklan 1 kohta;
b)      direktiivin 2004/109/EY 24 artiklan 4
kohdan h alakohta;
c)      direktiivin 2006/48/EY 40 artikla;
d)      direktiivin 2009/138/EY 30 artikla;
e)      direktiivin 2007/64/EY 20 artikla;
f)       direktiivin 2009/110/EY 3 artiklan 1
kohta;
g)      direktiivin 2004/39/EY 48 artikla;
h)      direktiivin 2009/110/EY 97 artikla;
h)      direktiivin 2011/61/EU 44 artikla.
3.           Jos toimivaltaisia
viranomaisia on 1 ja 2 kohdan nojalla nimetty useampia kuin yksi, nämä
viranomaiset on organisoitava siten, että niiden välinen tehtävienjako on selvä.
4.           Edellä olevat 1, 2 ja 3 kohta
eivät rajoita jäsenvaltion mahdollisuutta ottaa käyttöön erillisiä
oikeudellisia ja hallinnollisia järjestelyjä merentakaisten Eurooppaan
kuuluvien alueiden osalta, joiden ulkosuhteista kyseinen jäsenvaltio vastaa.
5.           Toimivaltaisilla
viranomaisilla on oltava asianmukainen henkilöstö, jolla on riittävät valmiudet
ja asiantuntemus, sekä asianmukaiset resurssit tässä asetuksessa säädettyjen
tehtäviensä hoitamiseksi.
6.           Jäsenvaltioiden on
ilmoitettava toisilleen ja asiaa koskevien, asetusten (EU) N:o 1093/2010, (EU)
N:o 1094/2010 ja (EU) N:o 1095/2010 säännösten mukaisesti EPV:lle, EVLEV:lle ja
EAMV:lle sekä komissiolle toimivaltaisten viranomaisten nimeämisestä tämän
asetuksen soveltamiseksi.
EAMV kokoaa ja julkistaa kyseiset tiedot.
36 artikla
Riippumattomuusvaatimukset
Toimivaltaisten viranomaisten ja kaikkien
viranomaisten, joille 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen
viranomainen on siirtänyt tehtäviä, on oltava riippumattomia lakisääteisistä
tilintarkastajista ja tilintarkastusyhteisöistä.
Kyseisten viranomaisten hallintoon ei saa
osallistua sellainen henkilö, joka on kolmen edellisen vuoden aikana
a)           suorittanut yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia;
b)           ollut äänioikeutettu
tilintarkastusyhteisössä;
c)           ollut tilintarkastusyhteisön
hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsen;
d)           ollut tilintarkastusyhteisön
palveluksessa tai muussa sidossuhteessa siihen.
Toimivaltaisten viranomaisten rahoituksen on
oltava turvattu, eivätkä lakisääteiset tilintarkastajat tai
tilintarkastusyhteisöt saa millään tavalla asiattomasti vaikuttaa kyseisten
viranomaisten rahoitukseen.
37 artikla
Salassapitovelvollisuus
Salassapitovelvollisuutta sovelletaan
kaikkiin, jotka ovat tai ovat olleet toimivaltaisten viranomaisten tai
sellaisten viranomaisten palveluksessa, joille 35 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettu toimivaltainen viranomainen on siirtänyt tehtäviä, mukaan luettuina
asiantuntijat, joiden kanssa tällaiset viranomaiset ovat tehneet toimeksiantosopimukset.
Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvaa tietoa ei saa ilmaista toiselle
henkilölle tai viranomaiselle muutoin kuin tässä asetuksessa säädettyjen
velvollisuuksien tai jäsenvaltion lakien, asetusten tai hallinnollisten
määräysten nojalla.
38 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten valtuudet
1.           Hoitaessaan tämän asetuksen
mukaisia tehtäviään jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tai muut
viranomaiset eivät saa puuttua tilintarkastuskertomusten sisältöön, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta 40 ja 41 artiklan soveltamista.
2.           Voidakseen hoitaa tämän
asetuksen mukaiset tehtävänsä toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava
kansallisen lainsäädännön mukaisesti kaikki tehtäviensä hoitamiseen tarvittavat
valvonta- ja tutkintavaltuudet. Niiden on käytettävä valtuuksiaan millä tahansa
seuraavista tavoista:
a)      suoraan;
b)      yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa;

c)      omalla vastuullaan siirtämällä valtuudet
elimille, joille tehtävät on siirretty 35 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
d)      saattamalla
asia toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi.
3.           Voidakseen hoitaa tämän
asetuksen mukaiset tehtävänsä toimivaltaisilla viranomaisilla on kansallisen
lainsäädännön mukaisesti oltava valvontatehtävänsä yhteydessä valtuudet
a)      tutustua kaikkiin tehtäviensä hoitamisen
kannalta merkityksellisiin asiakirjoihin niiden muodosta riippumatta sekä saada
tai ottaa niistä jäljennös;
b)      vaatia tietoja keneltä tahansa henkilöltä
ja tarvittaessa kutsua henkilö kuultavaksi tietojen saamiseksi;
c)      suorittaa paikalla tehtäviä tarkastuksia,
myös ilmoittamatta niistä;
d)      vaatia lakisääteisten tilintarkastajien
ja tilintarkastusyhteisöjen käsittelemiä puhelin- ja tietoliikennetietoja;
e)      viedä asioita tuomioistuimeen syytetoimia
varten;
f)       pyytää asiantuntijoita tekemään tarkastuksia
tai tutkimuksia;
g)      toteuttaa 61 artiklassa tarkoitetut
hallinnolliset toimenpiteet ja seuraamukset.
Toimivaltaiset viranomaiset saavat käyttää
ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja valtuuksia ainoastaan suhteessa yleisen
edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta
suorittaviin lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin;
henkilöihin, jotka osallistuvat yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteistä tilintarkastusta suorittavien lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen toimintaan; tarkastettaviin yhteisöihin, niiden
sidosyrityksiin ja asianomaisiin kolmansiin osapuoliin; kolmansiin osapuoliin,
joille yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä
tilintarkastusta suorittavat lakisääteiset tilintarkastajat ja
tilintarkastusyhteisöt ovat ulkoistaneet tiettyjä toimintoja tai toimintaa;
sekä henkilöihin, jotka muulla tavoin liittyvät tai ovat yhteydessä yleisen
edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta
suorittaviin lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin.
4.
Edellä 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettu puhelin-
ja tietoliikennetietoja koskeva pyyntö edellyttää oikeusviranomaisen lupaa.
5.           Jos kansallisessa
lainsäädännössä edellytetään tai sallitaan, että direktiivin 2006/43/EY 2
artiklan 14 kohdassa tarkoitettu osuuskunta tai direktiivin 86/635/ETY 45
artiklassa tarkoitettu vastaava yhteisö on voittoa tuottamattoman
tilintarkastusyhteisön jäsen, 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen
viranomainen voi päättää, että tämän asetuksen tiettyjä säännöksiä ei sovelleta
tällaisen yhteisön lakisääteiseen tilintarkastukseen, edellyttäen, että
lakisääteinen tilintarkastaja, joka suorittaa kyseisen lakisääteisen
tilintarkastuksen, sekä henkilöt, jotka saattavat olla sellaisessa asemassa,
että he voivat vaikuttaa kyseiseen lakisääteiseen tilintarkastukseen,
noudattavat tämän asetuksen I luvussa säädettyjä riippumattomuuden
periaatteita. Päätettäessä tällaisista poikkeustilanteista, joissa tämän
asetuksen tiettyjä säännöksiä ei sovelleta, 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun
toimivaltaisen viranomaisen on tarvittaessa kuultava kyseisen osuuskunnan
valvontaviranomaista tai vastaavaa tahoa.
              Edellä 35 artiklan 1
kohdassa tarkoitetun valvontaviranomaisen on ilmoitettava EAMV:lle tällaisista
poikkeustilanteista, joissa tämän asetuksen tiettyjä säännöksiä ei sovelleta.
Sen on toimitettava EAMV:lle luettelo tämän asetuksen säännöksistä, joita ei
ole sovellettu 5 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen lakisääteiseen
tilintarkastukseen, ja ilmoitettava syyt, joiden perusteella poikkeus kyseisten
säännösten soveltamisesta on myönnetty.
6.           Tämän artiklan mukaisten
valvonta- ja tutkintavaltuuksien käytössä käsiteltyjen henkilötietojen
käsittely on suoritettava direktiivin 95/46/EY mukaisesti.
39 artikla
Yhteistyö muiden toimivaltaisten
viranomaisten kanssa kansallisella tasolla
Edellä olevan 35 artiklan 1 kohdan mukaisesti
nimetyn toimivaltaisen viranomaisen ja soveltuvin osin minkä tahansa
viranomaisen, jolle kyseinen toimivaltainen viranomainen on siirtänyt tehtäviä,
on tehtävä kansallisella tasolla yhteistyötä seuraavien kanssa:
a)           toimivaltaiset viranomaiset, jotka
vastaavat lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen
hyväksymisestä ja rekisteröinnistä direktiivin 2006/43/EY mukaisesti;
b)           35 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut
viranomaiset riippumatta siitä, onko ne nimetty tätä asetusta sovellettaessa
toimivaltaisiksi viranomaisiksi;
c)           direktiivin 2005/60/EY 21 ja 37
artiklassa tarkoitetut rahanpesun selvittelykeskukset ja toimivaltaiset
viranomaiset.
II LUKU
LAADUNVARMISTUS, TUTKIMUKSET, MARKKINOIDEN
SEURANTA, VALMIUSSUUNNITELMAT JA TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN TEHTÄVIEN
AVOIMUUS
40 artikla
Laadunvarmistus
1.           Tässä artiklassa tarkoitetaan
a)      ’tarkastuksilla’ lakisääteisiä
tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä koskevia laaduntarkastuksia, joita
tarkastaja johtaa ja jotka eivät ole 41 artiklassa tarkoitettuja tutkimuksia;
b)      ’tarkastajalla’ tarkastuksen suorittajaa,
joka täyttää tämän artiklan 3 kohdan toisen alakohdan a alakohdan vaatimukset
ja on toimivaltaisen viranomaisen palveluksessa;
c)      ’asiantuntijalla’ luonnollista henkilöä,
jolla on erityisasiantuntemusta finanssimarkkinoista, taloudellisesta
raportoinnista, tilintarkastuksesta tai muilta tarkastuksiin liittyviltä
aloilta, lakisääteisinä tilintarkastajina toimivat henkilöt mukaan luettuina.
2.           Edellä 35 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on perustettava tehokas
tilintarkastuksen laadunvalvontajärjestelmä.
Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä yleisen
edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia
suorittavia lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä koskevia
laaduntarkastuksia vähintään joka kolmas vuosi.
3.           Toimivaltaisen viranomaisen
on vastattava laadunvarmistusjärjestelmästä ja muodostettava se tavalla, joka
tekee siitä riippumattoman suhteessa tarkastusten kohteena oleviin
lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin.
Toimivaltaisella viranomaisella on seuraavat
tehtävät, joita ei saa siirtää millekään laskentatoimen tai tilintarkastuksen
alalla toimivalle yhdistykselle tai elimelle:
a)      tarkastusmenetelmien hyväksyminen ja
muuttaminen, mukaan luettuina tarkastus- ja seurantakäsikirjat,
raportointimenetelmät ja määräaikaiset tarkastusohjelmat;
b)      tarkastus- ja seurantaraporttien
hyväksyminen ja muuttaminen;
c)      tarkastajien hyväksyminen ja nimeäminen
kuhunkin tarkastukseen.
Toimivaltaisen viranomaisen on varattava
laadunvarmistusjärjestelmää varten riittävät resurssit.
4.           Toimivaltaisen viranomaisen
on varmistettava, että käyttöön otetaan asianmukaiset henkilöstön, kuten
tarkastajien, riippumattomuutta ja puolueettomuutta sekä tarkastusjärjestelmän
hallintoa koskevat toimintaperiaatteet ja menettelyt.
Tarkastajia nimetessään toimivaltaisen
viranomaisen on noudatettava seuraavia perusteita:
a)      tarkastajilla on oltava asianmukainen
ammattialan koulutus sekä tarvittavaa kokemusta lakisääteisen tilintarkastuksen
ja taloudellisen raportoinnin alalta ja laaduntarkastuksiin pätevöittävä
erityiskoulutus;
b)      tarkastajana ei saa toimia henkilö, joka
toimii lakisääteisenä tilintarkastajana tai työskentelee lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön palveluksessa tai on muulla tavalla
sidoksissa lakisääteiseen tilintarkastajaan tai tilintarkastusyhteisöön;
c)      henkilö ei saa toimia lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön tarkastuksessa tarkastajana ennen
kuin vähintään kaksi vuotta on kulunut siitä, kun kyseinen henkilö on lakannut
olemasta kyseisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön osakas tai
työntekijä tai muulla tavoin sidoksissa lakisääteiseen tilintarkastajaan tai
tilintarkastusyhteisöön;
d)      tarkastajien on vakuutettava, että
tarkastettavan lakisääteisen tilintarkastajan ja tilintarkastusyhteisön ja
heidän itsensä välillä ei ole eturistiriitoja.
Toimivaltainen viranomainen voi tehdä
asiantuntijoiden kanssa toimeksiantosopimukset yksittäisten tarkastusten
suorittamisesta, jos sillä ei ole riittävästi tarkastajia. Asiantuntijat voivat
myös avustaa toimivaltaista viranomaista silloin, kun se on tarkastuksen
asianmukaisen suorittamisen kannalta olennaista. Toimivaltaisten viranomaisten
ja asiantuntijoiden on tällaisissa tapauksissa noudatettava tämän kohdan vaatimuksia.
Asiantuntijoiden on oltava riippumattomia ammatillisista yhdistyksistä ja
elimistä.
5.           Tarkastuksiin on sisällyttävä
a)      tilintarkastusyhteisön tai lakisääteisen
tilintarkastajan sisäisen laadunvalvontajärjestelmän rakenteen arviointi;
b)      menettelyjen riittävä
vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen ja yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen tilintarkastuskansioiden tarkastaminen sisäisen
laatuvalvontajärjestelmän tehokkuuden todentamiseksi;
c)      lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön 27 artiklan mukaisesti julkaiseman viimeisimmän
vuosittaisen avoimuusraportin sisällön arviointi ottaen huomioon tämän kohdan a
ja b alakohdan mukaiset tarkastushavainnot.
Tarkastuksessa on tarkastettava ainakin seuraavat
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön sisäiset
laadunvalvontaperiaatteet ja -menettelyt:
a)      se, noudattaako lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö sovellettavia tilintarkastus- ja
laadunvalvontastandardeja ja etiikkaa ja riippumattomuutta koskevia
vaatimuksia, mukaan luettuina direktiivin 2006/43/EY IV lukuun ja
tämän asetuksen 5–10 artiklaan liittyvät vaatimukset, sekä kyseisen
jäsenvaltion relevantteja lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä;
b)      käytettyjen resurssien määrä ja laatu,
mukaan luettuna direktiivin 2006/43/EY 13 artiklassa säädettyjen
jatkuvaa koulutusta koskevien vaatimusten noudattaminen;
c)      9 artiklassa säädettyjen
tilintarkastuspalkkioita koskevien vaatimusten noudattaminen.
Tilintarkastuskansioista vähintäänkin huomattava
osa on valittava lakisääteisen tilintarkastuksen puutteellista suorittamista
koskevan riskianalyysin perusteella vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi.
Toimivaltaisten viranomaisten on myös
tarkasteltava säännöllisesti menetelmiä, joita lakisääteiset tilintarkastajat
ja tilintarkastusyhteisöt käyttävät suorittaessaan lakisääteistä
tilintarkastusta.
Tarkastusten on oltava asianmukaisia ja oikeassa
suhteessa niiden kohteena olevan tilintarkastusyhteisön tai lakisääteisen
tilintarkastajan toiminnan laajuuteen ja monimutkaisuuteen.
6.           Tarkastuksissa tehdyt
havainnot ja päätelmät, joiden perusteella suositukset annetaan, mukaan
luettuina avoimuusraporttiin liittyvät havainnot ja päätelmät, on ilmoitettava
tarkastetulle lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle
ja niistä on keskusteltava näiden kanssa ennen tarkastusraportin viimeistelyä.
Tarkastetun lakisääteisen tilitarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on noudatettava tarkastusten perusteella annettuja
suosituksia toimivaltaisen viranomaisen vahvistaman kohtuullisen määräajan
kuluessa. Määräaika ei saa olla yli 12 kuukautta, jos suositukset koskevat
tilintarkastusyhteisön sisäistä laadunvalvontajärjestelmää.
7.           Tarkastuksesta on laadittava
raportti, jossa on esitettävä laaduntarkastuksen tärkeimmät päätelmät.
41 artikla
Tutkimukset
Edellä 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen
toimivaltaisten viranomaisten on perustettava tehokkaat tutkintajärjestelmät
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastusten puutteellisen
suorittamisen havaitsemiseksi, korjaamiseksi ja ehkäisemiseksi.
Jos toimivaltainen viranomainen tekee
asiantuntijoiden kanssa toimeksiantosopimukset yksittäisten tehtävien
suorittamisesta, sen on varmistettava, ettei näiden asiantuntijoiden ja
tutkimusten kohteina olevien lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisöjen välillä ole eturistiriitoja.
42 artikla
Markkinoiden seuranta
1.           Edellä 35 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on säännöllisesti seurattava
markkinoiden kehitystä yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille
tarjottavien lakisääteisen tilintarkastuksen palvelujen alalla.
Toimivaltaisten viranomaisten on erityisesti
arvioitava
a)      suuresta keskittymisestä johtuvia
riskejä, mukaan luettuina markkinaosuuksiltaan suurten tilintarkastusyhteisöjen
kaatuminen, lakisääteisen tilintarkastuksen palvelujen häiriintyminen tietyllä
sektorilla tai eri sektoreilla, riskin jatkuva kasaantuminen markkinoilla ja
finanssialan yleiseen vakauteen kohdistuvat vaikutukset;
b)      tarvetta toteuttaa toimenpiteitä näiden
riskien lieventämiseksi.
2.           Kunkin toimivaltaisen
viranomaisen on viimeistään X päivänä Xkuuta 20XX [kahden vuoden kuluttua
asetuksen voimaantulosta] ja sen jälkeen vähintään kahden vuoden välein
laadittava tästä asiasta raportti ja toimitettava se EAMV:lle, EPV:lle ja
EVLEV:lle.
EAMV, EPV ja EVLEV käyttävät kyseisiä raportteja
laatiessaan yhteisen kertomuksen tilanteesta unionin tasolla. Kertomus
toimitetaan komissiolle, Euroopan keskuspankille ja Euroopan järjestelmäriskikomitealle.
43 artikla
Valmiussuunnitelmat
1.           Edellä olevan 35 artiklan 1
kohdan mukaisesti nimettyjen toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava
ainakin niitä tilintarkastusyhteisöjä, jota kuuluvat kussakin jäsenvaltiossa
kuuden suurimman tilintarkastusyhteisön joukkoon suurten yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten osalta, laatimaan
valmiussuunnitelma sellaisten tapahtumien varalta, jotka saattavat uhata
kyseisen tilintarkastusyhteisön toiminnan jatkuvuutta, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta 52 artiklan soveltamista.
Toimivaltaisen viranomaisen on julkistettava
luettelo ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista tilintarkastusyhteisöistä ja
päivitettävä se vuosittain. Sen on käytettävä lakisääteisten tilintarkastajien
ja tilintarkastusyhteisöjen 28 artiklan mukaisesti antamia tietoja sen
laskemiseen, mitkä ovat kuusi suurinta tilintarkastusyhteisöä.
2.           Valmiussuunnitelmissa on
yksilöitävä toimenpiteet, joiden tavoitteena on välttää häiriöt lakisääteisen
tilintarkastuksen palvelujen tarjoamisessa yleisen edun kannalta merkittäville
yhteisöille, estää muihin samaan ketjuun kuuluviin tai kuulumattomiin
tilintarkastusyhteisöihin kohdistuvat leviämisvaikutukset, jotka johtuvat
vastuu- tai maineriskeistä, sekä estää riskin rakenteellisen kasaantumisen
jatkuminen markkinoilla.
Valmiussuunnitelmissa on ilmoitettava,
a)      minkä tasoinen vastuu kuhunkin partneriin
kohdistuu tilintarkastusyhteisössä;
b)      missä määrin oikeudellinen vastuu voi
levitä muihin samaan ketjuun kuuluviin tilintarkastusyhteisöihin kansallisella
tasolla, unionin tasolla ja kansainvälisellä tasolla.
3.           Toimivaltaiset viranomaiset
voivat erityisesti vaatia, että valmiussuunnitelmissa yksilöidään toimenpiteet,
joilla valmistaudutaan kyseisen tilintarkastusyhteisön hallittuun konkurssiin,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta sovellettavien kansallisten
maksukyvyttömyyslakien soveltamista.
4.           Kyseisten
tilintarkastusyhteisöjen on toimitettava valmiussuunnitelmansa toimivaltaisille
viranomaisille näiden asettaman määräajan kuluessa. Valmiussuunnitelmat on
tarvittaessa saatettava ajan tasalle.
Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa hyväksyä tai
vahvistaa valmiussuunnitelmia virallisesti. Ne voivat kuitenkin antaa
valmiussuunnitelmista tai niiden luonnoksista lausunnon, jos
tilintarkastusyhteisö kuulee niitä ennakolta.
44 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten avoimuus
Toimivaltaisten viranomaisten on noudatettava
avoimuuden periaatetta ja julkistettava ainakin
a)           tässä asetuksessa säädettyjä
tehtäviä koskevat vuotuiset toimintaraportit;
b)           tässä asetuksessa säädettyjä
tehtäviä koskevat vuotuiset työohjelmat;
c)           vuotuinen raportti
laadunvarmistusjärjestelmän kokonaistuloksista. Raportissa on oltava tiedot
annetuista suosituksista, suositusten perusteella toteutetuista jatkotoimista,
toteutetuista valvontatoimista ja määrätyistä seuraamuksista. Lisäksi siinä on
oltava määrälliset tiedot ja muut keskeiset tuloksia koskevat tiedot
taloudellisista resursseista ja henkilöstöstä sekä laadunvarmistusjärjestelmän
tehokkuudesta ja toimivuudesta;
d)           40 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut
tarkastuksissa tehdyt havainnot ja päätelmät.
III LUKU
TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN VÄLINEN
YHTEISTYÖ JA SUHTEET EUROOPAN VALVONTAVIRANOMAISIIN
45 artikla
Yhteistyövelvollisuus
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten
on tehtävä toistensa kanssa yhteistyötä, jos se on tarpeen tämän asetuksen
soveltamiseksi, mukaan luettuina tapaukset, joissa tutkittavana oleva toiminta
ei riko kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevaa lainsäädäntöä tai
viranomaismääräyksiä.
46 artikla
EAMV
1.           Toimivaltaisten viranomaisten
välinen yhteistyö on järjestettävä EAMV:n puitteissa.
EAMV perustaa tätä tarkoitusta varten asetuksen
(EU) N:o 1095/2010 41 artiklan mukaisen pysyvän sisäisen komitean. Sisäinen
komitea on muodostettava siten, että sen jäseninä ovat ainakin tämän asetuksen
35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset. Direktiivin
2006/43/EY 32 artiklassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset on kutsuttava
osallistumaan sellaisiin sisäisen komitean kokouksiin, joissa käsiteltävät
asiat liittyvät lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen
hyväksymiseen ja rekisteröintiin sekä suhteisiin kolmansien maiden kanssa, jos
kyseiset asiat ovat merkityksellisiä yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen kannalta.
EAMV tekee yhteistyötä EPV:n ja EVLEV:n kanssa
asetuksen (EU) N:o 1095/2010 54 artiklalla perustetun Euroopan
valvontaviranomaisten yhteiskomitean puitteissa.
EAMV ottaa tarvittaessa vastatakseen kaikista
päätöksellä 2005/909/EY perustetun Euroopan tilintarkastajien valvontaelinten
asiantuntijaryhmän (EGAOB) nykyisistä ja keskeneräisistä tehtävistä.
2.           EAMV antaa toimivaltaisille
viranomaisille lausuntoja tässä asetuksessa säädetyissä tapauksissa. Toimivaltaisten
viranomaisten on otettava nämä lausunnot huomioon ennen tämän asetuksen
mukaisen lopullisen päätöksen tekemistä.
3.           Jotta voidaan helpottaa tässä
asetuksessa säädettyjen tehtävien hoitamista, EAMV antaa tarvittaessa ohjeita
asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti seuraavista asioista:
a)      22 artiklassa tarkoitetun kertomuksen
sisältöä ja esittämistä koskevat yhteiset vaatimukset;
b)      23 artiklassa tarkoitetun kertomuksen
sisältöä ja esittämistä koskevat yhteiset vaatimukset;
c)      24 artiklassa tarkoitettua
tarkastusvaliokunnan suorittamaa valvontatoimintaa koskevat yhteiset
vaatimukset;
d)      27 artiklassa tarkoitetun raportin, myös
28 artiklassa tarkoitetun selvityksen, sisältöä ja esittämistä koskevat
yhteiset vaatimukset ja parhaat käytännöt;
e)      33 artiklassa tarkoitettua vaiheittaista
kiertojärjestelmää koskevat yhteiset vaatimukset ja parhaat käytännöt;
f)       tilintarkastajien erottamista ja
erityisesti 34 artiklassa tarkoitettuja asianmukaisia perusteita koskevat
yhteiset vaatimukset ja parhaat käytännöt;
g)      tämän asetuksen mukaisesti
toimivaltaisten viranomaisten vastuulla olevat noudattamisen valvontaa koskevat
käytännöt ja toimet;
h)      40 artiklassa säädettyjä
laaduntarkastuksia koskevat yhteiset vaatimukset ja parhaat käytännöt ottaen erityisesti
huomioon
i)        lakisääteisten tilintarkastajien ja
tilintarkastusyhteisöjen toiminnan sekä toimintaperiaatteiden erilainen laajuus
ja ulottuvuus;
ii)       niiden laatuvaatimusten,
toimintaperiaatteiden ja menettelyjen yhtenevyys, joita lakisääteisten tilintarkastajien
ja tilintarkastusyhteisöjen ketjujen jäsenet noudattavat;
i)       41 artiklassa säädettyjen tutkimusten
suorittamista koskevat yhteiset vaatimukset ja parhaat käytännöt;
j)       48 artiklassa säädettyä tietojenvaihtoa
koskevat menettelyt;
k)      49 artiklassa säädettyä
laaduntarkastuksiin liittyvää yhteistyötä koskevat menettelyt ja
yksityiskohtaiset säännöt;
l)       51 artiklassa säädettyjä yhteisiä
tutkimuksia ja tarkastuksia koskevat menettelyt ja yksityiskohtaiset säännöt;
m)     53 artiklassa säädettyjen kollegioiden
operatiivinen toiminta, mukaan luettuina kollegioiden kokoonpanon
määrittämistä, neuvonantajien valintaa, kollegioiden toimintaa koskevia
kirjallisia järjestelyjä ja kollegioiden välisiä koordinointijärjestelyjä
koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
EAMV kuulee EPV:ta ja EVLEV:ta ennen ensimmäisessä
alakohdassa tarkoitettujen ohjeiden antamista.
4.           EAMV laatii viimeistään X
päivänä Xkuuta 20XX [neljän vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta]
ja sen jälkeen vähintään kahden vuoden välein kertomuksen tämän asetuksen
soveltamisesta.
EAMV kuulee EPV:ta ja EVLEV:ta ennen kertomuksensa
julkistamista.
Kertomuksessa, joka laaditaan viimeistään X
päivänä Xkuuta 20XX [kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta],
EAMV arvioi tilintarkastusmarkkinoiden rakennetta.
Tätä kertomusta varten EAMV tarkastelee
lakisääteisiä tilintarkastajia koskevien jäsenvaltioiden siviilioikeudellisten
vastuujärjestelmien vaikutuksia tilintarkastusmarkkinoiden rakenteeseen.
Kertomuksessa, jonka EAMV laatii viimeistään X
päivänä Xkuuta 20XX [neljän vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta],
tarkastellaan, onko 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla toimivaltaisilla
viranomaisilla riittävät valtuudet ja asianmukaiset resurssit tehtäviensä
suorittamiseen.
Kertomuksessa, jonka EAMV laatii viimeistään X
päivänä Xkuuta 20XX [kuuden vuoden kuluttua siirtymäkauden päättymisestä],
tarkastellaan seuraavia asioita:
a)      tilintarkastusmarkkinoiden rakenteen
muutokset;
b)      rajatylittävän toiminnan mallien
muutokset, mukaan luettuina muutokset, jotka johtuvat direktiivillä xxxx/xx/EU
direktiivin 2006/43/EY II lukuun tehdyistä muutoksista;
c)      väliarviointi tilintarkastuksen laadun
paranemisesta ja tämän asetuksen vaikutuksista sellaisiin pieniin ja
keskisuuriin yrityksiin, jotka ovat yleisen edun kannalta merkittäviä
yhteisöjä.
Kertomuksessa, joka laaditaan viimeistään X
päivänä Xkuuta 20XX [kahdentoista vuoden kuluttua tämän asetuksen
voimaantulosta], EAMV arvioi tämän asetuksen vaikutuksia.
5.           Komissio antaa ennen X päivää
Xkuuta 20XX [kolmen vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta]
EAMV:n kertomusten ja muun asianmukaisen näytön perusteella kertomuksen
lakisääteisiin tilintarkastajiin sovellettavien, vastuun määräytymistä
koskevien kansallisten sääntöjen vaikutuksista tilintarkastusmarkkinoiden
rakenteeseen. Komissio toteuttaa kyseisen kertomuksen pohjalta toimet, joita se
pitää saamiensa tulosten perusteella asianmukaisina.
47 artikla
Kotijäsenvaltioperiaate
1.           Jäsenvaltioiden on
noudatettava kotivaltiojäsenvaltioperiaatetta, jonka mukaan sääntelystä ja
valvonnasta vastaa jäsenvaltio, joka on hyväksynyt lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ja jonka alueella tarkastettavalla
yhteisöllä on sääntömääräinen kotipaikkansa.
2.           Konsolidoidun tilinpäätöksen
lakisääteistä tilintarkastusta edellyttävä jäsenvaltio ei saa asettaa
lakisääteisen tilintarkastuksen osalta rekisteröintiä, laaduntarkastusta,
tilintarkastusstandardeja, ammattietiikkaa eikä riippumattomuutta koskevia
lisävaatimuksia lakisääteiselle tilintarkastajalle tai
tilintarkastusyhteisölle, joka suorittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen
tytäryrityksen lakisääteisen tilintarkastuksen.
3.           Jos yrityksen arvopaperit on
otettu kaupankäynnin kohteeksi muun jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla
kuin missä yrityksellä on sääntömääräinen kotipaikkansa, jäsenvaltio, jonka
alueella arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi, ei saa asettaa
lakisääteiseen tilintarkastuksen osalta rekisteröintiä, laaduntarkastusta,
tilintarkastusstandardeja, ammattietiikkaa eikä riippumattomuutta koskevia
lisävaatimuksia lakisääteiselle tilintarkastajalle tai
tilintarkastusyhteisölle, joka suorittaa kyseisen yrityksen vuositilinpäätöksen
tai konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteisen tilintarkastuksen.
48 artikla
Tietojenvaihto
1.           Edellä 35 artiklassa
tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on ilman aiheetonta viivytystä
toimitettava toisilleen ja asianomaisille Euroopan valvontaviranomaisille
tiedot, joita tarvitaan niiden tämän asetuksen mukaisten tehtävien hoitamiseen.

2.           Saadessaan toiselta
toimivaltaiselta viranomaiselta tai Euroopan valvontaviranomaiselta
tietopyynnön toimivaltaisen viranomaisen on ilman aiheetonta viivytystä
toteutettava tarvittavat toimenpiteet pyydettyjen tietojen kokoamiseksi. Jos
pyynnön saanut toimivaltainen viranomainen ei pysty toimittamaan pyydettyjä
tietoja ilman aiheetonta viivytystä, sen on ilmoitettava pyynnön esittäneelle
viranomaiselle viivytyksen syyt.
3.           Toimivaltaiset viranomaiset
voivat kieltäytyä toimittamasta pyydettyjä tietoja seuraavissa tilanteissa:
a)      tietojen toimittaminen voisi vaikuttaa
haitallisesti pyynnön saaneen jäsenvaltion täysivaltaisuuteen, turvallisuuteen
tai yleiseen järjestykseen tai olla kansallisten turvallisuussääntöjen
vastaista;
b)      pyynnössä tarkoitettuja tekoja ja
lakisääteisiä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä koskeva
oikeudenkäynti on jo pantu vireille pyynnön saaneen jäsenvaltion
viranomaisissa;
c)      pyynnön saaneen jäsenvaltion
toimivaltaiset viranomaiset ovat jo antaneet pyynnössä tarkoitettuja tekoja ja
tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä koskevan lainvoimaisen tuomion.
Edellä olevan 1 kohdan nojalla tietoja saavilla
toimivaltaisilla viranomaisilla tai Euroopan valvontaviranomaisilla on oikeus
käyttää saamiaan tietoja ainoastaan tässä asetuksessa tarkoitettujen
tehtäviensä hoitamiseksi sekä näiden tehtävien hoitamiseen nimenomaisesti
liittyvän hallinto- tai oikeudenkäyntimenettelyn yhteydessä, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta näillä viranomaisilla oikeudenkäynneissä olevien velvollisuuksien
täyttämistä.
4.           Toimivaltaiset viranomaiset
voivat toimittaa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen valvonnasta
vastaaville toimivaltaisille viranomaisille, keskuspankeille, Euroopan
keskuspankkijärjestelmälle ja Euroopan keskuspankille, näiden toimiessa
rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan
järjestelmäriskikomitealle niiden tehtävien hoitamista varten tarkoitettuja
luottamuksellisia tietoja. Tällaisia viranomaisia tai elimiä ei saa estää
toimittamasta toimivaltaisille viranomaisille tietoja, joita nämä saattavat
tarvita tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi.
49 artikla
Laaduntarkastuksiin liittyvä yhteistyö
1.           Toimivaltaisten viranomaisten
on toteutettava toimenpiteet laaduntarkastuksiin liittyvän tehokkaan yhteistyön
varmistamiseksi unionin tasolla.
2.           Jäsenvaltion toimivaltainen
viranomainen voi pyytää toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta
sellaiseen ketjuun kuuluvia lakisääteisiä tilintarkastajia tai
tilintarkastusyhteisöjä koskeviin laaduntarkastuksiin liittyvää apua, joka
harjoittaa merkittävää toimintaa kyseisessä jäsenvaltiossa.
Toimivaltaisen viranomaisen, joka esittää
tällaisen pyynnön, on ilmoitettava siitä EAMV:lle. Jos tutkimuksella tai
tarkastuksella on rajatylittäviä vaikutuksia, toimivaltaiset viranomaiset
voivat pyytää EAMV:ta huolehtimaan tutkimuksen tai tarkastuksen
koordinoinnista.
3.           Jos toimivaltainen
viranomainen saa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta pyynnön
osallistua sellaiseen ketjuun kuuluvia lakisääteisiä tilintarkastajia tai
tilintarkastusyhteisöjä koskevaan laaduntarkastukseen, joka harjoittaa
merkittävää toimintaa kyseisessä jäsenvaltiossa, sen on annettava pyynnön
esittäneelle toimivaltaiselle viranomaiselle lupa osallistua tällaiseen
laaduntarkastukseen.
Pyynnön esittäneellä toimivaltaisella
viranomaisella ei ole oikeutta saada tietoja, jotka saattaisivat vaikuttaa
haitallisesti pyynnön saaneen jäsenvaltion täysivaltaisuuteen, turvallisuuteen
tai yleiseen järjestykseen tai olla kansallisten turvallisuussääntöjen
vastaisia.
50 artikla
Eurooppalainen laatutodistus
1.           EAMV ottaa käyttöön
eurooppalaisen laatutodistuksen yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen
lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavia lakisääteisiä tilintarkastajia ja
tilintarkastusyhteisöjä varten.
Eurooppalaisen laatutodistuksen on täytettävä
seuraavat edellytykset:
a)      eurooppalaisen laatutodistuksen myöntää
EAMV, ja se on voimassa koko unionissa;
b)      unionissa toimivat tilintarkastajat ja
tilintarkastusyhteisöt, jotka täyttävät asetetut vaatimukset, voivat hakea
eurooppalaista laatutodistusta;
c)      EAMV julkistaa eurooppalaisen
laatutodistuksen saantia koskevat vaatimukset. Vaatimusten on perustuttava
tilintarkastusten laatuun sekä direktiivin 2006/43/EY 30 artiklassa ja tämän
asetuksen 40 artiklassa tarkoitetuista laadunvarmistusjärjestelmistä saatuihin
kokemuksiin;
d)      EAMV perii eurooppalaista laatutodistusta
hakevilta lakisääteisiltä tilintarkastajilta ja tilintarkastusyhteisöiltä
maksut laatutodistuksen myöntämisestä tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitetun
delegoidun säädöksen mukaisesti. Maksuilla on katettava kokonaan todistuksen
myöntämisestä EAMV:lle aiheutuvat menot sekä korvaukset mahdollisista
kustannuksista, joita toimivaltaisille viranomaisille voi aiheutua tämän
artiklan mukaisten tehtävien hoitamisesta;
e)      EAMV perustelee todistuksen myöntämisen
tai hakemuksen hylkäämisen;
f)       lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön on jatkuvasti täytettävä todistuksen ensimmäisen
myöntämisen edellytykset;
g)      EAMV:lla on oikeus tutkia uudelleen
kaikkia lakisääteisille tilintarkastajille tai tilintarkastusyhteisöille
myönnettyjä todistuksia toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä tai omasta
aloitteestaan. Laaduntarkastusten tulokset otetaan huomioon;
h)      EAMV:lla on oikeus peruuttaa
eurooppalainen laatutodistus, jos lakisääteinen tilintarkastaja tai
tilintarkastusyhteisö ei enää täytä sen myöntämisedellytyksiä;
i)       EAMV pitää kirjaa todistuksen saaneista
lakisääteisistä tilintarkastajista ja tilintarkastusyhteisöistä;
j)       eurooppalainen laatutodistus on
luonteeltaan vapaaehtoinen eikä ole edellytyksenä sille, että lakisääteiset
tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisöt voivat suorittaa yleisen edun
kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia, tulla hyväksytyiksi
toisessa jäsenvaltiossa direktiivin 2006/43/EY 14 artiklan mukaisesti tai tulla
tunnustetuiksi toisessa jäsenvaltiossa mainitun direktiivin 3 a artiklan
mukaisesti.
2.           EAMV laatii teknisten
sääntelystandardien luonnokset sellaisen menettelyn määrittelemiseksi, jota
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia
suorittavien lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen on
noudatettava saadakseen eurooppalaisen laatutodistuksen. Teknisten standardien
on oltava seuraavien periaatteiden mukaiset:
a)      EAMV:lle toimitettavat hakemukset on
laadittava siinä jäsenvaltiossa hyväksytyllä kielellä, jossa lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö on hyväksytty, tai kansainvälisellä
rahoitusalalla yleisesti käytetyllä kielellä.
Jos eurooppalaista laatutodistusta hakee
tilintarkastusyhteisöjen ryhmä, se voi valtuuttaa yhden jäsenistään
toimittamaan kaikki hakemukset kyseisen ryhmän puolesta;
b)      EAMV toimittaa hakemuksesta jäljennöksen
niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joita hakemus koskee;
c)      niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten
viranomaisten, joita todistushakemus koskee, on yhdessä tutkittava hakemus 53
artiklassa tarkoitetussa toimivaltaisten viranomaisten kollegiossa.
Tutkimuksessa on selvitettävä, onko hakemus täydellinen ja täyttääkö se
todistuksen myöntämisedellytykset. Tutkimuksessa on käytettävä yksittäistä
hakijaa koskevista laaduntarkastuksista saatuja tietoja;
d)      sen jäsenvaltion toimivaltaisten
viranomaisten, jota hakemus koskee, on annettava EAMV:lle lausunto siitä,
voidaanko hakijalle myöntää todistus;
e)      EAMV tekee hakemusta koskevan päätöksen;
f)       EAMV vahvistaa yksityiskohtaiset
menettelyvaiheet ja määräajat.
Jäsenvaltioita, joita hakemus koskee, ovat ii
alakohtaa sovellettaessa ainakin seuraavat jäsenvaltiot:
–
jos hakijana on lakisääteinen tilintarkastaja,
jäsenvaltio(t), jo(i)ssa kyseinen lakisääteinen tilintarkastaja on hyväksytty
direktiivin 2006/43/EY 3 artiklan mukaisesti, ja soveltuvin osin
jäsenvaltio(t), jo(i)ssa kyseinen lakisääteinen tilintarkastaja on hyväksytty
mainitun direktiivin 14 artiklan mukaisesti, ja/tai jäsenvaltio(t), jo(i)ssa
lakisääteinen tilintarkastaja suorittaa sopeutumisaikaa direktiivin 2006/43/EY
14 artiklan mukaisesti;
–
jos hakijana on tilintarkastusyhteisö,
jäsenvaltio(t), jo(i)ssa kyseinen tilintarkastusyhteisö on hyväksytty
direktiivin 2006/43/EY 3 artiklan mukaisesti, ja soveltuvin osin
jäsenvaltio(t), jo(i)ssa kyseinen tilintarkastusyhteisö on tunnustettu mainitun
direktiivin 3 a artiklan mukaisesti, ja/tai jäsenvaltio(t), jo(i)ssa kyseisellä
tilintarkastusyhteisöllä on sen määräysvallassa olevia yrityksiä,
sidosyrityksiä tai emoyritys.
3.           EAMV toimittaa 2 kohdassa
tarkoitetut teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään [kolmen
vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta].
Siirretään komissiolle valta hyväksyä 2 kohdassa
tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10
artiklan mukaisesti.
4.           Siirretään komissiolle valta
hyväksyä delegoituja säädöksiä 68 artiklan mukaisesti 1 kohdan
d alakohdassa tarkoitettujen maksujen määrittämiseksi.
Delegoiduissa säädöksissä määritetään erityisesti
maksutyypit, perusteet maksujen perimiselle, maksujen määrä ja maksutavat sekä
se, miten EAMV korvaa toimivaltaisille viranomaisille kustannukset, joita
niille voi aiheutua tämän artiklan mukaisten tehtävien hoitamisesta.
Lakisääteiseltä tilintarkastajalta tai
tilintarkastusyhteisöltä perittävän maksun määrän on katettava kaikki
hallinnolliset kustannukset.
51 artikla
Tutkimuksiin ja paikalla tehtäviin
tarkastuksiin liittyvä yhteistyö
1.           Jos toimivaltainen
viranomainen päättelee, että tämän asetuksen säännösten vastaista toimintaa
harjoitetaan tai on harjoitettu toisen jäsenvaltion alueella, sen on
ilmoitettava päätelmästään toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle
mahdollisimman seikkaperäisesti. Toisen jäsenvaltion toimivaltaisen
viranomaisen on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet. Sen on annettava
asiasta ilmoittaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle tieto lopputuloksesta ja
mahdollisuuksien mukaan myös merkittävistä välivaiheista.
2.           Jäsenvaltion toimivaltainen
viranomainen voi pyytää, että toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen
suorittaa omalla alueellaan tutkimuksen.
Lisäksi se voi pyytää, että sen omaa henkilöstöä
saa olla läsnä kyseisen toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen
henkilöstön suorittaessa tutkimusta, paikalla tehtävät tarkastukset mukaan
luettuina.
Toimivaltaisen viranomaisen, joka esittää
tällaisen pyynnön, on ilmoitettava EAMV:lle kaikista ensimmäisessä ja toisessa
alakohdassa tarkoitetuista pyynnöistä.
Tutkimus tai tarkastus suoritetaan sen
jäsenvaltion kokonaisvalvonnassa, jonka alueella se suoritetaan. Jos
tutkimuksella tai tarkastuksella on rajatylittäviä vaikutuksia, toimivaltaiset
viranomaiset voivat kuitenkin pyytää EAMV:ta huolehtimaan tutkimuksen tai
tarkastuksen koordinoinnista.
3.           Pyynnön saanut toimivaltainen
viranomainen voi seuraavissa tapauksissa kieltäytyä suorittamasta 2 kohdan
ensimmäisen alakohdan mukaisesti pyydettyä tutkimusta tai sallimasta 2 kohdan
toisen alakohdan mukaisesti pyydettyä toisen jäsenvaltion toimivaltaisen
viranomaisen henkilöstön läsnäoloa henkilöstönsä suorittamien toimenpiteiden
aikana:
a)      tällainen tutkimus tai paikalla tehtävä
tarkastus voi vaikuttaa haitallisesti pyynnön saaneen jäsenvaltion
täysivaltaisuuteen, turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen;
b)      pyynnössä tarkoitettuja tekoja ja
henkilöitä koskeva oikeudenkäynti on jo pantu vireille pyynnön saaneen jäsenvaltion
viranomaisissa;
c)      pyynnön saaneen jäsenvaltion
toimivaltaiset viranomaiset ovat jo antaneet pyynnössä tarkoitettuja tekoja ja
henkilöitä koskevan lainvoimaisen päätöksen.
52 artikla
Valmiussuunnitelmiin liittyvä yhteistyö
Jos tilintarkastusyhteisöt, joita 43 artiklan
vaatimus koskee, kuuluvat ketjuun, jolla on ainakin unionin laajuinen
ulottuvuus, toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä EAMV:n kanssa yhteistyötä
sen varmistamiseksi, että ketju-ulottuvuus otetaan huomioon erilaisissa
kansallisissa vaatimuksissa.
Toimivaltaisten viranomaisten on annettava 43
artiklan 4 kohdan mukaisesti saadut valmiussuunnitelmat EAMV:n ja muiden
toimivaltaisten viranomaisten saataville.
EAMV ei hyväksy tai vahvista
valmiussuunnitelmia virallisesti mutta voi antaa niistä lausunnon.
53 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten kollegio
1.           Toimivaltaisten viranomaisten
kollegioita voidaan perustaa helpottamaan sellaisten 40, 41, 50, 51, 52 ja 61
artiklassa tarkoitettujen tehtävien hoitamista, jotka koskevat yksittäisiä lakisääteisiä
tilintarkastajia, tilintarkastusyhteisöjä tai niiden ketjuja.
2.           Kun kyse on yksittäisistä
lakisääteisistä tilintarkastajista, tilintarkastusyhteisöistä tai niiden
ketjuista, toimivaltaisten viranomaisten kollegiot perustaa kotijäsenvaltion
viranomainen.
Kollegio muodostuu kotijäsenvaltion
toimivaltaisesta viranomaisesta ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisista
viranomaisista, jos
a)      kyseinen lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö tarjoaa lakisääteisen tilintarkastuksen palveluja
yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille kyseisen jäsenvaltion
lainkäyttöalueella; tai
b)      tilintarkastusyhteisöön kuuluva
sivukonttori on perustettu kyseisen jäsenvaltion lainkäyttöalueelle.
Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on
toimittava neuvonantajana.
3.           Kun kyse on yksittäisistä
ketjuista, toimivaltaisten viranomaisten kollegiot perustaa EAMV yhden tai
useamman toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä.
Kollegio muodostuu niiden jäsenvaltioiden
toimivaltaisista viranomaisista, joissa kyseinen ketju harjoittaa merkittävää
toimintaa.
4.           Toimivaltaisten viranomaisten
kollegion jäsenten on valittava neuvonantaja 15 työpäivän kuluessa siitä,
kun kollegio on perustettu käsittelemään tiettyä ketjua. Jos asiasta ei päästä
yhteisymmärrykseen, neuvonantajan nimittää EAMV.
Kollegion jäsenten on tarkasteltava neuvonantajan
valintaa uudelleen vähintään joka viides vuosi sen varmistamiseksi, että
valittu neuvonantaja on yhä soveltuvin tehtäväänsä.
5.           Neuvonantajan on toimittava
kollegion kokousten puheenjohtajana, koordinoitava kollegion toimia ja
varmistettava tehokas tietojenvaihto kollegion jäsenten välillä.
6.           Neuvonantajan on kymmenen
työpäivän kuluessa valinnastaan laadittava kollegiota varten seuraavia seikkoja
koskevat kirjalliset koordinointijärjestelyt:
a)      toimivaltaisten viranomaisten välillä
vaihdettavat tiedot;
b)      tapaukset, joissa toimivaltaisten
viranomaisten on kuultava toisiaan;
c)      tapaukset, joissa toimivaltaiset
viranomaiset voivat siirtää valvontatehtäviä 54 artiklan mukaisesti.
7.           Jos 6 kohdassa tarkoitetuista
kirjallisista koordinointijärjestelyistä ei päästä yhteisymmärrykseen,
kollegion jäsen voi antaa asian EAMV:n käsiteltäväksi. Neuvonantajan on
otettava EAMV:n kirjallisista koordinointijärjestelyistä antama lausunto
asianmukaisesti huomioon ennen näiden järjestelyjen lopullisen tekstin
hyväksymistä. Kirjalliset järjestelyt on esitettävä yhdessä asiakirjassa, joka
sisältää täydelliset perustelut kaikille tapauksille, joissa EAMV:n antamasta
lausunnosta poiketaan merkittävästi. Neuvonantajan on toimitettava kirjalliset
koordinointijärjestelyt kollegion jäsenille ja EAMV:lle.
54 artikla
Tehtävien siirtäminen
Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen
voi siirtää minkä tahansa tehtävänsä toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle
tämän suostumuksella. Tehtävien siirtäminen ei vaikuta siirtävän toimivaltaisen
viranomaisen vastuuseen.
55 artikla
EAMV:een liittyvä luottamuksellisuus ja
salassapitovelvollisuus
1.           Salassapitovelvollisuutta
sovelletaan kaikkiin, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet EAMV:n
palveluksessa tai sellaisten henkilöiden palveluksessa, joille EAMV on
siirtänyt tehtäviä, mukaan luettuina asiantuntijat, joiden kanssa EAMV on
tehnyt toimeksiantosopimukset. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja
ei saa ilmaista toiselle henkilölle tai viranomaiselle, jollei niiden
ilmaiseminen ole tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
2.           Tämän artiklan 1 kohta ja 37
artikla eivät estä EAMV:ta ja toimivaltaisia viranomaisia vaihtamasta
luottamuksellisia tietoja. Näin vaihdettuja tietoja koskee
salassapitovelvollisuus, jota sovelletaan toimivaltaisten viranomaisten
palveluksessa oleviin tai olleisiin henkilöihin.
3.           Kaikki EAMV:n,
toimivaltaisten viranomaisten ja muiden viranomaisten ja elinten välillä tämän
asetuksen mukaisesti vaihdetut tiedot on katsottava salassa pidettäviksi,
paitsi jos EAMV, toimivaltainen viranomainen tai muu asianomainen viranomainen
tai elin ilmoittaa tietoja toimittaessaan, että kyseiset tiedot saa ilmaista,
tai jos tietojen ilmaiseminen on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
56 artikla
Henkilötietojen suojaaminen
1.           Jäsenvaltioiden on
sovellettava direktiiviä 95/46/EY niissä tämän asetuksen nojalla suoritettavaan
henkilötietojen käsittelyyn.
2.           EAMV:n, EPV:n ja EVLEV:n
tämän asetuksen yhteydessä suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan
asetusta (EY) N:o 45/2001.
IV LUKU
YHTEISTYÖ KOLMANSIEN MAIDEN VIRANOMAISTEN
SEKÄ KANSAINVÄLISTEN JÄRJESTÖJEN JA ELINTEN KANSSA
57 artikla
Tietojenvaihtoa koskeva sopimus
1.           Toimivaltaiset viranomaiset
ja EAMV voivat tehdä tietojenvaihtoa koskevia yhteistyösopimuksia kolmansien
maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa ainoastaan, jos ilmaistavien
tietojen salassapito taataan kyseisissä kolmansissa maissa vähintään 37 ja 55
artiklassa säädetyllä tavalla.
Tällaisen tietojenvaihdon on palveltava kyseisten
toimivaltaisten viranomaisten tehtävien hoitoa.
Jos tietojenvaihtoon liittyy henkilötietojen
siirtoa kolmanteen maahan, jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiviä 95/46/EY
ja EAMV:n asetusta (EY) N:o 45/2001.
2.           Toimivaltaisten viranomaisten
on tehtävä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä koskeviin
laaduntarkastuksiin ja tutkimuksiin liittyvää yhteistyötä kolmansien maiden
toimivaltaisten viranomaisten tai muiden kyseeseen tulevien elinten kanssa.
EAMV osallistuu tähän yhteistyöhön.
EAMV osallistuu valvontakäytäntöjen lähentämiseen
kolmansien maiden vastaavien käytäntöjen kanssa.
3.           Jos yhteistyö tai
tietojenvaihto koskee lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisöjen hallussa olevia, tilintarkastukseen liittyviä
työpapereita tai muita asiakirjoja, sovelletaan direktiivin 2006/43/EY 47
artiklaa.
58 artikla
Kolmansilta mailta saatujen tietojen
ilmaiseminen
Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tai
EAMV saa ilmaista kolmansien maiden toimivaltaisilta viranomaisilta saamansa
tiedot ainoastaan, jos se on saanut nimenomaisen suostumuksen tiedot
toimittaneelta toimivaltaiselta viranomaiselta, ja tiedot saa soveltuvin osin
ilmaista ainoastaan sellaista tarkoitusta varten, johon kyseinen toimivaltainen
viranomainen on suostunut, tai jos tietojen ilmaiseminen on tarpeen
oikeudenkäyntiä varten.
59 artikla
Kolmansille maille toimitettujen tietojen
ilmaiseminen
Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai
EAMV:n on edellytettävä, että kolmannen maan toimivaltainen viranomainen, jolle
ne ovat ilmoittaneet tietoja, saa ilmaista kyseiset tiedot kansallisen
lainsäädäntönsä mukaisesti kolmansille osapuolille tai viranomaisille
ainoastaan sen toimivaltaisen viranomaisen nimenomaisella ennakkosuostumuksella,
joka on toimittanut kyseiset tiedot, edellyttäen, että tiedot ilmaistaan
ainoastaan niihin tarkoituksiin, joihin kyseinen jäsenvaltion toimivaltainen
viranomainen tai EAMV on antanut suostumuksensa, tai että tietojen ilmaiseminen
on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
60 artikla
Yhteistyö kansainvälisten järjestöjen ja
elinten kanssa
EAMV tekee yhteistyötä kansainvälisiä
tilintarkastusstandardeja laativien kansainvälisten järjestöjen ja elinten
kanssa.
V osasto
Hallinnolliset seuraamukset ja toimenpiteet
61 artikla
Hallinnolliset seuraamukset ja toimenpiteet
1.           Jäsenvaltioiden on annettava
säännöt hallinnollisista seuraamuksista ja toimenpiteistä, joita sovelletaan
liitteessä yksilöityjen tämän asetuksen säännösten rikkomisten yhteydessä
niistä vastuussa oleviin henkilöihin, ja toteutettava kaikki tarvittavat
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Säännöissä
vahvistettujen seuraamusten ja toimenpiteiden on oltava tehokkaita,
oikeasuhteisia ja varoittavia.
2.           Jäsenvaltioiden on annettava
1 kohdassa tarkoitetut säännöt komissiolle ja EAMV:lle tiedoksi viimeistään [24
kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta]. Niiden on viipymättä
ilmoitettava komissiolle ja EAMV:lle näiden sääntöjen myöhemmistä muutoksista.
3.           Tämä artikla ja 62–66 artikla
eivät rajoita kansallisten rikosoikeudellisten säännösten soveltamista.
62 artikla
Seuraamusvaltuudet
1.           Tätä artiklaa sovelletaan
liitteessä yksilöityihin tämän asetuksen säännösten rikkomisiin.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitetuissa rikkomisissa toimivaltaisilla viranomaisilla on kansallisen
lainsäädännön mukaisesti valtuudet määrätä ainakin seuraavia hallinnollisia
toimenpiteitä ja seuraamuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
38 artiklan mukaisia toimivaltaisten viranomaisten valvontavaltuuksia:
a)      määräys, jossa rikkomisesta vastuussa
olevaa henkilöä vaaditaan lopettamaan rikkominen ja olemaan toistamatta sitä;
b)      toimivaltaisten viranomaisten
verkkosivuilla julkistettava lausuma, jossa ilmoitetaan rikkomisesta vastuussa
oleva henkilö ja rikkomisen luonne;
c)      väliaikainen kielto, jonka mukaan
lakisääteinen tilintarkastaja, tilintarkastusyhteisö tai avainpartneri ei saa
suorittaa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä
tilintarkastuksia ja/tai allekirjoittaa 22 artiklassa tarkoitettuja
tilintarkastuskertomuksia ja joka on voimassa koko unionissa, kunnes rikkominen
on lopetettu;
d)      tilintarkastuskertomuksen ilmoittaminen
sellaiseksi, joka ei täytä 22 artiklan vaatimuksia, kunnes rikkominen on
lopetettu;
e)      väliaikainen kielto, jonka mukaan
tilintarkastusyhteisön jäsen tai yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön
hallinto- tai johtoelimen jäsen ei saa hoitaa tehtäviä
tilintarkastusyhteisöissä tai yleisen edun kannalta merkittävissä yhteisöissä;
f)       hallinnolliset taloudelliset
seuraamukset, jotka ovat enintään kaksi kertaa niin suuret kuin rikkomisella
saadut voitot tai vältetyt tappiot, jos ne voidaan määrittää;
g)      jos on kyse luonnollisesta henkilöstä,
enintään 5 000 000 euron suuruiset hallinnolliset taloudelliset seuraamukset
tai niissä jäsenvaltioissa, joissa euro ei ole virallinen valuutta, vastaava
arvo kansallisena valuuttana tämän asetuksen voimaantulopäivänä;
h)      jos on kyse oikeushenkilöstä,
hallinnolliset taloudelliset seuraamukset, jotka ovat enintään 10 prosenttia
sen vuotuisesta kokonaisliikevaihdosta edellisenä tilikautena; jos kyseinen
oikeushenkilö on direktiivin 83/349/ETY 1 ja 2 artiklan määritelmien
mukainen emoyrityksen tytäryritys, vuotuisena kokonaisliikevaihtona on
perimmäisen emoyrityksen konsolidoidun tilinpäätöksen mukainen vuotuinen
kokonaisliikevaihto edellisenä tilikautena.
3.           Jäsenvaltiot voivat antaa
toimivaltaisille viranomaisille muita seuraamusvaltuuksia 2 kohdassa
mainittujen lisäksi ja säätää mainitussa kohdassa vahvistettuja suuremmista
hallinnollisista taloudellisista seuraamuksista.
63 artikla
Seuraamusten tehokas soveltaminen
1.           Päättäessään hallinnollisten
seuraamusten ja toimenpiteiden tyypistä toimivaltaisen viranomaisten on
otettava huomioon kaikki asiaan kuuluvat olosuhteet, seuraavat mukaan
luettuina:
a)      rikkomisen vakavuus ja kesto;
b)      vastuussa olevan henkilön vastuun aste;
c)      vastuussa olevan henkilön taloudellinen
vahvuus, jota osoittavat vastuussa olevan yrityksen kokonaisliikevaihto tai
vastuussa olevan luonnollisen henkilön vuosiansiot;
d)      vastuussa olevan henkilön saamien
voittojen tai välttämien tappioiden suuruus, jos ne ovat määritettävissä;
e)      vastuussa olevan henkilön halukkuus tehdä
yhteistyötä toimivaltaisen viranomaisen kanssa, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta tarvetta varmistaa kyseisen henkilön saamien voittojen tai
välttämien tappioiden palautukset;
f)       vastuussa olevan henkilön aiemmat
rikkomiset.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa huomioon
myös muita tekijöitä, jos tällaisia tekijöitä on määritetty kansallisessa
lainsäädännössä.
2.           EPV, EVLEV ja EAMV antavat
yhdessä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 16 artiklan, asetuksen (EU) N:o 1094/2010
16 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti
toimivaltaisille viranomaisille osoitetut ohjeet yksittäistapauksissa
kansallisen lainsäädännön puitteissa sovellettavien hallinnollisten
toimenpiteiden ja seuraamusten tyypeistä ja hallinnollisten taloudellisten
seuraamusten suuruudesta.
64 artikla
Seuraamusten ja toimenpiteiden
julkistaminen
Jokainen tämän asetuksen rikkomisesta määrätty
hallinnollinen toimenpide tai seuraamus on julkistettava ilman aiheetonta
viivytystä, mukaan luettuina tiedot ainakin rikkomisen tyypistä ja luonteesta
sekä rikkomisesta vastuussa olevien henkilöiden nimet, jollei niiden julkistaminen
vakavasti vaaranna finanssimarkkinoiden vakautta. Jos julkistaminen aiheuttaisi
suhteetonta vahinkoa osapuolille, toimivaltaisten viranomaisten on
julkistettava seuraamukset ilman nimiä.
Toimivaltaisten viranomaisten on ilman
aiheetonta viivytystä ilmoitettava EAMV:lle tämän asetuksen rikkomisen johdosta
määrätyistä seuraamuksista tai toteutetuista toimenpiteistä.
Seuraamusten julkistamisessa on kunnioitettava
Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia, erityisesti
oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen ja oikeutta henkilötietojen
suojaan.
65 artikla
Muutoksenhaku
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että
toimivaltaisen viranomaisen tämän asetuksen nojalla tekemiin päätöksiin voidaan
hakea muutosta.
66 artikla
Rikkomisista ilmoittaminen
1.           Jäsenvaltioiden on luotava
tehokkaat mekanismit, joilla kannustetaan raportoimaan toimivaltaisille
viranomaisille tämän asetuksen rikkomisesta.
2.           Edellä 1 kohdassa
tarkoitettuihin mekanismeihin on sisällyttävä ainakin seuraavat:
a)      erityismenettelyt rikkomisia koskevien
ilmoitusten vastaanottamista ja niihin liittyviä jatkotoimia varten;
b)      mahdollisista tai todellisista
rikkomisista ilmoittavien henkilöiden asianmukainen suojelu;
c)      mahdollisesta tai todellisesta
rikkomisesta ilmoittavaa henkilöä ja rikkomisesta syytettyä henkilöä koskevien
henkilötietojen suojaaminen direktiivissä 95/46/EY säädettyjen periaatteiden
mukaisesti;
d)      asianmukaiset menettelyt, joilla
varmistetaan rikkomisesta syytetyn henkilön oikeus puolustukseen ja oikeus
tulla kuulluksi ennen häntä koskevan päätöksen tekoa sekä oikeus käyttää
tehokkaita oikeussuojakeinoja häntä koskevia päätöksiä tai toimenpiteitä
vastaan.
3.           Tilintarkastusyhteisöjen ja
yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen on vahvistettava asianmukaiset
menettelyt työntekijöitään varten, jotta nämä voivat ilmoittaa tämän asetuksen
rikkomisista sisäisesti erityisen kanavan kautta.
67 artikla
Tietojenvaihto EAMV:n kanssa
1.           Toimivaltaisten viranomaisten
ja oikeusviranomaisten on toimitettava EAMV:lle vuosittain yhdistetyt tiedot
kaikista 61, 62, 63, 64, 65 ja 66 artiklan mukaisesti määrätyistä
hallinnollisista toimenpiteistä, seuraamuksista ja sakoista. EAMV julkistaa
nämä tiedot vuosikertomuksessaan.
2.           Kun toimivaltainen
viranomainen julkistaa hallinnolliset toimenpiteet, seuraamukset ja sakot, sen
on ilmoitettava tästä samanaikaisesti EAMV:lle.
VI osasto
Delegoidut säädökset, kertomukset sekä siirtymä- ja
loppusäännökset
68 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1.           Siirretään komissiolle valta
antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2.           Siirretään komissiolle valta
antaa 10 artiklan 6 kohdassa ja 50 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja
delegoituja säädöksiä määräämättömäksi ajaksi [tämän asetuksen
voimaantulopäivästä alkaen].
3.           Euroopan parlamentti tai
neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 10 artiklan 6 kohdassa ja 50
artiklan 4 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä
lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä
päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa
lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei
vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4.           Heti kun komissio on antanut
delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan
parlamentille ja neuvostolle.
5.           Edellä olevien 10 artiklan 6
kohdan ja 50 artiklan 4 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan
ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole [kahden kuukauden]
kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan
parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä
Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet
komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai
neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan [kahdella kuukaudella].
69 artikla
Kertomus
Komissio laatii viimeistään X päivänä Xkuuta
20XX [viiden vuoden kuluttua siirtymäkauden päättymisestä] kertomuksen
tämän asetuksen soveltamisesta. Kertomuksessa otetaan asianmukaisesti huomioon
46 artiklan 4 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettu EAMV:n laatima
kertomus.
70 artikla
Siirtymäsäännös
1.           Poiketen siitä, mitä 32 ja 33
artiklassa säädetään, seuraavia vaatimuksia sovelletaan [tämän asetuksen
voimaantulopäivänä] voimassa oleviin sopimuksiin, jotka koskevat lakisääteisen
tilintarkastuksen tarjoamista yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille:
a)      kaikkia tilintarkastussopimuksia, jotka
on tehty ennen XX päivää XXkuuta XXXX [komission ehdotuksen hyväksymispäivä]
ja jotka ovat edelleen voimassa [tämän asetuksen voimaantulopäivänä],
sovelletaan enintään neljän tilivuoden ajan [tämän asetuksen
voimaantulopäivästä];
b)      kaikkia tilintarkastussopimuksia, jotka
on tehty XX päivän XXkuuta XXXX [komission ehdotuksen hyväksymispäivä]
jälkeen mutta ennen XX päivää XXkuuta XXXX [tämän asetuksen voimaantulopäivä]
ja jotka ovat edelleen voimassa, sovelletaan enintään viiden tilivuoden ajan XX
päivästä XXkuuta XXXX [tämän asetuksen voimaantulopäivästä];
c)      jos tämän kohdan a tai b alakohdassa
tarkoitetun tilintarkastussopimuksen voimassaolo päättyy tai tällainen sopimus
sanotaan irti, yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö voi uusia sen yhden
kerran saman lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön kanssa
ilman, että sovelletaan 31 artiklan 3 kohtaa. Uusitun sopimuksen
enimmäiskesto saa olla
i)        yksi vuosi, jos kyseinen
tilintarkastaja on tarjonnut tarkastettavalle yhteisölle palveluja jo yli 100
peräkkäisen vuoden ajan;
ii)       kaksi vuotta, jos kyseinen
tilintarkastaja on tarjonnut tarkastettavalle yhteisölle palveluja jo 51–100
peräkkäisen vuoden ajan;
iv)      kolme vuotta, jos kyseinen
tilintarkastaja on tarjonnut tarkastettavalle yhteisölle palveluja jo 21–50
peräkkäisen vuoden ajan;
v)       neljä vuotta, jos kyseinen
tilintarkastaja on tarjonnut tarkastettavalle yhteisölle palveluja jo 11–20
peräkkäisen vuoden ajan;
vi)      viisi vuotta, jos kyseinen
tilintarkastaja on tarjonnut tarkastettavalle yhteisölle palveluja enintään 10
peräkkäisen vuoden ajan.
Tilintarkastussopimusta voidaan c alakohdassa
säädetyistä perusteista poiketen soveltaa ensimmäisen sellaisen tilikauden
loppuun, joka päättyy [kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta].
Jos kansallisissa säännöissä vahvistetaan
lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ja tarkastettavan
yhteisön sopimussuhteen enimmäiskestoksi yhdeksän vuotta ja edellytetään, että
tarkastettava yhteisö valitsee toisen lakisääteisen tilintarkastajan tai
tilintarkastusyhteisön, kun enimmäiskesto on saavutettu,
tilintarkastussopimusta voidaan poiketen siitä, mitä a–c alakohdassa säädetään,
soveltaa kyseisen enimmäiskeston ajan.
2.           Edellä olevaa 33 artiklaa
sovelletaan kaikkiin tilintarkastussopimuksiin, jotka on tehty […] [tämän
asetuksen voimaantulopäivä] jälkeen mutta ennen […] [kaksi vuotta tämän
asetuksen voimaantulon jälkeen].
Edellä olevaa 32 artiklan 3 kohtaa sovelletaan
tällaiseen sopimukseen vasta sen jälkeen, kun ensimmäisen uusitun sopimuksen
voimassaolo on päättynyt tai tällainen sopimus on sanottu irti.
71 artikla
Kansalliset säännökset
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset
toimet tämän asetuksen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi.
72 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan
kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan [kaksi vuotta sen
voimaantulosta] alkaen.
Edellä olevaa 32 artiklan 7 kohtaa sovelletaan
kuitenkin […] [tämän asetuksen voimaantulopäivästä] ja 10 artiklan 5
kohtaa sovelletaan […] [kolmen vuoden kuluttua tämän asetuksen
voimaantulopäivästä].
Tämä asetus on kaikilta osiltaan
velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä
Euroopan parlamentin puolesta                    Neuvoston
puolesta
Puhemies                                                       Puheenjohtaja
LIITE
I           Lakisääteisten
tilintarkastajien, tilintarkastusyhteisöjen tai avainpartnereiden suorittamat
rikkomiset
A. Eturistiriitoihin, toiminnan
järjestämistä koskeviin tai toimintaa koskeviin vaatimuksiin liittyvät
rikkomiset
1.           Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 6 artiklan 1 kohtaa, jollei se ota käyttöön
riittäviä toimintaperiaatteita ja menettelyjä, joilla varmistetaan mainitun
artiklan 1 kohdan a–k alakohdassa säädettyjen, toiminnan järjestämistä
koskevien vähimmäisvaatimusten noudattaminen.
2.           Tilintarkastusyhteisön
puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen suorittava lakisääteinen
tilintarkastaja tai avainpartneri rikkoo 8 artiklan 1 kohtaa, jos se ottaa
vastaan johtoon kuuluvan avainhenkilön tehtäviä tarkastettavassa yhteisössä
ennen kuin vähintään kaksi vuotta on kulunut siitä, kun se luopui
lakisääteisenä tilintarkastajana tai avainpartnerina suorittamastaan
tilintarkastustoimeksiannosta.
3.           Tilintarkastusyhteisön
puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen suorittava lakisääteinen
tilintarkastaja tai avainpartneri rikkoo 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, jos
se ryhtyy tarkastettavan yhteisön tarkastusvaliokunnan tai vastaavan elimen
jäseneksi ennen kuin vähintään kaksi vuotta on kulunut siitä, kun se luopui
lakisääteisenä tilintarkastajana tai avainpartnerina suorittamastaan
tilintarkastustoimeksiannosta.
4.           Tilintarkastusyhteisön
puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen suorittava lakisääteinen tilintarkastaja
tai avainpartneri rikkoo 8 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, jos se ryhtyy
tarkastettavan yhteisön toimivaan johtoon kuulumattomaksi hallintoelimen
jäseneksi tai valvontaelimen jäseneksi ennen kuin vähintään kaksi vuotta on
kulunut siitä, kun se luopui lakisääteisenä tilintarkastajana tai
avainpartnerina suorittamastaan tilintarkastustoimeksiannosta.
5.           Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 9 artiklan 2 kohtaa, jollei se varmista, että
tarkastettavalle yhteisölle tarjottavat tilintarkastuksen liitännäispalvelut
ovat enintään 10 prosenttia tarkastettavan yhteisön lakisääteisestä
tilintarkastuksesta maksamista palkkioista.
6.           Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 10 artiklaa, jos se tarjoaa tarkastettavalle
yhteisölle muita palveluja kuin lakisääteisen tilintarkastuksen palveluja tai
tilintarkastuksen liitännäispalveluja.
B. Lakisääteisen tilintarkastuksen
suorittamiseen liittyvät rikkomiset
7.           Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 16 artiklan 3 kohtaa, jollei se säilytä
tietoja tapauksista, joissa sen työntekijät eivät noudata tämän asetuksen
säännöksiä, tai laadi vuotuista kertomusta toimenpiteistä, jotka on toteutettu
kyseisten säännösten noudattamisen varmistamiseksi.
8.           Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 16 artiklan 4 kohtaa, jollei se pidä
asiakasrekisteriä, joka sisältää saman kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetut
tiedot.
9.           Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 16 artiklan 5 kohtaa, jollei se luo kustakin
suoritetusta lakisääteisestä tilintarkastuksesta tilintarkastuskansiota, joka
sisältää saman kohdan a–j alakohdassa tarkoitetut tiedot.
10.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 17 artiklan 1 kohdan c alakohtaa, jollei
se ilmoita 36 artiklassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle
tapahtumasta, jolla on tai voi olla vakavia seurauksia sen lakisääteisen
toiminnan luotettavuuteen.
11.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 17 artiklan 2 kohtaa, jollei se ilmoita
yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä valvovalle toimivaltaiselle
viranomaiselle tehdyistä tai yritetyistä väärinkäytöksistä, jotka liittyvät
tarkastettavan yhteisön tilinpäätökseen.
12.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 19 artiklaa, jollei se varmista, että sisäinen
laadunvalvontatarkastus suoritetaan mainitun artiklan 2–6 kohdan
vaatimusten mukaisesti.
C. Tilintarkastusraportointiin liittyvät
rikkomiset
13.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 22 artiklaa, jollei se toimita
tilintarkastuslausuntoa, joka on laadittu mainitun artiklan 2, 3, 4, 5 ja
7 kohdan vaatimusten mukaisesti.
14.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 23 artiklaa, jollei se toimita tarkastettavan
yhteisön tarkastusvaliokunnalle täydentävää kertomusta, joka on laadittu
mainitun artiklan 2–5 kohdan vaatimusten mukaisesti.
15.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 25 artiklaa, jollei se viipymättä ilmoita
yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä valvoville toimivaltaisille
viranomaisille kyseistä yleisen edun kannalta merkittävää yhteisöä koskevista
tosiseikoista tai päätöksistä, joista se on tullut tietoiseksi lakisääteistä
tilintarkastusta suorittaessaan ja jotka saattavat liittyä 25 artiklan
ensimmäisen kohdan a–c alakohdassa mainittuihin rikkomisiin.
D. Ilmoittamista koskeviin säännöksiin
liittyvät rikkomiset
16.         Tilintarkastusyhteisö rikkoo
26 artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa yhdessä 26 artiklan 4 kohdan
kanssa, jollei se julkista verkkosivustollaan direktiivin 2004/109/EY
4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vuositilinpäätöstään viimeistään neljän
kuukauden kuluttua kunkin tilivuoden päättymisestä ja aseta sitä saataville vähintään
viiden vuoden ajaksi.
17.         Lakisääteinen tilintarkastaja
rikkoo 28 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa yhdessä 27 artiklan 1 kohdan
kanssa, jollei se julkista verkkosivustollaan vuotuista tuloslaskelmaansa ja
aseta sitä saataville vähintään viiden vuoden ajaksi.
18.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 26 artiklan 2 kohtaa, jollei se ilmoita
vuotuisessa tuloslaskelmassaan tai vuositilinpäätöksessään palkkioita, jotka on
saatu yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen ja sellaiseen yritysryhmään
kuuluvien yhteisöjen vuositilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten
lakisääteisestä tilintarkastuksesta, joiden emoyritys on yleisen edun kannalta
merkittävä yhteisö, erotettuina palkkioista, jotka on saatu muiden yhteisöjen vuositilinpäätösten
ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, ja
palkkioista, jotka on saatu 10 artiklassa määritellyistä tilintarkastuksen
liitännäispalveluista.
19.         Ketjuun kuuluva lakisääteinen
tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 26 artiklan
3 kohtaa, jollei se anna tuloslaskelman tai vuositilinpäätöksen liitteenä
26 artiklan 3 kohdan a–d alakohdassa tarkoitettuja tietoja silloin, kun ei
sovelleta mainitun kohdan toisessa alakohdassa säädettyä poikkeusta.
20.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 27 artiklaa, jollei se julkista
oikea-aikaisesti tai lainkaan avoimuusraporttia, joka sisältää myös mainitun
artiklan 2 kohdassa säädetyt tiedot ja, tapauksen mukaan, 28 artiklassa
säädetyt tiedot.
21.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 29 artiklaa, jollei se toimita joka vuosi 35
artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselleen luetteloa
tarkastetuista yleisen edun kannalta merkittävistä yhteisöistä niiltä saatujen
tulojen mukaan jaoteltuna.
22.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 30 artiklan 1 kohtaa, jollei se säilytä 30
artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja ja tietoja.
E. Yleisen edun kannalta merkittävien
yhteisöjen suorittamaan lakisääteisten tilintarkastajien tai
tilintarkastusyhteisöjen nimeämiseen liittyvät rikkomiset
23.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 33 artiklan 2 kohtaa, jos se suorittaa yleisen
edun kannalta merkittävän yhteisön tilintarkastuksen 33 artiklan 1 kohdassa
tarkoitettujen kahden peräkkäisen toimeksiannon päättymisen jälkeen ennen
neljän vuoden ajanjakson päättymistä.
24.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 33 artiklan 6 kohtaa, jollei se esitä
täydellistä tehtävien luovutuskansiota tulevalle lakisääteiselle
tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle tilintarkastustoimeksiannon
päättyessä.
F. Laadunvarmistukseen liittyvät rikkomiset
25.         Lakisääteinen tilintarkastaja
tai tilintarkastusyhteisö rikkoo 40 artiklan 6 kohtaa, jollei se noudata
tarkastuksissa annettuja suosituksia toimivaltaisen viranomaisen asettamassa
määräajassa.
II         Yleisen edun kannalta
merkittävien yhteisöjen suorittamat rikkomiset
A.        Lakisääteisten tilintarkastajien
tai tilintarkastusyhteisöjen nimeämiseen liittyvät rikkomiset
1.           Yleisen edun kannalta
merkittävä yhteisö rikkoo 31 artiklan 1 kohtaa, jollei se perusta
tarkastusvaliokuntaa ja/tai nimeä vaadittua määrää riippumattomia jäseniä
ja/tai nimeä vaadittua määrää sellaisia jäseniä, joilla on laskentatoimen
ja/tai tilintarkastusalan asiantuntemusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 31
artiklan 2, 3 ja 4 kohdan soveltamista.
2.           Yleisen edun kannalta
merkittävä yhteisö rikkoo 32 artiklan 1 kohtaa, jollei se nimeä lakisääteisiä
tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä 32 artiklan 2–6 kohdassa
säädettyjen edellytysten mukaisesti.
3.           Yleisen edun kannalta
merkittävä yhteisö rikkoo 33 artiklaa, jos se ottaa saman lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön palvelukseensa pidemmäksi
ajanjaksoksi kuin 33 artiklassa säädetään.
4.           Yleisen edun kannalta
merkittävä yhteisö rikkoo 34 artiklaa, jos se erottaa lakisääteisen
tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ilman asianmukaisia perusteita.
[1]               Ohjelmien puitteissa hyväksyttyjen tukien suuri määrä
selittyy sillä, että eräät jäsenvaltiot ottivat käyttöön yleisiä
takausohjelmia, jotka kattoivat kaikkien niiden pankkien velat. Jäsenvaltiot
turvautuivat enimmäkseen takaustoimenpiteisiin. Pääomapohjan vahvistamistoimenpiteitä
hyväksyttiin 546,08 miljardin (4,5 % suhteessa BKT:hen) euron edestä. Tästä
jäsenvaltiot käyttivät tosiasiallisesti noin 141,5 miljardia euroa vuonna 2009.
Lokakuun 2008 ja lokakuun 2010 välisellä ajanjaksolla komissio hyväksyi
finanssikriisiin liittyviä toimenpiteitä valtiontukialalla 22 jäsenvaltiossa
eli kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Bulgariassa, Tšekissä, Virossa,
Maltassa ja Romaniassa.
[2]               Euroopan komission vihreä kirja
”Tilintarkastuspolitiikka: kriisin opetukset”, KOM(2010) 561, 13.10.2010.
[3]               http://ec.europa.eu/internal_market/accounting/conferenc_20110209_en.htm
[4]               http://www.europarl.europa.eu/oeil/FindByProcnum.do?lang=en&procnum=INI/2011/2037
[5]               KOM(2010) 561 lopullinen, EUVL C 248, 25.8.2011, s. 92.
[6]               Ks. direktiivin 2006/43/EY muutosehdotuksen
perusteluosan 4.3 kohta, jossa selitetään tarkemmin kunkin ehdotuksen
soveltamisalaa.
[7]               Tarvittaessa sovelletaan asianmukaisia
siirtymäjärjestelyjä.
[8]               KOM(2010) 716 lopullinen.
[9]               KOM(2009) 501 lopullinen, KOM(2009) 502 lopullinen, KOM(2009)
503 lopullinen.
[10]             EUVL C, s. .
[11]             Date of the opinion of the EDPS.
[12]             EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1.
[13]             EYVL L 374, 31.12.1991, s. 7.
[14]             EUVL
L 390, 31.12.2004, s. 38.
[15]             EUVL
L 319, 5.12.2007, s. 1.
[16]             EUVL
L 302, 17.11.2009, s. 32.
[17]             EUVL
L 267, 10.10.2009, s. 7.
[18]             EUVL L 174, 1.7.2011, s. 1.
[19]             EUVL
L 145, 30.4.2004, s. 1.
[20]             EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11.
[21]             EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1.
[22]             EUVL L 157, 9.6.2006, s. 87.
[23]             KOM(2010) 561 lopullinen.
[24]             EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.
[25]             EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.
[26]             EUVL
L 52, 25.2.2005, s. 51.
[27]             EUVL
L 309, 25.11.2005, s. 15.
[28]             EUVL
L 120, 7.5.2008, s. 20.
[29]             EUVL
L 331, 15.12.2010, s. 84.
[30]             EUVL
L 331, 15.12.2010, s. 12.
[31]             EUVL
L 331, 15.12.2010, s. 48.
[32]             KOM(2010) 716 lopullinen.
[33]             EUVL L 162, 30.4.2004, s. 70.
[34]             EUVL
L 177, 30.6.2006, s. 1.
[35]             EUVL
L 335, 17.12.2009, s. 1.
[36]             EUVL L 345, 31.12.2003, s. 64.
[37]             EUVL L 149, 30.4.2004, s. 1.