               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.10.2017
            COM(2017) 564 final
            2017/0246(NLE)
            Ehdotus
            NEUVOSTON PÄÄTÖS
            Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välisellä assosiaatiosopimuksella perustetussa kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevässä assosiaatiokomiteassa Moldovan tasavallan toimittamaa sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvää kattavaa etenemissuunnitelmaa koskevasta Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta

               PERUSTELUT

               1.Ehdotuksen aihe

               Tämä ehdotus koskee neuvoston päätöstä unionin puolesta esitettävän kannan vahvistamisesta kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvassa assosiaatiokomiteassa myönteisen lausunnon antamiseksi Moldovan tasavallan toimittamasta sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvästä kattavasta etenemissuunnitelmasta.

               2.Ehdotuksen tausta

               2.1.Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välinen assosiaatiosopimus

               Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välisen assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tavoitteena on tukea asteittaista taloudellista yhdentymistä ja poliittisen assosiaation syventämistä Moldovan tasavallan ja Euroopan unionin välillä. Sopimus tuli voimaan 1. heinäkuuta 2016.

               2.2.Assosiaatiokomitea

               Assosiaatiokomitea on sopimuksella perustettu elin, jolla sopimuksen 438 artiklan 3 kohdan nojalla on valtuudet hyväksyä päätöksiä tässä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa ja aloilla, joilla assosiaationeuvosto on siirtänyt sille toimivallan. Nämä päätökset sitovat osapuolia, joiden on toteutettava päätösten täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet.

               Kuten sopimuksen 438 artiklan 4 kohdassa todetaan, assosiaatiokomitea kokoontuu kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa käsitelläkseen kaikkia sopimuksen V osaston kauppaan ja kaupan liitännäistoimenpiteisiin liittyviä kysymyksiä. Assosiaatiokomitean ja alakomiteoiden työjärjestyksen, jäljempänä ’työjärjestys’
                  1
               , 1 artiklan 4 kohdan mukaan kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevän assosiaatiokomitean jäseninä on kaupasta ja kaupan liitännäistoimenpiteistä vastaavia Euroopan komission ja Moldovan tasavallan korkean tason hallintovirkamiehiä. Euroopan komission tai Moldovan tasavallan edustaja, joka vastaa kaupasta ja kaupan liitännäistoimenpiteistä, toimii kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevän assosiaatiokomitean puheenjohtajana. Kokouksiin osallistuu myös Euroopan ulkosuhdehallinnon edustaja.

               Sopimuksen 438 artiklan 3 kohdan ja työjärjestyksen 11 artiklan 1 kohdan nojalla assosiaatiokomitea hyväksyy päätöksensä osapuolten yhteisellä sopimuksella sen jälkeen, kun osapuolten sisäiset menettelyt on saatu päätökseen. Assosiaatiokomitean puheenjohtaja allekirjoittaa päätökset tai suositukset, ja assosiaatiokomitean sihteerit todistavat ne oikeaksi.

               2.3.Kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevän assosiaatiokomitean suunnittelema säädös

               Kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvan assosiaatiokomitean on määrä hyväksyä päätös myönteisen lausunnon antamisesta Moldovan tasavallan toimittamasta sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvästä kattavasta etenemissuunnitelmasta, jäljempänä ’suunniteltu säädös’.

               Kattavaa etenemissuunnitelmaa koskevan myönteisen lausunnon tarkoituksena on Moldovan lainsäädännön lähentämisen tehostaminen julkisten hankintojen alalla, kuten sopimuksen 272 artiklassa määrätään. Tämä vaihe on olennainen osa sopimuksen täytäntöönpanoprosessia. Etenemissuunnitelmaa on pidettävä viiteasiakirjana, kun Moldovan tasavalta panee sopimuksen täytäntöön julkisten hankintojen alalla.

               Suunniteltu säädös sitoo osapuolia sopimuksen 438 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kyseisessä kohdassa todetaan seuraavaa: ”Assosiaatiokomitealla on valtuudet hyväksyä päätöksiä tässä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa ja aloilla, joilla assosiaationeuvosto on siirtänyt sille toimivallan. Nämä päätökset sitovat osapuolia, joiden on toteutettava päätösten täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet.”

               3.Unionin puolesta esitettävä kanta

               Tällä ehdotuksella neuvoston päätökseksi vahvistetaan unionin kanta päätökseen, jonka sopimuksella perustettu assosiaatiokomitea aikoo hyväksyä ja joka koskee myönteistä lausuntoa Moldovan tasavallan toimittamasta sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvästä kattavasta etenemissuunnitelmasta.

               Kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvan assosiaatiokomitean myönteinen lausunto etenemissuunnitelmasta on tarpeen, jotta Moldovan tasavalta voi tehostaa lainsäädännön lähentämistä julkisten hankintojen alalla, kuten sopimuksen 272 artiklassa määrätään.

               Moldovan tasavallan toimittama julkisia hankintoja koskeva etenemissuunnitelma täyttää sopimuksen 272 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetetut vaatimukset.

               Tämä ehdotus on yhdenmukainen unionin muun ulkosuhteita koskevan politiikan, erityisesti Moldovan tasavaltaan liittyvän Euroopan naapuruuspolitiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan, kanssa ja edistää sen täytäntöönpanoa.

               Sopimuksen kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevista määräyksistä on tehty vaikutusten ennakkoarviointi vuonna 2009, minkä jälkeen komission kauppapolitiikan pääosasto teki vuonna 2012 kaupan kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinnin. Näiden tuloksia käytettiin pitkälle menevää ja laaja-alaista vapaakauppa-aluetta koskevan sopimuksen neuvotteluprosessissa. Tutkimuksessa vahvistettiin, että kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevien määräysten täytäntöönpanolla ei olisi negatiivisia vaikutuksia unioniin, sen säännöstöön tai sen politiikkaan, mutta sillä olisi positiivinen vaikutus Moldovan tasavallan taloudelliseen kehitykseen. Ehdotuksella ei ole negatiivisia vaikutuksia unionin talous-, sosiaali- tai ympäristöpolitiikkaan.

               Sopimukseen ei sovelleta REFIT-ohjelman menettelyjä tässä vaiheessa, siitä ei aiheudu kustannuksia unionin pk-yrityksille eikä se aiheuta ongelmia digitaalisen ympäristön näkökulmasta.

               4.Oikeusperusta

               4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

               4.1.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan mukaan ”neuvosto tekee komission (...) ehdotuksesta päätöksen (...) sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

               Ilmaisu ”säädös, jolla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäätäjän antaman säännöstön sisältöön”.
                  2

               4.1.2.Soveltaminen kyseessä olevaan tapaukseen

               Assosiaatiokomitea on Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välisellä assosiaatiosopimuksella perustettu elin.

               Sopimuksen 272 artiklan 3 kohdassa määrätään, että kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevän assosiaatiokomitean myönteisen lausunnon jälkeen kyseistä etenemissuunnitelmaa pidetään kyseisen luvun täytäntöönpanemista koskevana viiteasiakirjana. Assosiaatiokomitealla on sopimuksen 438 artiklan 3 kohdan nojalla valtuudet hyväksyä päätöksiä tässä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa. Assosiaatiokomitea kokoontuu sopimuksen 438 artiklan 4 kohdan nojalla kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa käsitelläkseen kaikkia sopimuksen V osaston kauppaan ja kaupan liitännäistoimenpiteisiin liittyviä kysymyksiä.

               Säädöksellä, joka kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvan assosiaatiokomitean olisi annettava, on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös sitoo osapuolia sopimuksen 438 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

               Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä tai muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

               Ehdotetun neuvoston päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

               4.2.Aineellinen oikeusperusta

               4.2.1.Periaatteet

               SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla päätöksen aineellinen oikeusperusta riippuu lähinnä sen suunnitellun säädöksen tarkoituksesta ja sisällöstä, jota koskeva kanta esitetään unionin puolesta. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi eri tarkoitusta tai siinä on kahdenlaisia tekijöitä ja jos toinen näistä tarkoituksista tai näistä tekijöistä on määriteltävissä toimen pääasialliseksi tarkoitukseksi tai tekijäksi, kun taas toinen on ainoastaan liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla tehtävässä päätöksessä on käytettävä yhtä aineellista oikeusperustaa, eli sitä, jota toimen pääasiallinen tai määräävä tarkoitus tai tekijä edellyttää.

               4.2.2.Soveltaminen kyseessä olevaan tapaukseen

               Suunnitellun päätöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö on antaa myönteinen lausunto Moldovan tasavallan toimittamasta sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvästä kattavasta etenemissuunnitelmasta. Näin ollen suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyy yhteiseen kauppapolitiikkaan 207 artiklan mukaisesti.

               Ehdotetun neuvoston päätöksen aineellinen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 207 artikla.

               4.3.Päätelmät

               Ehdotetun neuvoston päätöksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 207 artikla yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

               2017/0246 (NLE)

               Ehdotus

               NEUVOSTON PÄÄTÖS

               Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välisellä assosiaatiosopimuksella perustetussa kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevässä assosiaatiokomiteassa Moldovan tasavallan toimittamaa sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvää kattavaa etenemissuunnitelmaa koskevasta Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta

               EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

               ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Unioni hyväksyi Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välisen assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, 23 päivänä toukokuuta 2016 tehdyllä neuvoston päätöksellä (EU) 2016/839
                  3
               , ja se tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2016.

               (2)Sopimuksen 272 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla Moldovan tasavalta toimittaa kyseisen sopimuksen 438 artiklan 4 kohdan mukaiselle kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevälle assosiaatiokomitealle kattavan etenemissuunnitelman julkisia hankintoja koskevan luvun täytäntöönpanemiseksi sekä aikataulut ja välitavoitteet, joihin on sisällyttävä kaikki uudistukset, jotka liittyvät lainsäädännön lähentämiseen unionin säännöstöön ja institutionaalisten valmiuksien kehittämiseen.

               (3)Sopimuksen 272 artiklan 3 kohdassa määrätään, että kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevän assosiaatiokomitean myönteisen lausunnon jälkeen kyseistä etenemissuunnitelmaa pidetään sopimuksen V osaston 8 luvun täytäntöönpanemista koskevana viiteasiakirjana. Unioni tekee parhaansa avustaakseen Moldovan tasavaltaa etenemissuunnitelman täytäntöönpanossa.

               (4)Kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvan assosiaatiokomitean on määrä hyväksyä päätös myönteisen lausunnon antamisesta Moldovan tasavallan toimittamasta sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvästä kattavasta etenemissuunnitelmasta, jäljempänä ’suunniteltu säädös’. Sopimuksen 438 artiklan 3 kohdan nojalla kyseisen komitean päätös sitoo osapuolia, joiden on toteutettava sen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet.

               (5)On aiheellista vahvistaa kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvassa assosiaatiokomiteassa unionin puolesta esitettävä kanta, sillä Moldovan tasavallan toimittama etenemissuunnitelma täyttää sopimuksen 272 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetetut vaatimukset. Kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvassa assosiaatiokomiteassa unionia edustaa komissio Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Unionin puolesta esitettävä kanta perustuu tähän päätökseen liitettyyn, kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvan assosiaatiokomitean päätösluonnokseen.

               2 artikla

               Tämä päätös on osoitettu komissiolle.

               Tehty Brysselissä

                     Neuvoston puolesta

                     Puheenjohtaja

                     (1)
                  EUVL L 9, 15.1.2015, s. 53.

                     (2)
                  Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.

                     (3)
                  EUVL L 141, 28.5.2016 s. 28.

    ---documentbreak---

               EUROOPAN KOMISSIO
            Bryssel 4.10.2017
            COM(2017) 564 final
            LIITE
            asiakirjaan
            Ehdotus neuvoston päätökseksi
            Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välisellä assosiaatiosopimuksella perustetussa kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevässä assosiaatiokomiteassa Moldovan tasavallan toimittamaa sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvää kattavaa etenemissuunnitelmaa koskevasta Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta

               LIITETTÄVÄ ASIAKIRJA

               Luonnos

               EU:N JA MOLDOVAN TASAVALLAN kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvan assosiaatiokomitean päätös N:o 2/2017,

               annettu … päivänä …kuuta 2017,

               myönteisen lausunnon antamisesta julkisia hankintoja koskevasta kattavasta etenemissuunnitelmasta

               ASSOSIAATIOKOMITEA, joka

               ottaa huomioon Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välisen assosiaatiosopimuksen, joka allekirjoitettiin Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 2014, ja erityisesti sen 272 artiklan 3 kohdan

               sekä katsoo seuraavaa:

               (1)Euroopan unionin, Euroopan atomienergiayhteisön ja niiden jäsenvaltioiden sekä Moldovan tasavallan välinen assosiaatiosopimus, jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2016.

               (2)Sopimuksen 272 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrätään, että Moldovan tasavalta toimittaa kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevälle assosiaatiokomitealle kattavan etenemissuunnitelman julkisiin hankintoihin liittyvän lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi sekä aikataulut ja välitavoitteet, joiden olisi sisällettävä kaikki lainsäädännön lähentämistä unionin säännöstöön koskevat uudistukset.

               (3)Sopimuksen 272 artiklan 3 kohdassa määrätään, että kauppaan liittyviä kysymyksiä käsittelevä assosiaatiokomitean myönteinen lausunto tarvitaan, jotta kattava etenemissuunnitelma voi toimia viiteasiakirjana täytäntöönpanoprosessissa eli julkisiin hankintoihin liittyvän Moldovan tasavallan lainsäädännön lähentämiseksi unionin säännöstöön.

               (4)Assosiaatiokomitealla on sopimuksen 438 artiklan 3 kohdan nojalla valtuudet hyväksyä päätöksiä tässä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa. Nämä päätökset sitovat osapuolia, joiden on toteutettava päätösten täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Assosiaatiokomitea hyväksyy päätöksensä osapuolten yhteisellä sopimuksella.

               (5)Assosiaatiokomitea kokoontuu sopimuksen 438 artiklan 4 kohdan mukaisesti kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa käsitelläkseen kaikkia sopimuksen V osaston kauppaan ja kaupan liitännäistoimenpiteisiin liittyviä kysymyksiä.

               (6)Moldovan tasavallan toimittama julkisia hankintoja koskeva etenemissuunnitelma täyttää sopimuksen 272 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetetut vaatimukset.

               (7)Kauppaan liittyvien kysymysten kokoonpanossa kokoontuvan assosiaatiokomitean on näin ollen aiheellista hyväksyä päätös myönteisen lausunnon antamisesta Moldovan tasavallan toimittamasta sopimuksen täytäntöönpanoon julkisten hankintojen alalla liittyvästä kattavasta etenemissuunnitelmasta,

               ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

               1 artikla

               Myönteinen lausunto annetaan ottaen huomioon julkisia hankintoja koskeva kansallinen strategia vuosiksi 2016–2020 ja toimintasuunnitelma sen täytäntöönpanemiseksi, jonka Moldovan tasavallan hallitus on hyväksynyt 14 päivänä joulukuuta 2016 annetulla hallituksen päätöksellä N:o 1332.

               2 artikla

               Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

               Tehty …, …

                        Assosiaatiokomitean puolesta

                        Puheenjohtaja


				|

		52014PC0559

			Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan Euroopan unionin edun mukaisesti pakkotyötä koskevan Kansainvälisen työjärjestön vuoden 1930 yleissopimuksen vuoden 2014 pöytäkirja oikeudelliseen yhteistyöhön rikosasioissa liittyvien kysymysten osalta /* COM/2014/0559 final - 2014/0258 (NLE) */

			   	PERUSTELUT
1.           EHDOTUKSEN TAUSTA
Ehdotukset neuvoston päätöksiksi
mahdollistavat sen, että jäsenvaltiot voivat ratifioida pakkotyötä koskevaan
Kansainvälisen työjärjestön, jäljempänä ’ILO’, vuoden 1930 yleissopimukseen
kuuluvan pöytäkirjan, jäljempänä ’pöytäkirja’.
Pakkotyötä koskeva ILO:n vuoden 1930
yleissopimus (nro 29), jäljempänä ’yleissopimus’, on yksi ILO:n kahdeksasta
keskeisestä yleissopimuksesta, jotka muodostavat kansainväliset työtä koskevat
perusnormit, ja sen katsotaan olevan ihmisoikeusasiakirja. Hyväksyessään
yleissopimuksen vuonna 1930 Kansainvälinen työkonferenssi, jäljempänä
’työkonferenssi’, kehotti sopimusvaltioita lakkauttamaan pakkotyön käytön
mahdollisimman lyhyen ajan kuluessa ja määrittelemään sen rikokseksi. Silti
vielä yli 80 vuotta myöhemmin ja huolimatta yleissopimuksen miltei
maailmanlaajuisesta ratifioinnista pakkotyötä esiintyy edelleen, tosin eri
muodoissa kuin niissä, jotka aiheuttivat runsaasti huolta 1900-luvun
alkupuolella. ILO:n arvioiden mukaan vähintään 20,9 miljoonaa ihmistä eri
puolilla maailmaa joutuu tekemään pakkotyötä.
Työkonferenssin 103. istunnossa hyväksytyn
pöytäkirjan tavoitteena on puuttua sopimuksen täytäntöönpanossa oleviin
puutteisiin, ehkäistä työvoiman hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa
ihmiskauppaa ja edistää pakkotyön uhrien suojelua ja korvausten maksamista
uhreille.
Euroopan unioni on sitoutunut sekä sisä- että
ulkosuhteissaan edistämään ihmisoikeuksia ja ihmisarvoista työtä ja hävittämään
ihmiskaupan. Erityisen tärkeää pöytäkirjassa on se, että Euroopan unioni on
sitoutunut myös edistämään lapsen oikeuksien suojelua ja sukupuolten
tasa-arvoa, sillä naiset voivat olla erityisen alttiina tietyille pakkotyön
muodoille. Työelämän oikeudet ovat olennainen osa ihmisarvoista työtä.
Ratifioidessaan ILO:n yleissopimuksia ja niihin liittyviä pöytäkirjoja EU:n
jäsenvaltiot lähettävät tärkeän signaalin EU:n politiikan johdonmukaisuudesta
työelämän perusperiaatteiden ja -oikeuksien edistämisessä sekä työolojen
parantamisessa kaikkialla maailmassa.
Osana ihmiskaupan hävittämiseen tähtäävää EU:n
strategiaa[1]
komissio kehotti lisäksi EU:n jäsenvaltioita ratifioimaan kaikki asiaa koskevat
kansainväliset asiakirjat, sopimukset ja oikeudelliset velvoitteet. Näin
ihmiskauppaan voidaan puuttua tehokkaammalla, koordinoidummalla ja
johdonmukaisemmalla tavalla. Uhrien oikeuksien lujittaminen EU:ssa on myös
ollut komission strateginen prioriteetti viime vuosina. Horisontaalisen uhrien
oikeuksia koskevan direktiivin tarkoituksena on varmistaa, että rikoksen
uhreilla on yhteisten vähimmäisvaatimusten mukaiset oikeudet poliisitutkinnan
ja tuomioistuinkäsittelyjen aikana. Pöytäkirja on katsottava osaksi tätä työtä.
Jäsenvaltioiden pöytäkirjan ratifioimistoimia
mahdolliset haittaavat EU:n tason oikeudelliset esteet on siksi tarpeen poistaa
EU:n tasolla. Pöytäkirjan sisältö ei aiheuta ongelmia unionin nykyisen
säännöstön kannalta.
Pöytäkirjan määräykset vahvistavat
kansainvälistä  oikeudellista kehystä asettamalla velvoitteita, joiden avulla
ehkäistään pakkotyötä ja tarjotaan pakkotyön uhreille suojelua ja mahdollisuus
oikeussuojakeinoihin, kuten korvauksiin.
Pöytäkirjan 1 ja 6 artiklassa ILO:n
jäsenvaltioita vaaditaan luomaan kansallinen politiikka ja toimintasuunnitelma
pakkotyön tehokasta ja pitkäaikaista poistamista varten ja ryhtymään toimiin
pöytäkirjan määräysten soveltamiseksi yhteistyössä työnantaja- ja
työntekijäjärjestöjen kanssa.
Pöytäkirjan 2 artiklassa vahvistetaan
toimenpiteet, jotka ILO:n jäsenvaltioiden on toteutettava pakkotyön
ehkäisemiseksi ja joita ovat
·
etenkin erityisen suojattomiin ryhmiin sekä
työnantajiin kohdistuva valistus ja tiedotus;
·
sen varmistaminen, että pakkotyön torjumisen
kannalta merkittävän lainsäädännön kattavuus ja täytäntöönpano koskevat kaikkia
työntekijöitä ja talouden kaikkia aloja ja että työsuojelutarkastusyksiköitä
vahvistetaan;
·
ihmisten, erityisesti siirtotyöläisten,
suojeleminen mahdollisilta väärinkäytöksiltä ja vilpiltä rekrytoinnissa ja
työhönsijoituksessa;
·
asianmukaisen huolellisuuden (due diligence)
tukeminen sekä julkisen että yksityisen sektorin toiminnassa; ja
·
pakkotyöhön joutumisen riskiä pahentaviin
perimmäisiin syihin puuttuminen.
Pöytäkirjan 3 artiklassa määrätään, että
pakkotyön uhrien tunnistamiseksi, vapauttamiseksi, suojelemiseksi, toipumisen
edistämiseksi ja kuntouttamiseksi on ryhdyttävä tehokkaisiin toimiin ja myös
muuta apua ja tukea on tarjottava. Pöytäkirjan 4 artiklassa ILO:n
jäsenvaltioita vaaditaan varmistamaan, että kaikilla uhreilla on mahdollisuus
oikeussuojakeinoihin, kuten korvauksiin, ja että toimivaltaisilla
viranomaisilla on oikeus olla syyttämättä uhreja laittomasta toiminnasta, johon
heidät on pakotettu.
Lisäksi 5 artiklassa määrätään
kansainvälisestä yhteistyöstä pakkotyön torjumiseksi ja poistamiseksi, ja 7
artiklalla yleissopimuksesta poistetaan siirtymämääräykset.
Pöytäkirjassa käsitellään sellaisia EU:n
lainsäädännön aloja, jotka ovat jo pitkälle säänneltyjä.
Pakkotyön ehkäisemistä koskevissa pöytäkirjan
määräyksissä käsitellään näkökohtia, jotka kuuluvat EU:n sosiaalipolitiikan
alaan ja joita koskevassa EU:n lainsäädännössä[2]
asetetaan työoloja koskevia vähimmäisvaatimuksia.
Uhrien suojelua ja oikeussuojakeinoja
koskevissa pöytäkirjan säännöksissä käsitellään näkökohtia, jotka liittyvät
rikosasioissa tehtävään oikeudelliseen yhteistyöhön ja joita koskevassa EU:n
lainsäädännössä[3]
asetetaan ihmiskaupan ehkäisemistä ja uhrien oikeuksia koskevia
vähimmäisvaatimuksia.
Jotkin pöytäkirjan osat liittyvät
työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen[4]
sekä turvapaikkaa ja maahanmuuttoa koskeviin sääntöihin[5].
Edelleen pöytäkirja liittyy yhteiseen
kauppapolitiikkaan, EU:n kansainvälisiin sopimuksiin, kehitysyhteistyöhön ja
kauppasopimuksiin, joissa viitataan työelämän perusnormeihin, sekä ILO:n
keskeisten yleissopimusten ratifiointiin ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon EU:ssa
ja EU:n ulkopuolisissa maissa.
2.           INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN
JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI
Ei sovelleta.
3.           EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT
OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT
Pöytäkirja on oikeudellisesti sitova
kansainvälinen sopimus, joka on ratifioitava ja joka liittyy yleissopimukseen.
Pöytäkirja luo sopimuksen ratifioineisiin valtioihin sovellettavat
oikeudelliset velvoitteet, ja sen voivat ratifioida ainoastaan yleissopimuksen
ratifioineet valtiot.
ILO:ssa pöytäkirjan avulla yleissopimusta
tarkistetaan osittain tai täydennetään yleissopimuksen mukauttamiseksi
muuttuviin olosuhteisiin ja sen merkityksen lisäämiseksi. Yleissopimusten
hyväksymistä ja ratifiointia koskevaa ILO:n peruskirjan 19 artiklan 4 kohtaa
sovelletaan myös pöytäkirjaan.
Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen
oikeuskäytännön[6]
ja erityisesti ILO:n yleissopimuksen tekemistä ja ratifiointia koskevan
oikeuskäytännön[7]
mukaisesti jäsenvaltiot eivät voi päättää ratifioida pöytäkirjaa
toimielinrakenteen ulkopuolella, koska jotkin pöytäkirjan osat kuuluvat unionin
toimivaltaan.
EU itse ei voi kuitenkaan ratifioida ILO:n
pöytäkirjaa, koska ILO:n sääntöjen mukaan ainoastaan valtiot voivat olla
tällaisten pöytäkirjojen osapuolia.
Koska pöytäkirjan kohde kuuluu osittain
unionin ja osittain jäsenvaltioiden toimivaltaan, EU:n toimielinten ja
jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tehdäkseen yhteistyötä
pöytäkirjan ratifioinnissa ja pöytäkirjasta johtuvien sitoumusten
täytäntöönpanossa[8].
Viime vuosikymmenen aikana neuvosto on jo
valtuuttanut jäsenvaltiot ratifioimaan EU:n edun vuoksi viisi ILO:n
yleissopimusta, jotka kuuluvat osittain unionin toimivaltaan[9].
Pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvilla
ihmiskaupan ehkäisemisen, uhrien suojelun ja työmarkkinapolitiikan eri
osa-alueilla sääntely on jo edennyt niin pitkälle, etteivät jäsenvaltiot enää
voi ulkosuhteissa toimia täysivaltaisina tällä alalla[10]. Euroopan unionin
toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 82 artiklan 2 kohta ja 153
artikla muodostavat tärkeimmän oikeusperustan asiaa koskevalle EU:n lainsäädännölle,
joka on yksityiskohtaisempi kuin pöytäkirjassa vahvistetut yleiset periaatteet.
Pöytäkirjan määräykset ja unionin säännöstössä
näillä aloilla vahvistetut vähimmäisvaatimukset ovat yhteensopivat.
ILO:n peruskirjan 19 artiklan 8 kohdan mukaisesti
pöytäkirjassa vahvistetaan vähimmäisvaatimukset. Unionin säännöstö noudattaa
samaa lähestymistapaa. Tämä tarkoittaa sitä, että EU:n lainsäädäntö voi olla
ILO:n normeja tiukempi ja päinvastoin[11].
Ehdotetuilla neuvoston päätöksillä näin ollen
valtuutetaan jäsenvaltiot ratifioimaan unionin edun vuoksi ne pöytäkirjan osat,
jotka kuuluvat unionin toimivaltaan, ja suositellaan niitä pyrkimään tekemään
sen vuoden 2016 loppuun mennessä.
Ehdotus perustuu toisaalta SEUT-sopimuksen
218 artiklan 6 kohtaan, jota sovelletaan yhdessä SEUT-sopimuksen
82 artiklan 2 kohdan kanssa ja joka muodostaa tärkeimmän oikeusperustan
oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevalle unionin lainsäädännölle,
jolla on merkitystä käsiteltäessä ihmiskauppaa ja uhrien oikeuksia, ja toisaalta
SEUT-sopimuksen 153 artiklan 2 kohdan toiseen alakohtaan, jota sovelletaan
yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan kanssa ja joka muodostaa
tärkeimmän oikeusperustan työntekijöiden suojelua ja työolojen parantamista
koskevalle unionin lainsäädännölle, jolla on merkitystä pakkotyön
ehkäisemisessä.
Pöytäkirjalla on useita päämääriä, joita ei
voida erottaa toisistaan ja joista mikään ei ole toiseen nähden toisarvoinen ja
välillinen. Erityisesti pöytäkirjan tavoitteena ovat toisaalta ihmisarvoiset työolot
ja toisaalta pakkotyön tai pakollisen työn uhrien suojelu ja rikoksentekijöiden
rankaiseminen. Tämän vuoksi pöytäkirjan on perustuttava sekä SEUT-sopimuksen 82
artiklan 2 kohtaan että 153 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaan. Kahden
oikeusperustan käyttäminen yhden päätöksen hyväksymisessä ei kuitenkaan ole
mahdollista, jos näiden perustojen osalta määrätyt menettelyt ovat keskenään
yhteensopimattomia.[12]
Juuri tällaisesta tapauksesta on nyt kyse, koska rikosasioissa tehtävä
oikeudellinen yhteistyö ei sido Tanskaa, minkä vuoksi äänimäärät neuvostossa
eroavat. Näin ollen tarvitaan kaksi erillistä neuvoston päätöstä.
Pakkotyön tai pakollisen työn uhrien suojelun
ja rikoksentekijöiden rankaisemisen tavoitteen kannalta SEUT-sopimuksen 82
artiklan 2 kohta on ainoa oikeusperusta, jolle nykyisen ehdotuksen olisi
perustuttava. On totta, että pöytäkirjassa käsitellään myös pakkotyön tai
pakollisen työn uhrien oleskeluoikeudellista asemaa siltä osin kuin tämä on
tarpeen, jotta uhreilla olisi mahdollisuus asianmukaisiin ja tehokkaisiin
oikeussuojakeinoihin (ks. erityisesti pöytäkirjan 4 artikla). Tämä
SEUT-sopimuksen 79 artiklaan liittyvä tarkoitus on kuitenkin ainoastaan
liitännäinen, kun taas SEUT-sopimuksen 82 artiklan 2 kohtaan liittyvät
ihmiskaupan ehkäisemisen ja torjumisen ja uhrien suojelun tavoitteet[13] ovat yksilöitävissä
pääasialliseksi tai määrääväksi tarkoitukseksi tai tekijäksi.
Komissio muistuttaa tässä yhteydessä, että se
on toimittanut neuvostolle 14. huhtikuuta 2014 SEUT-sopimuksen 218 artiklan 3
ja 4 kohdan nojalla suosituksen neuvoston päätökseksi luvan antamisesta
neuvottelujen aloittamiseen kansainvälisen työkonferenssin 103. istunnossa
pakkotyötä koskevaa vuonna 1930 tehtyä Kansainvälisen työjärjestön sopimusta
(nro 29) täydentävästä pöytäkirjasta ja asiaa koskeviksi neuvotteluohjeiksi
(COM(2014) 238, 14.4.2014). Komissio muistuttaa lisäksi, että tästä
suosituksesta on keskusteltu neuvoston työryhmän kokouksissa 5., 14. ja 16.
toukokuuta 2014 ja että huolimatta useista yrityksistä päästä tyydyttävään
ratkaisuun, Coreperin kokouksessa 23. toukokuuta 2014 päätettiin olla viemättä
asiaa eteenpäin ja näin ollen olla toimittamatta päätösluonnosta neuvostolle
hyväksyttäväksi. Tämän johdosta komissio antoi seuraavan julistuksen, joka on
kirjattu Coreperin pöytäkirjaan:
Komissio palauttaa mieleen, että
jäsenvaltioiden ja komission velvollisuutena on tehdä vilpitöntä yhteistyötä
kaikissa olosuhteissa. Näiden päätösten puuttuminen johtaa tilanteeseen, joka
on ristiriidassa perussopimusten kanssa, sillä jäsenvaltiot eivät ole
oikeudellisesti vapaita tekemään oikeudellisia sitoumuksia unionin toimivaltaan
kuuluvissa asioissa kansainvälisissä neuvotteluissa ilman unionin puitteissa
tehtyjä päätöksiä. Komissio aikoo arvioida, mihin toimiin asiassa on
ryhdyttävä. Komissio muistuttaa, että unionin toimivaltaa on kunnioitettava ja
mahdollisia ristiriitaisuuksia unionin säännöstön ja neuvottelujen kohteena
olevien ILO:n välineiden välillä vältettävä ja että jäsenvaltioiden on
toimittava ILO:ssa EU:n etujen mukaisesti.
Komissio toteaa myös, että huolimatta siitä,
että mainittua päätösluonnosta ei ole hyväksytty, jäsenvaltiot ovat edenneet
pakkotyötä koskevan yleissopimuksen vuoden 2014 pöytäkirjan neuvottelu- ja
hyväksymisvaiheeseen ILO:ssa. Koska vuoden 2014 pöytäkirja on pakkotyötä
koskevan yleissopimuksen kannalta tärkeä, komissio ehdottaa SEUT-sopimuksen 218
artiklan 6 kohdan perusteella, että jäsenvaltiot, jotka toimivat yhdessä
unionin etujen mukaisesti, valtuutetaan ratifioimaan kyseinen pöytäkirja.
Komissio painottaa samalla, että tämän ehdotuksen ei missään tapauksessa voida
katsoa merkitsevän sitä, että komissio hyväksyy kyseisen pöytäkirjan
hyväksymiseen ILO:ssa johtaneen menettelyn lainmukaisuuden.
2014/0258 (NLE)
Ehdotus
NEUVOSTON PÄÄTÖS
jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan
Euroopan unionin edun mukaisesti pakkotyötä koskevan Kansainvälisen
työjärjestön vuoden 1930 yleissopimuksen vuoden 2014 pöytäkirja oikeudelliseen
yhteistyöhön rikosasioissa liittyvien kysymysten osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 82 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218
artiklan 6 kohdan a alakohdan v alakohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin puoltavan
lausunnon[14]

sekä katsoo seuraavaa:
(1)       Euroopan unioni kannattaa
sellaisten työtä koskevien kansainvälisten yleissopimusten ratifiointia, jotka
Kansainvälinen työjärjestö on luokitellut ajan tasalla oleviksi, sillä näin
tuetaan Euroopan unionin pyrkimyksiä edistää ihmisoikeuksia ja ihmisarvoista
työtä kaikille sekä hävittää ihmiskauppa sekä unionissa että sen ulkopuolella,
missä työelämän perusperiaatteiden ja -oikeuksien suojelu on keskeinen
näkökohta.
(2)       Kansainvälisen työjärjestön,
jäljempänä ’ILO’, pakkotyötä koskevan vuoden 1930 yleissopimuksen vuoden 2014
pöytäkirjan, jäljempänä ’pöytäkirja’, säännöistä osa kuuluu SEUT-sopimuksen 82
artiklan 2 kohdan mukaisesti unionin toimivaltaan. Lisäksi jotkin pöytäkirjan
säännöistä kuuluvat jo oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevan EU:n
säännöstön piiriin.[15]

(3)       Näin ollen jäsenvaltiot eivät
voi tehdä sitoumuksia pöytäkirjan näiden osien osalta Euroopan unionin
toimielinrakenteen ulkopuolella[16].
(4)       ILO:n peruskirjan
yleissopimusten hyväksymistä ja ratifiointia koskevaa 19 artiklan 4 kohtaa
sovelletaan myös pöytäkirjaan, joka on sitova kansainvälinen sopimus, joka on
ratifioitava ja joka liittyy yleissopimukseen.
(5)       Euroopan unioni ei voi
ratifioida pöytäkirjaa, koska ainoastaan valtiot voivat olla sen osapuolia.
(6)       Sen vuoksi on tarpeen, että
jäsenvaltiot, jotka toimivat yhdessä Euroopan unionin etujen mukaisesti,
valtuutetaan ratifioimaan pöytäkirja Euroopan unionin toimivaltaan kuuluvilta
osilta SEUT-sopimuksen 82 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(7)       SEUT-sopimuksen 82 artiklan 2
kohta on ainoa oikeusperusta, jolle nykyisen päätöksen olisi perustuttava On
totta, että pöytäkirjassa käsitellään myös pakkotyön tai pakollisen työn uhrien
oleskeluoikeudellista asemaa siltä osin kuin tämä on tarpeen, jotta uhreilla
olisi mahdollisuus asianmukaisiin ja tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin (ks.
erityisesti pöytäkirjan 4 artikla). Tämä SEUT-sopimuksen 79 artiklaan liittyvä
tarkoitus on kuitenkin ainoastaan liitännäinen, kun taas SEUT-sopimuksen 82
artiklan 2 kohtaan liittyvät tavoitteet ovat yksilöitävissä pääasialliseksi tai
määrääväksi tarkoitukseksi ja tekijäksi.
(8)       Euroopan unionista tehtyyn
sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä,
Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti tämä
päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan rikosasioissa tehtävässä
oikeudellisessa yhteistyössä.
(9)       Ihmiskaupan ehkäisemisestä ja
torjumisesta sekä ihmiskaupan uhrien suojelemisesta annettu direktiivi 2011/36/EU
ja rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista
vähimmäisvaatimuksista annettu direktiivi 2012/29/EU sitovat Yhdistynyttä
kuningaskuntaa ja Irlantia, ja ne osallistuvat näin ollen tämän päätöksen
hyväksymiseen.
(10)     Pöytäkirjaluonnoksen muiden
kuin oikeudelliseen yhteistyöhön rikosasioissa liittyvien määräysten osalta
hyväksytään päätös samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Jäsenvaltiot valtuutetaan ratifioimaan
pakkotyötä koskevan Kansainvälisen työjärjestön vuoden 1930 yleissopimuksen
vuoden 2014 pöytäkirja Euroopan unionille SEUT-sopimuksen 82 artiklan 2 kohdan
nojalla annettuun toimivaltaan kuuluvilta osilta.
2 artikla
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat
toimet yleissopimuksen ratifiointikirjojensa tallettamiseksi Kansainvälisen
työtoimiston pääjohtajan huostaan mahdollisimman pian ja mielellään ennen 31
päivää joulukuuta 2016.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille
jäsenvaltioille.
4 artikla
Tässä
päätöksessä 'jäsenvaltiolla' tarkoitetaan kaikkia jäsenvaltioita Tanskaa lukuun
ottamatta.
Tehty Brysselissä
                                                                       Neuvoston
puolesta
                                                                       Puheenjohtaja
[1]               Ihmiskaupan hävittämiseen tähtäävä EU:n strategia
vuosiksi 2012–2016, COM(2012) 286, 19.6.2012.
[2]               Näihin kuuluvat: työnantajan velvollisuudesta ilmoittaa
työntekijöille työsopimuksessa tai työsuhteessa sovellettavista ehdoista
annettu direktiivi 91/533/ETY (’kirjallinen ilmoitus’), vuokratyöstä annettu
direktiivi 2008/104/EY sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat
direktiivit, kuten puitedirektiivi 89/391/ETY, työaikadirektiivi 2003/88/EY,
nuorten työntekijöiden suojelua koskeva direktiivi 94/33/ETY sekä
äitiyssuojelua koskeva direktiivi 92/85/ETY.
[3]               Direktiivi 2011/36/EU (’ihmiskaupan ehkäiseminen’);
direktiivi 2012/29/EU (’uhrien oikeudet’).
[4]               SEUT-sopimuksen 45 artikla ja työntekijöiden vapaasta
liikkuvuudesta unionin alueella annettu asetus N:o (EU) 492/2011.
[5]               Direktiivi 2004/81/EY (’uhreille myönnettävä
oleskelulupa’) ja direktiivi 2009/52/EY (’työnantajiin kohdistettavat
seuraamukset’). Myös direktiivi 2008/115/EY (’palauttaminen’), direktiivi
2011/98/EU (’yhdistelmälupa’) ja direktiivi 2014/36/EU (’kausityöntekijät’)
liittyvät pöytäkirjan ja siihen liittyvän suosituksen tiettyihin määräyksiin.
[6]               Euroopan unionin tuomioistuimen AETR-tuomio, asia 22/70,
31.3.1971, Kok., 1971, 263; ks. myös SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohta, jossa
nämä periaatteet on kodifioitu.
[7]               Euroopan unionin tuomioistuimen lausunto 2/91
kemikaaleja koskevasta yleissopimuksesta nro 170, 19.3.1993, Kok., 1993-I, s. 1061.
[8]               Euroopan unionin tuomioistuimen lausunto 2/91 (ks.
edellinen alaviite), 36, 37 ja 38 kohta.
[9]               Neuvoston päätös 2005/367/EY, tehty 14 päivänä
huhtikuuta 2005, jäsenvaltioille annettavasta valtuutuksesta ratifioida
Euroopan yhteisön edun vuoksi merenkulkijoiden henkilöllisyystodistusta koskeva
Kansainvälisen työjärjestön yleissopimus nro 185 (EUVL L 136, 30.5.2005, s. 1);
Neuvoston päätös 2007/431/EY?, tehty 7 päivänä kesäkuuta 2007, jäsenvaltioiden
valtuuttamisesta ratifioimaan, Euroopan yhteisön edun vuoksi, merityötä koskeva
Kansainvälisen työjärjestön vuoden 2006 yleissopimus (EUVL L 161, 22.6.2007, s.
63);
Neuvoston päätös 2010/321/EU, annettu 7 päivänä kesäkuuta 2010, jäsenvaltioiden
valtuuttamisesta ratifioimaan, Euroopan unionin edun vuoksi, kalastusalan työtä
koskeva Kansainvälisen työjärjestön vuoden 2007 yleissopimus (yleissopimus nro
188) (EUVL L 145, 11.6.2010, s. 12);
Neuvoston päätös 2014/52/EU, annettu 28 päivänä tammikuuta 2014,
jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan Euroopan unionin edun vuoksi
työturvallisuutta kemikaaleja käytettäessä koskeva Kansainvälisen työjärjestön
vuoden 1990 yleissopimus (yleissopimus nro 170);
Neuvoston päätös 2014/51/EU, annettu 28 päivänä tammikuuta 2014,
jäsenvaltioiden valtuuttamisesta ratifioimaan Euroopan unionin edun vuoksi
kotitaloustyöntekijöiden ihmisarvoista työtä koskeva Kansainvälisen
työjärjestön vuoden 2011 yleissopimus (yleissopimus nro 189).
[10]             Euroopan unionin tuomioistuimen lausunto 2/91, 25 ja 26
kohta.
[11]             Euroopan unionin tuomioistuimen lausunto 2/91, 18 kohta.
[12]             Ks., viimeksi, 11. kesäkuuta 2014 annettu Euroopan unionin
tuomioistuimen tuomio asiassa C-377/12, 34 kohta.
[13]             Ks. erityisesti rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja
suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista 25 päivänä lokakuuta 2012 annettu
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/29/EU ja ihmiskaupan
ehkäisemisestä ja torjumisesta sekä ihmiskaupan uhrien suojelemisesta 5 päivänä
huhtikuuta 2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi
2011/36/EU, joka perustuu SEUT-sopimuksen 82 artiklan 2 kohtaan ja 83 artiklan
1 kohtaan. Pöytäkirjan 1 artiklan 1, 2 ja 3 kohta, 2 artiklan a ja c alakohta,
3 artikla sekä 4 artiklan 1 ja 2 kohta koskevat suoraan mainittujen
direktiivien soveltamisalaan kuuluvia asioita.
[14]             EUVL C , , s. .
[15]             Useisiin pöytäkirjan määräyksiin sovelletaan direktiiviä
2011/36/EU ihmiskaupan ehkäisemisestä ja torjumisesta sekä ihmiskaupan uhrien
suojelemisesta ("ihmiskaupan torjunta") ja direktiiviä 2012/29/EU
rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista
("uhrien oikeudet").
[16]             Euroopan unionin tuomioistuin, asia 22/70, komissio v.
neuvosto (”AETR”), Kok. 1971, s. 263, 22 kohta, lausunto 2/91 (’ILO’),
Kok. 1993-I, s. 1061, 26 kohta, ja asia C-45/07, komissio v. Kreikka, Kok.
2009, s. I-701, 31 kohta.


title: Ehdotus neuvoston päätös päätösten 98/161/EY, 2004/228/EY ja 2004/295/EY muuttamisesta arvonlisäveroon liittyvien petosten ehkäisytoimenpiteiden jatkamiseksi jätealalla

text:
Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52005PC0635

Ehdotus Neuvoston päätös päätösten 98/161/EY, 2004/228/EY ja 2004/295/EY muuttamisesta arvonlisäveroon liittyvien petosten ehkäisytoimenpiteiden jatkamiseksi jätealalla  /* KOM/2005/0635 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 7.12.2005KOM(2005)635 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSpäätösten 98/161/EY, 2004/228/EY ja 2004/295/EY muuttamisesta arvonlisäveroon liittyvien petosten ehkäisytoimenpiteiden jatkamiseksi jätealalla(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi. Espanja, Alankomaat ja Italia ovat pyytäneet komission pääsihteeristössä 3. elokuuta 2005, 25. lokakuuta 2005 ja 26. syyskuuta 2005 saapuneeksi kirjatuilla kirjeillä lupaa direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta tai 2 artiklasta ja 28 a artiklan 1 kohdasta poikkeavien toimenpiteiden uusimiseen. Komissio antoi kyseisen direktiivin 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti nämä pyynnöt tiedoksi muille jäsenvaltioille 6. syyskuuta 2005, 26. lokakuuta 2005 ja 24. lokakuuta 2005 päivätyillä kirjeillä. Komissio ilmoitti Espanjalle 7. syyskuuta 2005, Alankomaille 27 lokakuuta 2005 ja Italialle 25 lokakuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. |120 | Yleistä Kaikilla kyseisillä jäsenvaltioilla on aikaisemmin ollut ongelmia, joissa ne ovat menettäneet arvonlisäveroja jäte- ja kierrätysalalla. Tavallisin väärinkäytös on sellainen, jossa jätekauppaan osallistuvat pienet yritykset jättävät laskutetun arvonlisäveron maksamatta viranomaisille ja katoavat. Suorituksen vastaanottajalle jää lasku, joka on verovähennyskelpoinen, vaikka vähennettävä vero on maksamatta. Nämä ongelmat ovat johtaneet erillisiin poikkeuksiin kyseisten jäsenvaltioiden tarpeiden ja lähestymistapojen perusteella. Espanjan kuningaskunta ja Italia pyysivät ja saivat luvan soveltaa 21 artiklasta ja Alankomaat 2 artiklasta ja 28 a artiklan 1 kohdasta poikkeavia erityistoimenpiteitä enintään 31. päivään joulukuuta 2005. Voimassa olevissa päätöksissä säädetään luvan päättymisestä, jos kuudetta arvonlisäverodirektiiviä muuttava jätealaan sovellettava arvonlisäveron erityisjärjestelmä tulee voimaan. Uskoen kyseisten toimenpiteiden tehokkuuteen ja niiden säilyttämisen tarpeeseen jatkossakin kyseiset jäsenvaltiot ovat nyt pyytäneet viranomaisiltaan jatkolupaa. Vaikka jätealalle ehdotetaan käännettyä verovelvollisuutta kuudenteen direktiiviin sisältyvänä vaihtoehtona komission ehdotuksessa KOM(2005)89, jolla pyritään järkiperäistämään 27 artiklaa koskevia poikkeuksia, ei ole lainkaan varmaa, että asiasta päästäisiin yksimielisyyteen ennen 31. joulukuuta 2005. Tästä syystä jatkaminen on välttämätöntä voimassa olevien toimenpiteiden oikeusperustan jatkuvuuden varmistamiseksi. Direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään yleissääntönä, että tavaroita tai palveluita toimittava verovelvollinen on tavallisesti velvollinen maksamaan arvonlisäveron. Espanja ja Italia sen sijaan haluaisivat jatkaa tästä poikkeavan käännetyn verovelvollisuusjärjestelmän soveltamista, jolloin tavarat tai palvelut vastaanottavan verovelvollisen olisi maksettava arvonlisävero. Jäte- ja kierrätysmarkkinoiden olosuhteissa tämä yksinkertaistaisi verotuksen soveltamista ja turvaisi verotulot, koska arvonlisäveron maksaisi henkilö, jolla on siihen vähennysoikeus eikä tavaran tai palvelun toimittaja, joilla on taipumusta kadota. Vaikka kyseisen alan tavaroiden ja palvelujen toimittajia verotetaan tavallisesti vakioprosentin mukaisesti, Alankomaat haluaisi säilyttää poikkeuksensa 2 artiklasta ja 28 a artiklan 1 kohdasta, jossa tietyin lisäedellytyksin sallitaan vapautuksen soveltaminen kierrätys- ja jäteaineisten toimituksille ja yhteisöhankinnoille. |130 | Nykyiset säännökset ehdotuksessa käsitellyllä alalla Ranska ja Kreikka hyödyntävät samanlaisia poikkeuksia kuin Alankomaat, sillä niissä sallitaan arvonlisäverovapautuksen soveltaminen tietyissä olosuhteissa tuoreita teollisuusjätteitä ja kierrätysaineksia koskeviin toimiin. |141 | Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ei sovellettavissa. |ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Asianomaisten osapuolten kuuleminen |219 | Ei koske tätä toimenpidettä. |Asiantuntijalausunnot |229 | Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi Ehdotetulla päätöksellä on tarkoitus pitää voimassa poikkeukset, jotka yksinkertaistavat veronkantoa ja ehkäisevät arvonlisäveropetoksia tai veronkiertoa. Johtuen soveltamisalan kapeudesta ja siitä, että päätösehdotuksella ainoastaan jatketaan voimassa olevia poikkeuksia, vaikutus on joka tapauksessa melko vähäinen. |EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Päätös 31. joulukuuta 2005 saakka Alankomaille vapautuksen soveltamiseksi ja Italialle ja Espanjalle käännetyn verovelvollisuuden soveltamiseksi jätealan toimituksiin myönnettyjen lupien jatkamiseksi. |310 | Oikeusperusta Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohta. |329 | Toissijaisuusperiaate Tämä ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |331 | Päätös koskee luvan myöntämistä tietyille jäsenvaltioille niiden omasta pyynnöstä eikä siihen liity velvollisuuksia. |332 | Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpiteet ovat tavoitteeseensa nähden oikeasuhteisia. |Säädöslajin valinta |341 | Ehdotettu säädös: muu. |342 | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa luvan ottaa käyttöön yhteisistä arvonlisäverosäännöistä poikkeavia toimenpiteitä. Neuvoston päätös on ainoa soveltuva säädöslaji, koska se voidaan kohdistaa yksittäiselle jäsenvaltiolle. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. |LISÄTIETOJA |Tarkastelu-/tarkistus-/raukeamislauseke |533 | Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. |570 | Ehdotuksen yksityiskohtainen selitys Ehdotuksella muutetaan ainoastaan kunkin yksilöidyn päätöksen voimassaolon päättymispäivä. Voimassa olevien poikkeusten sanamuodosta johtuen seurauksena on kunkin poikkeuksen luvan jatkaminen joko 31. päivään joulukuuta 2009 tai ns. ”järkiperäistämisdirektiivin” (tällä hetkellä ehdotus KOM(2005)89), johon sisältyy arvonlisäverotuksen erityisjärjestely jätealalle, voimaantuloon saakka, sen mukaisesti, kumpi päivämäärä on aikaisempi. Kuten on ehdotettu, kaikki jäsenvaltiot voivat tällöin soveltaa käännettyä verovelvollisuutta tiettyihin toimituksiin jätteet mukaan luettuina, (direktiivin 77/388/ETY 29 artiklalla perustettua) arvonlisäverokomiteaa kuultuaan. Edellä tarkoitettu erityisjärjestely muodostaa tällöin kuudennen direktiivin mukaisen vaihtoehdon. |1.  EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSpäätösten 98/161/EY, 2004/228/EY ja 2004/295/EY muuttamisesta arvonlisäveroon liittyvien petosten ehkäisytoimenpiteiden jatkamiseksi jätealalla(Ainoastaan espanjan-, hollannin- ja italiankieliset tekstit ovat todistusvoimaisia)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY[1] ja erityisesti sen 27 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],sekä katsoo seuraavaa:(1) Direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan nojalla neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä arvonlisäveron (alv) kannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi.(2) Komission pääsihteeristön 25. lokakuuta 2005 vastaanottamalla kirjeellä Alankomaat pyysi luvan antamisesta Alankomaiden kuningaskunnalle toteuttaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 2 artiklasta ja 28 a artiklan 1 kohdasta poikkeavaa toimenpidettä 16 päivänä helmikuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen 98/161/EY[3] voimassaolon jatkamista.(3) Komission pääsihteeristön 3 päivänä elokuuta 2005 vastaanottamalla kirjeellä Espanja pyysi luvan antamisesta Espanjalle toteuttaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä 26 päivänä helmikuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/228/EY[4] voimassaolon jatkamista.(4) Komission pääsihteeristön 26 päivänä syyskuuta 2005 vastaanottamalla kirjeellä Italia pyysi luvan antamisesta Italialle toteuttaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä 22 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/295/EY[5] voimassaolon jatkamista.(5) Komissio ilmoitti direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellä mainituista pyynnöstä muille jäsenvaltioille. Komissio ilmoitti Alankomaille 27. lokakuuta 2005, Espanjalle 7. syyskuuta 2005 ja Italialle 25. lokakuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli käytössään kaikki kyseisten maiden yksittäisten pyyntöjen arvioinnissa tarpeellisiksi katsomansa tiedot.(6) Päätöksellä 98/161/EY Alankomaille annettiin lupa soveltaa 31 päivään joulukuuta 1999 tiettyjä toimenpiteitä yhteisön sisäisiin romujen ja jätteiden hankintoihin ja toimituksiin liittyvien petosten ehkäisemiseksi. Päätöksen 98/161/EY voimassaoloa jatkettiin 31 päivään joulukuuta 2003 päätöksellä 2000/435/EY[6]. Myöhemmin tehdyllä päätöksellä 2004/514/EY[7] jatkettiin päätöksellä 98/161/EY annetun luvan voimassaoloa siihen asti, kun erityisjärjestelyt alv:n kannosta kierrätysjätteiden alalla tulevat voimaan tai 31 päivään joulukuuta 2005, sen mukaan kumpi päivämääristä on aiempi.(7) Päätöksellä 2004/228/EY Espanjalle annettiin lupa soveltaa toimenpidettä kierrätysjätteiden alan alv:hen liittyvien petosten ehkäisemiseksi. Kyseisen päätöksen voimassaolo päättyy, kun erityisjärjestelyt alv:n kannosta kierrätysjätteiden alalla tulevat voimaan tai 31 päivään joulukuuta 2005, sen mukaan kumpi päivämääristä on aiempi.(8) Päätöksellä 2004/295/EY Italialle annettiin lupa soveltaa toimenpidettä kierrätysjätteiden alan alv:hen liittyvien petosten ehkäisemiseksi. Kyseisen päätöksen voimassaolo päättyy, kun erityisjärjestelyt alv:n kannosta kierrätysjätteiden alalla tulevat voimaan tai 31 päivään joulukuuta 2005, sen mukaan kumpi päivämääristä on aiempi.(9) Toimenpiteet ovat oikeassa suhteessa tavoitteisiin, sillä niitä on tarkoitus soveltaa tiettyihin toimituksiin, joiden osalta veropetosriski on huomattava.(10) Kyseisten erityistoimenpiteiden soveltamisen perusteena olleet oikeudelliset seikat ja tosiasiat eivät ole muuttuneet vaan ovat yhä voimassa. Komissio antoi kuitenkin 16 päivänä maaliskuuta 2005 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta tiettyjen arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseen ja veropetosten ja veron kiertämisen estämiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta sekä tiettyjen poikkeuslupapäätösten kumoamisesta[8]. Jos ehdotettu direktiivi hyväksytään, sillä annetaan jäsenvaltioille valta nimittää tiettyjen jätealan tavaroiden ja palveluiden vastaanottaja veronmaksuvelvolliseksi.(11) Sen vuoksi on välttämätöntä jatkaa päätösten 98/161/EY, 2004/228/EY ja 2004/295/EY soveltamista 31 päivään joulukuuta 2009 tai siihen saakka, kun erityisjärjestelyt alv:n kannosta kierrätysjätteiden alalla, joilla muutetaan direktiiviä 77/388/ETY, tulevat voimaan, sen mukaan kumpi päivämääristä on aiempi.(12) Poikkeus ei vaikuta arvonlisäverosta saataviin yhteisöjen omiin varoihin eikä lopullisessa vaiheessa kannetun arvonlisäveron määrään,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaKorvataan päätöksen 98/161/EY 1 artiklassa päivämäärä "31 päivään joulukuuta 2005" päivämäärällä "31 päivään joulukuuta 2009".2 artiklaKorvataan päätöksen 2004/228/EY 3 artiklassa päivämäärä "31 päivänä joulukuuta 2005" päivämäärällä "31 päivänä joulukuuta 2009".3 artiklaKorvataan päätöksen 2004/295/EY 3 artiklassa päivämäärä "31 päivänä joulukuuta 2005" päivämäärällä "31 päivänä joulukuuta 2009".4 artiklaTämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle, Espanjan kuningaskunnalle ja Italian tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EYVL 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35).[2] EUVL C [...], [...], s. [...].[3] EYVL 53, 24.2.1998, s. 19, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2004/514/EY (EUVL L 219, 19.6.2004, s. 11).[4] EUVL 70, 9.3.2004, s. 37.[5] EUVL 97, 1.4.2004, s. 63.[6] EYVL L 172, 12.7.2000, s. 24.[7] EUVL 219, 19.6.2004, s. 11.[8] KOM(2005) 89.


|

52010PC0247

 Ehdotus neuvoston päätös Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen tekemisestä  /* KOM/2010/0247 lopull. - NLE 2010/0132 */

	[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |Bryssel 26.5.2010KOM(2010)247 lopullinen2010/0132 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan unionin ja Indonesian tasavallan välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen tekemisestä(komission esittämä)PERUSTELUT1. Ehdotuksen tausta |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvosto antoi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ns. open skies -asioissa antamien tuomioiden jälkeen 5. kesäkuuta 2003 komissiolle valtuudet aloittaa kolmansien maiden kanssa neuvottelut voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten tiettyjen määräysten korvaamisesta unionitason sopimuksella[1] (”horisontaaliset valtuudet”). Tällaisten sopimusten tarkoituksena on antaa kaikille Euroopan unionin lentoliikenteen harjoittajille syrjimätön pääsy Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisille lentoreiteille sekä saattaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kahdenväliset lentoliikennesopimukset Euroopan unionin oikeuden mukaisiksi. |120 | Yleinen tausta Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä kansainvälisiä lentoliikennesuhteita on perinteisesti säännelty Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kahdenvälisillä lentoliikennesopimuksilla, tällaisten sopimusten liitteillä ja muilla kahdenvälisillä ja monenvälisillä järjestelyillä. Jäsenvaltioiden tekemiin kahdenvälisiin lentoliikennesopimuksiin sisältyvät perinteiset nimeämislausekkeet ovat Euroopan unionin oikeuden vastaisia. Ne antavat kolmannelle maalle mahdollisuuden evätä tai peruuttaa kokonaan tai tilapäisesti liikennöintiluvat tai muut luvat sellaiselta lentoliikenteen harjoittajalta, jonka jokin Euroopan unionin jäsenvaltio on nimennyt, mutta joka ei ole kyseisen jäsenvaltion tai sen kansalaisten omistuksessa ja tosiasiallisessa määräysvallassa. Tämän on katsottu syrjivän sellaisia Euroopan unionin lentoliikenteen harjoittajia, jotka ovat sijoittautuneet jonkin jäsenvaltion alueelle, mutta jotka ovat jonkin toisen jäsenvaltion kansalaisten omistuksessa tai määräysvallassa. Tämä on vastoin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 49 artiklaa, jossa sijoittautumisvapauttaan käyttäneille Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisille taataan sijoittautumisvaltiossa sama kohtelu kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaisille. Myös lentopolttoaineen verotus ja kolmansien maiden lentoliikenteen harjoittajien EU:n sisäisillä reiteillä perimät kuljetustariffit ovat kysymyksiä, joissa Euroopan unionin oikeuden noudattaminen olisi varmistettava tarkistamalla tai täydentämällä Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kahdenvälisten lentoliikennesopimusten voimassa olevia määräyksiä. |130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Sopimuksen määräykset korvaavat Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden ja Indonesian tasavallan tekemien kahdeksantoista kahdenvälisen lentoliikennesopimuksen voimassa olevat määräykset tai täydentävät niitä. |140 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Sopimus edistää Euroopan unionin ulkoisen ilmailupolitiikan perustavoitetta saattamalla voimassa olevat kahdenväliset lentoliikennesopimukset Euroopan unionin oikeuden mukaisiksi. |2. Kuulemiset ja vaikutusten arviointi |Intressitahojen kuuleminen |211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Sekä Euroopan unionin jäsenvaltioita että toimialaa on kuultu neuvottelujen aikana. |212 | Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja toimialan esittämät huomautukset on otettu huomioon. |3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus ”Horisontaalisista valtuuksista” tehdyn neuvoston päätöksen liitteessä esitetään neuvotteluissa noudatettavat menettelyt ja neuvotteluohjeet. Komissio on näiden menettelyjen ja ohjeiden mukaisesti neuvotellut Indonesian tasavallan kanssa sopimuksen, jolla korvataan tietyt voimassa olevien Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Indonesian tasavallan kahdenvälisten lentoliikennesopimusten määräykset. Sopimuksen 2 artiklalla korvataan perinteiset nimeämislausekkeet yhteisön nimeämislausekkeella, minkä ansiosta kaikki Euroopan unionin lentoliikenteen harjoittajat voivat hyödyntää sijoittautumisoikeutta. Sopimuksen 4 artikla koskee lentopolttoaineen verotusta, joka on yhdenmukaistettu energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta annetulla neuvoston direktiivillä 2003/96/EY ja erityisesti sen 14 artiklan 2 kohdalla. Sopimuksen 5 artiklalla ratkaistaan mahdolliset ristiriidat Euroopan unionin kilpailusääntöjen kanssa. |310 | Oikeusperusta SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta sekä 218 artiklan 5 kohta ja 6 kohdan a alakohta |329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus perustuu täysin neuvoston myöntämiin ”horisontaalisiin valtuuksiin” ottaen huomioon Euroopan unionin oikeuden ja kahdenvälisten lentoliikennesopimusten soveltamisalaan kuuluvat asiat. |Suhteellisuusperiaate Sopimuksella muutetaan tai täydennetään kahdenvälisten lentoliikennesopimusten määräyksiä ainoastaan siltä osin kuin on tarpeen Euroopan unionin oikeuden noudattamiseksi. |Sääntelytavan valinta |342 | Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan välinen sopimus on tehokkain keino saattaa kaikki Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Indonesian tasavallan voimassa olevat kahdenväliset lentoliikennesopimukset Euroopan unionin oikeuden mukaisiksi. |4. Talousarviovaikutukset |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia Euroopan unionin talousarvioon. |5. Lisätiedot |510 | Yksinkertaistaminen |511 | Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä. |512 | Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Indonesian tasavallan kahdenvälisten lentoliikennesopimusten asiaa koskevat määräykset korvataan tai niitä täydennetään yhden Euroopan unionin sopimuksen määräyksillä. |570 | Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus Kansainvälisten sopimusten allekirjoittamista ja tekemistä koskevan vakiomenettelyn mukaisesti neuvostoa pyydetään hyväksymään päätökset Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä sekä nimeämään henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa sopimus Euroopan unionin puolesta. |2010/0132 (NLE)EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖS,Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan välisen tiettyjä lentoliikenteen näkökohtia koskevan sopimuksen tekemisestäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen[2],ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän[3],sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvosto valtuutti 5 päivänä kesäkuuta 2003 komission aloittamaan neuvottelut kolmansien maiden kanssa voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten tiettyjen määräysten korvaamisesta unionitason sopimuksella.(2) Komissio on neuvotellut Euroopan unionin puolesta Indonesian tasavallan kanssa sopimuksen tietyistä lentoliikenteen näkökohdista noudattaen 5 päivänä kesäkuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen liitteessä esitettyjä menettelyjä ja ohjeita.(3) Sopimus allekirjoitettiin […] tehdyn neuvoston päätöksen …/…/EY[4] mukaisesti Euroopan unionin puolesta […] sillä varauksella, että sopimus tehdään lopullisesti myöhemmin.(4) Sopimus olisi hyväksyttävä,ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla1. Hyväksytään Euroopan unionin puolesta Euroopan unionin ja Indonesian tasavallan välinen sopimus tietyistä lentoliikenteen näkökohdista.2. Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilö, jolla on valtuudet antaa sopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] Neuvoston päätös 11323/03, tehty 5. kesäkuuta 2003 (luottamuksellinen asiakirja).[2] EUVL C […], […], s. […].[3] EUVL C […], […], s. […].[4] EUVL C […], […], s. […].


Tärkeä oikeudellinen huomautus

|

52009PC0582

Ehdotusneuvoston päätökseksi luvan antamisesta Latvian tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista  /* KOM/2009/0582 lopull. */

	[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 29.10.2009KOM(2009)582 lopullinenEhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSIluvan antamisesta Latvian tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamistaPERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan 1 kohdan nojalla antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan soveltaa mainitun direktiivin säännöksistä poikkeavia erityistoimenpiteitä arvonlisäveron (alv) kantamisen yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi. Komission pääsihteeristön 3. maaliskuuta 2009 saapuneeksi kirjaamassa kirjeessä Latvian tasavalta, jäljempänä ’Latvia’, pyysi lupaa jatkaa alv-direktiivin 193 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä. Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Latvian pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 22. syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Latvialle 24. syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. |120 | Yleinen tausta Latvian sahatavaramarkkinoita hallitsevat suurelta osin pienet yhtiöt ja yksittäiset tavaroiden luovuttajat ja palvelun suorittajat, joiden toiminta on usein tilapäistä ja veroviranomaisten kannalta vaikeasti valvottavissa. Tällaisia yrityksiä käytetään näin ollen usein myös veronkierron välineinä. Eräs yleinen veronkiertotapa on seuraavanlainen: kun tavaroiden luovuttaja on laskuttanut asiakasta tavaroiden luovutuksesta, se katoaa jäljettömiin suorittamatta veroa veroviranomaisille mutta toimittaa asiakkaalle alv-vähennykseen kelpaavan kauppalaskun. Ehdotetun säännöksen mukaan sahatavaraliiketoimien yhteydessä tavaroiden tai palvelujen vastaanottaja on tietyissä olosuhteissa velvollinen maksamaan arvonlisäveron. Kyseinen säännös poikkeaa alv-direktiivin 193 artiklan yleisestä säännöstä, jonka mukaan tavaroiden luovuttaja tai palvelujen suorittaja on velvollinen maksamaan alv:n veroviranomaisille. Käytännössä tämä johtaa siihen, että tavaroiden luovuttaja ei laskuta arvonlisäveroa asiakkaaltaan, kunhan asiakas täyttää arvonlisäverovelvolliselta edellytettävät vaatimukset. Tällainen asiakas voi ilmoittaa ja vähentää luovutusta koskevan arvonlisäveron yhtä aikaa, edellyttäen että asiakkaalla on täysi vähennysoikeus. Arvonlisäveroa ei siis tosiasiallisesti makseta valtionkassaan. Kyseinen poikkeava toimenpide [joka poikkeaa tuolloin sovelletusta kuudennesta direktiivistä (jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annettu neuvoston direktiivi 77/388/ETY (EYVL L 145, 13.6.1977)), joka on korvattu alv-direktiivillä tekemättä merkittäviä muutoksia sen sisältöön] myönnettiin alun perin vuoden 2003 liittymisasiakirjassa (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33) ja tarkemmin sen liitteessä VIII olevan 7 luvun 1 kohdan b alakohdassa 30. huhtikuuta 2005 saakka. Toimenpiteen soveltamista jatkettiin sittemmin 31. joulukuuta 2009 saakka 24 päivänä huhtikuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä (EUVL L 25, 28.1.2006, s. 31). Komissio ymmärtää, että tilanne ja tosiseikat, joihin alun perin myönnetty poikkeus perustui, ovat edelleen olemassa ja että Latvian on edellisen poikkeuksen avulla onnistunut vähentää mahdollisuuksia arvonlisäveron kiertämiseen ja yksinkertaistaa sahatavaramarkkinoilla sovellettavaa veronkantomenettelyä. Poikkeuksen soveltamista olisi sen vuoksi jatkettava määräaikaisesti. |141 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |219 | Ei sovelleta. |Asiantuntijatiedon käyttö |229 | Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen. |230 | Vaikutusten arviointi Päätösehdotuksen tavoitteena on torjua arvonlisäveron kiertämistä Latvian sahatavaramarkkinoilla ja yksinkertaistaa veronkantoa, joten sillä voi olla myönteisiä vaikutuksia. Koska poikkeuksen soveltamisala on suppea ja sen voimassaoloaika rajallinen, vaikutukset ovat kuitenkin rajalliset. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Luvan antaminen Latvialle jatkaa alv-direktiivin 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen eli sahatavaraliiketoimia koskevan käännetyn verovelvollisuusjärjestelmän soveltamista. |310 | Oikeusperusta Alv-direktiivin 395 artikla. |329 | Toissijaisuusperiaate Jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön alv-direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä, on kyseisen direktiivin 395 artiklan mukaan saatava tähän neuvoston lupa, joka annetaan neuvoston päätöksenä. Tästä syystä ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä. |331 | Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia. |332 | Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. |Sääntelytavan valinta |341 | Alv-direktiivin 395 artiklan mukaan yhteisistä arvonlisäverosäännöistä voidaan poiketa vain, jos neuvosto antaa siihen luvan komission ehdotuksesta tekemällään yksimielisellä päätöksellä. Neuvoston päätös on parhaiten soveltuva sääntelytapa myös siitä syystä, että se voidaan osoittaa yksittäisille jäsenvaltioille. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. |LISÄTIEDOT |Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |533 | Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. |E-4931 |EhdotusNEUVOSTON PÄÄTÖSluvan antamisesta Latvian tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamistaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[1] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:1.  Komission pääsihteeristön 3 päivänä maaliskuuta 2009 saapuneeksi kirjaamassa kirjeessä Latvian tasavalta, jäljempänä ’Latvia’, pyysi lupaa jatkaa verovelvollisia, joiden on suoritettava alv veroviranomaisille, koskevista direktiivin 2006/112/EY säännöksistä poikkeavan toimenpiteen soveltamista.2.  Komissio antoi direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Latvian pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 22 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Latvialle 24 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.3.  Latvian sahatavaramarkkinoita hallitsevat pienet paikalliset yhtiöt ja yksittäiset tavaroiden luovuttajat ja palvelujen suorittajat. Markkinoiden ja niillä toimivien yritysten luonteen takia alalla esiintyy veropetoksia, joita veroviranomaisten on ollut vaikeaa valvoa. Sen vuoksi Latvian arvonlisäverolainsäädäntöön on lisätty erityissäännös, jonka mukaan veron on sahatavaraliiketoimien yhteydessä velvollinen maksamaan se arvonlisäverovelvollinen, jolle verolliset tavarat luovutetaan tai verolliset palvelut suoritetaan.4.  Tämä toimenpide poikkeaa direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta, jossa säädetään, että sisäisen järjestelmän mukaan tavarat luovuttava tai palvelun suorittava verovelvollinen on yleensä velvollinen maksamaan veron.5.  Toimenpide on hyväksytty aiemmin vuoden 2003 liittymisasiakirjalla[2] ja erityisesti sen liitteessä VIII olevan 7 luvun 1 kohdan b alakohdassa sekä 24 päivänä tammikuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/42/EY[3] tuolloin sovelletun kuudennen direktiivin 77/388/EY[4] nojalla.6.  Komissio ymmärtää, että nykyisen poikkeavan toimenpiteen soveltamisen perusteena ollut oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne on pysynyt muuttumattomana. Sen vuoksi Latvialle olisi annettava lupa jatkaa toimenpiteen soveltamista määräaikaisesti.7.  Poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta saataviin yhteisöjen omiin varoihin,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artiklaPoiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/ETY 193 artiklassa säädetään, Latvia voi edelleen nimetä vastaanottajan arvonlisäverovelvolliseksi sahatavaraliiketoimien yhteydessä 1 päivästä tammikuuta 2010 31 päivään joulukuuta 2012.2 artiklaTämä päätös on osoitettu Latvian tasavallalle.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja [1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33.[3] EUVL L 25, 28.1.2006, s. 31.[4] EYVL L 145, 13.6.1977.